АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22ц-9995/10* Головуючий у 1-й інстанції Яценко В.В. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2010 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області в складі:

ОСОБА_1

ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Головного Управління праці та соціального захисту населення Полтавської облдержадміністрації на постанову Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 25 травня 2010 року

по справі за позовом ОСОБА_4 до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Лубенської міської ради, Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Головного Управління пращ та соціального захисту населення Полтавської облдержадміністрації про перерахунок компенсації за шкоду заподіяну здоров»ю,-

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2010 року ОСОБА_4 звернувся в суд з позовом управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Лубенської міської ради, Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Головного Управління праці та соціального захисту населення Полтавської облдержадміністрації про перерахунок компенсації за шкоду заподіяну здоров»ю.

Постановою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 25 травня 2010 року адміністративний позов ОСОБА_4 задоволено частково.

Подовжено ОСОБА_4 строк для звернення до суду з позовом про перерахунок компенсації за шкоду заподіяну здоров»ю за 2004,2005,2008 роки.

Зобов'язано Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Лубенські міської ради здійснити перерахунок та нарахувати ОСОБА_4 щорічну допомогу на оздоровлення за 2004, 2005 ,2008,2009 роки в розмірі 5 мінімальних заробітних плат відповідно до ст. 48 Закону України "Про статус та соціальний захист і'ромадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи " як особі, віднесеній до 2 категорії учасників ліквідації аварії на ЧАЕС, виходячи з розміру мінімальної

.!робітної шати встановленого ЗУ «Про державний бюджет України» за відповідний рік, о урахуванням виплачених сум.

Б іншій частині позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі Центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Головного Управління праці та соціального захисту населення Полтавської » їлдержад:ліністрацїі просить скасувати постанову місцевого суду та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на прийняття оскаржуваної постанови з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Вважає, що Центр діяв в межах повноважень, передбачених чинним законодавством та в межах бюджетних асигнувань.

Колізія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарга приходить до висновку, що апеляційна скарга Управління праці та соціального захисту населення Полтавської районної державної адміністрації підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення сул у першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Згідно ст. 307 ч.І п.2 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати рішення суду першої інст анції і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

Згідно ст. 309 ч.І п. 4 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції с неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що позиває є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 2 категорії', що підтверджується відповідним посвідченням, копія якого маються в матеріалах справи і на нього поширюється дія Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, 'які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» зі змінами та доповненнями.

Виплати позивачу щорічної допомоги на оздоровлення проводилися на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 26.07,1996 року Ns 836 «Про компенсаційні виплата особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та «Щорічну допомогу па оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 12,07.2005 року..

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідні1 повідомлення Управління праці та соціального захисту населення виконкому виконавчого комітету Лубенської міської ради ради щорічна допомога на оздоровлення виплачувалась позивачу, у твердій грошовій сумі, а саме: в 2004-2005роках - по 26,7 грн., 2006 -2009 рік включно -100 гри.

Згідно абз. 2 ч. 4 ст, 48 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», передбачено, що щорічна допомога на оздоровлення учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 2 категорії виплачується в розмірі п'яти мінімальних заробітних плат.

Згідне ч.7 ст. 48 Закону України „Про соціальний статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофі:", розмір мінімальної заробітної пл. ти визначається на момент виплати.

Відповідно до ч. 1 сі. 5 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу та міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно статті 48 Закону України «Про соціальний статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виплата щорічної допомоги на оздоровлення є компенсацією за шкоду або відшкодуванням шкоди, заподіяної здоров'ю особам, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи, учасникам ліквідації аварії на Чорнобильській АЄС та сім'ям за втрату годувальника.

Відповідно до л.З ч.І ст. 268 Цивільного кодексу України, позовна давність на вимогу про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю не поширюється.

За змістом ч.З ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України, для захист' прав, свобод та інтересів особи Кодексом адміністративного судочинства України та іншими законами можуть встановлюватися Інші строки для звернення до адміністративного суду, ніж річний строк, передбачений ч.2 ст. 99 КАС України.

Таким чином, виходячи з системного аналізу ст. 48 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи ", п.З ч.І ст. 268 Цивільного кодексу України та ч. ч. 2 та 3 сг. 99 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів вважає, що на вимоги позивача відшкодувати шкоду, заподіяну його здоров'ю, строки позовної давності не поширюються та річний строк звернення до адміністративного суду не застосовується .

Зі змісту законів України про встановлення розмірів мінімальної заробітної плати на 2004-2005 роки не вбачається будь-яких обмежень щодо можливості застосування розміру мінімальної заробітної плати з метою реалізації норми ст.48 Закону України „Про соціальний статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Разом з цим, колегія судців зазначає, що встановлений ще в 1996 році постановою Кабінету Міністрів України ,„Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 26.07.1996 року за № 836 розмір щорічної допомоги на оздоровлення протягом тривалих років не змінювався і не відповідає розміру, встановленому іншими законами України. Оскільки ні Верховна Рада України, ні Кабінет Міністрів України в наступному будь-яких рішень із цих питань не приймали, то виходячи із загальних засад пріоритетності законів над иідзаконними нормативними актами при вирішенні даного спору, необхідно застосовувати саме ст.48 „Про соціальний статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та законодавство щодо розмірів мінімальної заробітної плази на 2004-2005 роки, а не Постанови Кабінету Міністрів України „Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 26.07.1996 року за № 836.

За таких обставин та з урахуванням вимог ст.48 Закону України „Про соціальний статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", колегія суддів вважає протиправною бездіяльність управління праці та соціального захисту населення щодо не проведення перерахунку позивач' суми одноразової допомоги на оздоровлення, передбаченої ст.. 48 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" за 2004-2005 роки, тобто виходячи із розміру мінімальної заробітної плати на момент виплати.

Колегія судців зазначає, що зазначені виплати щорічної допомоги на оздоровлення здійснюються щороку та мають разовий характер. Таким чином право осиои на їх отримання та обов'язок органів соціального захисту населення здійснити такі виплати припиняються з моменту виплати певних сум, розмір яких визначається на час 'їх здійснення.

При визначенні щорічної допомоги на оздоровлення за 2007 рік колегія суддів враховує, ію рішенням Конституційного суду України № 6-рп/2007 від 9 липня 2007 року про соціальні гарантії громадян були визнані такими, що не відповідають Конституції України положення п. ЗО ст. 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2 007 рік» від 19 грудня 2006 року № 489-V, яким було зупинено на 2007 рік дію частини 4 статті 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», внаслідок чого положення статті 48 підлягають застосуванню у 2007 році у редакції Закону України від 6 червня 1996 року Ns 230/96-ВР. Рішенням Конституційного Суду України є обов'язковими до виконання на території України, остаточними, не можуть бути оскаржені та мають преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді в зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначених законів, що визнані не констатуй ійними. Згідно матеріалів справи, виплати позивачу щорічної допомоги на оздоровленім фактично проведені в 2007 році - у березні 2007 року, тобто до вищевказаного рішення Конституційного суду України.

Аналогічно і за 2008р. Законом України "Про Державний бюджет України на 2008 р." п.28 передбачено виплата щорічної допомоги на оздоровлення в порядку та

розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України. Виплати позивачу фактично проведені на початку травня 2008р., а зазначена норма була визнана неконституційною рішенням Конституційного Суду після цього - 22 травня 2008р.

Щодо позовних вимог ОСОБА_4 про проведення перерахунку одноразової допомоги на оздоровлення за 2009 рік, колегія суддів враховує, що зі змісту вимог Закону України «Про Державний бюджет України на 2009 рік» із змінами, внесеними згідно із Законом Ns 1715-VI від 06 листопада 2009 рік про встановлення розмірів мінімальної заробітної плати на 2009 рік не вбачається будь-яких обмежень щодо можливостей їх застосування

З врахуванням разового характеру даних виплат колегія суддів приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог щодо здійснення перерахунку щорічної допомоги на оздоровлення за 2008 рік.

З врахуванням вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку, що постанова суду першої інстанції через порушення ним норм матеріального права, які призвели до ухвалення неправильного рішення, підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення по суті позовних вимог..

Керуючись ст.ст. 303, 304, 304-1, 307 ч.І п. 2, 309 ч.І п. З, 4, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу , Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Готові :ого Управління праці та соціального захисту населення Полтавської облдержадм і лістрації - задовольнити частково.

Постанову Лубенського міськрайонного суду Полтавської області бід 25 травня 2010 року- змінити.

Виключити із постанови Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 25 травня 2010 року посилення суду на зобов»язання відповідача зробити перерахунок та перерахувати ОСОБА_4 щорічну допомогу на оздоровлення за 2008 рік.

В решті постанову залишити без змін.

Рішення є остаточним і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: В.І.Акопян

Судді: О.А.Лобов

ОСОБА_2