Справа №22-ц-703/10 Суддя-доповідач - Лузан
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2010 року м.Суми

колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого - Маслова В.О.,

суддів - Лузан Л.В., Сибільової Л.О.,

з участю секретаря судового засідання - Назарової О.М.

розглянула у відкритому судовому засіданні у приміщенні Апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою Управління праці та соціального захисту населення Кролевецької райдержадміністрації Сумської області

на постанову Кролевецького районного суду Сумської області від 02 лютого 2010 року

у справі за позовом ОСОБА_1 до управління праці та соціального захисту населення Кролевецької районної державної адміністрації Сумської області

про визнання дій протиправними, зобовязання нарахувати і виплатити недоплачену щорічну допомогу на оздоровлення за 2009 рік та зобовязання управління праці та соціального захисту населення Кролевецької районної державної адміністрації Сумської області на майбутнє виплачувати кошти на оздоровлення у розмірі, встановленому ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»

в с т а н о в и л а :

24 грудня 2009 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Управління праці та соціального захисту населення Кролевецької райдержадміністрації Сумської області про стягнення недоплаченої одноразової щорічної грошової допомоги на оздоровлення за 2009 рік відповідно до ст.48 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи

Позовні вимоги мотивовані тим, що він має статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорії. Відповідно до ст.48 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, йому передбачена щорічна допомога на оздоровлення в розмірі пяти мінімальних заробітних плат, однак відповідач проводив вказані виплати у меншому розмірі в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, що суперечить наведеним нормам Закону .

Рішенням Кролевецького районного суду Сумської області від 02.02.2010 р. позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано незаконним і такими, що порушують права ОСОБА_1 у сфері соціального захисту, дії Управління праці та соціального захисту населення Кролевецької райдержадміністрації Сумської області щодо нарахування та виплати щорічної грошової допомоги на оздоровлення за 2009 рік ОСОБА_1 як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорії у меншому розмірі, ніж це передбачено абз. 4 частини 4 ст. 48 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи

Зобовязано Управління праці та соціального захисту населення Кролевецької райдержадміністрації Сумської області здійснити нарахування щорічної допомоги на оздоровлення ОСОБА_1 як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорії за 2009 рік відповідно до абз. 4 частини 4 ст. 48 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, у розмірі 5 мінімальних заробітних плат, виходячи з розміру мінімальної заробітної плати 605 грн. та провести виплату допомоги на оздоровлення з урахуванням виплаченого за 2009 рік у розмірі 2925 грн.

У задоволенні іншої частини позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування рішення суду і ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог з тих підстав, що судом що висновки суду не відповідають обставинам справи та що судом були невірно застосовані норми матеріального права .

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи і перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 має статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорії, користується правами та пільгами, передбаченими Законом України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, в тому числі відповідно до ст.48 названого Закону має право на щорічну допомогу на оздоровлення у розмірі п'яти мінімальних заробітних плат.

Колегія суддів вважає, що у суду першої інстанції були підстави для задоволення позову. При цьому колегія суддів виходить з наступного.

Згідно обставин справи виплата одноразової допомоги на оздоровлення у 2009 р. позивачу була здійснена 23 січня 2009 року в розмірі 100 грн. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 562 від 12 липня 2005 року.

Суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що розмір щорічної грошової допомоги, встановлений вказаною постановою, не відповідає розміру допомоги, встановленому Законом України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, а тому, виходячи із загальних засад пріоритетності законів над урядовими актами, при визначенні розміру щорічної грошової допомоги на оздоровлення відповідач повинен керуватися ст. 48 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Колегія суддів зазначає, що підпунктом 11 пункту 28 розділу ІІ Закону України Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення до деяких законодавчих актів України від 28.12.2007 р. текст ст. 48 Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи викладений в такій редакції: одноразова компенсація учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи, та сім'ям, які втратили годувальника із числа осіб, віднесених до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та смерть яких пов'язана з Чорнобильською катастрофою, щорічна допомога на оздоровлення виплачується в порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України".

Проте зміни, внесені підпунктом 11 пункту 28 розділу II Закону України Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення до деяких законодавчих актів України від 28.12.2007 р., визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), згідно з рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 р. N 10-рп/2008.

Згідно зі ст. 147 Конституції України Конституційний Суд України вирішує питання про відповідність законів та інших правових актів Конституції України і дає офіційне тлумачення Конституції України та законів України.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Тобто рішення Конституційного Суду України мають перспективну дію.

Таким чином висновок суду щодо неправомірності дій відповідача є обґрунтованим, оскільки на момент виплати щорічної разової грошової допомоги у січні 2009 року, зміни, внесені у ст. 48 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи були визнані неконституційними рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 р. N 10-рп/2008., тобто виплата проведена після рішення КСУ про неконституційність положень Державного бюджету України на 2008 р., а відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Є вірним висновок суду про визнання неправомірними дій відповідача щодо виплати грошової допомоги позивачу у 2009 році в розмірі 100 грн., т.я. ні Законом України «Про Державний бюджет України на 2009 рік», ні у інший, передбачений законом спосіб, щодо можливості застосування розміру мінімальної заробітної плати при реалізації положень ст.48 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи дія названої норми права не обмежувалась.

Вихідним критерієм обрахунку щорічної грошової допомоги на оздоровлення є розмір мінімальної заробітної плати.

Відповідно до ст. 48 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи розмір мінімальної заробітної плати визначається на момент виплати.

Суд першої інстанції вірно виходив з того, що виплата щорічної грошової допомоги на оздоровлення здійснюється щороку та має разовий характер; право особи на їх отримання та обовязок органів соціального захисту населення здійснити такі виплати припиняється з моменту виплати певних сум, розмір яких визначається на час їх здійснення.

Наведений у рішенні розрахунок недоплаченої відповідачем суми щорічної грошової допомоги на оздоровлення є вірним.

З наведених підстав доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду і не містять нових даних, які б давали підстави для скасування постановленого рішення. Постанова суду є законною і обгрунтованою, відповідає вимогам матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.303, п.1 ч.1 ст.307, ст.ст. 308, 313-315 ЦПК України та Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвідомчості справ, пов'язаних із соціальними виплатами» від 18 лютого 2010 року, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Кролевецької райдержадміністрації відхилити.

Постанову Кролевецького районного суду Сумської області від 02 лютого 2010 року у даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і з цього часу може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців .

Головуючий -

Судді -