Світловодський міськрайонний суд Кіровоградської області
Справа №2-1519/2010
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2010 року місто Світловодськ

Світловодський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі: головуючого - судді Кадигроб С.М. при секретарі - Черняк Н.В.

з участю представника відповідача відділу ДВС - ОСОБА_1 представника третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до відділу державної виконавчої служби Світловодського міськрайонного управління юстиції Кіровоградської області про виключення майна з акту опису й арешту та позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги ОСОБА_4 до ОСОБА_3 та ОСОБА_5 про визнання договору недійним,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до відділу ДВС Світловодського МРУЮ про виключення майна з акту опису й арешту від

29 жовтня 2009 року, а саме установку ПБС-230ПВМ (Уміксера=2,3 м3), з

пневмовигрузом в кількості 1 шт., форму У=0,75 м3 під лінію порізки

(1230*1030*640 мм) в кількості 33 шт., лінію порізки «Моноліт-75» (2 портала)

в кількості 1 шт.

Третя особа, яка заявляє самостійні вимоги ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_5 про визнання недійсним договору про постачання обладнання і впровадження виробництва технології пінобетону № 7/9 від 07 вересня 2008 року, укладеного між ПП ОСОБА_5 та СПД ОСОБА_3

В обґрунтуванні позову ОСОБА_3 посилається на те, що відповідно до договору купівлі-продажу від 07 вересня 2008 року, ним придбано у ОСОБА_5 обладнання для виробництва пінобетону, а саме установку ПБС-230ПВМ (Уміксера=2,3 м3), з пневмовигрузом в кількості 1 шт., форму У=0,75 м3 під лінію порізки (1230*1030*640 мм) в кількості 33 шт., лінію порізки «Моноліт-75» (2 портала) в кількості 1 шт.

Відповідно до договору від 15 вересня 2008 року вказане майно передано ним на відповідальне зберігання ОСОБА_5 з правом користування, до першої вимоги повернення.

Оскільки, він є власником даного майна, то державний виконавець неправомірно 29 жовтня 2009 року описав його та наклав арешт, оскільки воно належить йому на праві приватної власності, а він не є боржником і взагалі стороною виконавчого провадження.

ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, хоча про день, час та місце розгляд' справи неодноразово повідомлявся судовими повістками, що підтверджується рекомендованими повідомленнями, (а.с.50, 55, 105-106, 136, 139)

14 жовтня подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує в повному обсязі. Крім того, 19 липня 2010 року надав свої письмові пояснення в яких просив відмовити в задоволенні позову третьої особи за безпідставністю вимог, (а.с.96-98, 142)

Представник відповідача ВДВС Світловодського МРУЮ ОСОБА_1 в судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що на виконанні у відділі ДВС перебуває зведене виконавче провадження 161/8 про стягнення коштів з ОСОБА_5, до якого об'єднано 8 виконавчих документів на загальну суму 592425 грн. 06 коп.

При проведенні виконавчих дій виявлено рухоме майно, що належить боржнику, а саме установку ПБС-230ПВМ (Уміксера=2,3 м3), з пневмовигрузом в кількості 1 шт., форму V=0,75 м3 під лінію порізки (1230*1030*640 мм) в кількості 33 шт., лінію порізки «Моноліт-75» (2 портала) в кількості 1 шт.

29 жовтня 2009 року в присутності боржника та понятих вищевказане майно описано та накладено арешт. Під час опису майна боржник стверджував, що це його майно і жодних документів, які б підтверджували, що майно належить не боржнику, а іншим особам, не надавав. При опису майна ОСОБА_5 зауважив, що описане обладнання належить ВАТ «ОСОБА_6 банк Аваль» та перебуває у нього на зберіганні.

Представник третьої особи ОСОБА_7 - ОСОБА_2 в судовому засіданні позов підтримала та пояснила, що 10 квітня 2008 року між ОСОБА_8 та ОСОБА_9 укладено договір оренди нежитлового приміщення за адресою вул.Комсомольська, 34г в м.Світловодськ. Вказане приміщення орендувалось ОСОБА_9 для розміщення там спірного по справі обладнання, яке належить ОСОБА_5

02 травня 2008 року ОСОБА_7 надав ОСОБА_5 у борг кошти в сумі 20000 Євро. 09 вересня 2008 року ОСОБА_5 написав розписку ОСОБА_7 про зобов'язання повернути даний борг до 01 листопада 2008 року.

01 жовтня 2008 року ОСОБА_9 видав розписку про те, що в разі неповернення даного боргу до 01 грудня 2008 року, то вказане обладнання перейде у власність ОСОБА_7

В червні 2009 року обладнання вилучено у нього на підставі ухвали Світловодського міськрайонного суду від 03 червня 2009 року, як майно ОСОБА_5

В результаті цього, 05 червня 2009 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_7 укладено договір позики на суму 214585 грн., за яким

ОСОБА_5 зобов'язався повернути борг в два етапи, а саме половину суми до 01 вересня 2009 року, а іншу - до 31 грудня 2009 року.

Оскільки, ОСОБА_5 взяті на себе зобов'язання не виконав, 15 жовтня 2009 року приватним нотаріусом ОСОБА_10 видано виконавчий напис № 2356 про стягнення боргу з ОСОБА_5 на його користь в розмірі 108367 грн. 42 коп., на підставі якого 19 жовтня того ж року відкрито виконавче провадження.

29 жовтня 2009 року державним виконавцем складено акт опису й арешту спірного майна, з метою виконання зведеного виконавчого провадження, де одним із стягувачів є ОСОБА_4

У ВДВС він дізнався, що ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом про виключення із акту опису й арешту майна вищевказаного обладнання, оскільки відповідно до договору постачання обладнання саме він є його власником, а не ОСОБА_5

ОСОБА_4 вважає, що даний договір є недійсним з моменту його укладення, оскільки під час виконання ухвали суду від 03 червня 2009 року про забезпечення позову та складенні акту від 29 жовтня 2009 року ОСОБА_5 жодного разу не повідомив, що вказане майно ним продано ОСОБА_3, а навпаки стверджував, що воно є його власністю.

Отже, спірне обладнання починаючи з 07 вересня 2008 року не вибувало з володіння ОСОБА_5, а договір від 07 вересня 2008 року є фіктивним, таким, що вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювались цим правочином, а лише з метою уникнення ОСОБА_5 майнової відповідальності за невиконання ним зобов'язань.

Відповідач ОСОБА_5 в судове засідання не з'явився, хоча про день, час та місце розгляду справи неодноразово повідомлявся судовими повістками, що підтверджується рекомендованими повідомленнями, (а.с.56, 89, 91-92, 109, 140). Згідно ст.74 ЦПК України він вважається таким, що повідомлений належним чином. Заяв та клопотань про відкладення чи розгляд справи у його відсутності до суду не надходило.

Заслухавши пояснення представника відповідача, представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_3 не підлягає задоволенню за безпідставністю вимог, а позов третьої особи ОСОБА_4 підлягає повному задоволенню, за таких підстав.

Встановлено, що у відділі ДВС Світловодського МРУЮ на виконанні знаходиться зведене виконавче провадження № 161/8 про стягнення з ОСОБА_5, до якого об'єднано 8 виконавчих документів, на загальну суму 592425 грн. 06 коп. (а.с.66-76)

Одним із стягувачів по даному виконавчому провадженні, за виконавчим написом ііриватного нотаріуса ОСОБА_10 є ОСОБА_4 - з 19 жовтня 2009 року на суму 108367 грн. 42 коп. та з 08 квітня 2010 року на суму ] 07292 грн. 50 коп.

Ухвалою Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 03 червня 2009 року, яка набрала законної сили, по справі № 2-524/2009 року за позовом ВАТ «ОСОБА_6 Аваль» до ОСОБА_11Ю-,

ОСОБА_5 та ОСОБА_12 про стягнення заборгованості за кредитним договором, було накладено арешт на майно, яке належить на правах приватної власності ОСОБА_5 та перебуває у володінні ОСОБА_9 і знаходиться за адресою: вул.Комсомольська, 34г в м.Світловодськ. До складу майна входить також установка ПБС-230ПВМ (Уміксера=2,3 м3), з пневмовигрузом в кількості 1 шт., форма У=0,75 м"5 під лінію порізки (1230*1030*640 мм) в кількості 33 шт., лінія порізки <<Моколіт-75» (2 портала) в кількості 1 шт. (а.с.77)

Згідно акту опису й арешту майна від 29 жовтня 2009 року, вищевказане майно описано та знаходиться під арештом, (а.с.79-80)

Як вбачається, з самого акту, то в своїх письмових поясненнях ОСОБА_5 не зазначає, що дане обладнання належить іншим особам, а вказує, що воно є його власністю.

Тобто, при виконанні ухвали суду про забезпечення позову та зведеного виконавчого провадження жодних заперечень зі сторони ОСОБА_5 щодо неналежності йому вищевказаного майна до ВДВС не надходило.

Також, в судовому засіданні, встановлено, що 07 вересня 2008 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 укладено договір № 7/9 на постачання обладнання і впровадження технології виробництва пінобетону, (а.с.4-6)

Згідно даного договору ОСОБА_5 зобов'язується поставити ОСОБА_3 установку ПБС-230ПВМ (Уміксера=2,3 м3), з пневмовигрузом в кількості ] шт., форму У=0,75 м3 під лінію порізки (1230*1030*640 мм) в кількості 33 шт., лінію порізки «Моноліт-75» (2 портала) в кількості 1 шт., загальною вартістю 297950 грн.

Пунктом 2.2 даного Договору визначено, що оплата проводиться 100% замовником, на його території, по факту постачання обладнання і впровадження технології виробництва пінобетону.

Пуькгом 3.1.2 за фактом постачання і перерахування грошових коштів замовником передати акт прийому-передачі відповідно до переліку Додатку № 1 цього договор)'.

Крім того, п.4.7 визначено, що договір набуває чинності з моменту здійснення оплати і діє до повного виконання сторонами взятих на себе зобов'язань.

Позивачем ОСОБА_3 до позову, як доказ подано акт № РН 7/9 здачі-прийняття комплектуючих для виробництва пінобетону від 14 вересня 2008 року, проте ніяких доказів перерахування визначених умовами договору коштів за постачання обладнання не надав.

Згідно ч.2 ст.640 ЦК України якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір с укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії.

Перерахування коштів за спірне обладнання так і не проведено, тобто не

настала певна дія, а тому суд приходить до висновку, що згідно ч.5 ст.203 ЦК

України, сам правочин не був спрямований на реальне настання правових

наслідків, що ним обумовлені.

Згідно ч.І ст.215 ЦК України визначено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину сторонами вимог, які встановлено ч.5 ст.203 того ж Кодексу.

Згідно ст.234 ЦК України фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлюються цим правочином. Фіктивний правочин визнається судом недійсним.

Такл.л чином, суд приходить до висновку, що даний договір від 07 вересня 2008 року є фіктивним і є всі підстави визнати його недійсним, з моменту його укладення, а спірне обладнання належить лише ОСОБА_5, і з його власності ніколи не вибувало.

Отже, ОСОБА_3, який в позові стверджує, що саме він є власником спірного майна за договором від 07 вересня 2008 року не знайшло свого підтвердження в судовому засіданні, а тому не підлягає задоволенню за безпідставністю вимог.

Оскільки, позов третьої особи підлягає задоволенню, то згідно ч.І ст.88 ЦІЖ України, понесені ним судові витрати підлягають стягненню з відповідачів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.203, 215, 234, 640 ЦК України (в редакції 2004 року), керуючись ст.ст.З, 10, 11, 57-61, 64, 88, 208-215 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_3 до відділу державної виконавчої служби Світловодського міськрайонного управління юстиції Кіровоградської області про виключення майна з акту опису й арешту -відмовити, за безпідставністю вимог.

Позов третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги задовольнити.

Визнати договір про постачання обладнання і впровадження виробництва технології пінобетону № 7/9 від 07 вересня 2008 року, укладений між приватним підприємцем ОСОБА_5 та СПД ОСОБА_3 недійсним, з моменту його укладення.

Стягнути з ОСОБА_3 та ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 судовий збір в сумі 4 грн. 25 коп. з кожного та судові витрати з інформаційно-технічного забезпечення в сумі 18 грн. 50 коп. з кожного.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Кіровоградської області протягом 10 днів, з дня його проголошення.

Суддя Світловодського міськрайонного суду

ОСОБА_13 Кадигроб