АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2010 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі: Головуючого судді: Акопян В.І..

Суддів: Петренка В.М., Новохатньої В.А,.,

5

розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області на рішення Лубенського міськрайонного суду від 16 червня 2010 року

у справі за позовом ОСОБА_3 до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Лубенської міської ради ,ОСОБА_2 по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області .Головного управління праці та соціального захисту населення Полтавської облдержадміністрації про визнання дій неправомірними та про перерахунок пенсії

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача Апеляційного суду, -

В С 1 А її О В И Л А:

Рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 16 червня 2010 року адміністративний позов ОСОБА_3 задоволено частково..

Зобов'язано Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Лубенської міської ради та ОСОБА_2 но нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Полтавської області провести перерахунок та виплату ОСОБА_3О, одноразової компенсації в сумі 45 мінімальних заробітних плат .як інваліду 11 групи по захворюванню пов»язаному із ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС з розрахунку мінімальної заробітної плати на час встановлення 1 1 групи інвалідності з урахуванням виплаченої допомоги та недоплачену щорічну допомогу на оздоровлення за 2004 .2005 , 2007-2010 роки відповідно до ст.. ст.. 48 Закону України»Про статус та соціальний захист громадян , які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи « .як особі віднесеній до 2 категорії учасників ліквідації аварії на ЧАЕС .виходячи із мінімальної заробітної плати .встановленої ЗУ»Про державний бюджет України»на відповідний рік з урахуванням виплачених сум В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання про судові витрати.

З рішенням суду не погодився відповідач ОСОБА_2 по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області та подав апеляційну скаргу', в якій прохав рішення суду скасувати . прийняти по справі нове рішення про відмову в задоволенні позову, посилається на порушення норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів, вважає, що апеляційна скарга відповідача не підлягає задоволенню .

Відповідно до гі. 2 прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвідомчості справ, пов'язаних із соціальними виплатами, за адміністративними позовами, у яких апеляційні та касаційні скарг и чи подання, подані до набрання чинності цим Законом до відповідних адміністративних судів в адміністративних справах, передбачених пунктом 3 частини першої статті 18 Кодексу адміністративного судочинства України, і за якими провадження не відкрито, розгляд проводиться у порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ч, 1 ст.ЗОЗ ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Судом першої інстанції вірно встановлено, і не заперечується сторонами, що позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській ABC І категорії, інвалідом 2 групи захворювання, пов'язаного з виконанням робіт із ліквідації наслідків аварії.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції обгрунтовано виходив з наявності у позивача ОСОБА_4О,. права на отримання, а у відповідача обов'язку по здійсненню позивачу виплати одноразової допомоги в розмірі 45 мінімальних заробітних плат та щорічних допомог на оздоровлення в розмірі 5 мінімальних заробітних плат.

Такий висновок суду є вірним, виходячи з наступного.

Законом України «Про статус і соціальний захист громадян .які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи « ст.. 48 ч.4 встановлено ,що щорічна допомога на оздоровлення особам ,які віднесені до 2 категорії учасників ліквідації аварії на ЧАЕС .виплачується в розмірі 5 мінімальних заробітних плат . а ст.. 48ч.1 цього закону передбачає ,що одноразова компенсація за шкоду .заподіяну здоровлю учасникам ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС інваліду 1 1 групи виплачується в розмірі 45 мінімальних заробітних плат.

Враховуючи, що за чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, встановленими ст.28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", іншого нормативно-правового акта ( закону ), який би визначав або встановлював інший розмір, немає, тому, правомірним вважає колегія суддів і застосування судом перійої інстанції до спірних правовідносин положень даної статті.

За таких обставин, посилання в апеляційній скарзі відповідача на те. що розмір одноразової грошової допомоги та щорічної разова допомоги позивачу повинен виплачуватись, не відповідно до вимог Закону України Міро статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від № 836 від 26.07.1996 року та № 562 від 12.07.2005 року , колегія суддів вважає безпідставними з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст, 1 Закону України L44po статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи вказаний закон спрямований на захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та розв'язання пов'язаних з нею проблем медичного та соціального характеру, що виникли внаслідок радіоактивного забруднення території.

В свою чергу, встановлені КМУ порядок розрахунку і розміри одноразової допомоги та розміри щорічної допомоги на оздоровлення, не відповідають їх розмірам, що встановлені спеціальним Законом, і. з урахуванням того, що Постанови КМУ є підзаконними нормативно- правовими актами, останні не підлягають застосуванню у разі виникнення колії між ними та нормами Закону.

Постанова суду першої інстанції відповідає вимогам закону . підстав для її зміни чи скасування не вбачає.

При подачі апеляційної скарги ОСОБА_2 не сплатив судові витрати , тому витрати на ГГЗ необхідно стягнути з нього при ухваленні ухвали апеляційним судом.

Керуючись ст.ЗОЗ.п.І ч.І ст.307.304-1 , 308 ,ст.. ст. 314. 315, 3 17 ЦПК України, колегія суддів.

УХВАЛ И ЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області відхилити.

Рішення Лубенського мІськрайонного суду аід і6, червня 2010 року 'залишити без змін.. Стягнути з ОСОБА_2 по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області витрати на інформаційно- технічне забезпечення за розгляд справи в апеляційному суді 37 грн. та судовий збір в розмірі 1,70 коп, на користь держави

Ухвала набирає законної сили з моменту його проголошення , оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: В.І.Акопян

Судді: В.А.Новохатня

ОСОБА_5