Апеляційний суд Черкаської області
Головуючий по 1 інстанції
Справа №22ц-55/10 Категорія: 23
Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2010 року Колегія суддів судової палати в цивільних

справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого Іваненка В.Д.

суддів Качана О.В., Захарової А.Ф.

при секретарі Іскрі І.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну

скаргу представника ТОВ "Айова" - ОСОБА_3 на рішення

Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 9 вересня 2009 року по

цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ТОВ

І "Айова" про розірвання договору оренди земельної ділянки,

встановила:

Позивач звернувся до Уманського міськрайонного суду Черкаської області І з позовом до ТОВ "Айова" про розірвання договору оренди земельної ділянки. В І обґрунтування своїх позовних вимог посилався на те, що він є власником І земельної ділянки, договір оренди якої між ним і відповідачем було укладено 125.07.2006 року.

Останні два роки відповідач порушує умови п. 13 договору, зокрема не

І щлачує орендну плату, відмовився від збільшення ставки орендної плати до 3 %

Імщставі Указу Президента України від 19 серпня 2008 року, та виданих на його

Іішання розпорядження Кабінету Міністрів та Черкаської обласної

[держадміністрації "Про підвищення орендної плати за землі

І сільськогосподарського призначення".

Ршен^^^^т2»съ^ото>//съ^ржсгн?/ото с^д^ ^^р^аськоі о<6ті&ст/"в/д<^ "вересня I.W9 року позов задоволено. Ухвалено розірвати договір оренди земельної

*ділянки від 25.07.2006 року, укладений між ОСОБА_4 та ТОВ "Айова". Із

*змісту судового рішення вбачається, що підстави задоволення позову наступні:

*відповідачем не виконано вимог Указу Президента України від 19.08.2008 року №

*

725/2008 та не збільшено розмір орендної плати за користування земельні

ділянкою з 1,5% до 3%, порушено вимоги п. 13 договору та не проведи індексацію вартості земельного паю і відповідно до неї розміру орендної плав

Вказані порушення суд визнав істотними та виніс рішення про розірвані

договору оренди земельної ділянки.

Не погоджуючись з рішенням, ТОВ "Айова" оскаржила його в повному об'ємі, просить скасувати у зв'язку з невідповідністю висновків суду обставиш справи, неправильним застосуванням норм матеріального права та ухвалити яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, осіб, які з'явились в судове засц перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах дової апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суш приходить до висновку, що висновки суду не відповідають обставинам спрзи судом неправильно застосовано норми матеріального права в зв'язку з т апеляційна скарга підлягає до задоволення, рішення суду до скасування винесенням нового по наступних мотивах.

Апеляційний перегляд справи проводиться в межах заявлених у суді пери інстанції вимог, на підставі наданих до суду першої інстанції доказів та в мені доводів апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено та учасниками процесу не ос порее наступні обставини.

Між сторонами 25.07.2006 року укладено договір оренди земельної діли (паю) терміном на 10 років. Умовами договору встановлено орендну плат) І розмірі 1,5% від вартості оцінки земельної ділянки, та інші істотні умови, зокре І підстави зміни розміру орендної плати.

Наведені обставини обгрунтовані наявними у справі доказами та знай | своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

Згідно із вимогами Розділу V Закону України "Про оренду за] припинення договору оренди землі шляхом його розірвання можливе за судов рішенням в разі невиконання сторонами обов'язків передбачених ст. 24, 25 цьі Закону, або умовами договору.

Із змісту позовних вимог та судового рішення вбачається, що підстава! розірвання договору позивач та суд вказують на порушення умов п. 13 договоЯ не проведено індексацію вартості землі та не виконано вимог Указу ПрезидеЯ України від 19.08.2008 року в частині збільшення розміру орендної плати.

Однак висновки суду першої інстанції про порушення ТОВ "Айова" договору передбачених п. 13 та вимог Указу Президента України від 19.08.2tl року № 725/2008 є передчасними, не відповідають обставинам справи. Умови,! яких можливий перегляд розміру орендної плати, встановлені в тексті п. 13:

*зміни умов господарювання,

*зміна розмірів земельного податку,

*підвищення цін і тарифів,

*інфляційні процеси,

*погіршення стану земельної ділянки,

*в інших випадках, встановлених законом.

*

ИР^І

Оскільки зміна орендної плати можлива як у бік збільшення, так і в бік зменшення, така зміна можлива лише на вимогу однієї із сторін і за їх взаємною згодою. Доказів пред'явлення таких вимог сторонами по підставах передбачених п, 13 сторонами суду не надано, по наявних у справі доказах позивачем пред'являлась лише вимога про підвищення розміру орендної плати до 3% у відповідності з Указом Президента України від 19.08.2008 року № 725/2008.

Вартість орендованої земельної ділянки відповідачем індексується щорічно, розмір орендної плати визначається із проіндексованої вартості землі, що підтверджується довідкою Управління Держкомзему в Уманському районі про вартість паю та копіями відомостей на видачу пшениці в рахунок орендної плати за 2007-2008 роки. Із змісту наведених документів вбачається, що розмір щорічної орендної плати, нарахованої та виплаченої позивачу, складає 1,5% від проіндексованої вартості паю.

Наведені докази свідчать про невідповідність висновків суду в частині порушення відповідачем п. 13 договору обставинам справи.

Висновок суду про те, що розмір орендної плати має бути підвищено автоматично з 1,5% до 3% на підставі Указу Президента України від 19.08.2008 року за № 725/2008 не ґрунтується на вимогах закону. Відповідно до ч. 1,2 Закону України від 6.10.1998 року "Про оренду землі" орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма, строки внесення орендної плати за землю для фізичних осіб встановлюється за згодою сторін у договорі оренди. Розмір та умови оплати, вказані в договорі, не можуть суперечити діючому на час укладення договору законодавству. Договір між сторонами підписано 25.07.2006 року, в період дії Указу Президента України від 2.02.2002 року № 92/2002 "Про додаткові заходи щодо соціального захисту селян-власників земельних ділянок та земельних часток (паїв)", яким встановлювався мінімальний розмір орендної плати у 1,5% від оцінки паю. Розмір орендної плати не менш ніж 3% встановлений Указом Президента України від 19.08.2008 року і є обов'язковим до застосування з дня набрання чинності Указом законної сили. В тексті Указу відсутнє застереження про розповсюдження його дії на договори укладені до вступу його в законну силу, тому зміна розміру орендної плати могла відбуватись лише за взаємною згодою сторін. Оскільки суд першої інстанції застосував до спірних правовідносин положення нормативно-правового акта, дія якого на спірні правовідносини не поширюється, винесене рішення суду не є законним в розумінні вимог ст. 213 ЦПК України.

Відповідно до змісту протоколу зборів уповноважених власників земельних часток від 12.12.2009 року представником ТОВ "Айова" запропоновано отримати орендарям за 2009 рік орендної плати в розмірі 3%, але всі присутні на зборах уповноважені власники відмовились від пропозиції та вирішили розірвати договори оренди.

За таких обставин, коли порушення умов договору відповідачем не знайшли свого підтвердження, позов не підлягає до задоволення за відсутності правових підстав.

Керуючись ст. ст. 651, 652 ЦК України, Законом України "Про оренду землі", Указом Президента України від 2.02.2002 року № 92/2002, Указом

4

Президента України від 19.08.2008 року № 725/2008, ст. 307, 309, 316 України, колегія

вирішила:

апеляційну скаргу ТОВ "Айова" задовольнити, рішення Уманською міськрайонного суду Черкаської області від 9 вересня 2009 року по цивільні справі за позовом ОСОБА_4 до ТОВ "Айова" про! розірвання договору оренди земельної ділянки скасувати.

В позові ОСОБА_4 до ТОВ "Айова" при розірвання договору оренди земельної ділянки від 25.07.2006 року відмовити.

Рішення набуває законної сили з моменту проголошення та може б™ оскаржене в касаційному порядку до Верховного Суду України протягом дв» місяців з дня проголошення.

головуючий

Судді