У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 жовтня 2010 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

Головуючого судді: Богонюка М.Я.

Суддів: Приколоти Т.І., Федоришина А.В.

При секретарі: Луньо К.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційними скаргами Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради, ОСОБА_1 на рішення Залізничного районного суду м. Львова від 18 березня 2010 року, -

ВСТАНОВЛЕНО:

Оскаржуваним рішенням відмовлено в задоволенні позову Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання недійсними свідоцтв про право власності № ЛЖ0483 і № ЛЖ0484 від 29.11.2001 року.

Рішення суду оскаржили Личаківська районна адміністрація Львівської міської ради та ОСОБА_5.

В апеляційній скарзі Личаківська районна адміністрація Львівської міської ради просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов. ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції. Апелянти вважають, що рішення суду ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права при неповно з'ясованих обставинах справи. Личаківська районна адміністрація Львівської міської ради стверджує, що підставою для видачі спірних свідоцтв були розпорядження районної адміністрації та під час проведення службового розслідування були виявлені порушення законодавства при виданні таких розпоряджень і дані розпорядження скасовані рішенням виконавчого комітету від 12.10.2007 року №832. А отже правовстановлюючі документи на 1/5 будинку №6 по вул. О.Теліги, та на будинок №6а є недійсними.

Крім того відповідно до висновків будівельно технічної експертизи по кримінальній справі №142-3172 від березня 2006 року, будівля, якій був присвоєний будинковий номер 6-а по вул. О.Теліги за технічними характеристиками не є житловим будинком і непридатна для постійного проживання людей.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення на підтримання та заперечення скарг, дослідивши доводи апеляційних скарг та матеріали справи, колегія суддів вважає, що такі не підлягають до задоволення.

Судом та матеріалами справи встановлено, що власником будинку №6 по вул. Біломорській (теперішня ОСОБА_6) у м. Львові був ОСОБА_7. Згідно договору дарування від 02 червня 1993 року ОСОБА_7 подарував ОСОБА_1 4/5 частин житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель по вул. Біломорській, 6 (ОСОБА_6) у м. Львові.

Розпорядженням Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради народних депутатів від 29.06.1998 року №578 був затверджений висновок міжвідомчої комісії від 12.11.1997 року про те, що технічно можливо після реконструкції господарської будівлі по вул. О.Теліги, 6 у м. Львові, яка складається з кімнати пл. 9,60 кв.м., кухні пл. 7,60 кв.м., туалету пл. 2,20 кв.м., коридору пл. 2,60 кв.м., її можна буде використовувати під житло. Розпорядженням Личаківської районної адміністрації від 06.11.1998 року №1110 згідно розпорядження від 29.06.1998 року №578, господарській будівлі присвоєно будинковий номер №6-а по вул. Теліги у м. Львові.

На підставі розпорядження Личаківської районної адміністрації від 29.11.2001 року №1582 ОСОБА_7 видано свідоцтва про право власності на 1/5 частину будинку №6 та на будинок №6а по вул. О.Теліги у м. Львові.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відмовляючи в задоволенні позову про визнання недійсними свідоцтв про право власності, суд першої інстанції вірно виходив з того, що розпорядження Личаківської районної адміністрації від 29.06.1998 року №578, від 06.11.1998 року №1110, від 29.11.2001 року №1582 та видані на підставі таких розпоряджень свідоцтва про право власності №№ ЛЖ0483 і № ЛЖ0484 від 29.11.2001 року вже були предметом судового розгляду.

Рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 01 липня 2004 року залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Львівської області від 13 вересня 2004 року та ухвалою Верховного суду України від 13 вересня 2005 року, відмовлено в задоволенні позову по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_7, Личаківської районної адміністрації м. Львова, ОСОБА_8, Приватного нотаріуса ОСОБА_9 про визнання недійсними розпоряджень Личаківської районної адміністрації м. Львова № 578 від 27.06.1998 року "Про переобладнання господарської будівлі під житло по вул. О.Теліги, 6 в м. Львові", від 06.11.1998 року №1110 "Про присвоєння номера житловому будинку по вул. Теліги, 6а в м. Львові", від 29.11.2001 року №1582 "про оформлення права власності на 1/5 ідеальну частину будинку №6 і будинок №6а по вул. О.Теліги у м. Львові ОСОБА_7Г." та визнання недійсним свідоцтв про право власності виданих 29.11.2001 року на підставі спірних розпоряджень, договору купівлі продажу житлового будинку.

Даним рішення встановлено, що ОСОБА_7 вправі, як одноосібний власник без згоди ОСОБА_1 переобладнати сарай під житлове приміщення, а районна адміністрація узаконити його і присвоїти окремий номер. Перед узаконенням будинку міжвідомча комісія районної адміністрації розглядала питання про технічну можливість використання даного приміщення під житло і дала позитивні висновки. А тому оспорювані розпорядження були прийняті в межах компетенції, з дотриманням вимог закону, та права ОСОБА_1 ними не порушені.

Також судом вірно враховано ту обставину, що Личаківська районна адміністрація Львівської міської ради звернулась в суд з позовом про визнання недійсними своїх розпоряджень з пропуском строку, без належного правового обґрунтування пропуску такого.

Судом вірно встановлені фактичні обставини справи, правильно застосований матеріальний закон та дотримана процедура передбачена ЦПК України.

Доводи апеляційних скарг не спростовують висновків суду, а тому колегія суддів не вбачає підстав для їх задоволення.

Керуючись ст. ст. 303, 307 ч. 1 п. 1, 308 ч.1, 314 ч. 1 п. 1, 315 ЦПК України, колегія суддів,-

ухвалила:

Апеляційні скарги Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради, ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Залізничного районного суду м. Львова від 18 березня 2010 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий:

Судді: