Кузнецовський міський суд Рівненської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2010 року м.Кузнецовськ

Кузнецовський міський суд Рівненської області в особі: головуючого - судді Горегляд О.І., з участю:

- секретаря судового засідання - Ломази С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Кузнецовськ цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

17 лютого 2009 року ОСОБА_2 і ОСОБА_1 уклали між собою шлюб у відділі РАЦС Кузнецовського міського управління юстиції Рівненської області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис за №35 та видано подружжю свідоцтво про шлюб серії І-ГЮ №042881. Подружжя спільних дітей від шлюбу немає.

ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, зазначивши, що спільне життя із чоловіком не склалося. В сім'ї відсутнє взаєморозуміння, у подружжя існують різні погляди на життя. Позивачка вважає неможливим подальше спільне сімейне життя із ОСОБА_2, оскільки примирення не наступило і сім'я фактично вже розпалася. Сімейно-шлюбні відносини між подружжям припинено з листопада 2009 року. З цих мотивів ОСОБА_1 просить суд розірвати шлюб, укладений із відповідачем, у судовому порядку, так як розірвати шлюб через орган РАГСу неможливо із-за неявки відповідача.

У судове засідання позивачка не з'явилася, надала суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутність.

У письмовій заяві від 23 грудня 2010 року позивачка ОСОБА_1 вказала, що підтримує позовні вимоги повністю та просить суд розірвати шлюб, укладений із ОСОБА_2, оскільки примирення між сторонами неможливе.

У судове засідання відповідач ОСОБА_2 повторно не з'явився, хоча у встановленому законом порядку був повідомлений судом про час і місце розгляду справи. Клопотань про відкладення розгляду справи не заявляв.

Враховуючи наведене, а також відсутність заперечень зі сторони позивачки, суд, керуючись ч.4 ст. 169, ч.І ст.224 ЦПК України, вирішив провести заочний розгляд даної цивільної справи у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів, в результаті чого постановити заочне рішення. .

Дослідивши і оцінивши в сукупності письмові докази, наявні в матеріалах справи, суд прийшов до висновку, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу підлягає задоволенню в повному обсязі.

Судом встановлено, що сім'я ОСОБА_1 і ОСОБА_2 фактично не існує, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим, так як 'це суперечить інтересам позивачки, що має істотне значення. Відновити сімейно-шлюбні стосунки і спільно проживати із відповідачем однією сім'єю позивачка категорично не бажає, так як між подружжям відсутнє взаєморозуміння.

Згідно з вимогами, передбаченими ч.І ст.24 СК України, шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Ч.ч.І, 4 ст.55 СК України передбачають, що дружина, та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою"та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, а також зобов'язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім'ї.

Відповідно до ч.ч.З, 4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Отже, суд вважає, що в разі небажання, навіть, одного з подружжя проживати спільно у шлюбі - такий шлюб не може бути збереженим.

Відповідно до ст.112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

За таких обставин, суд вирішив розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_1 і ОСОБА_2, оскільки вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, так як суперечить інтересам позивачки.

Враховуючи наведене, на підставі ч.І ст.24, ч.ч.І, 4 ст.55, ч.ч.З, 4 ст.56, ч,2 ст.104, ч.З ст.105, ч.І ст.11О, ст.112 СК України, керуючись ст.ст.4, 60, ч.ч.І, 3 ст.88, ч.4 ст.169, ч.З ст.208, ч.ч.І, 2 ст.209, ст.ст.212-215, ч.І ст.218, ч.ч.І-З ст.222, ч.І ст.223, ч.І ст.224, ст.ст.225-228, ч.2 ст.232, ч.І ст.233, ч.І ст.294 ЦПК України, суд, -

. ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задоволити повністю.

Шлюб, укладений між ОСОБА_2 і ОСОБА_3, який зареєстрований у відділі РАЦС Кузнецовського міського управління юстиції Рівненської області 17 лютого 2009 року, актовий запис за №35 - розірвати.

Звільнити позивачку ОСОБА_1 від сплати судового збору (державного мита) на підставі п.18 ч.І ст.4 Декрету Кабінету Міністрів України "Про державне мито" від 21 січня 1993 року №7-93.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір (державне мито) в сумі 8 (вісім) гривень 50 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави державне мито в сумі 8 (вісім) гривень 50 копійок при реєстрації розірвання шлюбу в органі державної реєстрації актів цивільного стану.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 (тридцять) гривень 00 копійок.

На заочне рішення суду відповідачем може бути подана заява про його перегляд до Кузнецовського міського суду Рівненської області протягом десяти днів з дня отримання його копії.

На заочне рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Рівненської області через Кузнецовський міський суд Рівненської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя: О.І.Горегляд