02.06.10 ,
Апеляційний суд Херсонської області
Справа № 22ц-2081/2010 Головуючий у 1-й інстанції
Категорія: 57 ОСОБА_1В
Доповідач - Фурман Т.Г.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2010 року червня місяця „02" дня колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого: Стародубця М.П.

Суддів: Фурман Т.Г.

ОСОБА_2

при секретарі: Остренко О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Херсоні адміністративну справу за апеляційною скаргою управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі м. Херсона (далі - управління Пенсійного фонду) на постанову Дніпровського районного суду м. Херсона від 31 березня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_3 до управління Пенсійного фонду про визнання бездіяльності протиправною та стягнення недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги , як „Дітям війни", -

ВСТАНОВИЛА:

У березні місяці 2010 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до управління Пенсійного фонду, в якому просив відновити пропущений строк для звернення до суду за захистом своїх порушених прав, свобод та інтересів з січня 2006 року, стягнути на його користь з відповідача недоплачену щомісячну державну соціальну допомогу, як дитині війни, за 2006-2009 роки.

Постановою Дніпровського районного суду м. Херсона від 31 березня 2010 року позов задоволено частково, поновлено пропущений строк для звернення до суду за захистом порушених прав, свобод та інтересів, зобов'язано управління Пенсійного фонду здійснити нарахування та виплату надбавки до пенсії ОСОБА_3 з урахуванням підвищення на 30% мінімальної пенсії за віком за період з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року.

В іншій частині позову відмовлено.

В апеляційній скарзі управління Пенсійного фонду посилаючись на невірне застосування судом норм матеріального права, просило постанову скасувати і ухвалити нову, про відмову у задоволенні позовних вимог.

Заслухавши доповідача, дослідивши обставини справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач отримує пенсію за віком та належить до категорії громадян, яким визначено статус дитина війни.

Відповідно до ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни", дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Однак, п. 17 ст. 77 Закону України „Про Державний бюджет України на 2006 рік" зупинено на 2006 рік дію ст. 6 Закону України „Про соціальних захист дітей війни".

Законом України від 19 січня 2006 року „Про внесення змін до Закону України „Про Державний бюджет України на 2006 рік" із положень Закону України від 20 грудня 2005 року „Про Державний бюджет України на 2006 рік" виключено пункт 17 ст. 77 вказаного вище Закону, а новою редакцією ст. 110 цього ж Закону встановлено , що пільги дітям війни, які передбачені ст. 6 Закону від 18 листопада 2004 року, запровадженою у 2005 році поетапно, за результатами виконання бюджету у першому півріччі, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України за погодженням з Комітетом Верховної Ради України з питань бюджету.

Між тим, Кабінетом Міністрів України протягом 2006 року не приймалось рішень на виконання вимог ст. 110 Закону України від 20 грудня 2005 року „Про Державний бюджет України на 2006 рік".

Отже, пільги для дітей війни, передбачені ст. 6 Закону від 18.11.2004 року безпосередньо у 2006 році запроваджено не було.

В свою чергу, пунктом 12 ст. 71 Закону України від 19.12.2006 року ..Про Державний бюджет України на 2007 рік" дію ст. 6 Закону України від 18.11.2004 року зупинено на 2007 рік із урахуванням ст. 111 названого вище Закону.

Проте рішенням Конституційного Суду України від 9 липня 2007 року за № брп/2007 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) положення п. 12 ст. 71 Закону України від 19 червня 2006 року „Про Державний бюджет України на 2007 рік", яким зупинено на 2007 рік дію ст. Закону від 18.11.2004 року із урахуванням ст. 111 цього ж Закону.

Таким чином, право на здійснення перерахунку підвищення до пенсії, у розмірах, визначених ст. 6 Закону від 18.11.2004 року, мають діти війни з 9 липня до 31 грудня 2007 року.

Суд першої інстанції, який розглядав на той час справу за правилами адміністративного судочинства, повно та всебічно дослідив обставини спору, дав належну оцінку наявним доказам, а тому прийшов до обгрунтованого висновку про те, що управління Пенсійного фонду, як орган якому делеговано повноваження щодо призначення і виплати пенсії та доплат до них, повинен був діяти відповідно до вимог ст. 6 Закону від 18 листопада 2004 року і здійснити відповідні перерахування ( за той період, коли дія цієї норми не була зупинена). Однак управління Пенсійного фонду у порушення зазначених положень цього Закону таких нарахувань не проводило, чим і допустило протиправну бездіяльність. На підставі чого суд задовольнив позовні вимоги частково.

Доводи відповідача щодо правомірності своїх дій із посиланням на відсутність бюджетних коштів для повної реалізації програми з доплат дітям війни не приймаються до уваги судом, оскільки питання фінансування цих видатків не є предметом спору.

Безпідставними є також посилання відповідача на можливість нецільового використання коштів управління Пенсійного фонду, оскільки суди не ухвалювали рішень про проведення виплат із власних джерел фінансування останнього:

З огляду на викладене судова колегія вважає за необхідне відхилити апеляційну скаргу, а судове рішення залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 307, 308 ЦПК України, колегія суддів,,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі м. Херсона відхилити, а постанову Дніпровського районного суду м. Херсона від 31 березня 2010 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду Херсонської області набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців після набуття нею законної сили.

Головуючий: Судді: