Справа № 2-367/10
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 жовтня 2010 року Сарненський районний суд Рівненської області

під головуванням судді ВЛАСИК Н.М.

при секретареві БЕРНАДСЬКІЙ О.Ф.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м . Сарни справу за позовом ОСОБА_1 МИКОЛАЇВНИ ДО ОСОБА_2 про визнання заповіту недійсним , -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , просить визнати недійсним заповіт , який було складено її матір»ю ОСОБА_4 в травні 2009 року на користь відповідача. Позивачка вказує , що відповідно до заповідального розпорядження ОСОБА_4 , яка померла 30. 05. 2009 року , належна їй квартира АДРЕСА_1 , була заповідана братові ОСОБА_2 ОСОБА_1 зазначає , що її мати за станом здоров»я не розуміла значення своїх дій , її волевиявлення не було вільним і не відповідало її волі , а тому заповіт має бути за таких підстав визнаний недійсним .

Позивачка ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала , просить позов задоволити , пояснивши , що її мати ОСОБА_4 через тяжкий стан здоров»я на протязі кількох місяців пере смертю не могла пересуватись і тому вона на її прохання запросила нотаріуса для посвідчення заповіту . Вона знала про те , що брат матері ОСОБА_2 наполягає на отриманні частини спадкового майна , яким була квартира АДРЕСА_2 , і яка в свій час була подарована ОСОБА_4 матір»ю ОСОБА_5 Оскільки відповідач був дуже наполегливим , вона погодилась отримати від нього частину вартості квартири , належної матері , за умови , що після її смерті квартира відійде ОСОБА_2 Вона погодилась на це не бажаючи хвилювати матір , яка була не здорова. Після смерті матері вона вчасно подала до державного нотаріуса заяву про прийняття спадщини , що відкрилась після смерті ОСОБА_4 30. 05. 2009 року, оскільки вважає , що матір»ю заповіт було складено і підписано не вільно , під тиском з боку відповідача. Просить визнати недійсним заповіт , яким її мати ОСОБА_4 заповіла свою квартиру братові ОСОБА_2

Відповідач ОСОБА_2 позову не визнає , в задоволенні позовних вимог просить відмовити на тій підставі , що ОСОБА_4 склала заповіт на його користь після домовленості , яка була досягнута між ним та ОСОБА_1 щодо виплати ним половини вартості спірної квартири . Що стосується свободи волевиявлення спадкодавця в частині складення заповіту , пояснив , що ОСОБА_4 дійсно була не здоровою , однак її хвороби перешкоджали їй рухатись і вести активний спосіб життя , тоді як її свідомість не мала ніяких вад і була ясною .

Вислухавши пояснення сторін , дослідивши матеріали справи , суд приходить до висновку , що позов не підлягає до задоволення в зв»язку з наступним .

Судом встановлено , що після смерті ОСОБА_4 спадкоємцем належної їй квартири по вул.. Широкій , 32 /75 в м. Сарни є ОСОБА_2 , якому вказана квартира була заповідана власницею . Позивачка ОСОБА_1 звернулась до Сарненської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_4 , однак свідоцтво про право на спадщину їй не було видано в зв»язку з існуванням заповіту на користь ОСОБА_6

Під час розгляду справи виявилось , що ОСОБА_1 отримала від ОСОБА_2 певну суму грошей в рахунок оплати половини вартості квартири , на яку могла претендувала позивачка в разі смерті її матері ОСОБА_4 ОСОБА_1М, не заперечила цього факту , однак наполягає на тому , що заповіт її мати підписала під тиском з боку брата .

Суд не визнає вказані пояснення такими , що відповідають дійсним обставинам справи , оскільки як пояснила сама позивачка , вона особисто запросила нотаріуса до квартири своєї матері для вчинення заповідального розпорядження і сама сказала їй заповісти житло ОСОБА_2

Що стосується позиції ОСОБА_1 щодо нерозуміння ОСОБА_4 своїх дій під час складання нею заповіту на користь ОСОБА_2 , то суд приходить до висновку , що це також не відповідає дійсності , оскільки як вбачається з акту посмертної судово психіатричної експертизи № 183/10 від 26 серпня 2010 року ОСОБА_4 в наданій медичній документації даних за наявність у ОСОБА_4 психічних розладів , які б позбавляли її здатності розуміти значення своїх дій , усвідомлювати наслідки вчиненого, не вбачається.

Беручи до уваги те , що між ОСОБА_4 , ОСОБА_2 та ОСОБА_1 існувала домовленість про сплату відповідачем половини вартості спірної квартири позивачці за умови отримання житла у спадщину після смерті власниці , і частково ця домовленість виконана шляхом передачі ОСОБА_1 грошей , суд знаходить надуманою вимогу ОСОБА_1 щодо визнання заповіту недійсним , оскільки відповідно до висновку судово психіатричної експертизи даних про наявність у ОСОБА_4 психічних розладів , які б вплинули на розуміння нею наслідків вчинюваних дій , не вбачається .

Таким чином , позов ОСОБА_1 про визнання заповіту недійсним є безпідставним і не підлягає до задоволення .

На підставі ст.ст. 1257 ЦК України , керуючись ст. ст. 214,215 ЦПК України , суд , -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання заповіту недійсним відмовити за безпідставністю позовних вимог .

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Рівненської області через Сарненський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення .

Суддя Сарненського

райсуду ОСОБА_7