Автозаводський районний суд м.Кременчука
Справа № 2-36/2010 р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2010 року. Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі:

головуючого судді Савічева В .О.

при секретарі Кобиляцькій Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права власності на частку у спільному майні та за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про вселення, усунення перешкод в користуванні та встановлення порядку користування квартирою,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про припинення права власності на частку у спільному майні, вказуючи, що відповідно до договору дарування їй на праві приватної власності належить 1/2 частина квартири АДРЕСА_1.

Інша частина квартири належить неповнолітній дочці ОСОБА_3 - 1/7 частина та ОСОБА_2 - 5/14 частина, яка йому була подарована її родичами під час спільного співмешкання.

Згідно технічного паспорту квартира АДРЕСА_1 складається з 3-х кімнат, житловою площею 41,66 кв.м., у тому числі 1-а кімната 18,42 кв.м., 2-а кімната 10,70 кв.м., 3-я кімната 12,54 кв.м., кухні площею 6 кв.м., вбиральні (сполученої) з ванною кімнатою 2,56 кв.м., коридору 4,92 кв.м., вбудованої шафи 1,19 кв.м., балкону 0,77 кв.м., загальною площею 57,38 кв.м.

В квартирі мешкає вона з неповнолітньою донькою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

ОСОБА_2 є власником 5/14 частини квартири, але в зв'язку з складними побутовими та особистими стосунками, які склались з відповідачем, останній з січня 2008 року, в зазначені квартирі не проживає, фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2, що підтверджується актом за №1/А від 04.09.2008р..

Участі в утриманні майна ОСОБА_2 не приймає, необхідний поточний ремонт в квартирі проводиться за її власний рахунок.

Протягом 2007-2008р.р., на ремонт квартири нею витрачено 2463 грн. 56 коп., відремонтовано ванну кімнату, замінено сантехніку, встановлено нові трубопроводи, що підтверджується актом виконаних підрядних робіт, квитанцією, товарними та фіскальними чеками.

За час проживання в зазначеній квартирі, а саме з травня 2004 по січень 2008 року, відповідач - ОСОБА_2, жодного разу не сплатив комунальні послуги, внаслідок чого неодноразово виникали заборгованості, які були погашенні за її власний рахунок.

Відповідач веде аморальний спосіб життя, фактично ніде не працював і не працює, зловживає спиртними напоями, чинить сварки, що є не стерпним, в зв'язку з чим мали місце неодноразові звернення до органів міліції.

Автозаводським районним судом м. Кременчука від 17 березні 2007 року було винесено постанову про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності.

Відповідач - ОСОБА_2 мотивуючи тим, що він має на праві власності частку в квартирі, погрожував їй, вселити в квартиру сторонніх осіб.

Врегулювання питання про користування квартирою, або розподілом не мають позитивних наслідків через небажання відповідача вирішити питання в позасудовому порядку.

Виділ в натурі 5/14 частини квартири, яка належить відповідачу на праві власності є неможливим із-за її малозначності.

Відповідно до ст. 365 ЦК України, право особи на частку в спільному майні може бути припинено за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, в разі існування хоча б однієї з чотирьох перелічених підстав, а саме: частка є незначною і не може бути виділена в натурі; річ є неподільною; спільне володіння і користування майном є неможливим; таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї.

Так, задоволення таких вимог допускається згідно ч. 2 цієї статті лише за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.

Згідно довідки Кременчуцького міжміського бюро технічної інвентаризації від 08.10.2008р. за № 61/6161 балансова вартість квартири №16, розташованої в м. Кременчук по вул. 60 років Жовтня, 124 станом на 01.01.2008р. становить 14820,00 грн..

Відповідно вартість 5/14 частини квартири АДРЕСА_3, що належить на праві власності ОСОБА_2 складає 5292,85 грн..

Просила суд анулювати спільну часткову власність припинити право власності на частку у спільному майні в розмірі 5/14 частин квартири АДРЕСА_4 ОСОБА_4, ОСОБА_3 між ОСОБА_2.

Визнати право власності за ОСОБА_1 на 5/14 частину квартири АДРЕСА_5.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошову компенсацію в розмірі 5292,85 грн..

В свою чергу ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 про вселення, усунення перешкод в користуванні та встановлення порядку користування квартирою, зазначаючи, що він проживав разом з ОСОБА_1 з 2003 року по лютий 2008 року в квартирі АДРЕСА_6 60 років Жовтня у м. Кременчуці, але шлюб не реєстрували.

Частину цієї квартири 18 травня 2004 року він отримав у дарунок разом з ОСОБА_1 згідно договору дарування частини квартири посвідченого приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу ОСОБА_5 і його частка становить 5/14.

Інша частина квартири належить ОСОБА_1 з часткою 7/14 та її малолітній дочці ОСОБА_3 з часткою 2/14.

В січні 2008 року стосунки з ОСОБА_1 значно погіршилися. З цього часу ОСОБА_1 стала чинити йому перешкоди у проживанні в квартирі.

Коли він був на роботі, ОСОБА_1 без його згоди замінила вхідні двері та вставила нові замки, і він був вимушений тимчасово проживати у своєї сестри за адресою: АДРЕСА_7, де в теперішній час, зареєстрований. Так як ОСОБА_1 продовжувала чинити перешкоди, а він не міг тривалий час зловживати родинними стосунками, вимушений був з лютого 2008 року винаймати собі квартиру.

В даний час він не можу користуватися та розпоряджатися своєю частиною в спірній квартирі, його прохання надати йому ключі від квартири та не чинити перешкод для мешкання залишене поза увагою, чим порушуються його права.

Досягти угоди щодо встановлення порядку користування квартирою в посзасудовому порядку вони не можуть.

Згідно висновку експертизи № П-440 від 12.06.2009 року визначена ринкова вартість та порядок користування квартирою. Просив суд вселити його у квартиру № 16 в

будинку № 124 на вулиці 60 років Жовтня в м. Кременчуці.

Встановити порядок користування квартирою № 16 в будинку № 124 по вулиці 60 років Жовтня в м. Кременчуці, надавши йому в користування кімнату «7» площею 12,54 кв.м, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 надати в користування кімнату «5» площею 10,7 кв.м, кімнату «4» площею 13,17 кв.м, кладову «6» площею 1,19 кв.м, балкон площею 0,77 кв.м.

Залишити в загальному користуванні коридор «1» площею 4,92 кв.м, втиральну (поєднану) «2» площею 2,56 кв.м, кухню «З» площею 6,28 кв.м та коридор площею 4,95 кв.м.

Зобов'язати ОСОБА_1 встановити перегородку в кімнату «4» паралельно поздовжньої капітальної стіни будинку на відстані 1,1 м від неї, розділивши кімнату «4» на кімнату площею 13.17 кв.м. та коридор 4.95 кв.м. з облаштуванням входу з коридору до кімнати.

Зобов'язати ОСОБА_1 не чинити перешкод користуванні частиною квартири № 16 в будинку № 124 на вулиці 60 років Жовтня у м. Кременчуці.

Стягнути з ОСОБА_1 на мою користь в порядку відшкодування витрат з оплати судового збору у сумі 8,50 гривень, витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 50 гривень та витрати на проведення судової експертизи у сумі 624,00 гривень.

В судовому засіданні позивачка-відповідачка ОСОБА_1 та її представник проти позову ОСОБА_2 заперечували, просили ухвалити рішення яким їй, ОСОБА_1 задовольнити її позов.

Відповідач позивач ОСОБА_2 та його представник проти позову ОСОБА_1 заперечували, просили задовольнити позов ОСОБА_2 в повному обсязі.

Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, оцінивши докази, суд вважає, що позов ОСОБА_1 задоволенню не підлягає, позов ОСОБА_2 також задоволенню не підлягає.

В судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідно до договору дарування від 18.05.2004р. ОСОБА_1 на праві приватної власності належить 1/2 частина квартири АДРЕСА_1.

Власником 1/7 частини квартири АДРЕСА_1 є неповнолітня ОСОБА_3.

Інша 5/14 частина квартири була подарована ОСОБА_2 родичами ОСОБА_1 під час спільного співмешкання.

На сьогодні в квартирі мешкає ОСОБА_1 з неповнолітньою донькою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Як було встановлено під час слухання справи ОСОБА_2, з січня 2008 року, в зазначеній квартирі не проживає.

Згідно акту ТОВ «Житлорембудсервіс» № 1/А від 04.09.2008р., ОСОБА_2, фактично мешкає за місцем реєстрації в АДРЕСА_8.

За час проживання в зазначеній квартирі, з травня 2004 по січень 2008 року, ОСОБА_2, не сплачував комунальні послуги, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка була погашена за рахунок ОСОБА_1, що підтверджується наявними в матеріалах справи квитанціями про оплату комунальних послуг.

Участі в утриманні майна ОСОБА_2 не приймав, необхідний поточний ремонт в квартирі проводиться за рахунок ОСОБА_1

Згідно акту № 38В-02-1-1 приймання виконаних підрядних робіт за 10.2007р. в квартирі було відремонтовано ванну кімнату, замінено сантехніку, встановлено нові трубопроводи.

Відповідно, до квитанцій, товарних та фіскальних чеків, вартість ремонту в квартирі склала 2463 грн. 56 коп.

За поясненнями ОСОБА_1, - ОСОБА_2 за час спільного співмешкання вів аморальний спосіб життя, фактично ніде не працював, зловживав спиртними напоями, чинив сварки, в зв'язку з чим мали місце неодноразові звернення до органів міліції.

Так, постановою Автозаводського районного суду м. Кременчука від 17 березні 2007 року ОСОБА_2 було притягнено до адміністративної відповідальності.

Згідно довідки-пам'ятки № 01 від 05.02.2004 року за підписом лікаря - психотерапевта ОСОБА_6 - ОСОБА_2 проходив психотерапевтичне лікування та кодувався від алкогольної залежності.

За таких обставин проживання ОСОБА_1 та неповнолітньої дитини ОСОБА_3 з ОСОБА_2 було неможливим.

Згідно ДБН В.2.2-15-2005 «Житлові споруди. Загальні положення» п. 2.21 «Квартири в житлових спорудах слід проектувати виходячи з умов заселення однієї сім'ї» і в п. 2.22 зазначається «в квартирах слід передбачувати житлові кімнати і підсобні приміщення: кухню, сіни, ванну або душову, туалет і ін.», за п. 2.24 «Площа житлової кімнати повинна бути не менше 15 м.кв. площа кухні повинна бути не менше 7 м.кв.».

Відповідно, для розподілу повинні виконуватись умови, за яких можливо переобладнати кімнату площею не менше 15 м.кв, кухню площею не менше 7 м.кв, санвузол і окремий вихід.

Згідно технічного паспорту квартири №16, розташованої на другому поверсі, дана квартира складається з наступних приміщень: коридор літ. «1» пл. 4,92 м.кв., санвузол літ. «2» пл. 2,56 м.кв., кухня літ. «З» пл. 6,28 м.кв., кімната літ. «4» пл. 18,42 м.кв., кімната літ. «5» пл. 10,7 м.кв., вмонтована шафа літ. «6» пл. 1,19 м.кв., кімнати літ. «7» пл. 12,54 м.кв., балкону пл. 0,77 м.кв., загальна площа приміщень якої складає 57,38 м.кв.

Таким чином, на підставі ДБН в.2.2-15-2005 квартира №16, розташована в м. Кременчук, по вул. 60 років Жовтня, 124 розподілу не підлягає, так як виділити співвласникам ізольовані приміщення з окремим входом, які можуть бути ізольовані як окремі квартири або які можливо переобладнати в такі не можливо.

Факт неможливості розподілу квартири №16 в будинку №124 за адресою вул. 60 років Жовтня між співвласниками підтверджується висновком будівельно-технічної експертизи № П-440 від 12.06.2009р. (сторінка 15), який мається в матеріалах справи.

Згідно з роз'ясненнями, даними Пленумом Верховного Суду України в п. 14 постанови «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» від 22 грудня 1995 року № 2 квартира, яка перебуває у спільній частковій власності, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі приміщення із самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири.

Статтями 382, 383 ЦК України квартиру визначено як окремий об'єкт права власності і передбачено право власника квартири на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир у багатоквартирному жилому будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку.

Виходячи із цього, будь-які зміни будівельних габаритів об'єкта, власник має право проводити, якщо вони не призведуть до порушень або обмежень прав інших власників, саме для цього чинним законодавством передбачено, що для здійснення переобладнання або перепланування квартири власник має отримати відповідні дозволи.

Вимога зобов'язати ОСОБА_1 встановити перегородку в кімнату «4» паралельно поздовжньої капітальної стіни будинку на відстані 1,1 м. від неї, розділити кімнату «4» на кімнату площею 13,17 кв.м. та коридор 4,95 кв.м. з облаштуванням входу з коридору до кімнати є безапеляційною, не конкретизовано, з якого саме будівельного матеріалу повинна бути перегородка, а також без відповідного технічного дослідження та отримання дозволів про дотримання пожежних, санітарно-технічних норм, встановлення перегородки є неможливим.

Крім того, задовольнити вимогу ОСОБА_2 про надання йому в користування кімнати «7» площею 12,54 кв.м., не вбачається можливим, так як беручи до уваги норму встановлену ст. 47 ЖК України, розмір жилої площі на одну особу не повинен бути меншим ніж 13,65 квадратних метрів.

За поясненнями представника Управління архітектури та містобудування ОСОБА_7 на проведення перепланування в квартирі необхідні погодження відповідних організацій, за їх відсутності розгляд питання про здійснення будь-яких перепланувань є неможливим.

За вищевикладених обставин, позовна заява ОСОБА_2 про вселення, усунення перешкод у користуванні та встановлення порядку користування квартирою задоволенню не піддягає.

У відповідності до ст.365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо:

1)частка є незначною і не може бути виділена в натурі;

2)річ є неподільною;

3)спільне володіння і користування майном є неможливим;

4)таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї.

Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.

Як вбачається з позову, позивач ОСОБА_1 не навела жодної підстави в розумінні ст.365 ЦК України для припинення права власності.

Також, позивачкою ОСОБА_1 не здійснено оцінку квартири у відповідності до ринкової вартості, як того вимагає закон, а лише зазначено інвентаризаційну вартість квартири та не внесено грошові кошти на депозитний рахунок суду, як цього вимагає ЦК України.

Цей висновок найшов своє підтвердження в п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» № 20 від 22.12.1995 року вирішуючи питання про грошові стягнення у справах за позовами про захист права приватної власності на майно, суди мають виходити з того, що вартість спірного майна визначається за дійсною вартістю майна на час розгляду спору. Під дійсною вартістю розуміється грошова сума, за яку майно може бути продано в даному населеному пункті чи місцевості.

За таких обставин, підстави для задоволення позову ОСОБА_1 відсутні.

Керуючись ст.ст. 14, 57-59, 208, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права власності на частку у спільному майні відмовити.

В позові ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про вселення, усунення перешкод в користуванні та встановлення порядку користування квартирою відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Полтавської області через Автозаводський районний суд м. Кременчука шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги.

Суддя: