Дзержинський районний суд м.Харкова
Справа №2- 6872/2010р.
«02» липня 2010 року Дзержинський районний суд м.Харкова у складі:
головуючого - судді Лазюк С.В.
при секретарі Трегубовій О.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові цивільну зправу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа:відділ Департаменту по справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Дзержинського РВ ГУМВС України в Харківській області про усунення перешкод в здійсненні права власності шляхом виселення та зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1, 3-тя особа: Відділ по справам громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб ХМУ УМВС України, треті особи: приватний нотаріус ОСОБА_4, приватний нотаріус ОСОБА_5 про визнання договору купівлі-продажу квартири недійсним, -
02.07.2009р. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_6, 3-тя особа: Відділ громадянства і реєстрації фізичних осіб Дзержинського РВ ХМУ УМВС України в Харківській області про усунення перешкод в здійсненні права власності шляхом виселення.
ОСОБА_2 22.07.2009р. звернулася до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_7, 3-тя особа: Відділ по справам громадянства, імміграції та зеєстрації фізичних осіб ХМУ УМВС України про визнання договору купівлі-продажу квартири недійсним.
10.08.2009р. ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова ці два позови були ібєднані в одне провадження.
Позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що 01.04.2009р. він згідно договору купівлі-продажу придбав квартиру №4, розташовану за адресою: м. Харків, пр. Леніна, 5уд..№59. Цей договір був посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_5 та зареєстрований в Державному реєстрі право чинів. Таким чином, позивач набув права власності на цю квартиру і 22.05.2009 р. зареєстрував :зоє право власності в КП „Харківське міське бюро технічної інвентаризації реєстраційний номер 26825639. Відповідачі по справі є колишніми власниками квартири та продовжують по теперішній час проживати в квартирі, яка є власністю позивача, добровільно знятися з реєстрації та звільнити приміщення відповідачі не мають наміру, тим порушують її законні права, як власника квартири.
ОСОБА_2 - позивач за зустрічним позовом, яка була належним чином повідомлена про час розгляду справи, неодноразово у судове засідання не з'явилася, про шо є відмітки у зворотних поштових повідомленнях за 08.12.09р., 04.02.2010р,
24.02.2010р., 16.04.2010р., 26.05.2010р., 02.07.2010р., причини неявки суду не
повідомляла. Заяви про розгляд справи за її відсутності до суду не надходило.
02.07.2010р. судом була винесена ухвала, згідно якої, розглядати позов ОСОБА_2 п.П. за її відсутністю та за наявними матеріалами не можливо, а тому у суду є підстави для залишення зустрічної позовної заяви ОСОБА_2 без розгляду.
В судовому засіданні представник позивача підтримав позов та просив суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
Суд визнає причину неявки відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3 неповажною, так як ними не надано доказів, які б підтверджували поважність причини неявки в судове засідання нового представника ОСОБА_8 та не зрозуміло чому відповідач у заяві не зазначає з яких причин вона особисто не може зявитися у судове засідання.
Представник третьої особи відділу Департаменту по справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Дзержинського РВ ГУМВС України в Харківській збласті в судове-васідання не зявився та надав до суду заяву, в якій просить розглядати : праву.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.
Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги обгрунтовані і підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.
Судом встановлено, що 01.04.2009р. згідно договору купівлі-продажу позивач придбав квартиру №4, розташовану за адресою: м. Харків, пр. Леніна, буд.№59. Цей договір був посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_5 та зареєстрований в Державному реєстрі правочинів.
22.05.2009р. КГІ «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» здійснене реєстрацію права власності на вказане нерухоме майно (реєстровий №26825639), ще підтверджується відповідним витягом №22852724 від 27.05.2009р. та виготовлено технічний паспорт на квартиру №4 в житловому будинку №59 по пр. Леніна в м.Харкові, де власником вказано ОСОБА_1
Раніше вказана квартира належала ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Харківською товарною біржею 20.05.1997року за №Н6-124, яка зареєстрована в Державному комунальному підприємстві Харківського міського бюро технічної інвентаризації 28.05.1997 року за реєстровим номером В-4175.
Стаття 41 Конституції України наголошує, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.
Згідно ст.4 Закону України «Про власність» власник на свій розсуд володіє, користується та розпоряджається належним йому майном та має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону.
Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та на захист свого інтерес; який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Позивач набув право власності на вказану квартиру з моменту державної реєстрації договору купівлі-продажу квартири, тобто з 27.05.2009р., коли було здійснено:: реєстрацію права власності у КП „Харківське МЕТІ, як це передбачено ч.4 ст.334 ЦК України.
Суд визнає, що дії відповідачів, які продовжують проживати та зареєстровані квартирі №4 в буд.. №59 по пр. Леніна у м.Харкові після набуття 27.05.2009р. позивачем право власності на неї, порушують законні права ОСОБА_1, як власника квартири.
Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суд за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а відповідно до п.3 ч.2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути припинення дії, яка порушує право.
Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном.
Згідно ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує е з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. При зверненні до суду позивач сплатив державне мито у розмірі 8,50 грн. та витрати ні інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 37,50 грн., які підливають солідарному стягненню з відповідачів.
На підставі викладеного, ст.41 Конституції України, ст.4 ЗУ „Про власність, ст.ст.15, 16, ч.4 ст.334, ст.391 Цивільного кодексу України та керуючись ст.ст.: 10, 11, 15, 60, 88 209, 212, 214-215, 224-226 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.
Захистити право власності ОСОБА_1 на квартиру №4- загальною площею 54,8 кв.м., у будинку №59 по пр. Леніна у м.Харкові, усунути перешкоду у здійсненні права користування та розпорядження, шляхом скасуванні реєстрації відповідачів: ОСОБА_2, 29.01.1958р.н., ОСОБА_9 : Вікторовича, ІНФОРМАЦІЯ_1
Захистити право власності ОСОБА_1 на квартиру №4 загальною площею 54,8 кв.м., у будинку №59 по пр. Леніна у м.Харкові, усуши: перешкоду у здійсненні права користування та розпорядження, шляхом виселення з вищевказаної квартири відповідачів: ОСОБА_2, 29.01.1958р. н., ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1
Стягнути у солідарному порядку з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті державного мита у розмірі 8,50 грн. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 37,50 грн., а всього стягнути 46 (сорок шість) гривень 00 копійок.
На рішення може бути подана заява про апеляційне оскарження в 10-ти денний строк з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення подається протягом 20- ти днів після подачі заяви про апеляційне оскарження або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення ухвалено та надруковане власноручно суддею Лазюк, С.В. у нарядній кімнаті.

Головуючий: суддя С.В. Лазюк