Справа № 2-96/10
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 серпня 2010 року Шевченківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді Зими І.Є.

при секретарі Савула О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, треті особи ОСОБА_5, ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про усунення перешкод у відновленні балкону та зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 , треті особи ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_8 , Шевченківська райадміністрація Львівської міської ради, виконком Львівської міської ради про зобов"язання до вчинення дій ,-

встановив:

Позивачі звернулись до суду з заявою, в якій просили суд постановити рішення, яким стягнути з відповідача 2212 грн. у відшкодування матеріальної шкоди та 3 000 грн. у відшкодування моральної шкоди в звязку з руйнуванням балкону. В подальшому вимоги були уточнені : позивачі просили суд постановити рішення, яким зобовязати відповідача не чинити перешкод позивачам у приведенні приміщення балкону площею 1,5 кв. у попередній стан за їх кошт. Заяву мотивують тим, що вони, відповідач, треті особи ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_9 є співвласниками будинку № 224 по вул. Замарстинівській у м. Львові. Відповідачем в процесі прибудови веранди до своєї частини будинку було зруйновано їх балкон, який згідно технічного паспорта був обладнаний до приміщення житлової кімнати площею 14. кв.м. За свій кошт вони згідні відновити балкон, проте відповідач перешкоджає їм у проведенні робіт. Просили позов задовольнити.

В процесі розгляду справи ОСОБА_4 звернувся до суду з зустрічним позовом, в якому просить суд постановити рішення, яким зобовязати ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 не чинити перешкод у користуванні приміщенням мезоніну в будинку № 224 по вул. Замарстинівській у м. Львові. Заяву мотивує тим, що є співвласником вказаного будинку . Частки між співвласниками будинку не виділені, відтак він має право на користування приміщеннями загального користування. Зокрема, над приміщенням, позначеним в техпаспорті під літ. 2-9, що є в його користуванні, знаходиться нежитлове приміщення - мезонін площею 14, 2 кв.м., користуватись яким вправі всі співвласники будинку. Відповідачі по зустрічному позову самовільно зайняли вказане приміщення, перешкоджаючи йому користуватись мезоніном. Просив позов задовольнити.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримала основний позов, заперечила проти зустрічного та пояснила, що між співвласниками будинку № 224 по вул. Замарстинівській у м. Львові виділені частки з конкретизацією приміщень, які є у власності кожного з співвласників. Приміщенні площею 14,2 кв.м, що знаходиться на другому поверсі будинку та належить позивачам на праві власності було виділено їх сімї згідно ордера як одна із житлових кімнат , відтак не є мезоніном загального користування, як це зазначає позивач по зустрічному позову. В спірному приміщенні площею 14-2 кв.м. з моменту отримання квартири у 1996 році був балкон площею 1,5 кв.м. , що стверджується свідоцтвом про право власності на квартиру та технічним паспортом, датованим 1996 роком. Технічний паспорт на будинок від 03.07.09 р. не видавався , відтак голослівними є покликання відповідача на те, що спірне приміщення є мезоніном загального користування. На даний час ОСОБА_4, в процесі обладнання веранди до своєї частини будинку, демонтував вказаний балкон та замурував частину дверей , що забезпечували вихід на балкон. Оскільки відповідач по основному позову чинить перешкоди у відновленні балкону, позивачі змушені звернутись до суду. Крім того пояснила, що позивачі фактично уточнили позовні вимоги і зважаючи на те, що бажають добросусідських відносин з співвласниками будинку, на даний час не ставлять вимогу про відшкодування спричиненої їм шкоди, в згідні за свій кошт відновити балкон.

Від ОСОБА_2, ОСОБА_3 поступили заяви про розгляд справи в їх відсутності.

Представник ОСОБА_4 - ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснив, що не заперечує проти розгляду справи у відсутності його довірителя та ОСОБА_5 і ОСОБА_6Т„ які повідомлені про дату та час судового розгляду. По суті спору просив відмовити в задоволенні основного позову, задовольнити зустрічний із наступних підстав. Між співвласниками будинку № 224 по вул. Замарстинівській у м. Львові частки не визначені та невідомо які саме приміщення є у власності кожного . Довіритель не надав йому технічний паспорт на будинок від 03.07.09 р. , відтак в судовому засіданні уточнив, що приміщенням мезоніну відповідач вважає приміщення під літ. - 3-7 площею 14,2 кв.м. , що розташоване на другому поверсі будинку , оскільки жодного рішення про надання йому статусу житла не приймалось. Відтак, дане приміщення повинно бути у спільному користуванні всіх співвласників будинку та позивачі по основному позову чинять перешкоди його довірителю у користуванні мезоніном. Жодних доказів на підтвердження того, що | ОСОБА_11 демонтував балкон немає. Його довіритель заперечує у відновленні балкону, оскільки наявність такого у власності відповідачів не встановлена жодним правовстановлюючим документом. Крім того позивачі по основному позову не уточнили якого розміру балкон мають намір відновити.

Від ОСОБА_8 до суду поступила заява-клопотання про розгляд справи в його відсутності.

ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в судове засідання не зявились, хоча належним чином повідомлялись про час та місце розгляду справи.

Представник виконкому Львівської міської ради в судовому засіданні заперечила проти позову ОСОБА_4 та пояснила, що у вирішенні первісного позову покладається на рішення суду з наступних підстав. У 1996 році на праві власності сімї ОСОБА_3 було передано квартиру № 3 по вул. Замарстинівській у м. Львові площею 40,1 кв.м. З технічного паспорта, що є додатком до Свідоцтва про право власності від 27.03.96 р. вбачається, що вказане житло складалось з двох житлових кімнат площею 13,6 кв.м. та 14, 2 кв.м., коридору площею 10,8 кв.м. без комунальних вигод та кухні. Квартира обладнана балконом площею 1,5 кв.м. Розпорядженням Шевченківської райадміністрації від 22.03.01 р. затверджено висновок ЛОДКБТІ „ Про визначення ідеальних долей „ між співвласниками будинку. Крім того, згідно рішення Шевченківського райсуду м. Львова від 27.11.08 р. проведено реальний поділ будинку. Враховуючи наведене, кімната площею 14, 2 кв.м., що розташована на другому поверсі є власністю позивачів по основному позову.

Від представника Шевченківської райадміністрації Львівської міської ради поступила заява - клопотання про розгляд справи в його відсутності.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши зібрані по справі докази, зясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що основний позов підлягає до задоволення, в задоволенні зустрічного слід відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що на склад сім"ї чотири особи : ОСОБА_12, ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 , згідно рішення виконкому Львівської міської ради за № 721 від 07.12.95 р. було закріплено квартиру № З по вул.Замарстинівській , 224 у м. Львові. На той час квартира складалась з двох кімнат, коридору, без кухні та комунальних вигод. 26.04.96 р. ОСОБА_12, ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 було видано свідоцтво про право власності на вказане житло площею 40,1 кв.м. Відповідно до технічного паспорта що є додатком до Свідоцтва від 27.03.96 р. що вказане житло складалось з двох житлових кімнат площею 13,6 кв.м. та 14, 2 кв.м., коридору площею 10,8 кв.м. без комунальних вигод та кухні. Квартира обладнана балконом площею 1,5 кв.м. На підставі заяви ОСОБА_12 , з врахуванням висновків міжвідомчої комісії виконкомом Шевченківської райадміністрації 21.10.96 р. за № 2280 було видано розпорядження, яким дано дозвіл на проведення двохповерхової добудови розміром

4,0 х 8,3 м до вказаної квартири. Надалі квартира АДРЕСА_1 повинна складатись з трьох житлових кімнат площею 10,8 кв.м., 14,2 кв.м., 25,0 кв.м., кухні пл. 10,6 кв.м., ванни площею 2,4 кв.м., туалету пл. 1,2 кв.м., вітальні-коридору пл. 13, 0 кв.м., сходової клітки площею 5,3 кв.м. Згідно рішення виконкому Львівської міської ради № 75 від 10.03.00 р. " Про зняття з балансу міської ради приватизованих житлових будинків квартирі № 3 по вул. Замарстинівській у м. Львові площею 40,1 кв.м. знято з балансу міської ради. Згідно рішення Шевченківського райсуду м. Львова від 17.09.99 р. між співвласниками будинку було встановлено порядок користування земельною ділянкою . Ухвалою Шевченківського райсуду м. Львова від 16.07.98 р. було затверджено мирову угоду щодо розподілу приміщень, що є у власності ОСОБА_4 та ОСОБА_8 Розпорядженням Шевченківської райадміністрації від 22.03.01 р. затверджено висновок ЛОДКБТІ „ Про визначення ідеальних долей між співвласниками будинку. На підставі договору дарування частини будинку, укладеного між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 остання стала власницею 6/25 частин будинку, ОСОБА_5 ОСОБА_4 було подаровано відповідно 4/25 частин спірного будинку. Жоден з вказаних документів ОСОБА_4 оскаржено не було. Згідно копії свідоцтва про смерть ОСОБА_12 помер 22.10.06 р.

Рішення Шевченківського райсуду м. Львова від 27.11.08 р., яке набрало законної сили між співвласниками будинку було проведено реальний поділ будинку із визначенням часток та зазначенням приміщень, що належать кожному із співвласників на праві приватної власності.

Статтею З ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до вимог ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Статтею 10 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській

або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо встановлено ці обставин, що врегульовано ст. 61 ЦПК України .

Враховуючи наведене, суд вважає безпідставними покликання позивача по зустрічному позову на те, що приміщення площею 14, 2 кв.м. на другому поверсі будинку по вул. Замарстинівській, 224 у м. Львові є мезоніном, оскільки таке є житловою кімнатою, що на праві власності належить позивачам по основному позову. Згідно ч.І ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відтак, суд приходить до висновку, що в задоволенні зустрічного позову слід відмовити за безпідставністю.

Статтею 391 ЦК України врегульовано, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Як вбачається з акту ЛКП Балатон-409 від 16.11.05 р. відсутній балкон площею 1,5 кв.м. з приміщення житлової кімнати площею 14, 2 кв.м., що розташована на другому поверсі спірного будинку та на праві власності належить позивачам по основному позову.

Як ствердив в судовому засіданні представник відповідача, його довіритель заперечує проти облаштування спірного балкону , незважаючи на те, що такий відображений як в техпаспорті ОКП ЛОР „БТІ та ЕО за 1996 рік , що є додатком до Свідоцтва про право власності на квартиру № 3 вказаного будинку, так і в технічному паспорті, що дійсний на даний час.

Зважаючи на те, що відповідач чинить перешкоди позивачам у здійсненні свого права власності, основний позов підлягає до задоволення

Керуючись ст.ст. 3,10,11,57,60,209,215 ЦПК України, ст.ст. 321,391 ЦК України, суд -

вирішив:

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 задовольнити. Зобов"язати ОСОБА_4 не чинити перешкод ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 у відновленні балкону площею 1,5 кв.м. з приміщення житлової кімнати площею 14,2 кв.м. , що розташована на другому поверсі будинку №224 по вул. Зимарстинівській у м. Львові.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_4 до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 треті особи ОСОБА_5, ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , Шевченківська райадміністрація Львівської міської ради, виконком Львівської міської ради про усунення перешкод в користуванні приміщенням, позначеному в техпаспорті під літ. 3.7 площею 14,2 кв.м відмовити за безпідставністю позовних вимог.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються апеляційному суду через Шевченківський районний суд м. Львова.

Суддя ОСОБА_13