Справа № 22ц-646 Головуючий у 1 інстанції: Мелешко С.І. Категорія: 30 Доповідач: Штефаніца Ю.Г.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 березня 2010 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого: Павлишина О.Ф.

суддів: Штефаніци Ю.Г., Федоришина А.В.

при секретарі: Гарванко М.М.

за відповідачки ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 29 грудня 2009 року, -

в с т а н о в и л а:

Оскаржуваним рішенням задоволено позовну заяву прокурора м.Червонограда в інтересах управління праці та соціального захисту населення Червоноградської міської ради до відповідачки ОСОБА_1 про стягнення з неї на користь цього управління надмірно виплачених їй сум субсидій на оплату житлово-комунальних послуг, та постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь Червоноградського управління праці та соціального захисту населення 848 грн.09 коп. заподіяної шкоди, та в дохід держави 51 грн. державного мита і 30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Не погоджуючись з даним рішенням суду відповідачка ОСОБА_1 оскаржила його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі зазначає, що суд при ухваленні рішення не звернув увагу на те, що при оформленні субсидій вона не мала наміру умисно приховати факт наявності у сина в м. Горловці Донецької області будинку, оскільки цей будинок знаходиться в аварійному стані, в ньому проживають сторонні люди і цим будинком ні вона ні її син не користуються та не отримують від нього ніяких доходів. Зазначає, що при наданні субсидій в 2006 році її житлово-побутові умови ніхто не обстежував. Апелянт покликається на своє скрутне матеріальне становище та інвалідність її сина, який проживає з нею та потребує значних витрат на лікування. Просить оскаржуване рішення скасувати і відмовити в позові.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_1 на обґрунтування доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду з урахуванням доводів апеляційної скарги та письмових заперечень позивача, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 разом із своїм сином ОСОБА_2, інвалідом 3 групи загального захворювання, зареєстровані та проживають в ІНФОРМАЦІЯ_1 загальною площею 32 кв.м., що належить їм на праві спільної часткової власності.

За заявами ОСОБА_1 в 2006, 2007 та 2008 роках до управління праці та соціального захисту населення Червоноградської міської ради у відповідності до «Положення про порядок призначення та надання субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та пічного побутового(рідкого) палива» (далі Положення) затвердженого постановою КМУ від 21.10.1995 року(в редакції постанови КМУ від 22.09.1997 року №1050), останній надавались субсидії які в період з 01.11.2006 р. по 30.04.2007 р., з 01.12.2007 р. по 30.04.2008 р. та з 01.11.2008 р. по 30.04.2009р. були виплачені на суму 848 грн.09 коп.

Прокурор м.Червонограда, діючи в інтересах управління праці та соціального захисту населення Червоноградської міської ради звернувся з позовом про стягнення з ОСОБА_1 цієї суми виплачених субсидій, з покликанням на те, що остання при поданні заяв на отримання субсидій приховала факт перебування у власності її сина будинку у м.Горлівка Донецької області по вул. Черемховська, 26 загальною площею 52,5 кв.м., що відповідно до п.5 Положення не давало права а отримання таких субсидій, з огляду на те, що загальна площа обох житлових приміщень становить 84,2 кв.м., та перевищує норму, встановлену п.4 цього ж Положення.

Суд першої інстанції, розглянувши спір, фактично погодився з доводами позовної заяви, визнавши її обґрунтованою, та стягнув з відповідачки вказану суму отриманих субсидій, як матеріальну шкоду, застосувавши положення ст.1166 ЦК України та п.20 Положення.

Однак, колегія суддів не може погодитись з такими висновками суду з огляду на те, що вони не відповідають фактичним обставинам справи, обставини, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, фактично не доведені і, при ухваленні даного рішення, суд обґрунтував його на неповно зясованих обставинах справи та невірно застосував норми матеріального права.

Так, відповідно до п.5 даного Положення, на який покликається позивач, субсидія не призначається, якщо уповноважений власник (співвласник житла), наймач житла та особи, які зареєстровані разом з ним у житловому приміщенні або їх чоловіки (дружини, неповнолітні діти) мають у своєму володінні (користуванні) у сукупності більш ніж одне житлове приміщення (будинок),загальна площа яких у сумі перевищує встановлені норми володіння чи користування загальною площею житла.

А за змістом п.20 цього ж нормативного документу надання раніше призначеної субсидії припиняється, якщо громадянин приховав або свідомо подав недостовірні дані про доходи та майновий стан, що вплинули на встановлення права на субсидію і визначення її розміру, внаслідок чого йому була надміру перерахована сума субсидій.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи та встановлено колегією суддів, будинок у м. Горлівка Донецької області по вул. Черемховська, 26 хоча і оформлено на праві власності за ОСОБА_3, в той же час ні він ні відповідачка ОСОБА_1 фактично ним не володіють і не користуються, а постійно проживають в ІНФОРМАЦІЯ_1. В спірному ж будинку без їх відому проживають інші особи (а.с.70, 76).

Дані обставини судом першої інстанції належно не зясовувались та їм не дано належної оцінки при ухваленні рішення.

Враховуючи конкретні обставини справи щодо фактичного володіння (користування) спірним будинком, вік позивачки та стан здоровя її сина, колегія суддів приходить до висновку, що та обставина, що ОСОБА_1 при поданні заяв на отримання субсидій не задекларувала дані про наявність у власності її сина ОСОБА_3 будинку у м.Горлівці, не свідчить про її свідомий намір приховати дану обставину з метою отримання субсидій, а тому підстав для повернення нею виплачених коштів відповідно до п.20 Положення не вбачає.

Окрім того, колегія суддів бере до уваги, що за змістом п. 5-1 Положення, який передбачає, що виходячи з конкретних обставин, що склалися, на підставі рішень районних, районних у містах Києві і Севастополі державних адміністрацій та виконавчих органів міських і районних рад або утворених ними комісій органи праці та соціального захисту населення можуть призначати субсидії, як виняток, у разі наявності умов, зазначених у пункті 5 цього Положення. Рішення про призначення (непризначення) субсидії в таких випадках приймається на підставі акта обстеження матеріально-побутових умов сімї. Форма акта обстеження матеріально-побутових умов сімї затверджується Мінпраці.

З матеріалів справи вбачається, що обстеження матеріально-побутових умов сімї ОСОБА_1 належним чином не здійснювалось, а тому вирішення питання щодо припинення виплат їй субсидій є передчасним.

За таких обставин, колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції вважає, що таке підлягає скасуванню з постановленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п. 2 ч.1 ст. 307, ст. 309, ч.2 ст. 314, ст.ст. 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовльнити.

Рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 29 грудня 2009 року скасувати.

У задоволенні позовної заяви прокурора м.Червонограда в інтересах управління праці та соціального захисту населення Червоноградської міської ради Львівської області про стягнення з ОСОБА_1 Михайлівнивиплачених їй субсидій в розмірі 848 грн.09 коп. відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання ним законної сили.

Головуючий: Павлишин О.Ф.

Судді: Федоришин А.В.

ОСОБА_4