Справа № 22ц-243 Головуючий у 1 інстанції: Микитчин І.М.
Категорія: 27 Доповідач: Штефаніца Ю.Г.
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 березня 2010 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого: Павлишина О.Ф.

суддів: Штефаніци Ю.Г., Бакуса В.Я.

при секретарі: Балюк О.С.

за участі позивача ОСОБА_1 його представника ОСОБА_2, та представника АКІБ «УкрСиббанк» ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за апеляційною скаргою акціонерного комерційного інноваційного банку «УкрСиббанк» на ухвалу Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 01 вересня 2009 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до комерційного інноваційного банку «УкрСиббанк» про зміну умов договору, -

в с т а н о в и л а:

Позивач 31.08.2009р. звернувся з позовом в суд, просить постановити рішення яким внести зміни та доповнення до договору № 0 від 17.06.2008р. укладеного між ним та АКІБ «УкрСиббанк», зокрема:

- пункт 1.1 викласти в такій редакції «Банк зобовязується надати Позичальникові, а позичальник зобовязується прийняти, належним чином використовувати і повернути Банку кредитні кошти (кредит) в сумі 12470,00 дол. США та сплатити плату за кредит в порядку і на умовах , зазначених Договором. Вказана сума дорівнює еквіваленту 60533,12 грн. за курсом НБУ на день укладення договору, при цьому Сторони обумовили, що гривневий еквівалент суми кредити має визначатись в Договорі лише вразі надання банком кредиту в іноземній валюті. Допускається сплата кредиту проводити в національній валюті по курсу валют на день сплати, але не більше 20% від курсу валют на час укладання договору, за обставин, що викладені в п.9.12 договору».

- доповнити кредитний договір пунктом 9.12 « Сторони в договорі не несуть відповідальність за порушення умов договору з настанням форс-мажорних обставин, які перешкодили або унеможливили виконання умов договору сторонами, як природного характеру (землетрус, повінь, пожежа) так і явища соціального характеру ( тероризм, війна, страйки, світова чи державна фінансова криза, урядові постанови та зміни законодавства, тощо), ці обставини є зовнішні і сторони не можуть запобігти їх виконанню і впливають на умови договору.

Для забезпечення позову просив зупинити дію п.1.2.2 договору до вирішення справи по суті.

Ухвалою судді 01.09.2009р. клопотання позивача задоволено зупинено дію п.1.2.2 договору № 0 від 17.06.2008р. укладеного між ОСОБА_1 та акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» до вирішення позову по суті.

Ухвалу суду оскаржив АКІБ «УкрСиббанк». В апеляційній скарзі зазначає, що винесена ухвала суду є незаконною, необґрунтованою, яка постановлена в порушення вимог п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», що вжиті заходи перешкоджають господарській діяльності юридичної особи. Також, апелянт стверджує, що відділення №420 є неналежною стороною у справі, тобто не є окремою юридичною особою, а також не являється самостійною філією або представником банку, яке вправі від свого імені здійснювати правочини та не наділене повноваженнями на представництво у суді, таким чином при поданні позовної заяви позивачем здійснено її подання до неналежного відповідача відділення №420 АКІБ «УкрСиббанк». Апелянт вважає, що, при ситуації, яка склалась, суд повинен був винести ухвалу про повернення позовної заяви. Крім цього, зазначає, що справа за підсудністю повинна розглядатися іншим судом. Враховуючи наведене просить дану ухвалу скасувати.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника АКІБ «УкрСиббанк» ОСОБА_3 на обґрунтування апеляційної скарги, заперечення ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2, дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

Судова колегія на підставі п.2 ст.312 ЦПК України вважає, що ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню, оскільки поставлене перед судом питання було вирішено з порушенням норм процесуального права.

Згідно зі ст.151 ЦПК України суд може за заявою позивача вжити заходів забезпечення позову, але вони повинні випливати із суті заявлених позовних вимог.

Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Таким чином, ці заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватись у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб, учасників процесу.

Районний суд, зупинивши дію п.1.2.2 договору №0 від 17.06.2008 року, укладеного між ОСОБА_5 та акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» до вирішення позову по суті, фактично ухвалив рішення, без розгляду справи по суті.

Згідно п.7 зазначеної вище Постанови, ухвала про забезпечення позову постановлюється в порядку, визначеному ст. 209 ЦПК України, і повинна включати мотивувальну частину, де поряд із зазначенням мотивів, із яких суд (суддя) дійшов висновку про обґрунтованість припущення про те, що невжиття заходів забезпечення може у майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення, наводиться посилання на закон, яким суд керувався при постановлені ухвали. Разом з тим, у винесеній ухвалі, районний суд не навів належного обґрунтування (мотивів) свого висновку про необхідність забезпечення позову.

До того ж, розгляд даного питання після відкриття провадження у справі слід було здійснювати судом в судовому засіданні, а не одноособово суддею.

Оскільки оскаржувана ухвала не відповідає вимогам цивільного судочинства та ухвалена з порушення процедури розгляду даного питання, така, згідно п.2 ч.1 ст. 312 ЦПК України, підлягає скасуванню, а питання про забезпечення позову слід передати до суду першої інстанції на новий розгляд.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що судом залучено не того відповідача не може бути підставою для задоволення скарги в частині заміни відповідача, та не підлягає задоволенню клопотання про винесення ухвали про передачу справи за належною підсудністю до Червонозаводського районного суду м. Харкова, оскільки, апеляційний суд не вправі на стадії розгляду питання щодо забезпечення позову визначати відповідачів які повинні відповідати за позовом та передавати справу на розгляд іншому суду за підсудністю.

Враховуючи наведене та керуючись ст.303, п.4 ч.2 ст. 307, п.3. ст. 312, п. 6 ч.1 ст.314, ст.ст. 315,317,319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

апеляційну скаргу акціонерного комерційного інноваційного банку «УкрСиббанк» задовольнити частково.

Ухвалу Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 01 вересня 2009 року скасувати, а питання про забезпечення позову передати до суду першої інстанції на новий розгляд.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Головуючий: Павлишин О.Ф.

Судді: Бакус В.Я.

ОСОБА_6