Жовтневий районний суд м.Дніпропетровська
Справа № 2-868/10
Р І Ш Е Н Н Я

(заочне, в порядку гл.8 розділу ІІІ ЦПК України)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2010 року Жовтневий районний суд

м.Дніпропетровська

у складі: головуючого судді Черновського Г.В.

при секретарі Вобліковій О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Дніпропетровська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про примусове виконання зобовязання та відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2009 року позивачка звернулася з вищезазначеним позовом, в якому з уточненням позовних вимог просила суд: зобов'язати відповідача повернути автомобіль марки «Ford «Ford Fiesta», державний номер НОМЕР_1 законному володільцю, а саме їй та стягнути з відповідача на її користь моральну шкоду у розмірі 5 тис.грн.

У судовому засіданні представник позивачки позовні вимоги підтримали, просила суд позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання не зявлявся, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. За таких обставин, на підставі ч.9 ст.74 ЦПК України та ч.4 ст.169 ЦПК України, відповідач вважається повідомленим про день та час судового засідання і таким, що відсутній без поважних причин, що є підставою для вирішення справи на підставі наявних у ній даних і доказів і постановлення заочного рішення.

Суд, заслухавши пояснення представник позивачки та вивчивши матеріали справи в їх сукупності приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені наступні факти:

22 квітня 2008 року на вул.Полтавський шлях у м.Дніпропетровську сталась дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої автомобілю марки «Ford Fiesta», державний номер НОМЕР_1 було завдано механічних пошкоджень.

Згідно з розпискою від 23.04.2008 року відповідач взяв на себе зобов'язання зберігати вищевказаний автомобіль на територій фабрики «Нетканих матеріалів», яка знаходиться за адресою: вул.Лісопильна, 8 у м.Дніпропетровську.

16.03.2009 року позивачка звернулась до відповідача з вимогою надати вищезазначений автомобіль для проведення повторної експертизи. Проте відповідач автомобіль не повернув.

27.03.2009 року позивачка звернулась до Амур-Нижньодніпровського РВ ДГУ ГУМВС України у Дніпропетровській області із письмовою заявою, в якій просила органи міліції вжити заходи відповідно до чинного законодавства щодо ОСОБА_2, який не повертає автомобіль, прийнятий на зберігання, законному володільцю. В ході розгляду даної заяви було здійснено вихід за адресою: вул.Лісопильна, 8 з метою встановлення місцезнаходження автомобіля марки «Ford Fiesta», державний номер НОМЕР_1, в результаті чого було встановлено, що в середині березня 2009 року автомобіль було вивезено евакуатором у невідомому напрямку. Згідно із свідченнями свідків відповідач на час проведення перевірки (березень - початок квітня 2009 року) знаходився у відрядженні за межами України.

02.04.2009 року капітаном міліції Амур-Нижньодніпровського РВ ДГУ ГУМВС України у Дніпропетровській області ОСОБА_3 ОСОБА_1 3.В. було відмовлено у порушенні кримінальної справи за ознаками ч.1 ст.190 КК України за відсутністю і діях ОСОБА_2 складу злочину.

Отже, на сьогоднішній день місцезнаходження автомобілю марки «Ford Fiesta», державний номер НОМЕР_1 не встановлено.

Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Таким чином суд вважає, діями відповідача було порушене право власності позивачки на вищевказаний автомобіль.

Крім того, між сторонами склались цивільно-правові відносини зберігання позивачки автомобілю марки «Ford Fiesta», державний номер НОМЕР_1, що підтверджується виданою ним розпискою від 23.04.2008 року і повністю відповідає змісту ч.1 ст.937 ЦК України договір зберігання укладається у письмовій формі. Письмова форма договору вважається дотриманою, якщо прийняття речі на зберігання посвідчене розпискою, квитанцією або іншим документом, підписаним зберігачем.

Прийняття автомобілю на зберігання, посвідчене розпискою, підписаною відповідачем, свідчить про дійсне укладення договору зберігання і тягне за собою правові наслідки, визначені законом, а саме, ч. 1 ст. 936 ЦК України - за договором зберігання одна сторона (зберігач) зобов'язується зберігати річ, яка передана їй другою стороною (поклажодавцем), і повернути її поклажодавцеві у схоронності, та ч.1 та 2 ст.949 ЦК України - зберігач зобов'язаний повернути поклажодавцеві річ, яка^ була передана на зберігання, або відповідну кількість речей такого самого роду та такої самої якості. Річ має бути повернена поклажодавцю в такому стані, в якому вона була прийнята на зберігання, з урахуванням зміни її природних властивостей.

В силу ч.2 ст.530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

16.03.2009 року позивачка звернулась до відповідача з вимогою про повернення свого автомобілю. Відповідач, в свою чергу, повинен був повернути їй автомобіль марки «Ford Fiesta», державний номер НОМЕР_1 до 24.03.2009 року, чого він не зробив. Отже, в даному випадку відповідач неналежним виконанням умов договору зберігання порушив позивачки права власника.

За таких обставин, суд вважає можливим зобов'язати відповідача повернути автомобіль марки «Ford «Ford Fiesta», державний номер НОМЕР_1 законному володільцю, а саме позивачці, а у задоволенні решти позову відмовити, оскільки компенсація моральної шкоди на дані правовідносини не розповсюджується, а передбачена спеціальним законодавством.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 60, 88, 158, 212 215, 224-226 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Зобов'язати ОСОБА_2 повернути автомобіль марки «Ford «Ford Fiesta», державний номер НОМЕР_1 законному володільцю, а саме ОСОБА_1.

У задоволенні решти позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку передбаченому ст.223 ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана відповідачем протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Заочне рішення суду може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подання протягом десяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя: