Ленінський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 2-1056/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2010 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючого судді Баруліної Т.Є.

при секретарі Вєтлугіної Г.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3 про визнання недійсним договору купівлі-продажу ВСК № 641388 від 09.12.2005 р.,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом в якому вказав, що він являється засновником та співвласником майна ТОВ „Лючія, але йому стало відомо, що від його імені укладений договір купівлі-продажу ВСК № 641388 від 09.12.2005 р. Зазначений договір позивач не укладав з відповідачем, і не продавав йому належної йому частки майна ТОВ „Лючія з отриманням будь-яких грошей. 24.02.2006 р. за фактом заволодіння шляхом шахрайства майном ТОВ „Лючія була порушена кримінальна справа №2160601, під час розслідування встановлено, що ОСОБА_2 було використано викрадений у нотаріальному Львівському округу нотаріальний бланк ВСК №641388, на якому підроблено договір купівлі-продажу ВСК № 641388 від 09.12.2005 р. та посвідчений приватним нотаріусом Київського нотаріального округу ОСОБА_3, яка заперечувала факт посвідчення договору. Для подальшого отримання витягу про реєстрацію права власності у ЗМБТІ невідомими особами було виготовлено підроблене рішення Ленінського районного суду від 24.02.2006 р. по справі №2-583-06, яким визнано дійсним договір купівлі-продажу ВСК № 641388 від 09.12.2005, на підставі чого ЗМБТІ 20.03.2006 р. було зареєстровано право власності. Позивач просить визнати не дійсним договір купівлі-продажу ВСК № 641388 від 09.12.2005 р..

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та просить позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з'явився за невідомих суду причин, про день і час слухання справи був повідомлений, заперечень щодо позову не надав.

Судом було направлене судове доручення про допит третьої особи приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3, яка мешкає м. Київ, вул. Урицького, 45/15. Соломянський районний суд виконав судове доручення, допитав приватного нотаріуса ОСОБА_3В, яка пояснила, що оспорюваний договір вона не посвідчувала, бланки на яких викладений цей договір вона не отримувала. Печатка, яка проставлена на договорі їй не належить. Осіб які вказані в позовній заяві вона не знає, вони не зверталися до неї, і вона не бачила установчих документів ТОВ „Лючія, розгляд справи просить провести без її участі..

Суд, за згодою позивача, вважає можливим провести заочний розгляд справи, на підставі матеріалів справи, у відповідності зі ст. 169 ч.4 ЦПК України, за відсутністю відповідача.

Вислухав пояснення позивача та його представника, а також дослідив матеріали справи суд приходить висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та повинні бути задоволені.

В судовому засіданні встановлено, що 09.12.2005 р. між ОСОБА_1 та громадянином ОСОБА_4 ОСОБА_2 договір купівлі-продажу (відступлення) частки у статутному фонді товариства з обмеженою відповідальністю ВСК № 641388 від 09.12.2005 р. не укладався.

Бланк нотаріальних дій серія ВСК №641388 був надісланий Інформаційно-видавничим центром Українського нотаріату до Сокольської державної нотаріальної контори (згідно акту прийому передач від 29.11.2005 р.) та був викрадений 06.12.2005 р. у державного нотаріуса ОСОБА_5.

Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3В, договір купівлі продажу (відступлення) частки у статутному фонді товариства з обмеженою відповідальністю ВСК №641388 від 09.12.2005 р не посвідчувала.

24.02.2006 р. порушено кримінальну справу № 2160601 за фактом заволодіння, шляхом обману майном ТОВ „Лючія. За результатами розгляду встановлено, що протягом грудня 2005 р. , громадянином ОСОБА_4 ОСОБА_2 за допомогою підробленого договору куплі-продажу ВСК № 641388 від 09.12.2005 р. були придбані долі власників ТОВ „Лючія, який обвинувачується за ч.4 ст. 190 УК України, та оголошений в розшук.

Відповідно до ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

Відповідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину сторонами вимог, які встановлені ч.1-3, 5 ст.203 ЦК України.

Зміст правочину не може суперечити Цивільному Кодексу, іншим актам законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212, 213 ЦПК України, ст.ст. 202, 203, 215 ЦК України , суд -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати не дійсним договір купівлі продажу (відступлення) частки у статутному фонді товариства з обмеженою відповідальністю ВСК №641388 від 09.12.2005 р.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Протягом десяти днів з дня отримання копії рішення, відповідач має право подати до Ленінського районного суду м. Запоріжжя заяву про перегляд заочного рішення.

Суддя