РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 липня 2010 года

Волноваський районний суд, Донецької області

В складі: головуючого :судді - Ковей JI.B.

При секретаре - Денисенко Н.В.

За участю позивача - ОСОБА_1

За участю представника

позивача - ОСОБА_2

За участю представника відповідача - ОСОБА_3

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Волноваха цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Птахофабрика Волноваська» про визнання незаконним акту простою і наказу про його затвердження, та графіка відпусток за 2009 рік і надання відпустки, про стягнення недорахованої заробітної плати та середньої заробітної плати за затримку виплати заробітної плати.

ВСТАНОВИВ:

24 грудня 2009 року позивач звернувся до суду з позовом про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу.

02.04.2010 року позивач уточнив свої позовні вимоги, відмовившись від поновлення на роботі, та заявивши нові позовні вимоги в частині стягнення недоплаченої заробітної плати, визнання незаконним акту простою та наказу про його затвердження, графіка відпусток за 2009 рік та надання відпустки, стягнення середньої заробітної плати за час затримки виплати заробітної плати, вказуючи, що з 20.09.2007 року він працював у відповідача старшим охоронцем, а з 29.10.2007 року працював на посаді начальника охорони підприємства.

25.09.2009року відповідач видав наказ № 119-к «Про зміни в організації виробництва і праці та скорочення чисельності штату працівників охорони ТОВ «Птахофабрика Волноваська», тобто позивача повідомили про його звільнення через два місяці за ч.1 ст. 40 КЗпП України.

В цей день був затверджений акт простою згідно якого з 25 вересня по 25 листопада 2009 року вважались днями простою і позивач мав право не виходити на роботу у ці дні, а заробітну плату отримувати на підставі ст.113 КЗпП України.

26 листопада 2009 року позивача було звільнено на підставі ч.1 ст.40 КЗпП України, але при цьому не було виплачено усі суми, які належати позивачеві від підприємства.

Позивача, на підставі наказу, без його відома і згоди, відправили у відпустку на 14 календарних дні з 14.10.2009 року і по 27.10.2009 року включно. Наданий графік відпусток з позивачем не узгоджувався.

Нарахування, в зв»язку з відпусткою та розрахунковими, зроблено невірно. Посилання відповідача, що на підприємстві був простій, є неспроможними.

Відповідач штучно створив простой, вказавши, що буде оплачувати даний простій в розмірі 2/3 частини, але відповідач і простій не бажав оплатити відповідно вимог закону, і без згоди відправив позивача у відпустку під час простою, окрім того, оплата відпускних була зроблена разом з розрахунковими, а згідно закону при виході у відпустку.

Позивач вважає, що відповідач недоплатив йому заробітну плату з 26.09.2009 року по 30.09.2009 року не донараховано 182 гривні, з 01.10.2009 року по 13.10.2009 року не донараховано 554 гривни і 10 791 гривню 48 копійок за час простою, а всього не доплатив при звільненні за період з 26.09. по 26.11.2009 року 11 527 гривен 48 копійок ( 10 791,48 гривен +182 гривни +554 гривні = 11 527 гривен 48 копійок).

Надаючи позивачу згідно графіка відпустку, в наказі відповідач указує тривалістю 14 днів, а в довідці указує 44 дні і нараховує за 8 днів не використаної відпустки 1 148,32 гривні..

Позивач вважає, що при несвоєчасному розрахунку відповідач повинен оплатити середній заробіток за весь час затримки, що складає з 26.11.2009 року і по 31.03.2010 року тобто за 4 місяця, 16 000 гривень ( 4000 гривень х 4 = 16000 грив), вважає дії відповідача відповідно надання відпустки, нарахування заробітної плати і розрахункових не відповідають вимогам закону.

Просив визнати незаконними дії відповідача по відношенню до нього про включення його в графік відпусток на 2009 рік та надання відпустки по наказу, визнати незаконними дії відповідача про затвердження акту простою, стягнути з відповідача на його користь не донараховану заробітну плату в сумі 11527 гривень 48 копійок, стягнути з відповідача на його користь середній заробіток з 26.11.2009 року по день винесення рішення в сумі 16 000 гривень, стягнути з відповідача судові витрати за надання правової допомоги в сумі 500 гривень.

У судовому зсіданні позивач та його представник, позов підтримали повністю.

Представник позивача, позов не визнала і пояснила, що позивач 26.11.2009 року звільнений на підставі ст. 40 п.1 КЗпП України з дотриманням усіх вимог закону. При цьому йому були нараховані усі суми, що належать йому, однак відповідач 26.11.2009 року отримувати ці суми відмовився, про що складено акт. Також пояснила, що на підприємстві мало місце затримка виплати заробітної плати, тому нараховані відпускні були, виплачені не перед відпусткою, а під час звільнення, дійсно позивач з графіком відпусток ознайомлений не був, але йому поштою було направлено наказ про відпустку, на поштовому повідомлені є відмітка, шо вручено, відпустка у позивача 24 робочих дні, а йому було надано відпустку на 14 днів, а нараховано було помилково за 44 дні, в позові просила відмовити.

Суд, заслухавши пояснення сторін, свідчення свідків, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач з 01.02.2008 року працював у відповідача начальником охорони, згідно наказу № 02-к від 01.02.2008 року, а з 29.01.2009 року на посаді начальника служби безпеки, наказ № 8 - к від 29.01.2009 року, що підтверджується ксерокопією трудової книжки та наказами, що є наявним у справі.

26.11.2009року наказом № 135-к позивача на підставі п.1 ст. 40 КЗпП України звільнено з роботи за скороченням чисельності штату.

Згідно довідки № 187 від 03.03.2010 року бухгалтерії ТОВ «Птахофабрика Волноваська», що є наявною у справі, вбачається, що була нарахована заробітна плата за вересень місяць 2009 року за відпрацьований час в сумі 3454 гривні 55 копійок і за 3 дні простою в сумі 363,63 гривні, в жовтні місяці 2009 року за простой з 01.10 і по 13.10. 2009 року включно нараховано 1090,91 гривень, і за 44 дні відпустки нараховано 5780,72 гривень, в листопаді місяці 2009 року нараховано 1148,32 гривень компенсація за невикористані дні відпустки, вихідна допомога в розмірі 4000 гривень, усі суми позивачеві було запропоновано отримати в день звільнення тобто 26.11.2009 року.

Згідно статті 34 КЗпП України простій - це призупинення роботи, викликане відсутністю організаційних або технічних умов, необхідних для виконання роботи, невідворотною силою або іншими обставинами.

Відповідно до Порядку фінансування виплат по частковому безробіттю та надання допомоги по частковому безробіттю затвердженого Наказом Міністерства праці та соціальної політики України № 45 від 07.02.2009 року (зі змінами, внесеними згідно з наказом Міністерства праці та соціальної політики № 330 від 02.09.2009 рою. ) часткове безробіття - це вимушене тимчасове скорочення або встановленої законодавством України тривалості робочого часу, перерва в одержанні заробітку або скорочення його розміру через тимчасове припинення виробництва без припинення трудових відносин з причин економічного, технологічного, структурного характеру.

До Переліку причин тимчасового припинення виробництва, що призводить до часткового безробіття затверджених тим же наказом, причинами тимчасового припинення виробництва є:

Фінансова криза, економічна блокада, аварія, пожежа, масові заворушення, терористичний акт, війна, стихійне лихо (землетрус, буревій, повінь, смерч, замерзання моря, закриття морських проток, що трапляється на звичайному морському шляху між портами відвантаження і вивантаження, тощо);

заборона експорту (імпорту), валютні обмеження, прийняті державними органами

влади;

заборона органами державної влади використання матеріалів, сировини, комплектуючих, що застосовувались у даному виробництві;

інші непередбачені та непереборні події, що відбуваються незалежно від волі і бажання підприємства та призводять до тимчасового припинення виробництва.

З пояснення сторін по справі, та з матеріалів справи вбачається, що ні яких законних підстав для складання акту простою від 25.09.2009 року та видачі наказу № 538 від 25.09.2009 року не було. Навпаки, 21 вересня 2009 року відповідач уклав договір про надання охоронних послуг № 621, які виконував позивач та інші працівники, що є наявним у справі і з якого вбачається, що договір укладено з іншим підприємством, а тому суд вважає, що ні якого простою не було і дії відповідача по виплаті позивачу 2/3 частини заробітної плати є незаконними і підлягає стягненню з відповідача на користь позивача недоплачена сума по заробітній платі.

На підставі статті 79 КЗпП України, черговість наданих відпусток, визначається графіками, які затверджуються власником або уповноваженим ним органом за погодженням з виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником), і доводиться до відома всіх працівників. При складанні графіків ураховуються інтереси виробництва, особисті інтереси працівників та можливості їх відпочинку.

Допитана в судовому засіданні свідок - ОСОБА_4, яка працює начальником відділу кадрів, пояснила що графік відпусток складається в січні місяці кожного року на рік, тобто спочатку року, вона давала графік відпусток на ознайомлення працівникам, позивачу вона особисто запропоновувала ознайомитися з графіком, але він відмовився, акт вона не складала, але доводила до відому керівника. Також пояснила, що наказ на відпустку, позивачеві був направлений 30.09.2009 року рекомендованим листом, і повернулося поштове повідомлення про те, шо лист вручено. Пояснила, що згідно графіку, затвердженому 24.01.2009 року, надавалась одна відпустка тривалістю 14 днів, не заперечувала, проти того, шо позивач був прийнятий на роботу по переводу з 29.01.2009 року і у нього не була використана відпустка за попереднім місцем роботи 32 дні і 19 днів станом на 26.11.2009 року.

З наказу № 64 -0 від 29.09.2009 року, що є наявним у справі вбачається, що позивачеві по справі, надається відпустка згідно графіку на 14 календарних дні за періоди з січня 2009 року по січень 2010 року, з 14.10.2009 року і по 27.10.2009 року і надано акт про відмову від ознайомлення з наказом № 64 - о від 29.09.2009 року «Про відпустки» позивача, але в судовому засіданні представник відповідача і свідок ОСОБА_4 пояснили, що наказ позивачеві направлявся рекомендованим листом по почті, а про те, що позивач категорично відмовився знайомитися з наказом, підтвердження суду не надано.

З ксерокопії поштового повідомлення, що є наявним у справі, вбачається, що дійсно рекомендований лист направлявся позивачеві 30.09.2009 року, де є відмітка що вручено 01.10.2009 року через сестру Яковенко, як пояснив в судовому засіданні позивач, він лист з наказом про відправку його у відпустку не отримував, і ні його особистого підпису ні членів його родини на поштовому повідомленні про отримання не має, інших доказів в підтвердження того, що рекомендований лист отримав позивач чи члени його родини суду не надано.

Суд, критично відноситься до свідчення свідка ОСОБА_4, що вона знайомила позивача з графіком відпусток на 2009 рік особисто, але він від підпису відмовився, акт не складала, але довела до відома керівника, оскільки ці свідчення безпідставні, так як графік відпусток було затверджено 24.01.2009 року, а позивач по переводу був прийнятий з 29.01.2009 року, тобто на час складання графіку позивач ще не був прийняти до відповідача, і його особисті інтереси та можливості відпочинку не могли бути врахованими при складанні графіку, за два тижні до відпустки не був ознайомлений з наказом про надання відпустки, чим порушено вимоги закону та право позивача, тому позов в частині визнання незаконними дій відповідача про включення в графік відпусток на 2009 рік і надання відпустки підлягає задоволенню.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_5, яка працює у відповідача на посаді, бухгалтера по нарахуванню заробітної плати, пояснила, що в з»язику з простоєм, позивачеві у вересні місяці 2009 року за три робочі дні, було нараховано 363 гривні 63 копійки, тобто 2 3 части заробітку, а необхідно було 545 гривень 45 копійок, різниця склала 181 гривню 82 копійки, а за утриманням податку і всіх необхідних платежів, позивачеві необхідно доплатити 148 гривень 98 копійок. В жовтні місяці 2009 року за 22 робочі дні заробітна плата склала 4000 гривень, за утриманням податку і всіх інших платежів, згідно закону складає 722 гривні 40 копійок і до отримання 3277 гривень 60 копійок, але враховуючи акт простою, було нараховано з 01.10.2009 року і про 13.10.2009 року 1636 гривень 36 копійок, а 2/3 частини складає 1090 гривень 91 копійку, тобто недоплата складає 545 гривень 45 копійок, а з 14.10.2009 року і по 27.10.2009 року, згідно наказу про відпустку були нараховані відпускні, але не за 14 днів, а за 44 дні в сумі 5780 гривень 72 копійки на підставі Постанови КМУ № 100 від 08.02.1995 року, пояснила, що була нарахована компенсація за 7 днів відпустки в сумі 919 гривень 66 копійок, а всього було нараховано 6700 гривень 38 копійок, податки та інші утримання згідно закону склали 1210 гривень 09 копійок і до отримання позивачу 5490 гривень 29 копійок, також пояснила, що заробітна плата за 19 днів листопада місяця 2009 року, враховуючи, що якби позивач відпрацював склала 3619 гривень 05 копійок, податки і інші утримання згідно закону, складають 653 гривні 60 копійок і до виплати 2965 гривень 43 копійки.

Враховуючи, що простою не було, тому підлягає задоволенню позов позивача в частині стягнення заробітної плати в повному обсязі за період простою з 26.09.2009 року і по 26.11.2009 року, оскільки дії відповідача по складанню графіку відпусток на 2009 рік та надання відпустки позивачу тривалістю 14 днів з 14.10.2009 року і по 27.10.2009 року є незаконними, тому підлягає стягненню з відповідача на користь позивача 6392 гривні 01 копійка ( за вересень місяць 2009 року 148 гривень 98 копійок, за жовтень місяць 2009 року, 3277 гривень 60 копійок, за листопад місяць 2009 року 2965 гривень 43 копійки = 6392 гривні 01 копійку) в іншій частині відмовити за безпідставністю вимог.

Суд, приймає до уваги, що простою не було, позивач незаконно був відправлений у відпустку на 14 днів, з метою не виплачувати заробітну плату за період з 14.10.2009 року і по 27.10.2009 року, тому позов в частині стягнення середнього заробітку за невиплату заробітної плати підлягає задоволенню згідно зі ст..117 КЗпП та Постановою Пленуму Верховного Суду України № 13 від 24.12.1999 року п.20 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», середня заробітна плата позивача за місяць складає 3277 гривень 60 копійок, за відрахуванням податку і інших платежів згідно закону, що є наявними у справі,, в доповненій позовній заяві, позивач указав про стягнення по день постановлення рішення, але розрахунку не надав, а в судовому засіданні просив стягнути за 4 місяця тобто 125 днів, тому підлягає стягненню з відповідача на користь позивача 13 890 гривень 75 копійок, в іншій частині відмовити за безпідставністю вимог.

Згідно ст.ст. 10,60 ЦПК України сторони по справі мають рівні права щодо подання доказів, кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

На підставі ст.ст. 79, 84 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача 500 гривень, затрачених позивачем на правову допомогу, яка підтверджується довідкою адвоката.

Відповідно вимогам ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 176 гривень 33 копійки.

У відповідності до вимог ч.3 ст.81 ЦПК України, постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження порядку оплати витрат з інформаційно - технічного забезпечення розгляду цивільних справ та їх розмірів» від 21 грудня 2005 року № 1258 з відповідача підлягає стягненню 120 гривен витрати на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи.

На підставі ст..ст. 34,40 ч.1, 79, 80, 115 - 117, 233 КЗпП, Постанов Пленуму Верховного Суду України № 9 від 6 листопада 1992 року «Про практику розгляду судами трудових спорів» з подальшими змінами та № 13 від 24.12.1999 року п.20 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», Порядок фінансування виплат по частковому безробіттю та надання допомоги по частковому безробіттю затвердженого Наказом Міністерства праці та соціальної політики № 330 від 02.09.2009 року, Закону України «Про відпустки» від 15.11.1996 року з подальшими змінами, керуючись ст.ст. 10,11, 60, 79,81,84,88, 212-215,218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Птахофабрика Волноваська» про визнання незаконним акту простою і наказу про його затвердження, про визнання незаконними дій про включення до графіку відпусток та надання відпустки, про стягнення не донарахованої заробітної плати та стягнення середнього заробітку за невиплату заробітної плати задовольнити частково.

Визнати незаконними дії Товариства з обмеженою відповідальністю «Птахофабрика Волноваська» про затвердження акту простою від 25 вересня 2009 року затвердженого наказом № 538 від 25 вересня 2009 року.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Птахофабрика Волноваська» на користь ОСОБА_1 заробітну плату в сумі 6392 ( шість тисяч триста дев»яносто дві гривні) гривні 01 копійку в іншій частині відмовити за безпідставністю вимог.

Визнати незаконними дії Товариства з обмеженою відповідальністю «Птахофабрика Волноваська» про включення ОСОБА_1 в графік відпусток за 2009 рік та надання відпустки з 14.10.2009 року і по 27.10.2009 року.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Птахофабрика Волноваська» на користь ОСОБА_1 13890 гривень 75 копійок в іншій частині відмовити за безпідставністю вимог.

Стягнути з ТОВ «Птахофабрика Волноваська» на користь ОСОБА_1 500 гривень витрачених на правову допомогу.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Птахофабрика Волноваська» на користь держави судовий збір 202 гривні 83 копійки та 120 гривень на інформаційно - технічне забезпечення справи.

Рішення може бути оскарженим до Апеляційного суду Донецької області через Волноваський районний суд шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження рішення протягом десяти днів з наступного дня після проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження, або у порядку передбаченому ч.4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя: