Справа № 2-788/10
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"09" червня 2010 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі: головуючого - судці Гансецької I.A. при секретарі Маковей О.М. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю, поділ майна подружжя, визнання договору недійсним,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з даним позовом і в обґрунтування позовних вимог зазначила, що з 26.12.1992 р. до 15.03.1999р. перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу має двох синів, ОСОБА_3, 1993р.н. та ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_1 Після одруження вони з відповідачем проживали в будинку батьків чоловіка по вул.Кривий Брід,5 в м.Житомирі, де займали одну кімнату. З дозволу батьків відповідача . за власні кошти та за кошти її батьків в період з осені 1994 по червень 1996 року добудували до вказаного будинку нові приміщення, загальною площею 25,3 KB.SC. і здійснили реконструкцію кімнати, в якій проживали, збільшивши її до 22,6 кв.м.

15.03.1999р. шлюб з відповідачем було розірвано, aie вона з дітьми залишилась проживати в прибудованій частині будинку. Через деякий час вони з відповідачем зійшлися і продовжили проживати однією сім"єю. В 2003 році нею та її батьками в прибудованій частині будинку було зроблено капітальний ремонт. З 2008 року відповідач почав проживати в приміщеннях будинку, які займали його батьки, зайняв кімнату 2-5, з якої зробив вхід у своє відокремлене приміщення та замурував цеглою прохід в приміщення, де вона проживає з дітьми. В червні 2009 року відповідач надіслав їй лист-попередження. в якому вимагав звільнити займані приміщення будинку № 5 по проїзду Кривий Брід, в зв'язку з тим, що він є власником даних приміщень. В той же час вона дізналась, що прибудову батько відповідача оформив на себе, а потім подарував її відповідачу.

В зв»язку з тим, що будівництво прибудови велося за рахунок спільної праці членів сім»ї власника, до якої вона належала, просила визнати за нею право сумісної власності на квартири № 2,3 будинку №5 по проїзду Кривий Брід в м.Житомирі, визнати недійсним договір дарування частини будинку ОСОБА_5 сину ОСОБА_6, виділити їй у власність приміщення квартири №2 спірного будинковолодіння, зобов»язати відповідача не чинити перешкоди в користуванні власністю та зобов»язати його закласти самочинно здійснений дверний отвір між приміщеннями квартири №2 та квартири № 3 по проїзду Кривий Брід,5 в м.Житомирі.

Під час розгляду справи позивач уточнила позовні вимоги і просила визнати за нею, ОСОБА_5 та ОСОБА_2 право спільної сумісної власності на ХА частину будинку №5 по проїзду Кривий Брід в м.Житомирі, загальною площею 86,8 кв.м.; визнати за нею та ОСОБА_2 право спільної сумісної власності подружжя

яа 2/6 частини будинку № 5 по проїзду Кривий Брід в м.Житомирі загальною площею

57,В7 кв.м., визнати недійсним договір дарування ОСОБА_7 ОСОБА_6 Уг частини будинку № 5 по проїзду Кривий Брід в м.Житомирі від 23.09.2005 р. в частині дарування 2/6 частин вказаного будинку; відступити від рівності поділу часток у спільній сумісній власності сторін та виділити їй у власність приміщення квартири 5 по проїзду Кривий Брід в м.Житомирі загальною площею 47,9 кв.м., а саме, жилу кімнату (2-5), площею25,3 кв.м., коридор (2-1),площею2 кв.м.,прихожу (2-2),площею 2.3 кв.м.,кухню (2-3),площею 7,2 кв.м.,ванну (2-4),площеюЗ,8 кв.м. Також просила обов»язати відповідача не чинити перешкоди в користуванні власністю та зобов»язати його закласти самочинно здійснений дверний отвір між приміщеннями 2- 5( квартири №2) та 4-4 (квартири № 3) по проїзду Кривий Брід,5 в м.Житомирі.

В судовому засіданні позивач та її представники підтримали позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач та його представник в судовому засіданні позов не визнали та тросили відмовити в його задоволення з тих підстав, що власником Уг частини :пірного будинку був ОСОБА_5, відповідно до свідоцтва про право на -гтадщину. Прибудова до будинку була побудована батьками відповідача за їх гахунок. Позивачка під час здійснення прибудови взагалі не була зареєстрована та не роживала в будинку.

Заслухавши пояснення позивача, її представників, відповідача, його редставника, свідків, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, ло даний позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_8JI. та ОСОБА_2 перебували в зареєстрованому шлюбі з 26.12.1992 р. до 15.03.1999р. До 2008 року перебували в фактичних шлюбних відносинах. Від шлюбу мають двох синів, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 та Зладислава.1995 р.н. Після одруження сторони проживали з батьками позивачки. Після народження сина ОСОБА_9 батько відповідача виділив їм кімнату, площею 17,5 кв.м в належній йому на праві власності Уг частині будинку № 5 по проїзду Кривий Брід в м.Житомирі. Факт проживання позивачки в спірному будинку з 1994 року підтверджується, крім пояснень свідків, записами з медичної картки ОСОБА_3 та довідки з жіночої консультації позивачки, в яких адресою проживання позивачки і дитини зазначено будинок №5 по проїзду Кривий Брід.

Здійснення прибудови до спірного будинку в розмірі 25,30 кв.м. не заперечується жодною стороною і підтверджується відповідним рішенням виконкому ' Житомирської міської ради № 394 від 20.08.1998 р. про оформлення на ОСОБА_5. власника частки будинковолодіння. новозбудованих приміщень (а.с.137).

Опитані в судовому засіданні свідки з боку позивача та з боку відповідача лавали протилежні пояснення з приводу того ким конкретно та за чиї кошти здійснювалась прибудова. Зокрема, свідок ОСОБА_10, власник другої частини спірного будинку, в судовому засіданні пояснила, що прибудову здійснював батько позивачки, якому допомагав його молодший син та наймані працівники. ОСОБА_5 не міг працювати, оскільки був хворим, його дружина виїхала до села, а брат і відповідача приїздив інколи по вихідних, ні він. ні ОСОБА_11 участі у будівництві не приймали. Свідок ОСОБА_4 JI.B., батько позивачки, пояснив, що він є І будівельником. Прибудову до будинку № 5 по проїзду Кривий Брід будував власноручно за допомогою найманих дочкою працівників. Гроші на будівництво j позичав в ОСОБА_12, у ОСОБА_13 купляв цеглу. ОСОБА_12 та ОСОБА_13 підтвердили зазначені обставини. На підтвердження своєї участі у здійсненні прибудови позивач надала договір, укладений між нею та ОСОБА_14 про виконання робіт по реконструкції кімнати та виконанню прибудови від вересня 1994 року та акт виконаних робіт. В судовому засіданні ОСОБА_14, в якості свідка, підтвердив вказані факти.

Свідок ОСОБА_15, мати відповідача, в судовому засіданні пояснила, що будівництво прибудови проводилось за рахунок їхніх з чоловіком коштів, з будівельних матеріалів, отриманих нею в рахунок заробітної плати. Відповідачем на підтвердження вказаного надано суду відповідні накладні. Будівельні роботи виконувались її сином ОСОБА_16, який проживає в Києві та ОСОБА_11. який знімав квартиру в спірному будинку. Свідки ОСОБА_17 та ОСОБА_11 в судовому засіданні пояснили, що будували прибудову власноручно у вихідні дні, хто працював в робочі дні їм не відомо.

Аналізуючи пояснення свідків, даних ними в судовому засіданні, а також наявність договору підряду та акту виконаних робіт, укладених між позивачем і ОСОБА_14, дійсність яких не була оспорена відповідачем в установленому законом порядку, суд приходить до висновку про те, що позивач із залученням праці та коштів своїх батьків, брала участь у будівництві прибудови до будинку № 5 по проїзду Кривий Брід в м.Житомирі в 1994-1996 pp.

Також суд вважає доведеним факт виконання капітального ремонту спірного будинку в 2003 році, що підтверджується договором підряду і актом виконаних робіт до нього, укладеним між позивачкою та ОСОБА_4, який в судовому засіданні підтвердив факт проведення ремонтних робіт. Вказаний договір , як і попередній, не був оспорений відповідачем в установленому законом порядку.

Відповідно до вимог ст. ст.16,17 Закону України „Про власність" , який діяв на момент виконання будівельних робіт та ч.4 ст.368 ЦК України майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім"ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі.

За змістом ст.ст.60, 70 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку. Дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності. У разі подіту майна частки майна дружини та чоловіка є рівними. За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею. ним проживають діти, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування.

Приймаючи до уваги викладене, суд задовольняє вимоги позивача в частині визнання за ОСОБА_8JL, ОСОБА_5 та ОСОБА_2 права спільної сумісної власності на Уг частину будинку №5, загальною площею 86,8 кв.м., по проїзду Кривий Брід в м.Житомирі, а також визнання за ОСОБА_1 JI. та ОСОБА_2 права спільної сумісної власності подружжя на 2/6 частини даного будинку загальною площею 57,87 кв.м.

Відповідно, як похідну вимогу від попередніх, суд задовольняє вимогу позивача про визнання недійсним договору дарування ОСОБА_5 сину ОСОБА_2 '/г частини будинку № 5 по проїзду Кривий Брід в м.Житомирі від 23.09.2005 р. в частині дарування 2/6 частин зазначеного будинку.

Враховуючи те, що згідно наданих позивачем доказів, відповідач тривалий час взагалі не сплачує аліменти на утримання дітей, які потребують лікування, суд вважає за можливе відійти від рівності поділу часток в майні подружжя та виділити позивачу у власність приміщення квартири № 5 по проїзду Кривий Брід в м.Житомирі загальною площею 47,9 кв.м., які складаються з жилої кімнати, коридору, передпокою, кухні, ванної кімнати.

Обгрунтованими суд вважає вимоги щодо поновлення позивачці строку звернення до суду з даним позовом, оскільки про порушення своїх прав вона дізналась лише в червні 2009 року, коли відповідач надіслав їй лист-попередження про звільнення займаних приміщень і коли вона дізналась, що прибудову батько відповідача оформив на себе, а потім подарував її відповідачу.

Вимогу позивачки щодо зобов»язання відповідача не чинити перешкоди в користуванні власністю та зобов»язати його закласти самочинно здійснений дверний отвір між приміщеннями 2-5( квартири №2) та 4-4 (квартири № 3) по проїзду Кривий Брід,5 в м.Житомирі суд залишає без задоволення, оскільки позивач не надала суду доказів, які б свідчили про наявність вказаних перешкод.

Керуючись ст.ст. 10,57-60,208,209,212-215 ЦПК України, суд-

ВИ РІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду з даним позовом.

Визнати за ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_2 право спільної сумісної власності на ! '/2 частину будинку №5, загальною площеню 86,8 кв.м., по проїзду Кривий Брід в м.Житомирі.

Визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право спільної сумісної власності подружжя на 2/6 частини будинку № 5 ло проїзду Кривий Брід в м.Житомирі загальною площею 57,87 кв.м.

Визнати недійсним договір дарування ОСОБА_2 ОСОБА_5 ОСОБА_18 '/г частини будинку № 5 по проїзду Кривий Брід в м.Житомирі від 23.09.2005 р. в частині дарування 2/6 частин зазначеного будинку.

Поділити майно між ОСОБА_2 та ОСОБА_1.

Виділити у власність ОСОБА_1 приміщення квартири № 5 ю проїзду Кривий Брід в м.Житомирі загальною площею 47,9 кв.м., які складаються з килої кімнати, позначеної на поетажному плані цифрами 2-5, площею 22,6 кв.м., коридору (2-1), площею 2,0 кв.м., передпокою (2-2), площею 12,3 кв.м., кухні (2-3), лощею 7,2 кв.м.. ванної кімнати(2-4), площеюЗ,8 кв.м. В решті вимог позов залишити без задоволення.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 еонтіївни 840,0 грн. сплаченого судового збору та 120 грн. сплачених витрат на формаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Житомирської області рез Корольовський районний суд м.Житомира протягом двадцяти днів після дання заяви про апеляційне оскарження, яку може бути подано протягом десяти ів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви о апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано.Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у встановлений законом строк, рішення суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги,

рішення, якщо його не скасовано, набирає законної

та після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя І. А. Гансецька