Справа № 22ц 5421/2010 Головуючий у 1 інстанції: Мартинишин М.О.
Категорія: 20 Доповідач апел. інст.: ОСОБА_1
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 грудня 2010 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого - Зубарєвої К.П.,

суддів: Монастирецького Д.І., Бакуса В.Я.,

секретаря Панчука І.С.,

з участю ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_3, представника ОСОБА_4 ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Франківського районного суду м. Львова від 12 травня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_2, з участю третьої особи без самостійних вимог на стороні позивача ОСОБА_7, про стягнення завдатку, та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_6, ОСОБА_7 про витребування державного акту та усунення перешкод,-

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2009 року ОСОБА_6 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_7, про стягнення грошової суми за попереднім договором, посилаючись на те, що 19 травня 2009 року між нею та ОСОБА_7, який діяв від імені відповідача згідно довіреності було укладено договір завдатку, відповідно до якого вони домовились про укладення в майбутньому в термін до 15 червня 2009 року договору купівлі-продажу земельної ділянки на території Ставчанської сільської ради. При цьому, в рахунок оплати вартості земельної ділянки, вона передала останньому 1800 доларів США. Однак, у визначений термін договір купівлі-продажу земельної ділянки укладений не був з вини відповідача, а тому просить стягнути в її користь з відповідача подвійну суму завдатку та відшкодувати судові витрати.

Відповідач ОСОБА_2 пред»явив зустрічний позов до ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про витребування Державного акту на право приватної власності на землю та усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою.

Оскаржуваним рішенням позов ОСОБА_6 задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_6 (Інд. № - НОМЕР_1) завдаток в сумі 3600,00 доларів США, що в гривневому еквіваленті становить 28512,00 (двадцять вісім тисяч п»ятсот дванадцять) грн., 275 грн. сплаченого державного мита та 120,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення, що всього разом становить 28907,00 (двадцять вісім тисяч дев»ятсот сім) грн..

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 відмовлено за безпідставністю.

В апеляційні скарзі ОСОБА_2 зазначає, що рішення у даній справі ухвалено з порушенням норм процесуального та матеріального права, що спричинило невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та ухвалення необґрунтованого рішення.

Посилається на те, що позивачем не надано жодного доказу укладення договору (основного зобов»язання), в якому б містилась вказівка на необхідність його забезпечення. Крім того, зазначає, що у позивачки відсутнє право на позов, так як сторони не перебували у жодних правовідносинах між собою. З розписки від 19 травня 2009 року вбачається, що сума коштів отриманих апелянтом від ОСОБА_7 передана останнім від свого імені, а не від імені позивачки. З вказаної розписки також не вбачається, що одержані кошти є завдатком чи авансом.

Просить рішення щодо первісного позову скасувати та ухвалити нове, яким в задоволенні цього позову відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_3, представника ОСОБА_4 ОСОБА_5, дослідивши матеріали справи, межі та доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з таких підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно з законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з»ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Задовольняючи первісний позов районний суд виходив з того, що договір про завдаток від 19.05.2009 року відповідає вимогам чинного законодавства, а умови попереднього договору не виконані з вини відповідача.

Проте, з висновками суду першої інстанції щодо стягнення з відповідача подвійної суми завдатку, передбаченої п. 5 попереднього договору погодитись не можна на таких підставах.

Відповідно до статей 635, 657 ЦК України попередній договір купівлі-продажу земельної ділянки має бути укладений у письмовій формі з обов»язковим нотаріальним посвідченням, оскільки попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору.

У разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним (ст. 220 ЦК України).

Відповідно до вимог ст. 236 ЦК України, нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення. Якщо за недійсним правчином права та обов»язки передбачалися лише на майбутнє, можливість настання їх у майбутньому припиняється.

Крім того, частиною 1 ст. 570 ЦК України визначено, що завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов»язання і на забезпечення його виконання.

Отже, внесення завдатку як способу забезпечення виконання зобов»язання може мати місце лише у випадку наявності зобов»язання, тобто договору між сторонами, яким визначено предмет та істотні умови.

Наявний в матеріалах справи договір є недійсним з моменту його вчинення, а тому суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що сума переданих позивачкою відповідачу коштів є завдатком.

Згідно з ч. 2 ст. 570 ЦК України, якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції в частині вимог за первісним позовом, у відповідності до вимог ч. 1 п. 4 ст. 309 ЦПК України, підлягає скасуванню з ухваленням у цій частині нового рішення про стягнення на користь позивачки суми переданого нею авансу та відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України судових витрат.

Згідно повідомлення Національного Банку України - офіційний курс гривні до іноземних валют станом на 06 грудня 2010 року становить 794.2000 за 100 доларів США, отже до стягнення підлягає сума - 14295 (чотирнадцять тисяч двісті дев»яносто п»ять) гривень 60 копійок авансу.

Рішення районного суду в частині відмови у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_6, ОСОБА_7 про витребування державного акту та усунення перешкод не оскаржується, і підстав, передбачених ч. 3 ст. 303 ЦПК України, для його скасування в цій частині колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 303, 304, ч. 1 п. 2 ст. 307, ч. 1 п. 4 ст. 309, ч. 2 ст. 314, ст. ст. 313, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Франківського районного суду м. Львова від 12 травня 2010 року в частині задоволення позову ОСОБА_6 та стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_6 (Інд. № - НОМЕР_1) завдатку в сумі 3600,00 доларів США, що в гривневому еквіваленті становить 28512,00 (двадцять вісім тисяч п»ятсот дванадцять) грн., 275 грн. сплаченого державного мита та 120,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення, що всього разом становить 28907,00 (двадцять вісім тисяч дев»ятсот сім) грн. скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення, яким:

Позов ОСОБА_6 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_6 (Інд. № - НОМЕР_1) 14295 (чотирнадцять тисяч двісті дев»яносто п»ять) гривень 60 копійок авансу, 143 гривні сплаченого судового збору та 120,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду даної справи, а всього 14558 (чотирнадцять тисяч п»ятсот п»ятдесят вісім) гривень 60 копійок.

В решті рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двох двадцяти днів в з дня набрання ним законної сили.

Головуючий: Зубарєва К.П.

Судді: Монастирецький Д.І.

ОСОБА_8