АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22ц-4352/10 Головуючий у 1-й інстанції Куцин В.М. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2010 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області в складі головуючої судді Акопян В.І. суддів Лобова О.А., Петренка В.М. при секретарі Зеленській О.І.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Полтава цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 19 березня 2010 року в справі за позовом Миргородського міжрайонного прокурора в інтересах Миргородської міської ради до ОСОБА_2 про стягнення збитків за користування земельною ділянкою. Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача,

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2009 року Миргородський міжрайонний прокурор в інтересах Миргородської міської ради звернувся до суду із вказаним позовом, просив, з урахуванням доповнень, ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача 331 035 грн. 53 коп. збитків за користування земельною ділянкою без належних правових підстав.

Заявлені вимоги мотивовані тим, що ОСОБА_2 з 2000 року після придбання у власність нежитлової будівлі незаконно за відсутності договору оренди користується земельною ділянкою, на якій вона розташована.

Рішенням Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 19 березня 2010 року позов задоволений: стягнуто з ОСОБА_2 на користь Миргородської міської ради 331 035 грн. 35 коп. збитків, заподіяних самовільним використанням земельної ділянки за період з 01 квітня 2006 року по 31 грудня 2009 року. Вирішене питання про судові витрати.

ОСОБА_2 в апеляційній скарзі, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати, ухвалити нове рішення про стягнення з нього збитків у сумі 6 583 грн. 68 коп.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначено, що суд за відсутності належних доказів визнав доведеним факт незаконного користування відповідачем у комерційних цілях земельною ділянкою площею 1 942 м.кв.

Судом не взято до уваги ту обставину, що міська рада безпідставно відмовила відповідачу у оформлені документів щодо користування земельною ділянкою.

Колегія суддів, вислухавши пояснення осіб, які приймають участь в розгляді справи, перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги з наступних підстав:

Відповідно до п.1 ч.І ст.307, ст.308 ЦПК України апеляційний суд за наслідками розгляду апеляційної скарги має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги та залишення без змін рішення суду, якщо визнає, що суд ухвалив рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

З матеріалів справи вбачається, що згідно договору купівлі-продажу №НМ-0079 від 05 липня 2000 року ОСОБА_2 придбав у власність нежитлове приміщення магазину з допоміжними будівлями, розташованими на земельній ділянці площею 1942 м.кв. по вул. ВоскресінськійДб у м.Миргороді.

У листопаді 2008 року державним інспектором з контролю за охороною та використанням земель у Полтавській області за наслідками проведеної перевірки винесений припис ОСОБА_2 про усунення порушень земельного законодавства - використання земельної ділянки у комерційних цілях за відсутності належних правовстановлюючих документів.

Постановою державного інспектора з контролю за охороною та використанням земель у Полтавській області від 14 січня 2009 року за порушення вимог ст.125 ЗК України ОСОБА_2 притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 188-5 КУпАП.

Встановивши наведені фактичні обставини, суд першої інстанції з дотриманням вимог процесуального закону дійшов правильного висновку про задоволення позову.

При цьому суд першої інстанції виходив з того, що відповідач усупереч вимогам закону використовує належні позивачу землі комерційного призначення без укладення відповідного договору чим завдав збитків місцевій громаді.

Такий висновок суду відповідає встановленим обставинам та ґрунтується на законі, а саме ст.116, ст.125, ст.126 і ст.156 ЗК України.

Твердження апеляційної скарги про недоведеність використання земельної ділянки взагалі і, особливо, - у комерційних цілях спростовуються наявними у справі доказами, яким суд першої інстанції дав належну оцінку.

ОСОБА_2 не заперечував, що договір на користування земельною ділянкою він з 2000 року не укладав.

Його твердження про безпідставну відмову органу місцевого самоврядування укласти договір оренди земельної ділянки не заслуговують уваги, оскільки ОСОБА_2 звернувся до позивача з відповідною заявою у період, коли справа за позовом Миргородського міжрайонного прокурора в інтересах Миргородської міської ради вже розглядалася у суді.

Факт використання ОСОБА_2 земельної ділянки у комерційних цілях підтверджується матеріалами перевірки, проведеної державним інспектором з контролю за охороною та використанням земель у Полтавській області.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим, підстави для його зміни чи скасування відсутні.

Керуючись ст.303, п.1 ч.І ст.307, ст.308, ст.315 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 19 березня 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена протягом двох місяців до Верховного Суду України шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя: В.І.Акопян

Судді: О.А.Лобов

ОСОБА_3