Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 жовтня 2010 року. справа № 2-О-51/10

Вільногірський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Шаповала Г.І.

при секретарі Кудіній Н.І.

з участю:

представника заявника ОСОБА_1

представників заінтересованих осіб ОСОБА_2

ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Вільногірську, Дніпропетровської області, в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_4 про підтвердження факту безспірного права власності на квартиру, заінтересовані особи у справі: виконком Вільногірської міської ради, Дніпропетровської області, Комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації м. Вільногірська», Дніпропетровської області,

У С Т А Н О В И В:

31.08.2010 року заявник звернулася в суд з заявою, в якій зазначила, що на підставі договору купівлі-продажу від 12.11.2001 року, реєстраційний номер 16/131, складеного товарною біржею «Дніпродзержинська», вона придбала в приватну власність квартиру АДРЕСА_1.

Квартира належала продавцю ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Вільногірським представництвом товарної біржі «Дніпродзержинська» від 02.03.1999 року, реєстраційний номер 004-035, і зареєстрованому в БТІ м. Вільногірська в реєстраційній книзі № 4 за реєстровим номером 1266.

Право власності заявника на зазначену квартиру було підтверджене БТІ м. Вільногірська 04.03.2002 року по реєстраційному номеру 1266 в книзі № 4.

На час укладення договору купівлі-продажу квартири, згідно ст. 15 ЗУ «Про товарну біржу», що діяв на той час, такий договір не підлягав нотаріальному посвідченню. Проте, згідно ст. 227 ЦК України 1963 р. і ст. 657 ЦК України 2003 року, договір купівлі продажу квартири підлягав нотаріальному посвідченню і державній реєстрації. Зазначене положення законів перешкоджає заявнику належним чином розпорядитися квартирою без судового рішення про визнання її права власності на зазначену квартиру.

Заявник прохає установити факт, який має юридичне значення, а саме, наявність у неї безспірного права приватної власності на двокімнатну квартиру АДРЕСА_1.

В судове засідання заявник не зявилася, але надала заяву про розгляд справи за її відсутності, з участю її представника.

В судовому засіданні представник заявника, яка не обмежена в її повноваженнях, повністю підтримала вимоги та їх обґрунтування, викладені в заяві. Додатково пояснила, що ніякого спору щодо права власності на квартиру немає.

Представники заінтересованих осіб в судовому засіданні пояснили, що заперечень проти задоволення заяви не мають, спору щодо права власності на квартиру немає.

Суд вважає, що вимоги заявниці виникли із правовідносин набуття прав власності на нерухоме майно за договором купівлі-продажу та з факту невизнання іншою особою цих прав.

На підставі пояснень заявниці, та представників заінтересованих осіб, дослідження та оцінки в сукупності представлених в судове засідання письмових доказів, керуючись законом, суд дійшов висновку, що заява не суперечить закону, обґрунтована, не порушує прав та охоронюваних законом інтересів інших осіб, тому підлягає повному задоволенню за наступних підстав.

Заявник придбала квартиру у власність відповідно до вимог Закону України «Про товарну біржу» від 10.12.1991 року, на підставі договору купівлі-продажу від 12.11.2001 року, реєстраційний номер 16/131, оформленого товарною біржею «Дніпродзержинська».

Згідно ст. 15 зазначеного закону договір купівлі-продажу був зареєстрований товарною біржею і не підлягав нотаріальному посвідченню.

Згідно ст.47 ЦК України (1963 р.) нотаріальне посвідчення договорів обовязкове тільки у випадках, встановлених законом.

Згідно ст. ст. 227, 242 того ж цивільного кодексу передбачена обовязковість нотаріального посвідчення договорів купівлі-продажу жилого будинку, але не квартир, які перебувають у власності сторін.

Згідно ст.ст. 657, 716 ЦК України (2003 р.), який набрав законної сили з 01.01.2004 року, договори купівлі-продажу жилих будинків і квартир підлягають нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.

Договір купівлі-продажу квартиру АДРЕСА_2, був належним чином зареєстрованим в БТІ м. Вільногірська 04.03.2002 по реєстраційному номеру 1266 в книзі № 4.

Спору про право власності на придбану заявником квартиру немає.

Суд приходить до висновку, що на момент укладення договору купівлі-продажу квартири між заявником та продавцем - ОСОБА_5, законом не була встановлена обовязковість нотаріального посвідчення такого договору станом на 12.11.2001 року, тому зазначений договір купівлі-продажі є дійсним. Окрім того, сторони за даним договором повністю виконали всі умови, які властиві для такого роду договорів, в тому числі, зазначені в Законі України «Про товарну біржу», ст.15 якого компенсувала відсутність правового регулювання відносно купівлі-продажі квартир, які перебували у власності громадян.

В звязку з набранням сили з 01.01.2004 нового ЦК України (2003 р.), відсутність нотаріального посвідчення договору купівлі-продажі квартири являється фактом, який перешкоджає заявнику розпорядитися своєю квартирою, усунути цей недолік можливо лише за рішенням суду.

Згідно ч.3 ст.334 ЦК України (2003 г.) право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним.

На підставі викладеного, а також ст.ст.3,4,6,9,11,14 16,215,316-319,325, 334, 382, 386, 392,638-640,650,655-657 ЦК України, керуючись ст.ст. 209 ч.3, 212-215, 222, 223, 234,235,256-259, 294 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Заяву задовольнити в повному обсязі.

Установити факт наявності у ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, безспірного права приватної власності на двокімнатну квартиру АДРЕСА_1, яка була придбана нею згідно договору купівлі-продажу від 12.11.2001 року, реєстраційний номер 16/131, оформленого через товарну біржу «Дніпродзержинська», що визнається дійсним.

Судові витрати у справі покласти на заявника.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення через Вільногірський міський суд, Дніпропетровської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Копію рішення протягом двох днів з часу його проголошення надіслати рекомендованим листом із повідомленням про вручення заявнику.

Головуючий суддя Шаповал Г.І.