Апеляційний суд Чернівецької області
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2010 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Чернівецької області у складі:

Головуючого судді Галичанського А.Д.

суддів: Міцнея В.Ф., Перепелюк І.Б.

секретаря Цимбал Ю.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Першотравневому районі м.Чернівці про перерахунок та виплату пенсії по інвалідності, за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в Першотравневому районі м.Чернівці на постанову Першотравневого районного суду м.Чернівці від 12 травня 2010 року

в с т а н о в и л а :

Постановою Першотравневого районного суду м.Чернівці від 12 травня 2010 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано дії Управління пенсійного фонду України в Першотравневому районі м.Чернівці неправомірними.

Зобовязано Управління Пенсійного фонду України в Першотравневому районі м.Чернівці здійснити перерахунок та виплату пенсію ОСОБА_1, відповідно до ст.ст.49,50,54, ч.4 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 року виходячи з розміру шести прожиткових мінімумів для осіб, які втратили працездатність та 50% прожиткового мінімуму за шкоду, заподіяну здоровю з 13 квітня 2010 року.

справа № 22ц-1326/10р. Головуючий у 1-й інстанції Стоцька Л.А.

категорія 57 Доповідач Галичанський А.Д.

В апеляційній скарзі Управління Пенсійного фонду України в Першотравневому районі м.Чернівці просить скасувати постанову Першотравневого районного суду м.Чернівці від 12 травня 2010 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачці в задоволенні позовних вимог до Управління Пенсійного фонду України в Першотравневому районі м.Чернівці Посилається на те, що суд першої інстанції неповно зясував обставини, що мають значення для справи та постановив рішення з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Вказує на те, що розмір пенсії в учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році визначається у відповідності до положень, передбачених постановою Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 р. № 530 «Про деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян» та постановою Кабінету Міністрів України від 16.07.2008 року №654 „ Про підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян і становить для інвалідів ІІІ групи 980 грн.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 є учасником ліквідації аварії на ЧАЕС, віднесена до 1 категорії, є інвалідом III групи.

Позивачка перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Першотравневому районі м. Чернівці та отримує пенсію по інвалідності ІІІ групи внаслідок захворювання, яке пов'язане з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС з січня 2006 року згідно ст.54 п.1 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильські катастрофи».

3 1 вересня 2008 року була переведена на пенсію за віком.

2 жовтня 2008 року позивачка звернулася до Управління Пенсійного фонду України в Першотравневому районі м. Чернівці з заявою про проведення перерахунку пенсії по інвалідності, згідно вимог ст.ст.49, 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 року. 24.10.2008 року відповідач відмовив ОСОБА_1 у здійсненні перерахунку пенсії.

Позивачка з 13.04.2010 р. отримує пенсію у розмірі 1065 грн. 95 коп., з них 980 грн. 00 коп. вона отримує як учасник ліквідації аварії на ЧАЕС 1 категорії, III групи інвалідності.

Позивачка 13.04.2010 року звернулася до Управління Пенсійного фонду України в Першотравневому районі м.Чернівці з вимогою зробити перерахунок пенсії по інвалідності, обчислену за нормами Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з розрахунку шести мінімальних пенсій за віком.

19.04.2010 року їй була надана відповідь про відмову в такому перерахунку.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя і здоровя, створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивного забруднення територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначені та закріплені в Законі України №796-ХІІ.

Як видно з матеріалів справи, позивачка є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС і відноситься до першої категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, і її встановлено ІІІ групу інвалідності.

Відповідно до ст. 50 Закону України №796-ХІІ особам, віднесеним до постраждалих першої категорії, що є інвалідами ІІІ групи, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, в розмірі 50 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Частиною четвертою ст. 54 Закону №796-ХІІ встановлено, що в усіх випадках розмір пенсії для інвалідів ІІІ групи, щодо яких встановлено звязок з Чорнобильською катастрофою, не може бути нижчим 6 мінімальних пенсій за віком.

Наявність такого права у позивачки є визначальним для вирішення даного спору.

Окрім того, це право гарантується Конституцією України (ч. 2 ст. 46).

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Виходячи з принципу пріоритетності законів над підзаконними актами суд першої інстанцій дійшов обґрунтованого висновку, що при визначенні розміру пенсії позивачеві застосуванню підлягають статті 50, 54 Закону №796-ХІІ, а не Постанови КМУ, які істотно звужують обсяг встановлених законом прав, а тому доводи апеляційної скарги є безпідставними.

Згідно зі ст.ст. 50, 54 Закону №796-ХІІ при розрахунку державної та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, застосуванню підлягає розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановленого в законі про Державний бюджет України на відповідний рік, із якого визначається мінімальний розмір пенсії за віком.

Мінімальний розмір пенсії за віком визначається за правилами, передбаченими ч. 1 ст. 28 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, оскільки чинним законодавством не встановлено іншого, крім передбаченого цією нормою мінімального розміру пенсії за віком.

Оскільки позивачеві слід визначати пенсію виходячи з мінімальної пенсії за віком, яка встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, то обґрунтованим є висновок суду першої інстанцій щодо протиправності відмови УПФУ в Першотравневому районі м.Чернівці у здійсненні перерахунку пенсії з 13 квітня 2010 року.

Таким чином, суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст.307,308 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Першотравневому районі м.Чернівці відхилити.

Постанову Першотравневого районного суду м.Чернівці від 12 травня 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двох місяців до Верховного Суду України.

Головуючий

Судді: