Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2010 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Воробйова А.В., розглянувши у порядку письмового провадження, справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя про стягнення щомісячної невиплаченої державної соціальної допомоги « Дітям війни», -

ВСТАНОВИВ:

02 вересня 2010 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя про визнання дій неправомірними та зобовязання здійснити перерахунок пенсії, стягнення недоплаченої суми соціальної допомоги. В позові зазначила, що вона має статус «дитини війни», відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» і має право одержувати пенсію, яка повинна бути підвищена на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. За позовом просить визнати неправомірними дії ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя, що призвели до порушення її права на підвищення пенсії, зобовязати відповідача провести перерахунок пенсії постійно згідно Закону України «Про соціальний захист дітей війни» у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року та з 22.05.2008 року до чинного часу, та стягнути з відповідача недоплачену суму у розмірі 4326 гривень 50 копійок, посилаючись на те, що виплати пенсії проведені відповідачем у меншому, ніж передбачено вище вказаним Законом розмірі та зобовязати відповідача здійснювати нарахування щомісячної соціальної допомоги у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії.

Позивач у судове засідання не зявилася, просить розглядати справу за її відсутності.

Представник відповідача ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя у судове засідання не зявився, надав письмові заперечення на позов, відповідно до змісту яких просить відмовити у задоволенні позову у повному обсязі, та розглянути справу за відсутності представника відповідача.

Відповідно до ч. 3 ст. 122 КАС України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, встановивши обставини і перевіривши їх доказами, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1П народилася у 1939 році та є особою, на яку поширюється дія абзацу 1 статті 1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»№ 2195-ІV від 18 листопада 2004 року, та має статус «дитини війни», що підтверджується посвідченням.

Згідно статті 6 Закону №2195-ІV дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. Редакція цієї статті набрала чинності з 1 січня 2006 року.

Законом України "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2006 рік" N 3367-ІУ від 19.01.2006, який набрав чинності з 02.04.2006, пункт 17 статті 77 Закону України "Про Державний бюджет України на 2006 рік" було виключено, статтю 110 Закону України "Про Державний бюджет України на 2006 рік" було викладено в наступній редакції: "Установити, що пільги дітям війни, передбачені абзацом сьомим статті 5 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", запроваджуються з 01.01.2006, а статтею 6, - у 2006 році поетапно, за результатами виконання бюджету у першому півріччі у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України за погодженням з Комітетом Верховної Ради України з питань бюджету". При цьому, Порядок надання пільг, передбачених статтею 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", у 2006 році Кабінетом Міністрів України розроблено не було.

Оскільки Кабінет Міністрів України у 2006 році не визначив порядку нарахування та виплати надбавки до пенсії, передбаченої статтею 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", то суд приходить до висновку, що вимоги позивача стосовно такої виплати у зазначеному році задоволенню не підлягають.

Законом України № 489-V від 19.12.2006 "Про Державний бюджет України на 2007 рік", зокрема пунктом 12 статті 71, було зупинено на 2007 рік дію статті 6 Закону про соціальний захист дітей війни та статтею 111 установлено, що у 2007 році підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, яка виплачується замість пенсії, відповідно до статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" виплачується особам, які є інвалідами (крім тих, на яких поширюється дія Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), у розмірі 50 відсотків від розміру надбавки, встановленої для учасників війни.

Рішенням Конституційного Суду України № 6-рн/2007 від 09.07.2007 визнані неконституційними положення пункту 12 статті 71 Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік" щодо зупинення дії на 2007 рік статті 6 Закону.

Відповідно до частини другої статті 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Аналогічні правовідносини склалися і в 2008 році, 2009 році, 2010 році оскільки зміни до статті 6 вищезазначеного Закону, що внесені пунктом 41 розділу 2 Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 28.12.2007 визнані неконституційними рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 № 10-пр/2008.

Після прийняття Конституційним Судом України вказаних рішень знову почали діяти положення статті 6 Закону про соціальний захист дітей війни. Тобто з часу прийняття цього рішення у позивача відновилось право на підвищення пенсії на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Позивач звернулася до суду 02.09.2010 року, до винесення рішення Конституційного Суду України від 09.09.2010 року № 19-рп/2010, заявив клопотання про поновлення строку звернення до суду, яке підлягає задоволенню, тому суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 в частині визнання неправомірними дій та зобовязання вчинити певні дії за період з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року, з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року, з 01 січня 2009 року по 31 грудня 2009 року, з 01.01.2010 року по 19.10.2010 року.

Крім того, виходячи зі змісту ст. 104 КАС України, захисту підлягають існуючі порушені права, свободи та інтереси особи у публічно-правових відносинах, а тому майбутні правовідносини не можуть бути вирішені заздалегідь. У звязку з цим позовні вимоги в частині зобовязання відповідача здійснювати в нарахування щомісячної соціальної допомоги постійно у зазначених розмірах задоволенню не підлягають.

Також , виходячи зі змісту ст.7 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», якою передбачено, що фінансове забезпечення державних соціальних гарантій здійснюється за рахунок коштів державного бюджету України, тому вимоги про стягнення з управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м.Запоріжжя суми недоплаченої соціальної допомоги не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 158-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Визнати бездіяльність ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя щодо нездійснення перерахунку та виплати ОСОБА_1 підвищення пенсії відповідно до ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" за період з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року, з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року, з 01 січня 2009 року по 31 грудня 2009 року, з 01.01.2010 року по 19.10.2010 року - протиправною.

Зобов'язати ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_1 підвищення пенсії згідно статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" та частини 1 статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" за період з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року, з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року, з 01 січня 2009 року по 31 грудня 2009 року, з 01.01.2010 року по 19.10.2010 року в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, з урахуванням різниці, яка була виплачена у цей період.

В іншій частині позовні вимоги залишити без задоволення.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського адміністративного апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі, протягом 10 днів з дня її проголошення апеляційної скарги. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя А.В.Воробйов