Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя
Справа №2-3440/2010
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМУКРАЇНИ

29 листопада 2010 року м. Запоріжжя.

Орджонікідзевський районний суд м, ОСОБА_1 у складі: головуючого судці Воробйової І.А., при секретарі Бондаренко А.В., розглянувши у відкритому судовому

засіданні в м. Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Товариства з додатковою відповідальністю „Страховоа Компанія „Мотор -Гарант" про визнання незаконним звільнення, поновлення на роботі, про скасування наказу про звільнення та видачу нового наказу про поновлення на роботі, про видачу належно оформленого дублікату трудової книжки, про стягнення заборговані у сумі середнього заробітку за весь час затримки видачі трудової книжки, затримки кінцевого розрахунку при звільненні та заборгованості при звільненні,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Товариства з додатковою відповідальністю „Страхова Компанія „Мотор -Гарант" про поновлення на роботі з 14.05.2010 року, про стягнення грошових коштів у сумі середнього заробітку за вимушений прогул за час затримки розрахунку при звільненні. Під час розгляду справи в суді уточнив позовні вимоги та просив суд визнати незаконним звільнення, поновити на роботі, скасувати наказ про звільнення та видати новий наказ про поновлення на роботі, видати належно оформлений дублікат трудової книжки, стягнути заборгованість у сумі середнього заробітку за весь час затримки видачі трудової книжки, затримки кінцевого розрахунку при звільненні та заборгованості при звільненні в сумі 61114,1 грн. В обґрунтування позову зазначив, що звільнення вважає незаконним оскільки 14.05.2010 року його було звільнено з роботи зі Страхової компанії „Мотор-гарант" із записом у трудовій книжці „14.05.2010р.звільнено за власним бажанням по ч.З ст.38 КЗпП України". На момент звільнення з ним не було проведено остаточного розрахунку, не було видано належно оформлену трудову книжку , лише 18.05.2010 року на вимогу позивача йому був виданий „дублікат" трудової книжки, оформлений неналежним чином. І 8.05.2010р. відповідач провів частковий розрахунок у сумі 6513,43 грн. з яким позивач погодився: компенсацію відпустки 3714,7 грн.; доплати за день звільнення 79,41 грн.; вихідна допомога 4049.96 грн.

25.05.2010 р відповідач виплатив 22459 грн. середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період листопад 2009р. - травень 2010р„ утримавши при цьому прибутковий податок та нарахування у фонди 12380,72 грн. Позивач вважає що розрахунок і виплати не відповідають „порядку обчислення середньої заробітної плати". В звязку з чим , він просить задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, просив суд задовольнити їх в повному обсязі.

Представники відповідача в судовому засіданні позов не визнали та заперечувати проти його задоволення, вказавши на те, що на підставі рішення Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 01.04.2010 року ТДВ „СК „Мотор-Гарант" поновило Позивача на посаді заступника директора з правових питань товариства з 05.06.2009 року.

14.05.2010 року в.о. директора ОСОБА_3 було видано наказ №43-К про введення з 14.05.2010 року посаду заступника директора з правових питань з посадовим окладом 1350 грн.

14.05.2010 року позивач прибув у офіс Товариства для підписання наказу про поновлення його на роботі. Після підписання вищевказаного наказу позивачу надали належним чином облаштоване робоче місце, але посилаючись на те, що йому потрібно знятися з обліку в Орджонікідзевськму районному центру зайнятості і внести відповідний запис у трудову книжку він покинув робоче місце. Видану при попередньому звільненні трудову книжку позивач після поновлення на роботі не надав. Близько о 16-30 годин того ж дня Позивач подав заяву про його звільнення з займаної ним посади по ч.З ст.38 КЗпП з 14.05.201О року ( зареєстровано за вхідним .№467). При цьому оригінал трудової книжки позивач так і не надав працівникам відділу кадрів товариства, тому вчасно внести відповідні записи і видати її позивачу товариство не мало можливості.

Тільки 17.05.2010 року позивач з"явився із письмовою вимогою ( зареєстровано за

вхідним №4740) про видачу дублікату трудової книжки, надавши для цього чисту трудову книжку. В порушення вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок, ОСОБА_2 необхідні дані для заповнення дублікату трудової книжки не надав, тому у Товариства не було можливості поновити попередні записи. Таким чином, не було вини підприємства в несвоєчасній видачі належно оформленої трудової книжки, що виключає відповідальність підприємства за ст.235 КЗпП України.

Відносини щодо правильності розрахунку та виплати середньомісячного заробітку

за період листопад 2009 р.- травень 2010 року не можуть бути розглянуті в цьому судовому процесі, оскільки випливають з іншого спору і стосуються відносин, які виникли раніше і не повязані із звільненням Позивача від 14.05.2010 року.

Суд, заслухавши пояснення позивача, представників відповідача, дослідивши письмові докази по справі, приходить до наступного.

Згідно ст. і 1 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за заявою фізичних або юридичних осіб, у межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, наданих сторонами й іншими особами, що беруть участь у справі.

Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У відповідності зі ст.24 КЗпП України укладання трудового договору оформлюється наказом про прийняття на роботу.

Судом встановлено, що на підставі рішення Орджонікідзевського районного суду ОСОБА_1 від 01.04.2010 року ТДВ „СК „Мотор-Гарант" поновило ОСОБА_2 на посаді заступника директора з правових питань Товариства з 05.06.2009р. згідно наказу №43-к від 14.05.2010 року.

У відповідності зі ст.235 КЗпП України питання про поновлення на роботі може стояти у випадках звільнення з роботи працівника без законних підстав.

У відповідності зі ст.235 КЗпП України питання про поновлення на роботі може стояти у випадках звільнення з роботи працівника без законних підстав.

Як убачається з матеріалів справи 14.05.2010року позивач подав заяву про його звільнення з займаної ним посади по ч.З ст.38 КЗпП України з 14.05.2010 року (зареєстровано за вхідним №467). При цьому оригінал трудової книжки позивач не надав працівникам ввідділу кадрів товариства. Наказом №45-К від 14.05.2010 року ОСОБА_2 звільнено за власним бажанням за ч.З ст.38 КЗпП України, тобто він

звільнений саме з тої підстави, яку він особисто вказав в своїй заяві про звільнення.

Зазначені обставини свідчать про те, що звільнення позивача є законним, що виключає можливість поновлення його на роботі.

Як убачається з матеріалів справи 14.05.201 Ороку позивач подав заяву про його звільнення з займаної ним посади по ч.З ст.38 КЗпП України з 14.05.2010 року (зареєстровано за вхідним №467). При цьому оригінал трудової книжки позивач не надав працівникам відділу кадрів товариства. Наказом №45-К від 14.05.2010 року ОСОБА_2 звільнено за власним бажанням за ч.З ст.38 КЗпП України, тобто він звільнений саме з тої підстави, яку він особисто вказав в своїй заяві про звільнення. Зазначені обставини свідчать про те, що звільнення позивача є законним, що виключає можливість поновлення його на роботі.

Ч. 1 ст.47 КЗпП України передбачено обов"язок власника або уповноваженого органа в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, передбачені ст.116 цього Кодексу,

Таким чином, для застосування цієї норми необхідно наявність двох умов:

затримка у видачі трудової книжки;

наявність вини власника або уповноваженого ним органу. Як зазначив в судовому засіданні позивач, йому в день звільнення 14.05.2010 року з вини Товариства не було видано належно оформлену трудову книжку та не проведено розрахунок.

Однак , суд не може погодитись з вказаними доводами позивача з наступних підстав.

Суд приймає до уваги, те що позивач подав заяву про його звільнення о 16 годині 30 хвилин у пятницю 14.05.2010 року, не надавши трудової книжки до відділу кадрів та тільки 17.05.2010 року заявив вимогу ( зареєстровано за вхідним №4740) про видачу дублікату трудової книжки, надавши для цього чисту трудову книжку. В порушення вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок, ОСОБА_2 необхідні дані для заповнення дублікату трудової книжки не надав, тому у Товариства не було можливості поновити попередні записи та встрок видати Позивачеві дублікат трудової книжки.

Отже, суд вважає, що не мається вини підприємства в затримці видачі трудової книжки, а тому немає підстав для зміни дати звільнення та виплатити середнього заробітку за весь час затримки видачі трудової книжки, затримки кінцевого розрахунку

при звільненні немає.

Не підлягають задоволенню вимоги позивача про стягнення заборгованості при

звільненні , оскільки розрахунок середньої заробітної плати, вихідної допомоги та інших компенсаційних та належних до сплати сум у звязку зі звільненням,

підприємством проведено відповідно до діючого законодавства.

Керуючись ст.ст47, 94,116,117,233,235, 237-1 КЗпП України, ст. 79,208,209, 212-215, 224,226 ЩІК України,

ВИРІШИВ:

В задоволені позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Запорізької області через Орджонікідзевський районним суд м. Запорожжя протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя : І.А.Воробйова