Жовтневий районний суд м.Дніпропетровська
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 грудня 2010 року Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді - Маймур Ф.Ф.

при секретарі - Величко О.М.

за участю :позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу дійсним, та визнання права власності, -

В С Т А Н О В И В:

08 листопада 2010 року ОСОБА_1 звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу дійсним, та визнання права власності. (а.с. 4-6)

Позивач у позовній заяві та в судовому засіданні в обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 29.01.2007 року між позивачем та відповідачем був укладений письмовий договір купівлі-продажу автомобіля за ціною 60 000 грн.. Умови договору сторонами було виконано, тобто позивач отримав авто, а відповідач грошові кошти, але у договорі купівлі-продажу передбачено, що відповідач повинен зняти авто з реєстрації до кінця 2007 року. Позивачем та відповідачем було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договору та відбулось часткове його виконання, однак відповідач до 2008 року так і не зняв з реєстрації транспортний засіб, а лише надав у травні 2008 року генеральну довіреність на розпорядження автомобілем, а тому позивач просив суд визнати дійсним договір купівлі-продажу рухомого майна від 29.01.2007 р. та визнати за позивачем право власності на автомобіль «Фольксваген» моделі «Бора», 2002 р.в., шасі б/н, номер кузову № WVWZZZIJZ2W300752, державний номер НОМЕР_1. (а.с. 4-6)

У судовому засіданні позивач та його представник заявлені вимоги підтримали та наполягали на їх задоволенні у повному обсязі.

Відповідач факт отримання грошових коштів підтвердив, проти задоволення позовних вимог позивача не заперечував, але посилався на неможливість зняття транспортного засобу в органах МРЕВ та оформити договір купівлі-продажу в нотаріальній конторі в звязку з відсутністю в нього грошових коштів для сплати платежів, передбачених для цих процедур.

Вислухавши пояснення позивача, представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали даної цивільної справи, суд приходить до наступного висновку з таких підстав.

Судом встановлено, що 29.01.2007 року між позивачем та відповідачем в простій письмовій формі було укладено договір купівлі-продажу автомобіля, згідно якого ОСОБА_3 продав, а ОСОБА_1 придбав автомобіль «Фольксваген» моделі «Бора», 2002 р.в., легковий седан В, шасі б/н, номер кузову № WVWZZZIJZ2W300752, державний номер НОМЕР_1 за ціною 60 000 грн.. Автомобіль був переданий ОСОБА_1, а ОСОБА_3 отримав від покупця грошові кошти в повному обсязі. Умовою даного договору було зобовязання продавця, тобто ОСОБА_3 строком до 31.12.2007 року зняти з реєстрації транспортний засіб, укласти з покупцем нотаріально завірений договір купівлі-продажу даного автомобіля та сплатити витрати повязані з цим, дані обставини підтверджуються поясненнями сторін та копією договору наявного в матеріалах справи(а.с.11)

Судом встановлено, що станом на 22.01.2007 року автомобіль «Фольксваген» моделі «Бора», 2002 р.в., легковий седан В, шасі б/н, номер кузову № WVWZZZIJZ2W300752, державний номер НОМЕР_1 належав ОСОБА_3 на підставі тимчасового реєстраційного талону виданого МРЕВ ДАІ УМВС в Дніпропетровській області від 22.01.2007 року, що підтверджується копією довіреності наявною в матеріалах справи (а.с.13)

У судовому засіданні встановлено, що 22.01.2007 року відповідач надав ОСОБА_1 довіреність на право керувати та користуватися автомобілем «Фольксваген» моделі «Бора», 2002 р.в., легковий седан В, шасі б/н, номер кузову № WVWZZZIJZ2W300752, державний номер НОМЕР_1, що підтверджується поясненнями сторін та копією довіреності (а.с.13)

Судом встановлено, що 07.05.2008 року за ОСОБА_3 зареєстровано транспортний засіб - автомобіль «Фольксваген» моделі «Бора», 2002 р.в., легковий седан В, шасі б/н, номер кузову № WVWZZZIJZ2W300752, державний номер НОМЕР_1, що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № АЕС 159396 (а.с. 12)

Судом також встановлено, що 07.05.2008 року ОСОБА_3 надав позивачу довіреність на право керування, користування та вчинення юридичних дій щодо автомобіля «Фольксваген» моделі «Бора», 2002 р.в., легковий седан В, шасі б/н, номер кузову № WVWZZZIJZ2W300752, державний номер НОМЕР_1., що підтверджується поясненнями сторін та письмовими доказами наявними в матеріалах справи(а.с.14)

Суд не приймає до уваги розписку від 29.01.2007 року, наявну в матеріалах справи, як доказ про передачу грошових коштів в рахунок оплати за автомобіль згідно договору купівлі-продажу, так як дана розписка містить посилання на обставини які почали існувати лише через один рік та чотири місяці після дати її написання, а саме ОСОБА_3 в даній розписці зазначає, що зазначений автомобіль «Фольксваген» станом на 29.01.2007 року належить йому на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № АЕС 159396, але судом встановлено, що дане свідоцтво було зареєстровано МРЕВ ДАІ УМВС в Дніпропетровській області лише 07.05.2008 року.

Правовідносини, які виникли між сторонами урегульовані нормами Конституції України, нормами Цивільного кодексу України (2003 року).

Відповідно до ч.2 ст..220 ЦК України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Згідно зі ст. 334 ЦК, якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації. Отже, за її відсутності у набувача майна за договором право власності виникнути не може.

Відповідно до абз. 2 п. 13 постанови № 9 Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 06 листопада 2009 року вирішуючи спір про визнання правочину, який підлягає нотаріальному посвідченню, дійсним, судам необхідно враховувати, що норма частини другої статті 220 ЦК не застосовується щодо правочинів, які підлягають і нотаріальному посвідченню, і державній реєстрації, оскільки момент вчинення таких правочинів відповідно до статей 210 та 640 ЦК пов'язується з державною реєстрацією, тому вони не є укладеними і не створюють прав та обов'язків для сторін.

Випадки обов'язкової державної реєстрації правочинів передбачаються як ЦК, так і іншими законами. При цьому державну реєстрацію правочину не можна ототожнювати з державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно або самого нерухомого майна чи інших об'єктів цивільного права (наприклад, транспортних засобів, у тому числі морських та річкових суден, повітряних суден; космічних об'єктів, зброї, окремих видів цінних паперів) з метою їх обліку, недотримання якої може впливати на чинність правочину, щодо придбання таких об'єктів і призводити до інших правових наслідків.

Згідно п. 5.5. «Інструкції про проведення державної реєстрації, перереєстрації та обліку транспортних засобів, оформлення і видачі реєстраційних документів, номерних знаків на них та здійснення перевірок реєстраційно-екзаменаційних підрозділів Державтоінспекції МВС України» зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 4 червня 2002 р. за N 472/6760,

Відповідно до п. 8-9 «Iнструкції про порядок обліку транспортних засобів, оформлення і видачі реєстраційних документів, номерних знаків на них та проведення перевірок в реєстраційно-екзаменаційних підрозділах Державтоінспекції МВС України» Затверджена наказом МВС України від 2 листопада 1994 року N 599 Транспортні засоби повинні бути зареєстровані в підрозділах ДАI протягом 10 діб незалежно від їх технічного стану. Перед реєстрацією ТЗ перевіряється через базу даних викраденого в Україні транспорту, яка повинна бути в ЕОМ. Реєстрація ТЗ здійснюється на підставі заяви власника і документів, що засвідчують його особу, правомірність придбання чи одержання транспорту, відповідність конструкції ТЗ встановленим вимогам безпеки дорожнього руху або які є підставою для внесення змін до реєстраційних документів.

Пунктом 3 «Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів»(далі «Порядок») Затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 р. N 1388 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 23 грудня 2009 р. N 1371 ( 1371-2009-п ) Державна реєстрація транспортних засобів проводиться підрозділами Державтоінспекції з метою здійснення контролю за відповідністю конструкції та технічного стану транспортних засобів установленим вимогам стандартів, правил і нормативів, дотриманням законодавства, що визначає порядок сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), використанням транспортних засобів в умовах воєнного і надзвичайного стану, а також для ведення їх обліку та запобіганню вчиненню щодо них протиправних дій. Державний облік зареєстрованих транспортних засобів передбачає реєстрацію, накопичення, узагальнення, зберігання і передачу інформації про такі засоби та відомостей про їх власників, які вносяться до Єдиного державного реєстру Державтоінспекції. Порядок ведення Єдиного державного реєстру Державтоінспекції та надання інформації з нього затверджується МВС.

Згідно до п. 7 «Порядку» власники транспортних засобів та особи, що експлуатують такі засоби на законних підставах, або їх представники (далі - власники) зобов'язані зареєструвати (перереєструвати) транспортні засоби протягом десяти діб після придбання (одержання) або митного оформлення, або тимчасового ввезення на територію України, або виникнення обставин, що є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Строк державної реєстрації продовжується у разі подання документів, які підтверджують відсутність можливості своєчасного її проведення власниками транспортних засобів (хвороба, відрядження або інші поважні причини).

Відповідно до п. 8. «Порядку» Державна реєстрація транспортних засобів проводиться за умови сплати їх власниками передбачених законодавством податків і зборів (обов'язкових платежів), а також внесення в установленому порядку платежів за проведення огляду транспортних засобів, державну реєстрацію (перереєстрацію), зняття з обліку, відшкодування вартості бланків реєстраційних документів та номерних знаків. У разі коли власники транспортних засобів мають заборгованість із сплати штрафу за порушення правил, норм і стандартів у сфері безпеки дорожнього руху, їм може бути відмовлено в проведенні державної реєстрації (перереєстрації), знятті з обліку транспортного засобу.

Пункт 15. даного «Порядку» передбачено, що під час проведення державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку транспортні засоби, крім випадків вибракування їх у цілому, підлягають огляду та дослідженню з метою звірення ідентифікаційних номерів їх складових частин з номерами, зазначеними у поданих власником для реєстрації документах, визначення їх справжності та проведення перевірки за Єдиним державним реєстром Державтоінспекції та автоматизованою базою даних про розшукувані транспортні засоби, встановлення відповідності конструкції і технічного стану транспортних засобів обов'язковим вимогам правил, нормативів і стандартів України.

Суд при вирішення позовних вимог позивача, виходив з того, що правочин який позивач просить визнати дійсним, підлягає не тільки нотаріальному посвідченню, а й державній реєстрації, оскільки момент вчинення даного правочину і створення прав та обов'язків для сторін пов'язується з державною реєстрацією, процедура якої чітко встановлена законодавцем. Крім того на час укладання договору, який позивач просить визнати дійсним, ОСОБА_3 взагалі не мав права вчиняти дії, щодо відчуження транспортного засобу «Фольксваген» моделі «Бора», 2002 р.в., держ. номер НОМЕР_1, так, як, відповідачем станом на 22.01.2007 року не було зареєстровано право власності на даний автомобіль в органах Державтоінспекції, а згідно чинного законодавства право власності на таке майно у набувача виникає з моменту реєстрації договору про відчуження майна у відповідній державній установі.

Отже, враховуючи вищезазначене та те, що з позовної заяви, пояснень і доказів сторін не доведено, чому була необхідність укладення саме такого договору (в простій письмовій формі), чому договір не був нотаріально посвідчений, чи дійсно сторона ухилилася від його посвідчення та чи втрачена така можливість, а також чи немає інших підстав нікчемності правочину, не надано доказів про відсутність, з дати укладання спірного правочину по даний час, відсутності заборон на відчуження вищезазначеного рухомого майна, та зважаючи що у позивача з травня 2008 року була можливість самостійно вчинити дії, згідно наданих йому відповідачем повноважень, щодо переоформлення на себе транспортного засобу «Фольксваген» моделі «Бора», 2002 р.в., держ. номер НОМЕР_1 та стати повноправним власником даного рухомого майна, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є необґрунтованими, не підтвердженими правовими підставами, та такими, що не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 210, 220, 334, 640 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212, 213, 215 ЦПК України, п.п.5.5 «Інструкції про проведення державної реєстрації, перереєстрації та обліку транспортних засобів, оформлення і видачі реєстраційних документів, номерних знаків на них та здійснення перевірок реєстраційно-екзаменаційних підрозділів Державтоінспекції МВС України», п. 8-9 «Iнструкції про порядок обліку транспортних засобів, оформлення і видачі реєстраційних документів, номерних знаків на них та проведення перевірок в реєстраційно-екзаменаційних підрозділах Державтоінспекції МВС України», п. 3 «Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів», суд

В И Р І Ш И В :

ОСОБА_1 у задоволені позову до ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу дійсним, та визнання права власності відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 223 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Ф.Ф. Маймур