АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2010 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Житомирської області у складі:

головуючого судді: Товянської О.В.

суддів: Омельчука М.І.

ОСОБА_1

при секретарі: Сапінській Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до виконавчого комітету Мірчанської сільської ради Радомишльського району, третя особа - ОСОБА_3 про визнання права власності на нерухоме майно за спадкодавцем за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Радомишльського районного суду Житомирської області від 07 липня 2010 року,

встановила:

У березні 2010 року позивач звернувся до суду із даним позовом. Просив визнати за ним право власності на будинковолодіння, належне його матері - ОСОБА_4, яка померла 02 грудня 1998. Проте він не може отримати свідоцтво про право на спадщину, оскільки відсутні правовстановлюючі документи спадкодавця на спірне майно. Брат - ОСОБА_3 на спадщину не претендує.

Рішенням Радомишльського районного суду Житомирської області від 07 липня 2010 року ОСОБА_2 відмовлено у позові за безпідставністю.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення скасувати, ухвалити нове - про задоволення позову. Вважає, що рішення ухвалено з порушенням норм матеріального і процесуального права. Суд не врахував, що у нього є документи, які підтверджують право власності на спірне будинковолодіння за покійною матірю.

Апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Як випливає із матеріалів справи, після смерті 02 грудня 1998 року ОСОБА_4 - матері позивача, відкрилась спадщина на належне покійній майно.

Матеріалами справи доведено, що державною нотаріальною конторою відмовлено ОСОБА_2 після смерті матері у видачі свідоцтва на право власності на спадкове майно - жилий будинок №15 по вул. Північній у с.Меделівка Радомишльського району, що послужило причиною звернення ОСОБА_2 до суду з даним позовом (а.с.28).

Відповідно до норм спадкового права, до складу спадщини входять лише ті права та обовязки, носієм яких за життя був сам спадкодавець і які

належали йому на законних підставах. Неправомірність набуття речей в результаті протиправних дій, рівно як і незаконне володіння ними, не створюй права власності у спадкодавця, а тому й не дає підстав для виникнення останнього у спадкоємців.

Ст. 181 ЦК та Закон України "Про державну реєстрацію речових прав на. нерухоме майно та їх обмежень" визначають об'єкт нерухомого майна (нерухоме майно, нерухомість) як - земельні ділянки, а також обєкти, розташовані на земельній ділянці (будівля, споруда тощо), переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

П.10 ч.1 ст.10 Закону України "Про благоустрій населених пунктів до повноважень сільських, селищних та міських рад у сфері благоустрою населених пунктів віднесено надання дозволу на розміщення на території об'єкта благоустрою будівель і споруд соціально-культурного, побутового, торговельно та іншого призначення - тобто встановлено дозвільний орган, уповноважений видавати дозвільний документ.

Відповідно до ст.331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Згідно з п.1.6. Тимчасового положення про порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 7.02.2002р. N7/5 реєстрації підлягають права власності тільки на об'єкти нерухомого майна, будівництво яких закінчено та які прийняті в експлуатацію у встановленому порядку, за наявності матеріалів технічної інвентаризації, підготовлених тим БТІ, яке проводить реєстрацію права власності на ці об'єкти.

Судом установлено, що у встановленому законом порядку право власності на нерухоме майно, належне ОСОБА_5, за нею визнано не було, в органах БТІ спірний будинок не зареєстровано (а.с. 14). Наявність технічного паспорту на спірне домоволодіння не може бути підставою для задоволення позовних вимог.

За таких обставин до складу спадщини спірне приміщення не увійшло і право на нього у спадкоємців померлої ОСОБА_5 не виникло, відтак особа звернулася до суду за захистом неіснуючого права.

Керуючись ст.ст.303,304,307,313-315 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Радомишльського районного суду від 07 липня 2010 року заялишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути ржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий: Судді: