Кузнецовський міський суд Рівненської області
Справа № 2-496/10
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 липня 2010 року м. Кузнецовськ

Кузнецовський міський суд Рівненської області у складі:

Головуючого судді Зейкана І.Ю.

при секретарі судового засідання Бірук Н.С.

з участю

представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Кузнецовського міського суду Рівненської області цивільну справу № 2-496/10 за позовною заявою ВАТ Банк «БІГ Енергія» до ОСОБА_2 про стягнення боргу та розірвання кредитного договору,-

В С Т А Н О В И В:

До Кузнецовського міського суду з позовною заявою звернулось відкрите акціонерне товариство Банк «БІГ Енергія» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 з вимогами розірвати кредитний договір № 2040 П від 15.02.07, стягнути солідарно з них на користь банку заборгованість за кредитним договором у сумі 3876,75 грн., пеню за прострочення виконання зобовязань по кредитному договору в сумі 2858,81 грн., три проценти річних від прострочених сум в розмірі 136,89 грн., а також судові витрати у сумі 188,72 грн.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 змінила позовні вимоги, подавши про це письмову заяву, у якій вимагає розірвати кредитний договір № 2040 П від 15.02.07, стягнути з ОСОБА_2 на користь банку заборгованість за кредитним договором у сумі 3876,75 грн., пеню за прострочення виконання зобовязань по кредитному договору в сумі 2858,81 грн., три проценти річних від прострочених сум в розмірі 136,89 грн., а також судові витрати у сумі 188,72 грн.

Позивач вимоги обґрунтовує тим, що 15.02.2007 року між ВАТ Банком «БІГ Енергія» та ОСОБА_2 укладений кредитний договір № 2040 П, відповідно до якого відповідачу надано кредит у розмірі 16 000,00 грн., зі строком повернення до 15 лютого 2010 року, зі сплатою за користування кредитом відсотків. Кошти в повному обсязі були видані відповідачу. Взяті на себе зобовязання відповідач не виконує, що призвело до утвореної простроченої заборгованості по кредитному договору, в частині повернення основного боргу по кредиту, яка станом на 16.04.10 становить 3 876,75 грн. У звязку несвоєчасним погашенням кредиту банком нарахована пеня у сумі 2 858,81 грн. Крім того, вимагає сплати трьох процентів річних від простроченої суми, що становить 116,23 грн. за прострочення сплати основної суми кредиту та 20,66 грн. за прострочення сплати відсотків по кредиту.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, послалась на обставини, якими обґрунтовувався позов.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні позовні вимоги ВАТ Банку «БІГ Енергія» визнали частково. Не визнала вимоги щодо сплати пені у сумі 2 858,81 грн., посилаючись не та, що вважала, що не повинна сплачувати кредит, оскільки згідно попереднього судового рішення банк стягнув певну суму заборгованості з неї і вона вважала, що банк стягнув з неї всю суму кредиту. Пояснила, що до банку з приводу залишку сплати заборгованості по кредиту не зверталась, так як щомісяця, у разі коли вона не вчасно сплачувала до неї телефонували працівники банку і попереджали про необхідність заплатити борг. А так як до неї перестали телефонувати представники банку, вона вирішила, що весь борг погашений. Кредит не погашала вчасно у звязку з відсутністю коштів. Інші позовні вимоги банку визнала у повному обсязі.

З приводу судового рішення представник позивача пояснила, що дійсно банк у 2009 році звертався до суду щодо видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 поточної заборгованості по кредиту. Цей наказ був виданий і вступив у законну силу. Проте договір з ОСОБА_2 не розривався і заборгованість продовжувала нараховуватись. Про що відповідач повідомлялась як усно та і письмово. Однак, вона ігнорувала попередження банку.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні в справі докази, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Частиною 1 ст.1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з кредитним договором № 2040 П від 15.02.2007 року, ВАТ Банк «БІГ Енергія», зобовязалось надати позичальнику ОСОБА_2 кредит у сумі 16 000,00 грн. на строк з 15.02.07 до 15.02.10. Плата за користування кредитом встановлюється в розмірі 22 % річних.

ОСОБА_2 підтвердила факт отримання кредиту.

За умовами п.1.5-1.6 кредитного договору, позичальник зобовязався сплачувати нараховані банком відсотки за користування кредитними ресурсами щомісяця не пізніше останнього числа місяця, який наступає після розрахункового періоду (місяця) і по закінченні строку кредитуванню, а також повертати основний борг по кредиту щомісячно в розмірі не менше 445,00 грн., не пізніше останнього робочого дня місяця починаючи з березня 2007 року та по закінченню терміну кредитування 15.02.10.

З розрахунку заборгованості по кредитному договору № 2040 П від 15.02.07 станом на 16.04.10 залишок простроченої заборгованості по основній сумі кредиту становить 3 876,75 грн. Відповідач суми заборгованості не оспорює.

Як вбачається з виписок по особових рахунках та розрахунках пені ОСОБА_2 почала порушувати графік погашення кредиту та відсотків за його користування з 23.01.09. Відповідач визнала цей факт.

Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки, відшкодування збитків.

Згідно з п. 4.1 кредитного договору та додаткової угоди № 1 від 01.12.08 до кредитного договору, у разі несвоєчасного погашення кредиту та (або) відсотків за його користування позичальник сплачує банку пеню в розмірі:

-0.15 відсотків від суми простроченого кредиту за кожний день прострочки при несвоєчасному погашенні основного боргу по кредиту та

-0,5 відсотків від суми прострочених відсотків за кожний день прострочення при несвоєчасному погашенні відсотків.

Згідно з розрахунком пені, проведеним позивачем, за період з 23.01.09 до 12.04.10 за ОСОБА_2 рахується заборгованість по сплаті пені по простроченій основній сумі кредиту 1 783,49 грн., по прострочених відсотках за користування кредитом 1 075,32 грн.

Суд не бере до уваги пояснень відповідача про те, що вона не знала про дійсну заборгованість і вважала, що позивачем за виданим судовим наказом стягнено з неї всю суму заборгованості. Суд виходить з того, що з пояснень сторін встановлено, що судовий наказ про стягнення поточної заборгованості по кредитному договору з ОСОБА_2 виданий у грудні 2009 року, а пеня за прострочення сплати кредиту та відсотків почала нараховуватись з 23.01.09. Крім того, в порушення ст. 526 ЦК України, відповідач не виконувала належним чином свої зобовязання відповідно до умов кредитного договору.

За умовами кредитного договору та додаткової угоди № 1 до нього, термін позовної давності для стягнення штрафних санкцій (неустойки), визначених строками за порушення зобовязань відповідно до кредитного договору встановлюється в три роки.

Беручи до уваги, що дана умова про збільшення позовної давності укладена у письмовій формі, а тому суд вважає, що відповідно до ч.1 ст. 259 ЦК України, позивач має право на стягнення пені з 23.01.09 на загальну суму 2 858,81 грн.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Згідно розрахунку трьох відсотків річних, наданих позивачем, за відповідачем рахується заборгованість у сумі 116,23 грн. за прострочення сплати основної суми по кредиту та 23,06 грн. за прострочення сплати відсотків по кредиту. Дану вимогу позивача ОСОБА_2 визнала повністю.

Відповідно до п.5.1 кредитного договору, термін дії договору визначається:

-Початок дії датою вступання в силу договору;

-Закінчення дії повне виконання банком та позичальником своїх зобовязань згідно з усіма умовами договору.

Станом на дату постановлення рішення ОСОБА_2 не виконала у повному обсязі свої зобовязання, а тому дія кредитного договору триває.

Згідно з ч.2 ст. 651 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору

другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Суд вважає, що наслідок порушень допущених ОСОБА_2, позивач значною мірою позбавляється того, на що розраховував при укладенні договору, а тому ці порушення є істотними. Отже, позивач набув право на розірвання договору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 509, 526, 527, 530, 610, 612, 651, 1048, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст.10, 11, 60, 88, 208-209, 212-215 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов відкритого акціонерного товариства Банк «БІГ Енергія» задовольнити.

Розірвати кредитний договір № 2040 П від 15 лютого 2007 року укладений між ВАТ Банк «БІГ Енергія» та ОСОБА_2.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ВАТ Банк «БІГ Енергія» 3876 (три тисячі вісімсот сімдесят шість) грн. 75 коп. заборгованості за кредитним договором № 2040 П від 15 лютого 2007 року.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ВАТ Банк «БІГ Енергія» 2858 (дві тисячі вісімсот пятдесят вісім) грн. 81 коп. пені за прострочення виконання зобовязань за кредитним договором № 2040 П від 15 лютого 2007 року.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ВАТ Банк «БІГ Енергія» 136 (сто тридцять шість) грн. 89 коп. три проценти річних від прострочених сум.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ВАТ Банк «БІГ Енергія» 188 (сто вісімдесят вісім) грн. 72 коп. судових витрат.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви на апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у встановлений строк, рішення суду набирає законної сили після закінчення цього строку.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції може бути подано до Кузнецовського міського суду протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Рівненської області через Кузнецовський міський суд Рівненської області протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви.

Головуючий суддя І.Зейкан