Справа № 2-11/10
Провадження №-
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.03.2010 м. Вижниця

Вижницький районний суд Чернівецької області в складі : головуючого судді - Кириляк А.Ю., при секретарі Флора Г.І., за участю представників: ОСОБА_1 ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, треті особи, які не заявляють самостійних вимог Державне комунальне підприємство „Вижницьке районне бюро технічної інвентаризації», ОСОБА_6 приватного нотаріуса Вижницького нотаріального округу про визнання права на спадщину, про визнання договорів дарування житлових будинків, договорів їх купівлі продажу недійсними ,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася в суд з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5, треті особи, які не заявляють самостійних вимог Державне комунальне підприємство „Вижницьке районне бюро технічної інвентаризації», ОСОБА_6 приватного нотаріуса Вижницького нотаріального округу про визнання права на спадщину, про визнання договорів дарування житлових будинків, договорів їх купівлі продажу недійсними.

В позові вказує, що з 25 вересня 1997 року вона перебувала в шлюбі з ОСОБА_7 та проживали за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1.

28 січня 2006 року її колишній чоловік ОСОБА_7 у віці 49 років, помер. У 2007 році їй стало відомо , що будинки та прибудови до них продані ОСОБА_5 Відповідач надав для ознайомлення копію договору купівлі- продажу від 18 липня 2006 року серії ВЕА №611903 в якому зазначено, що ОСОБА_4 продала ОСОБА_5 житловий будинок розташований в м. Вашківці Чернівецької області по вул. Черемошській,18 -а, також Останній надав копію договору купівлі - продажу від 18 липня 2006 року серії ВЕА №611904 в якому зазначено, що ОСОБА_4 продала ОСОБА_5 житловий будинок розташований в м. Вашківці Чернівецької області по вул. Черемошській,18 -б.

Вважає, що договори дарування від 3.11.2000 р., договори купівлі - продажу домоволодіння по вказаній адресі від 18.07.2006 р., підлягають визнанню недійсними та скасуванню з наступних підстав.

Під час подружнього життя проживали разом, вели спільне господарство, після шлюбу вона продовжувала працювати, а її чоловік не працював, бо раніше відпрацювавши на шахті, чекав призначення пенсії. 28 січня 2006 року її колишній чоловік, ОСОБА_8 помер, передодні смерті ОСОБА_7 пішов провідати свою сестру ОСОБА_4, де захворів і через два дні помер.

Після смерті чоловіка продовжувала проживати в будинку 18-а, по вул. Черемошській, тобто фактично прийняла спадщину.

Але знаючи про те, що як колишня дружина, їй необхідно, після смерті чоловіка офіційно оформити спадщину і знаючи, що свідоцтво про одруження було втрачено, то звернулась до виконкому Вашківецької міської глди та отримала 21,09.2006р. дублікат свідоцтва про шлюб.

В подальшому почала звертатись у різні установи щодо оформлення спаадщини і через деякий час, у 2007 році, дізналась про те, що спірні будівлі, в яких проживала, ще у листопаді 2000 року були подаровані покійним чоловіком його сестрі ОСОБА_4. Потім на спірному подвір'ї появився відповідач - ОСОБА_5 і показав їй договори купівлі - продажу і попросив звільнити уже належні йому приміщення.

З моменту одруження і до смерті чоловіка, останній нічого їй не говорив про те, що будинки в яких вони проживали він подарував своїй сестрі.

Після укладення шлюбу з ОСОБА_8, вона з 17 жовтня 1997 року зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується довідкою виданою виконавчим комітетом Вашківецької міської ради 22.05.2008р.. Вказана адреса до теперішнього часу є її постійним місцем проживання.

Вважає, що відповідачем порушено її право на отримання частки майна, після смерті чоловіка, як спадкоємцю першої черги, якщо не було ним залишено заповіту. А використані відповідачем договори дарування викликають у неї великий сумнів у їх достовірності.

Позивач та її представник в судовому засіданні позов підтримали, посилаючись на обставини зазначені в позові просили його задововолити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_4 в судовому засіданні позов не визнала, посилалася на те, що договір дарування та договори купівлі -продажу укладено на законних підставах, просила в його задоволенні відмовити.

Відповідач ОСОБА_5 в судове засідання не з»явився, хоча належним чином був повідомлений через ЗМІ, газету «Буковинське віче» .

Представник Державного комунального підприємства «Вижницьке районне бюро технічної інвентаризації», в судовому засіданні позов не визнала, просила в його задоволенні відмовити.

Приватний нотаріус ОСОБА_6 в судове засідання не з»явився, хоча належним чином був повідомлений про день та місце розгляду справи про що свідчить розписка про вручення їй судової повістки.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснив, що 6 в гг ~ - Ьга укладався договір дарування між ОСОБА_8 та його сестрі ОСОБА_10 Будинки, які розташовані в м. Вашківці вул.Черемошська,18-а-б, були власністю покійного ОСОБА_8 Це була його воля. Позивач знала про укладення договору дарування і не заперечувала. _ :ао його укладення. Вказував на те, що за час проживання в шлюбі збудовано спільно ними нічого не було.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні вказував на те, що покійний г_ 5ряк М.М. любив випивати. При укладені договору позивач була з ним в нотаріальній конторі вона не заперечувала, щодо його укладення .Поховання ОСОБА_8 здійснювала його сестра ОСОБА_4 .

Суд, заслухавши пояснення позивача та його представника, заповідача, представника Вижницького РБТІ, свідків, вважає, що в вдоволені позову необхідно відмовити з наступних підстав:

Судом встановлено, що 25 вересня 1997 року ОСОБА_8 та ОСОБА_12 уклали шлюб у Вашківецькій міській раді, актовий запис № 23 від 25 вересня 1997 року .

Згідно договорів дарування від 03 листопада 2000 року вбачається, то будинки розташовані в м. Вашківці по вул. Черемошській,18 А-Б, Вижницького району Чернівецької області були власністю ОСОБА_8 на підставі договору купівлі - продажу від 03 жовтня 1994 року. ( А.С. 31 ).

Відповідно до ст.4 ч.І Закону України «Про власність» ( втратив чинність) власник на свій розсуд володіє, користується і розпоряджається належним йому майном.

До роздільного майна подружжя належить майно, придбане кожним із подружжя до шлюбу, а також отримане під час шлюбу в дарунок або у спадок (ч. 1 ст. 24 Кодексу про шлюб та сім'ю України).

Якщо майно, що є роздільною власністю одного з подружжя, під час шлюбу істотно збільшилося у своїй цінності завдяки діям іншого з подружжя або їх обох, то таке майно може визнаватися спільною сумісною власністю подружжя.

Відповідно до п.5 Постанови Пленуму ВС України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» передбачено, що розглядаючи позови, пов'язані з спільною власністю громадян, суди повинні виходити з того, що відповідно до чинного законодавства спільною сумісною власністю є: майно, нажите подружжям за час шлюбу (ст. 16 Закону "Про власність", ст.22 Кодексу про шлюб та сім'ю України ; майно, придбане внаслідок спільної праці членів сім'ї чи майно, що є у власності осіб, які ведуть селянське (фермерське) господарство, якщо письмовою угодою відповідно між членами сім'ї чи членами селянського (фермерського) господарства не передбачено інше .

Судом з достовірністю встановлено, що під час шлюбу подружжям ОСОБА_8 ніякого будівництва та перебудов будинків, які розташовані в м. Вашківці по вул. Черемошській,! 8 «А-Б» Вижницького району Чернівецької

і не проводилось, капітального ремонту вище зазначених будівель но не було, цей факт не заперечує сам позивач.

Судом також встановленого 03 листопада 2000 року між ОСОБА_8 та ОСОБА_4, укладено ори дарування житлових будинків з належними до них надвірними будівлями, які знаходяться в м.Вашківці по вул. Черемошській,18 «А-Б» Вижницького району Чернівецької області в які власноручно підписані елем та обдарованим.

Дії нотаріуса відносно додержання ним порядку посвідчення договорів ня, сторонами не оскаржені.

Відповідно до роз»яснень , викладених у п.12 постанови Пленуму від 28 квітня 1978 року № 3 « Про судову практику в справах про ня угод недійсними» під обманом у тих випадках слід розуміти умисне ння в обману учасника угоди шляхом повідомлення відомостей, що не відають дійсності або замовчування обставин,які мають істотне .єння для угоди,що укладається.

Відповідно до ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство нюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона зобов'язана и ті обставини , на які вона посилається , як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків встановлених ст.61 ЦПК України. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Матеріали справи не містять належних доказів, того, що договори даруваннявання житлових будинків, які розташовані в м. Вашківці по вул. . е.мошській,18 А-Б, Вижницького району Чернівецької області, укладені внаслідок, помилки, обману, збігу тяжких обставин, що має істотне значення.

Відмовляючи у задоволені позовних вимог ОСОБА_3, суд вбачає недоведеність обставин укладення ОСОБА_11»янчук О.М. з ОСОБА_8 договорів дарування під впливом обману.

Оскільки судом не встановлено обставин та підстав для визнання оворів: дарування та купівлі-продажу недійсними, то на момент смерті "ряк М.М., не являвся власником житлових будинків, розташованих в м. Вашківці по вул. Черемошській,18 А-Б, Вижницького району Чернівецької ласті і вищевказані будівлі не можуть бути об'єктом спадкування.

Відповідно до ст.88 ЦПК України вимоги позивача щодо відшкодування ювих витрат задоволенню не підлягають, оскільки їй в позові відмовлено. На підставі ст.4 Закону України "Про власність", Постанови Пленуму України «Про судову практику у справах за позовами про захист права .ватної власності» , ст. ст. 22,24 Кодексу про шлюб та сім'ю України, керуючись ст.ст. 10, 30, 60,88, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В позові ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, треті особи, які не заявляють самостійних вимог Державне комунальне підприємство „Вижницьке районне бюро технічної інвентаризації», ОСОБА_6 приватного нотаріуса Вижницького нотаріального округу про визнання права на спадщину, про визнання договорів дарування житлових будинків, договорів їх купівлі продажу недійсними

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Чернівецької області через Вижницький районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням протягом 20 днів апеляційної скарги, або в порядку ч.4 ст.295 України.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження

Суддя: А. Ю. Кириляк