Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

21 вересня 2010 року. Справа № 2- 1060/10

Вільногірський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Шаповала Г.І.

при секретарі Кудіній Н.І.

з участю: представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Вільногірську, Дніпропетровської області, цивільну справу за позовом Комунального підприємства "Жилсервіс», Вільногірської міської ради, Дніпропетровської області, до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги,

У С Т А Н О В И В:

02.08.2010 року позивач звернувся в суд з позовом, в якому зазначив, що 01.09.1998 року між комунальним підприємством «Виробниче обєднання житлово-комунального господарства м. Вільногірська» та відповідачем ОСОБА_2 був укладений договір найму житлового приміщення - трикімнатної квартири АДРЕСА_1.

01.08.2009 року було створено нове комунальне підприємство «Жилсервіс» Вільногірської міської ради, Дніпропетровської області, яке є виконавцем житлово-комунальних послуг. Для укладення договору про надання послуг до КП «Жилсервіс» відповідачі не звернулися.

Відповідно до ст. 67 ЖК України, плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. У розясненні Міністерства будівництва архітектури та житлово-комунального господарства України стосовно правил користування приміщеннями житлових будинків та прибудинковими територіями від 01.03.2006 року вказано, що послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій зобовязані оплачувати як квартиронаймачі, так і власники викуплених та приватизованих квартир.

Згідно п.5 ч.3 ст. 20 ЗУ « Про житлово-комунальні послуги», п. 7 «Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями», затверджених постановою КМУ від 08.10.1992 року № 572, споживач зобовязаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідачі не здійснювали оплату, в результаті чого виникла заборгованість з оплати житлово-комунальних послуг, яка станом на 01.07.2010 року склала загальну суму 1666.85 грн., із яких: 819.71 грн. - заборгованість з оплати послуг з утримання будинку та прибудинкової території, 847.14 грн. заборгованість з оплати послуг з холодного водопостачання та водовідведення.

Сума заборгованості з оплати за утримання будинків та прибудинкових територій визначається згідно тарифів, затверджених рішенням Вільногірської міської ради, та встановлюється пропорційно розміру площі квартири., що перебуває у наймі чи у приватній власності.

Тарифи на оплату житлово-комунальних послуг встановлені рішенням Вільногірської міської ради № 130 від 01.04.2009 р. - на холодну питну воду 3.93 грн. за 1м куб., водовідведення 1.73 грн. за 1 м. куб. Згідно ст. 22 ЗУ «Про питну воду і водопостачання», споживачі зобовязані своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги центрального водопостачання і водовідведення.

Згідно ст. 64 ЖК України, повнолітні члени сімї несуть солідарну з наймачем відповідальність по зобовязанням, що випливають із договору найму. Таким чином, залучення в якості співвідповідача вітчима ОСОБА_2 ОСОБА_3 відповідатиме нормам чинного законодавства.

На підставі викладеного та ст.ст.64, 67,68 ЖК України, ст. 629 ЦК України, ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», ЗУ «Про питну воду і питне водопостачання», п.7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою КМУ від 08.10.1992 р. № 572, ст.ст. 118-120 ЦПК України, позивач прохає стягнути на його користь з відповідачів в солідарному порядку заборгованість за житлово-комунальні послуги на загальну суму 1666.85 грн. та судові витрати 30.00 грн. з оплати інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи.

В судовому засіданні представник позивача підтримала позов в повному обсязі та додатково пояснила, що відповідачі на час розгляду справи не приступили до погашення заборгованості.

Відповідачі в судове засідання не зявилися, причину неявки не повідомили, заяву про розгляд справи за їх відсутності не надали, але самі були повідомлені про місце і час судового засідання належним чином, про що свідчить особиста розписка ОСОБА_2. З врахуванням думки представника позивача, яка не заперечувала проти проведення судового розгляду справи за відсутності відповідачів, суд на підставі ст.ст.169, 224 ЦПК України на місці ухвалив розгляд справи проводити заочно, за відсутності відповідачів, які не зявилися в судове засідання без поважних причин.

Згідно копії Типового договору найму житлового приміщення в будинках місцевих рад, державних підприємств і установ, кооперативних і громадських організацій України від 01.09.1998 року та акту передачі прийому квартири від тієї ж дати, у користування відповідачу ОСОБА_2 було передано трикімнатну квартиру АДРЕСА_2, і відповідач зобовязався здійснювати оплату за надані комунальні послуги та плату за користування житлом в установлені строки.

Згідно довідки КП «Жилсервіс» № 1586 від 07.07.2010 року, відповідачі значаться зареєстрованими за місцем проживання в ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно витягів з особового рахунку № 04127054, відкритого на імя відповідача ОСОБА_2, станом на 01.07.10 року є заборгованість: 847.14 грн. - за холодне водопостачання та водовідведення, 819.71 грн. - за утримання будинку та прибудинкової території.

Згідно рішення Вільногірської міської ради сесії пятого скликання № 1497-86/V від 28.12.2009 року, позивач звільнений від сплати судового збору (державного мита) за подачі позовних заяв або заяв про видачу судових наказів про стягнення заборгованості.

Згідно платіжного доручення № 1257 від 29.07.2010 року позивач сплатив витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30.00 грн.

Суд вважає, що між сторонами мають місце правовідносини, які виникають із факту невиконання однією із сторін зобовязань за законом та за договором про надання та оплату комунальних послуг, внаслідок чого виник борг з оплати спожитих послуг.

Суд приходить до висновків, що позивач та відповідачі на підставі актів цивільного законодавства перебували в фактичних договірних відносинах з надання комунальних послуг та оплати цих послуг. Позивач свої зобовязання виконав, відповідачі свої зобовязання з оплати за спожиті комунальні послуги не виконали, внаслідок чого у відповідачів виник борг перед позивачем, який станом на 01.07.2010 року склав загальну суму 1666.85 грн.

Згідно п.5 ч.3 ст. 20 ЗУ « Про житлово-комунальні послуги», п. 7 «Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями», затверджених постановою КМУ від 08.10.1992 року № 572, споживач зобовязаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Згідно ст.ст.11,626 ЦК України цивільні права та обовязки можуть виникати безпосередньо із актів цивільного законодавства, а також виникають із договору, в силу зобовязання одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої особи (кредитора) визначені дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його зобовязання.

Згідно ст. 64 ЖК України, повнолітні члени сімї несуть солідарну з наймачем відповідальність по зобовязанням, що випливають із договору найму.

Згідно ст. 66 ЖК України, плата за користування житлом (квартирна плата) обчислюється, виходячи із загальної площі квартири (одноквартирного будинку).

Згідно ст. 67 ЖК України, плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Згідно ст. 68 ЖК України, наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Квартирна плата та плата за комунальні послуги в будинках державного і громадського житлового фонду вносяться щомісяця в строки, встановлені урядом України.

Згідно ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобовязується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобовязується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно ч.1 ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобовязаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку , що встановлені договором.

Згідно ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст.617 ЦК України, 1. Особа, яка порушила зобов'язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов'язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов'язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов'язання, відсутність у боржника необхідних коштів.

Згідно ст. 614 ЦК України, 1. Особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. 2. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання. 3. Правочин, яким скасовується чи обмежується відповідальність за умисне порушення зобов'язання, є нікчемним.

Згідно ст. 224 ЦПК України, 1. У разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. 2. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів.

Приймаючи до уваги, що позовні вимоги законні, обґрунтовані, не суперечать фактичним обставинам справи, суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі та про стягнення з відповідачів в солідарному порядку на користь позивача всієї суми боргу та понесених судових витрат в виді оплати інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи в сумі 30.00 грн., та про стягнення на користь держави судового збору (державного мита) в сумі 51.00 грн., згідно ст. 88 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 88, 209 ч.3,212-215,218,222-233, 294 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити в повному обсязі.

Стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_2, 30.08.1960 р. н., ОСОБА_3, 01.06.1938 р. н., що мешкають та зареєстровані за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, (інші дані відсутні), на користь Комунального підприємства "Жилсервіс» Вільногірської міської ради, Дніпропетровської області, юридична адреса: Дніпропетровська область, м. Вільногірськ, вул. Ленінського Комсомолу, буд. № 53, банківські реквізити: розрахунковий рахунок № 3574, ДГРУ КБ "Приватбанк", МФО 305299, ОКПО 36489096 1696.85 грн. (одну тисячу шістсот девяносто шість гривень 85 копійок), із яких: 1666.85 грн. - заборгованість з оплати спожитих житлово-комунальних послуг, 30.00 грн. - в рахунок відшкодування оплати витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_2, ОСОБА_3 в дохід держави України судові витрати в виді судового збору 51.00 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідачів, яка може бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідачі не зявилися в судове засідання та не повідомили про причини неявки з поважних причин і докази, на які вони посилаються, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення через Вільногірський міський суд, Дніпропетровської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Копію рішення протягом трьох днів з часу його проголошення надіслати рекомендованим листом із повідомленням про вручення відповідачам.

Головуючий суддя Шаповал Г.І.