№ 2-1912/10
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2010 року м. Дніпродзержинськ

Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська у складі головуючого судді Подобєд О.К., при секретареві Севастьяновій Л.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпродзержинську справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Баглійському районі міста Дніпродзержинськапро визнання протиправними дій, -

ВСТАНОВИВ:

У червні 2010 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Баглійському районі міста Дніпродзержинська, у якому просив визнати протиправною бездіяльність відповідача, зобовязати відповідача нарахувати та виплатити основну та додаткову пенсії як інваліду 3 групи згідно з вимогами ст. 50 , 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», починаючи з 01 квітня 2010 року, оскільки приймав участь у ліквідації наслідків катастрофи на Чорнобильській АЕС, в результаті чого йому надано статус громадянина, постраждалого внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії, встановлено 3 групу інвалідності.

Згідно Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» він повинен як інвалід 3 групи отримувати додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоровю 50 % мінімальної пенсії за віком та державну пенсію - 180 % прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. 28 травня 2010 року звернувся до Управління Пенсійного фонду України в Баглійському районі міста Дніпродзержинська з заявою про здійснення перерахунку пенсії, але у цьому було відмовлено .

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 заявлений позов підтримав повністю, просив визнати дії відповідача протиправними та зобов'язати відповідача нарахувати та виплатити державну та додаткову пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю у розмірі, встановленому ст. 50 , 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян , які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», починаючи з 01.04.2010 р .

Представник відповідача заявлений позов не визнав та пояснив, що позивачеві призначені та виплачені державна та додаткові пенсії згідно з чинним законодавством.

Суд. вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав .

У судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 має статус учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС першої категорії, що підтверджується свідоцтвом серія А № 019170 від 03.03.1993 р.. є інвалідом 3 групи внаслідок захворювання, пов'язаного з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС, що підтверджується свідоцтвом Б № 305070 від 02.03.1999 р.

Позивач 22.03.2010 р. звернувся до відповідача, де перебуває на обліку як пенсіонер, з заявою про нарахування державної та додаткової пенсії у розмірах, встановлених ст. 50. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», але в проведенні перерахунку позивачу було відмовлено.

Відповідно до частини першої статті 46Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоровя створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивно забруднення територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначенні та закріплені в Законі України «Про статус і соціальний захист, громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до ч. 1 ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» особам, віднесеним до категорії 1, які є інвалідами 3 групи призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, у розмірі 50 відсотків мінімальної пенсії за віком .

Згідно з ч. 4 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в усіх випадках розмір пенсій для інвалідів 3 групи, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою неможе бути нижчим ніж 6 мінімальних пенсій за віком.

Наявність права у позивача на призначення державної пенсії та додаткової пенсії в розмірах передбачених ст. 50. 54 Закону № 796 євизначальною для вирішення даного спору, крім того, це право гарантується Конституцією України (ч. 2 ст. 46 Конституції України).

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування. їх посадові особи зобов'язанні діятилише на підставі, та в межах повноважень та у спосіб, який передбачений Конституцією України.

Згідно з положеннями ч. 4 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України,закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною радою України або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну ситі

З положень ст. 50 та 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян» які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» слідує, що під час визначення розміру державної пенсії та щомісячної додаткової пенсії за шкоду здоров'ю, за основу їх нарахування береться мінімальна пенсія за віком.

За чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» іншого нормативно - правового акту, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає.

Посилання відповідача на положення частини третьої статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» є безпідставним. Згідніз даним положенням мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом першим частини першої цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом. Наявністьтакої норми та відсутність іншого мінімального розміру пенсії за віком не є підставою для відмови в реалізації позивачем конституційної гарантії та права на отримання пенсії і щомісячної додаткової пенсіїза шкоду, заподіяну здоров'ю, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, як це встановлено ст. 50 та 54 Закону № 796.

Безпідставним є також посилання відповідача на відсутність коштів, і забезпечення виплати зазначених пенсій в таких розмірах, оскільки органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як причину невиконання своїх зобов'язань, які встановленні статтею 46 Конституції України та ст. 50 та 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», щодо визначення розміру та виплати пенсій.

Згідно з ч. 3 ст. 67 Закону № 796. у разі збільшення визначеного законом розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, підвищується розмір пенсії визначений відповідно до ст. 54 цього Закону, а також розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, особам, віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4, розмір щомісячної компенсації сім'ям за втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи. Перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

Відповідно до ч. І ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» мінімальний розмір пенсій за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Таким чином, новий мінімальний розмір пенсії за віком залежить від нового розміру прожиткового мінімуму.

Суд вважає необґрунтованим відмову відповідача у перерахунку державної та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю у розмірі, встановленому ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

При таких обставинах суд вважає, що позивач має право на отримання державної та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю у розмірі, встановленому ст. 50 , 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Згідно Рішення Конституційного суду України від 09.09.2010 р. № 19-рп/2010 по справі № 1-40/2010 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення Закону України „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвідомчості справ, пов'язаних із соціальними виплатами від 18 лютого 2010 року № 1691 VI. а саме:

пункт 2 розділу І: „Пункт 3 частини першої статті 18 Кодексу адміністративного судочинства України (Відомості Верховної Ради України, 2005 р„ №№ 35-37, ст. 446) виключити ;

пункт 2 розділу II: «Після набрання чинності цим Законом адміністративні суди завершують розгляд справ, провадження в яких було відкрито за пунктом 3 частини першої статті 18 Кодексу адміністративного судочинства України. Адміністративні позови, апеляційні та касаційні скарги чи подання, подані до набрання чинності цим Законом до відповідних адміністративних судів в адміністративних справах, передбачених пунктом 3 частини першої статті 18 Кодексу адміністративного судочинства України, і за якими провадження не відкрито, передаються цими судами до відповідних судів, які здійснюватимуть їх розгляд у порядку цивільного судочинства».

Визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), пункт 2 частини першої статті 15 Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону України „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвідомчості справ, пов'язаних із соціальними виплатами від 18 лютого 2010 року № 1691 VI.

Положення Закону України „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвідомчості справ, пов'язаних із соціальними виплатами від 18 лютого 2010 року № 1691 VI та Цивільного процесуального кодексу України, визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Таким чином, ухвалення рішення по справі проводиться за правилами адміністративного судочинства.

Керуючись ст. 50 , 54 , 67 Закону України «Про статус і соціальний захисті громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ст. 2 , 6 , 8,9 .94, 104, 159, 160, 162 Кодексу адміністративного судочинства України, суд. -

ПОСТАНОВИВ:

Заявлений позов задовольнити повністю .

Визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Баглійському районі м. Дніпродзержинська щодо перерахунку та виплати ОСОБА_1 державної та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю у розмірі, встановленому ст. 50. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян», які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», починаючи з 01.04.2010 року.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Баглійському районі м. Дніпродзержинська здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_1 недоотримані суми пенсії за період з 01.04. 2010 року відповідно до ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, на підставі ст. 50 цього ж Закону з урахуванням розміру встановленого законодавством прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановленого на день виплати пенсії.

Постанова суду може бути оскаржена до апеляційного адміністративного суду Дніпропетровської області через Баглійський районний суд Дніпропетровської області шляхом подачі протягом десяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя О.К. Подобєд