Справа № 22ц-5190/10 Головуючий у І інстанції
Провадження № - Доповідач у 2 інстанції . .
Категорія 15.06.2010
УХВАЛА

Іменем України

15 червня 2010 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

Головуючого судді: ЛащенкаВД,

судців: Волохова Л.А., Корзаченко І.Ф.,

при секретарі: Бистрій Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Київської області цивільну справу за апеляційною скаргою управління Пенсійного фонду України у м.Броварах Київської області на постанову Броварського міськрайонного суду Київської області від 26 лютого 2010 року у справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України у м.Броварах Київської області про визнання дій неправомірними та зобов»язання перерахувати та виплатити недоплачені кошти ,-

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2010 року ОСОБА_2 звернувся до суду в порядку адміністративного судочинства з позовом до управління Пенсійного фонду України у м. Броварах про визнання дій неправомірними та зобов'язання зробити перерахунок пенсії. Свої позовні вимоги позивач мотивував тим, що він є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи І категорії із встановленням II групи інвалідності, а тому згідно ст. 54 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" державні пенсії такій категорії осіб не можуть бути нижчими 8 мінімальних пенсій за віком. Також позивач зазначив, що згідно ст. 50 цього Закону йому, ж особі, що віднесена до І категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, повинна бути призначена додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком. У грудні 2009 року позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок йому розміру пенсії, проте управління ПФУ у м. Броварах відмовило йому в здійсненні перерахунку пенсії.

Позивач просив суд визнати дії відповідача щодо нарахування йому пенсії неправомірними, зобов'язати управління ПФУ в м. Броварах провести перерахунок розміру державної та додаткової пенсій ж особі, жа постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи першої категорії та інваліду другої групи, зобов'язати відповідача перерахувати та здійснювати йому виплату пенсії у такому розмірі з 01.05.2009 року.

Постановою Броварського міськрайонного суду Київської області від 26 лютого 2010 року позов задоволено.

Визнано дії управління Пенсійного фонду України у м. Броварах Київської області неправомірними.

Зобов'язано управління Пенсійного фонду України у м. Броварах Київської області здійснити перерахунок розміру державної пенсії ОСОБА_1 ж особі віднесеної до І категорії, інваліду II групи виходячи з того, що розмір державної пенсії повинен становити вісім мінімальних пенсій за віком, встановлених на момент виплати, а додаткової - 75 % мінімальної пенсії за віком, встановленої на момент виплати, зобов'язано відповідача здійснити позивачу виплату пенсії у зазначеному розмірі з 01 травня 2009 року згідно

вимог ст. ст. 50, 54 та ч. 3 ст. 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та ст. 87 Закону України «Про пенсійне забезпечення.

Не погоджуючись з вищезазначеною постановою, управління Пенсійного фонду України у м.Броварах подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати незаконну, на його думку, постанову суду першої інстанції та постановити нову, якою відмовити в позові в повному обсязі. В своїй апеляційній скарзі апелянт посилається на порушення Броварським міськрайонним судом Київської області норм матеріального та процесуального права, що є підставою для скасування судового рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС І категорії, інвалідом II групи, перебуває на обліку в управлінні ПФУ у м. Броварах та отримує пенсію відповідно до Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Відповідно до ст. 49 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", пенсії особам, віднесеним до категорій 1,2,3,4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров»ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

В ч. 4 ст. 54 цього Закону передбачено, що в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено звязок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими по другій групі інвалідності 8 мінімальних пенсій за віком.

Згідно ст. 50 Закону особам, віднесеним до категорії І, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров»ю, у розмірі інвалідам другої групи - 75 % мінімальної пенсії за віком. Ця додаткова пенсія відповідно до положень ст. 53 цього Закону виплачується повністю незалежно від заробітку, пенсії чи іншого доходу.

ОСОБА_1, оспорюючи дії відповідача, вважав, що він отримував пенсію та додаткову пенсію значно нижчу, ніж це передбачено ст. 50 та 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у звязку з чим звернувся до суду за захистом своїх прав.

Вирішуючи вказаний спір та задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції прийшов до висновку про порушення відповідачем норм ст. 50 та 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Колегія суддів вважає зазначений висновок суду першої інстанції законним та обґрунтованим.

Статтею 19 4.2 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Кабінет Міністрів України у своїй діяльності керується Конституцією та Законами України (ст. 113 Конституції України).

Згідно з рішенням Конституційного суду України від 22 травня 2008 року за № 10 - рп визнан< неконституційними деякі положення Законів України "Про державний бюджет на 2008 рік", зокрем: п. 28 розділу 2 зазначеного Закону, яким було внесено на 2008 рік зміни до ст. 50 та 54 Закон; України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильсько катастрофи" в частині визначення розміру пенсії та додаткової пенсії по другій групі інвалідності повязаної з впливом аварії на ЧАЕС.

Рішення Конституційного Суду України є обовязковим до виконання на всій території України

Крім того, відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 1 листопада 19% року N 9 "Про застосування Конституції України при здійсненні правосудця", судам необхідно виходити з того, що нормативно-правові акти будь-якого державного чи іншого органу (акти Президента України, постанови Верховної Ради України, постанови і розпорядження Кабіїґету Міністрів України, нормативно-правові акти Верховної Ради Автономної Республіки Крим чи рішення Ради міністрів Автономної Республіки Крим, акти органів місцевого самоврядування, накази та інструкції міністерств і відомств, накази керівників підприємств, установ та організацій тощо) підлягають оцінці на відповідність як Конституції, так і закону.

Якщо при розгляді справи буде встановлено, що нормативно-правовий акт, який підлягав застосуванню, не відповідає чи суперечить законові, суд зобов'язаний застосувати закон, який регулює ці правовідносини.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 13 червня 2007 року № 8 "Про незалежність судової влади" зазначено, що відповідно до статей 8 та 22 Конституції України не підлягають застосуванню судами закони та інші нормативно-правові акти, якими скасовуються конституційні права і свободи людини та громадянина, а також нові закони, які звужують зміст та обсяг встановлених Конституцією України і чинними законами прав і свобод (абз.1 п.19).

Відповідно до положень Конституції України, найвищою соціальною цінністю в Україні є людина, її права і свободи та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, а їх утвердженім і забезпечення є головним обов'язком держави (ст.З), права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними (стаття 21), їх зміст і обсяг при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не може бути звужений (стаття 22).

Зупинення дії положень законів, якими визначено права і свободи громадян, їх зміст та обсяг, є обмеженням прав і свобод і може мати місце лише у випадках, передбачених Основним Законом України (лише в умовах воєнного або надзвичайного стану на певний строк).

Окрім того, встановлений ч. 2 ст. 95 Конституції України, ч. 2 ст. 38 Бюджетного Кодексу перелік правовідносин, які регулюються Законом про Державний бюджет України, є вичерпним, а тому цей закон не може скасовувати чи змінювати обсяг прав і обов'язків, пільг, компенсацій і гарантій, передбачених іншими законами України, зокрема Законом України "Про статус і соціальний статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та не може будь-яким чином змінювати визначене іншими законами України правове регулювання суспільних відносин.

Ч. 2 ст. 99 КАС України встановлений річний строк звернення до адміністративного суду, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналась або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Суд першої інстанції з урахуванням вище викладеного прийшов до правильного висновку про задоволення позовних вимог починаючи з 01 травня 2009 року.

З урахуванням наведеного вище, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

За таких підстав апеляційна скарга управління Пенсійного фонду України у м.Броварах Київської області на постанову Броварського міськрайонного суду Київської області від 26 лютого 2010 року у справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України у м.Броварах Київської області про визнання дій неправомірними та зобов»язання перерахувати та виплатити недоплачені кошти підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду першої інстанції -без змін.

Керуючись ст.ст. 307,308 ЦПК України, колегія судців, -

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у м.Броварах відхилити, постанову Броварського міськрайонного суду Київської області від 26 лютого 2010 року залишити без змін.

Ухвала апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Верховного Суду України протягом двох місяців.