Балтський районний суд Одеської області
Балтський районний суд Одеської області у складі:
Головуючого - судді БОДАШКО Л.І.
при секретарі - ВИШНЯКОВІЙ Л.А.
адвокатів ОСОБА_1, ОСТАПИШЕНОЇ Л.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до СПД ОСОБА_3 в особі ОСОБА_3 про розірвання договору оренди нежитлового приміщення, Повязання звільнити займане не житлове приміщення, стягнення матеріальних збитків в сумі 129937 грн.50 коп., стягнення моральної шкоди в сумі 20 000 грн., стягнення затрат, повязаних з розглядом справи ,
Відповідач ОСОБА_3 позовні вимоги позивача не визнала і визнала, що договір оренди нежитлового приміщення - торгівельного
центру, розташованого по вул. Уварова № 32 в м. Балта Одеської області, був( укладений між нею та ОСОБА_4 і про те, що відбулася зміна власника орендованого нею приміщення їй стало відомо лише з позовної заяви ОСОБА_2, однак перехід права власності на річ, передану у найм, не є підставою для зміни або припинення договору найму. В самому договорі не закріплена умова про те, що в разі відчуження наймодавцем речі, договір найму припиняється. Оскільки договір є обов»язковим для виконання сторін, тому може бути розірваним лише за згодою сторін, або на вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний, однак ОСОБА_2 не є стороною в цьому договорі.
Підстав,передбачених договором для розірвання його, не має, оскільки всі його вимоги вона добросовісно виконувала. Безпідставними вона вважає також і вимоги позивача щодо стягнення матеріального збитку у вигляді упущеної вигоди і моральної шкоди, так як з її боку відсутнє будь-яке порушення зобовязання за договором оренди вищевказаного нежитлового приміщення.
Заслухавши вимоги позивача, заперечення відповідача, вивчивши матеріали справи, суд вважає за доцільне вимоги позивача задовольнити частково у звязку з наступним.
В судовому засіданні встановлено, що нежитлове приміщення, розташоване по вул. Уварова № 32 в м. Балта Одеської області, належало на праві приватної власності ОСОБА_5, який довіреністю уповноважив ОСОБА_4 заключите договір оренди на це приміщення.
У відповідності до договору оренди нежитлового приміщення від 01.10.2007 року, укладеного між генеральним директором ОСОБА_4 і СПД «Стащенко» в особі ОСОБА_3, остання отримала в оренду на строк до 01.10.2010 року приміщення торгівельного центру, розташованого по вул. Уварова № 32 в м. Балта Одеської області, за що повинна була оплачувати щомісяця орендну плату в сумі 2500 грн. , починаючи з 01.02.2008 року, оскільки виконала ремонтні роботи цього приміщення на суму 8600 грн.
Однак, 05.11.2008 року власник вищевказаного нежитлового приміщення змінився, ним став, згідно рішення Балтського районного суду Одеської області від 05.11.2008 року ОСОБА_2, який направив ОСОБА_3 про це повідомлення з проханням заключит новий договір оренди приміщення з оплатою щомісяця по 24 грн. за 1 кв.м.
Відповідач на ці умови не погодилася, вважаючи, що зміна власника не може її стосуватися, оскільки існує з попереднім власником договір оренди і продовжувала орендувати це приміщення, сплачуючи за оренду щомісяця по 2500 грн., що підтверджується відповідними квитанціями.
Суд констатує, що у відповідності до ч.2 ст.793 ЦК України, договір найму будівлі або іншої капітальної споруди, укладений на три роки і більше підлягає нотаріальному посвідченню, а згідно ст.794 ЦК України договір найму будівлі або іншої капітальної споруди, укладений на строк не менше ніж на три року, підлягає державній реєстрації. У разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору, такий договір є нікчемним(ч.1 ст.220 ЦК України).
Отже, ствердження відповідачки про те, що існує і повинен існувати саме договір оренди, укладений між нею і попереднім власником, є необгрунтованим' і не дає їй права продовжувати орендувати вищевказане приміщення, оскільки вказаний договір не був посвідчений нотаріально, не піддавався державній реєстрації, а відтак, є нікчемним, тому не може бути прийнятим судом.
Що стосується вимог ОСОБА_2 про недоотримання ним упущеної вигоди по договору оренди, укладеному між ним і ОСОБА_6 10.11.2008 року, то суд до цього відноситься критично, у звязку з тим, що цей договір укладений на три роки, тому також повинен бути нотаріально посвідченим, підлягає державній реєстрації, чого не було зроблено, тому суд вважає цей договір нікчемним, а відтак, немає підстав для стягнення 129937 грн., ніби то упущеної вигоди. Відносно вимог позивача про стягнення на його користь моральної шкоди в сумі 20 000 грн., то позивач не представив доказів того, що йому була завдана ця шкода на таку суму, тому ці вимоги також не підлягають задоволенню, а також і вимоги, відносно стягнення сплаченого ОСОБА_2 держмита, а також витрат на юриста, оскільки в матеріалах справи відсутні докази про те, яка сума, чи сплачувалася вона взагалі, позивачем за надані йому юридичні послуги.
Відносно вимог ОСОБА_2 про розірвання договору оренди нежитлового приміщення, укладеного між ОСОБА_4 і ОСОБА_3, то суд констатує, що ОСОБА_2 до цього договору не має ніякого відношення, він не був стороною при його укладанні, сторони, які уклали цей договір, питання про розірвання цього договору не ставили, тому ОСОБА_2 не має права на такі вимоги, тим більше, що цей договір у відповідності до ст.220 ЦК України є нікчемним у звязку з обставинами, вищевказаними судом.
Таким чином, підлягають задоволенню вимоги позивача лише в частині повернення коштів на сплату ІТЗ і зобовязання СПД ОСОБА_3 в особі ОСОБА_3 звільнити займане нею приміщення торгівельного центру, оскільки вона не погодилася укладати з ОСОБА_2 договір на тих умовах, які запропонував власник, на що він мав право у відповідності до ст.ст.316,319 ЦК України, тобто має право, за своєю волею, незалежно від волі інших осіб, володіти, користуватися і розпоряджатися своїм майном на власний розсуд.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 220, 316-319, 387,770, 783, ч.2 ст.793 ЦК України ст.ст. 11,213,217,223 ЦПК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання договору оренди нежитлового приміщення, зобовязання звільнити займане не житлове приміщення, стягнення матеріальних збитків в сумі 129937 грн.50 коп., стягнення моральної шкоди в сумі 20 000 грн., стягнення затрат, повязаних з розглядом справи задовольнити частково.
Зобов»язати СПД ОСОБА_3 в особі ОСОБА_3 звільнити займане нею нежитлове приміщення - торгівельний центр, розташований по вул. Уварова № 32 в м. Балта Одеської області і стягнути з неї на користь ОСОБА_2 затрати на інформаційно-технічне
забезпечення судового процесу в сумі 120 грн., в задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Ухвала Балтського районного суду Одеської області від 12.06.2009 року про забезпечення позову після набрання чинності даного рішення суду, і звільнення займаного приміщення ОСОБА_3, підлягає скасуванню.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Балтський районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України