Балтський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2010 року Балтський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді БОДАШКО Л.І.

при секретарі - ЛУГОВОГО А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Балта Одеської І області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання правочину купівлі-продажу таким, що відбувся і дійсним, визнання права власності на майно і зобовязання не чинити перешкод у його користуванні,

встановив:

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання Іправочину купівлі-продажу таким, що відбувся і дійсним, визнання права власності на майно і зобовязання не чинити перешкод у його користуванні, стверджуючи, що 14 липня 2007 року в м. Балта Одеської області вона з відповідачем уклали договір купівлі-продажу колишнього у користуванні збірно - розбірного павільйону, 6,9 кв.м., встановленого на торговому місті № 11660 ТОВ «Промтоварний ринок» за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, смт. Авангард, вул. Базова ,20, згідно якого вона сплатила відповідачу 20000 грн., а відповідач взяв зобовязання, отримавши гроші, звільнити павільйон в 10-денний строк. 21 липня 2007 року відповідач виконав взяте на себе зобовязання, звільнив павільйон, однак на початку серпня 2007 року відповідач попросив у неї дозволу на тимчасове користування павільйоном, запевнивши, що одразу звільнить, як тільки вона цього побажає. Оскільки вона на той час ним не користувалася, то дозволила йому тимчасово користуватися павільйоном з умовою негайного звільнення його за її вимогою. З квітня 2010 року по теперішній час вона неодноразово зверталася до відповідача з вимогою негайно звільнити павільйон, однак марно, він не тільки не звільняє його, а також чинить перешкоди у використанні нею павільйоном, що вимушує її звернутися з цим позовом до суду.

В судовому засіданні позивач позов підтримала і просить її вимоги задовольнити у повному обсязі.

Відповідач позов визнав і підтвердив, що уклав з позивачкою договір купівлі-продажу, згодом звільнив павільйон, однак після цього знов позивачка дозвволила ним користуватися, з того часу він користувався павільйоном, тому теперішній час він не може звільнити це приміщення так швидко, оскільки там його речі, тощо.

Заслухавши вимоги позивача, пояснення відповідача, свідка ОСОБА_2 ., вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню у звязку з наступним.

Відповідно до договору купівлі-продажу, укладеного 14 липня 2007 року позивачем і відповідачем, він був укладений в м. Балта Одеської області і в п.7 цього договору вказано, що всі спори, які можуть виникнути в ході виконання цього договору, повинні розглядатися за місцем його укладання, тобто в Балтському районному суді Одеської області, а відповідно до ст.ст. З, 112 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх прав і сторони мають право письмово визначити територіальну підсудність справи, крім справ, Для який встановлена виключна підсудність, а по вказаному спору не встановлена виключна підсудність, передбачена ст.114 ЦПК України, оскільки сбірно- розбірний павільйон не є нерухомим майном.Згідно цього ж договору, ОСОБА_2 продав, а ОСОБА_1 купила вказаний сбірно-розбірний павільйон за 20 000 грн.

Відповідно ст.334 ЦК України, право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі майна набувачеві, а згідно акту прийому-передачі від 21 липня 2007 року, укладеного між сторонами, збірно- розбірний павільйон був переданий ОСОБА_2 ОСОБА_1 саме 21.07.2007 року.

Оскільки правочин, укладений між сторонами, не визнаний недійсним, тому у відповідності до ст.204 ЦК України він є правомірним, отже позивач має право у відповідності до ст. 392 ЦК України ставити питання про визнання його права власності на придбане майно, якщо це право не визнається іншою особою, тобто відповідачем, а у відповідності до ст. 387 ЦК України позивач має право витребувати своє майно від особи, яка без відповідної підстави володіє ним.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що правочин купівлі-продажу сбірно-розбірного павільйону від 14.07.2007 року є таким, що відбувся і дійсним, що позивач є власником цього майна, а відповідач зобовязаний не чинити перешкод у його використанні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.3,204,212,213,334,387,392,637 ЦК України, ст.ст.208,209,213,214,215,218,223 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити у повному обсязі.

Визнати правочин купівлі-продажу від 14 липня 2007 року в м. Балта Одеської області між ОСОБА_1, яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, колишнього у використанні сбірно - розбірного павільйону, 6,9 кв.м, встановленого на торговому місті № НОМЕР_1 «Промтоварний ринок» за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, смт.Авангард, вул. Базова № 20, таким, що відбувся і дійсним.

Визнати за ОСОБА_1, яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на колишній у використанні сбірно - розбірний павільйон, 6,9 кв.м, встановлений на торговому місті № НОМЕР_1 «Промтоварний ринок» за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, смт.Авангард, вул. Базова №20.

Зобовязати ОСОБА_2, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, не чинити перешкод у використанні вищевказаним павільйоном.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

СУДДЯ