Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
Справа № 2-367/10
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.11.2010 року Коростенський міськрайонний суд

Житомирської області

в складі: головуючого судді Лешко С.М.

з секретарем Янковою Ю.Д.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Коростень цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до територіальної громади в особі Коростенської міської ради та ОСОБА_2 про визнання свідоцтва про право власності на нерухоме майно частково не дійсним, визнання права власності на ? частину квартири, визнання права на спадкування як спадкоємця 1-ої черги та визнання права власності на спадкове майно, встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до суду з даним позовом, посилаючись на те, що 19.11.2008 року померла її дочка ОСОБА_3, яка за життя, в період шлюбу з ОСОБА_4 придбала кооперативну квартиру АДРЕСА_1. Вказана квартира була спільним майном подружжя і придбана за спільні кошти, однак після смерті ОСОБА_4 виявилось, що свідоцтво про право власності на це нерухоме майно було оформлено на імя ОСОБА_4, який також помер 26.02.2008 року.

Вважає що вона, як спадкоємець за законом після смерті своєї дочки, має право на ? частину вказаної квартири. Також вважає, що її дочка ОСОБА_3 мала право на спадкове майно у вигляді другої половини цієї квартири, що залишилось після смерті її бувшого чоловіка ОСОБА_4, як спадкоємець першої черги, оскільки після розірвання між ними шлюбу 11.01.1980 року вони продовжували сумісне проживання у спірній квартирі однією сімєю, вели спільне господарство, сплачували комунальні послуги і підтримували один одного.

Просила визнати свідоцтво про право власності на нерухоме майно частково не дійсним, визнати за ОСОБА_3 право власності на ? частину квартири, визнати право ОСОБА_3 на спадкування як спадкоємця 1-ої черги після смерті ОСОБА_4 та визнати право власності на спадкове майно у вигляді спірної квартири та грошового вкладу за нею.

В судовому засіданні позивачка та її представник позов підтримали в повному обсязі з підстав, викладених в позовних заявах і просили його задовольнити.

Представник відповідача Коростенського міськвиконкому в судове засідання не з'явився, письмово просив справу розглядати у його відсутності, повідомив, що у вирішенні спору покладається на розсуд суду (а.с.20,25).

Відповідачка ОСОБА_2 і її представник позов не визнали з тих підстав, що спірна квартира належала тільки ОСОБА_4, про що свідчить свідоцтво про право власності, і інших спадкоємців, крім ОСОБА_2, ні по закону, ні по заповіту немає.

Представник третьої особи - ОСББ «Іскорость» просив справу розглядати у його відсутності, при вирішенні спору покладався на розсуд суду.

Свідок ОСОБА_5 дала пояснення про те, що вона знайома з позивачкою ОСОБА_6 і у звязку з цим знала її дочку ОСОБА_7. Їй відомо, що ОСОБА_3 перебувала в шлюбі з ОСОБА_4 і вони проживали разом в однокімнатній квартирі, до часу смерті ОСОБА_8, а потім вона там проживала сама. За квартиру платила ОСОБА_6 і вона ж хоронила ОСОБА_4, свого зятя. Чи був раніше спір з приводу цієї квартири, їй не відомо.

Свідок ОСОБА_9 пояснила суду, що вона добре знала сім»ю ОСОБА_4, оскільки вони разом отримали квартири і заселялись у будинок. Спочатку вони підтримували дружні сусідські стосунки, а потім ОСОБА_8 почала зловживати алкогольними напоями, вони з ОСОБА_4 розвелись і ОСОБА_8 у спірній квартирі не проживала. До часу смерті ОСОБА_8, ОСОБА_7 співмешкала з кількома чоловіками, а до ОСОБА_4 заходила іноді, коли він отримував кошти, щоб їх пропити.

Свідок ОСОБА_10 дала пояснення про те, що сім»ю ОСОБА_4 вона знала добре, вони підтримували дружні стосунки до того часу, коли ОСОБА_8 не почала дуже пити. Вона виносила з дому речі, уходила в запої. Після розірвання шлюбу ОСОБА_8 не жила разом з ОСОБА_4, а тільки іноді навідувалась, щоб випити і забрати у нього гроші. Після смерті ОСОБА_8 отримала кошти на поховання і пропила їх, а його родичі понесли всі витрати на поховання. ОСОБА_6 забрала ключі від квартири і навіть не дозволила занести труну в квартиру. Після цього вона продавала ОСОБА_8 речі.

Вислухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що з 19.07.1980 року ОСОБА_4 і ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому шлюбі, який був розірваний 11.01.2000 року (а.с.6,7).

На підставі рішення виконкому №263 від 30.04.1986 року на кооперативну квартиру АДРЕСА_2 ОСОБА_4 на склад сім»ї з однієї особи було видано ордер і у вказаній квартирі він і його дружина ОСОБА_3 були зареєстровані до дня смерті. В період спільного проживання, в 1992 році, всі платежі за кооперативну квартиру були сплачені (а.с.13).

На підставі рішення виконкому Коростенської міської ради №11 від 19.01.2000 року, 08.04.2008 року на ім»я ОСОБА_4 було видано свідоцтво про право власності на спірну квартиру (а.с.37).

26.02.2008 року ОСОБА_4 помер, а 19.11.2008 року померла ОСОБА_3 (а.с.5,16).

Після смерті ОСОБА_4 в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини звернулась сестра померлого ОСОБА_2, а після смерті ОСОБА_11 із заявами про прийняття спадщини в нотаріальну контору ніхто не звертався і спадкова справа не заводилась (а.с.23).

У відповідності до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

Ст.145 ЖК України визначено, що члени сім»ї, які проживають разом з членом житлово-будівельного кооперативу, мають рівне з ним право користуватись жилим приміщенням. Таке ж права набувають особи, які вселились в жиле приміщення в будинку житлово-будівельного кооперативу як члени сім»ї, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням. Члени сім»ї члена кооперативу, крім дружини, що має право на частину паєнагромадження, не вправі вимагати поділу приміщення, його обміну і здачі в найом, а також вселення інших осіб, за винятком неповнолітніх дітей.

Таким чином, ОСОБА_3, як бувша дружина члена кооперативу ОСОБА_4 за життя мала право на частку паєнагромадження, яке було внесено в період шлюбу, а не на саму квартиру в натурі (при цьому ОСОБА_3 після смерті бувшого чоловіка наміру на вступ до кооперативу не виявляла).

Суду не представлено жодного доказу того, що ОСОБА_12 чи під час шлюбу, чи після його розірвання, з січня 2000 року, виявляла бажання врегулювати питання з приводу розподілу паєнагромадження, або розподілу жилої площі.

Та обставина, що ОСОБА_6 володіє ключами від спірної квартири і документами на право власності на цю квартиру, яка її дочці не належала, а також розпорядилась речами померлого ОСОБА_4, не свідчить про факт прийняття нею спадщини після смерті своєї дочки.

Також суд не вбачає підстав для визнання за ОСОБА_3 права на одержання спадкування, як спадкоємиці 1-ої черги, оскільки такі підстави не передбачені діючим законодавством, а також разом із спадкоємцем другої черги, оскільки суду не представлено жодного доказу того, що вона протягом тривалого часу опікувалась, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані, як то визначено ст.1259 ЦК України.

З огляду на вказані норми закону, суд приходить до висновку, що позивачка ОСОБА_1 не набула, як спадкоємець, права на спірну квартиру, або її частку, оскільки цього права не мала на час смерті її дочка ОСОБА_3

Крім того, ОСОБА_1 у шестимісячний строк після смерті своєї дочки із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори не зверталась, що у відповідності до ст. 1269 ЦК України свідчить про те, що вона не прийняла спадщини.

За таких обставин заявлений позов є безпідставним і таким, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 209, 213-215, 218 ЦПК України, ст.ст. 60, 63, 68 СК України, ст.ст. 1218, 1220, 1226, 1268, 1270 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позову до територіальної громади в особі Коростенської міської ради та ОСОБА_2 про визнання свідоцтва про право власності на нерухоме майно частково недійсним, визнання права власності на ? частину квартири, визнання права на спадкування як спадкоємця 1-ої черги та визнання права власності на спадкове майно, встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно, - за безпідставністю позовних вимог.

Звільнити сторони від сплати судового збору.

Рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Житомирської області через Коростенський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя