Справа № 2-742/10
Провадження № --------------
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2010 року м. Синельникове

22 листопада 2010 року Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі : головуючого - судді Кухар Д.О.

при секретарі - Яніній О.В. розглянувши у попередньому судовому засіданні у м. Синельникове цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до територіальної громади в особі Виконавчого комітету Іларіонівської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до територіальної громади в особі Виконавчого комітету Іларіонівської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом, в якій просить суд встановити факт того, що померла ОСОБА_2 була рідною матір'ю позивача; визнати за ОСОБА_1 - право приватної власності на жилий будинок з господарськими спорудами, що знаходиться за адресою Синельниківський район с. Іларіонове вул.. Красно гвардійська, 47 в порядку спадкування після смерті матері - ОСОБА_2.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач зазначив, що у 1953 році його батьки -ОСОБА_3 та ОСОБА_4 переїхали на постійне місце проживання у селище ІНФОРМАЦІЯ_1, де почали будувати свій індивідуальний житловий будинок, розташований за адресою с. Іларіонове Синельниківського району Дніпропетровські'області, вул. Красногвардійська, 47, який закінчили будівництвом у 1954 році.

За рішенням № 10 виконкому Іларіонівської селищної ради депутатів трудящих Синельниківського району Дніпропетровської області від 25 квітня 1961 року за ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було визнане право особистої власності на вказане закінчене будівництвом домоволодіння. Згідно пар. 10 Інструкції Держплану УРСР та Міністерства юстиції 29 липня 1959 року «Про порядок реєстрації домоволодінь у містах і селищах міського Української РСР» дане право повинно було оформлено у бюро технічної інвентаризації, але під час життя батьки позивача своє право власності не зареєстрували у відповідних органах реєстрації.

01 вересня 1963 року батьки позивача зареєстрували у виконкомі Іларіонівської селищної ради своє одруження, після чого матері позивача - ОСОБА_5 було присвоєно прізвище ОСОБА_3.

01 липня 1967 року ОСОБА_3 помер, внаслідок чого відкрилась спадщину у вигляді Уі частини домоволодіння, розташованого за адресою: с. Іларіонове Синельниківського району Дніпропет-Зласті, вул. Красногвардійська, 47, яка фактично належала батькові на праві особистої власності. На момент його смерті разом із батьком постійно проживала тільки його дружина -ОСОБА_6, яка фактично вступила в управління та володіння спадковим майном померлого ОСОБА_3. Згідно вимогам п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК України ( 1963 року) ОСОБА_7 визнається такою, що прийняла спадщину після смерті свого чоловіка -ОСОБА_3 у вигляді '/г частини домоволодіння, але своє право власності на домоволодіння в цілому підчас свого життя не оформила в установленому законом порядку.

Разом з тим, про те, що померлі ОСОБА_3 та ОСОБА_6 були фактичними власниками житлового будинку № 47 по вулиці Красногвардійська селища Іларіонове Синельниківського району Дніпропетровської області, свідчать наступні докази:

*рішення № 10 виконкому Іларіонівської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області від 25 квітня 1961 року, з якого вбачається, що за ОСОБА_3 та ОСОБА_4 визнане право особистої власності на домоволодіння, розташованого за адресою: селище Іларіонове Синельниківського району Дніпропетровської області, вул. Красногвардійська, 47;

*довідка КП «Синельниківське міжміське бюро технічної інвентаризації» № 55 від 31 січня 2008 року, з якої вбачається, що житловий будинок, розташований за адресою: селище Іларіонове Синельникіського району Дніпропетровської області, вул. Красногвардійська, 47,

*

заінвентаризований за ОСОБА_8 та ОСОБА_9, але право власності не зареєстроване;

*технічний паспорт на індивідуальний житловий будинок № 47 по вулиці Красногвардійська селища Іларіонове Синельниківського району Дніпропетровської області, виготовлений КП «Синельниківське міжміське бюро технічної інвентаризації» 18 січня 2008 року, з якого вбачається, що власниками вказаного будинку є ОСОБА_8 (1/2 частка) та ОСОБА_9 (7/2частка);

*довідка № 1198 від 28 травня 2008 року Іларіонівської селищної ради Синельникіського району Дніпропетровської області, з якої вбачається, що ОСОБА_8 дійсно був зареєстрований та проживав за вказаною адресою до дня своєї смерті, тобто до 1 липня 1967 року;

*довідка № 1199 від 28 травня 2008 року Іларіонівської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області, з якої вбачається, що ОСОБА_9 дійсно була зареєстрована та проживала за вказаною адресою до дня своїй смерті, тобто до 22 березня 2001 року;

- пояснення свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11, з яких вбачається, що ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у 1953 році приїхали у селище Іларіонове Синельниківського району, а у 1954 році побудували за свій рахунок житловий будинок, розташований за адресою: селище Іларіонове, вул. Красногвардійська, 47. У1963 році вони одружились. У1967 році ОСОБА_12 помер. На той момент у будинку продовжувала проживати тільки його дружина - ОСОБА_13. З 1974 року в даному будинку став постійно проживати їх син - ОСОБА_14, який проживає до даного часу. У 2001 році померла ОСОБА_13 і в доме продовжував проживати ОСОБА_15.

Таким чином, зібрані у справі докази свідчать про те, що померлі ОСОБА_8 та ОСОБА_9, які за свій рахунок побудували житловий будинок № 47 по вулиці Красногвардійська селища Іларіонове Синельниківського району Дніпропетровської області, були фактичними власниками вказаного будинку, але своє право власності у встановленому законом порядку не оформили.

Після смерті ОСОБА_8, тобто після 1 липня 1967 року, його жінка -ОСОБА_9 фактично вступила в управління та володіння спадковим майном у вигляді 'А частини житлового будинку, який фактично належав померлому, тому на підставі п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК України (1963 року) вона за законом визнається такою, що фактично прийняла вказану спадщину. Таким чином, після фактичного прийняття спадщини ОСОБА_16 набула фактичне право власності на весь житловий будинок, але своє право власності у встановленому законом порядку не оформила.

Оскільки позивач з 14 січня 1974 року був прописаний та постійно проживає у спірному будинку з того часу і є спадкоємцем першої черги, то згідно вимогам п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК України (1963 року) позивач визнається таким що прийняв спадщину після смерті матері - ОСОБА_9 шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном у вигляді домоволодіння, розташованого за адресою: селище Іларіонове Синельниківського району Дніпропетровської області, вул. Красногвардійська, 47.

Про те, що позивач прийняв спадщину у вигляді спірного домоволодіння шляхом фактичного вступу в правління та володіння спадковим майном після смерті матері - ОСОБА_9 свідчать наступні докази:

свідоцтво про народження позивача серії 1-ЯК № 1243811, виданий 6 червня 1967 року АНД-районним ЗАЦС міста Дніпропетровська, з якого вбачається, що батьками позивача є ОСОБА_8 та ОСОБА_9, тобто згідно вимогам ст 529 ЦК України (1963 року) позивач визнається спадкоємцем першої черги;

паспорт позивача серії АН № 702636, виданий 19 травня 2008 року Синельниківським ГО УМВД України в Дніпропетровської області, з якого вбачається, що позивач з 29 грудня 1981 року був зареєстрований за вказаною адресою і досі знаходиться на реєстраційному обліку за місцем проживання, що на підставі п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК України (1963 року) прийняв спадщину шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном, оскільки на момент смерті матері позивач постійно проживав разом з нею у спадковому будинку; будинкова книжка житлового будинку № 47 по вулиці Красногвардійська селища Іларіонове Синельниківського району Дніпропетровської області, з який вбачається, що позивач був прописаний за вказаною адресою з 14 січня 1974 року і досі знаходиться на реєстраційному обліку за вказаною адресою;

довідки № 1198 та 1199 від 28 травня 2008 року Іларіонівської селищної ради Синельни-ківського району Дніпропетровської області, з який вбачається, що позивач дійсно зареєстрований за вказаною адресою;

пояснення свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11, з яких вбачається, що позивач дійсно фактично постійно проживав у спірному будинку на момент смерті матері -ОСОБА_9 і продовжує проживати до даного часу;

свідоцтво про смерть ОСОБА_9 серії 1-КИ № 324596, виданого виконкомом Іларіонівської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області 23 березня 2001 року, з якого вбачається, що матір позивача померла 22 березня 2001 року, внаслідок чого відкрилась спадщина у вигляді спірного домоволодіння.

Таким чином, згідно вимогам п. 1 ч. 1 ст. 349 ЦК України (1963 року) позивач прийняв спадщину у вигляді домоволодіння, розташованого за адресою: селище Іларіонове Синельниківського району іропетровської області, в/л.. Красногвардійська, 47 після смерті матері позивача - ОСОБА_9, яка була фактичним власником всього спірного домоволодіння, шляхом фактичного вступу в його управління та володіння, але позивач не може оформити своє право власності в порядку (кування, оскільки спадкодавець не оформив своє право фактичної власності.

Коли позивач звернувся до державного нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, позивач отримав постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки право власності за померлою ОСОБА_9 не зареєстровано.

Позивач у попереднє судове засідання не з'явився, але до його початку надав суду заяву, згідно якої позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить справу розглянути за його відсутності.

Представник відповідача у попереднє судове засідання не з'явився, але від відповідача надійшла заява в якій просить цивільну справу розглядати без участі представника, проти задоволення позову не заперечують.

Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Судом встановлено наступне.

Згідно до свідоцтва про народження позивача серії 1-Ж № 1243811, виданого 06 червня 1967 року АНД районним ЗАЦС міста Дніпропетровська, що батьками позивача є ОСОБА_8 та ОСОБА_9.

Копія свідоцтва про одруження № 168247, виданого 01 вересня 1963 року, встановлює факт одруження 01.09.1963 року ОСОБА_8 та ОСОБА_4. Після реєстрації шлюбу ОСОБА_4 отримала прізвище - ОСОБА_8.

Згідно свідоцтва про смерть серії 1-КИ № 324596, виданого виконкомом Іларіонівської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області 23 березня 2001 року, прізвище померлої зазначене як ОСОБА_2.

Таким чином вимога позивача про встановлення факту того, що померла ОСОБА_2 була рідною матір'ю позивача підлягає задоволенню, оскільки відмінність написання прізвища померлої, пов'язане з помилкою його перекладу з російської мови на українську.

Згідно копії рішення № 10 виконкому Іларіонівської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області від 25 квітня 1961 року, за ОСОБА_8 та ОСОБА_4 визнане право особистої власності на домоволодіння, розташованого за адресою: селище Іларіонове Синельниківського району Дніпропетровської області, вул. Красногвардійська, 47.

Згідно копії довідка КП «Синельниківське міжміське бюро технічної інвентаризації» № 55 від 31 січня 2008 року, житловий будинок, розташований за адресою: селище Іларіонове Синельникіського району Дніпропетровської області, вул. Красногвардійська, 47, заінвентаризований за ОСОБА_8 та ОСОБА_9, але право власності не зареєстроване.

Згідно копії технічний паспорт на індивідуальний житловий будинок № 47 по вулиці Красногвардійська селища Іларіонове Синельниківського району Дніпропетровської області, виготовлений КП «Синельниківське міжміське бюро технічної інвентаризації» 18 січня 2008 року, власниками вказаного будинку є ОСОБА_8 (1/2 частка) та ОСОБА_9 (1/2 частка).

Згідно довідка № 1198 від 28 травня 2008 року Іларіонівської селищної ради Синельникіського району Дніпропетровської області, ОСОБА_8 дійсно був зареєстрований та проживав за вказаною адресою до дня своєї смерті, тобто до 1 липня 1967 року.

Згідно довідка № 1199 від 28 травня 2008 року Іларіонівської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області, ОСОБА_9 дійсно була зареєстрована та проживала за вказаною адресою до дня своїй смерті, тобто до 22 березня 2001 року; >,

Таким чином, єдиним спадкоємцем нерухомого майна - жилого будинку з господарчими побудовами та спорудами розташованих за адресою: селище Іларіонове Синельникіського району Дніпропетровської області, вул. Красногвардійська, 47, після смерті ОСОБА_2 є позивач ОСОБА_14.

За ч.І ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ст. ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) та спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Частиною 1 статті 1220 ЦК України передбачено відкриття спадщини внаслідок смерті особи та часом відкриття спадщини є день смерті особи. Останнє місце проживання спадкодавця є місцем відкриття спадщини, що передбачено ч.І ст.1221 ЦК України

Згідно ч.5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Таким чином суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, як законно обґрунтовані та підтверджені документально.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1216, 1217, 1220, 1221, 1261, 1268 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 60, 88, ст. 130, 174, 209, 212, 214, 215, 256 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_14 задовольнити у повному обсязі.

Встановити факт того, що померла 22 березня 2001 року ОСОБА_2 є матір'ю ОСОБА_14.

Визнати за ОСОБА_14 право приватної власності на жилий будинок господарчими побудовами та спорудами розташовані за адресою Дніпропетровська область Синельникіський район с. Іларіонове вул. Красногвардійська, 47, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2, померлої 22 березня 2001 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Синельниківський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя: ОСОБА_17