АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2010 року м. Полтава

Колегія судців судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючої судді: Обідіної О.І.

Суддів: Карнауха П.М., Дорош А.І.

При секретарі : Киві А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Полтава цивільну справу за

апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «СЕБ Банк»

на ухвалу судді Лубенського районного суду Полтавської області від 16 липня 2010 року

за заявою ОСОБА_2 про забезпечення позову

по справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного

товариства «СЕБ-Банк» про визнання кредитного договору недійсним.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача Апеляційного суду, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою судді Лубенського районного суду Полтавської області від 16 липня 2010 року з метою забезпечення позову ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «СЕБ-Банк» про визнання недійсним кредитного договору, зупинено виконавче провадження №897/09, що перебуває в провадженні відділу ДВС Лубенського МРУЮ, про стягнення грошових коштів з ОСОБА_2 та ОСОБА_3, до вирішення справи по суті.

В апеляційній скарзі ПАТ «СЕБ Банк» посилаючись на незаконність та необґрунтованість ухвали судді Лубенського районного суду Полтавської області від 16 липня 2010 року, просить її скасувати.

Колегія судців, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходить до висновку, що остання підлягає до задоволення.

Відповідно п.2 ч.І ст.312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд змінює або скасовує ухвалу суду першої інстанції і постановляє ухвалу з цього питання, якщо воно було вирішено судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права або при правильному вирішенні було помилково сформульовано суть процесуальної дії чи підстави її застосування.

Порушення цивільно-процесуального права є безумовною підставою для скасування рішення суду.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 подав заяву про забезпечення позову, зазначивши в ній, що в даний час в провадженні відділу ДВС Лубенського МРУЮ перебуває виконавче провадження №897/09 про стягнення з нього та з ОСОБА_3 грошових коштів за тим же договором кредиту, що ним зараз оскаржується в судовому порядку.

Відповідно до ч.З ст.151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь- якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розяснено наступне.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення ьиконання рішення суду про задоволення позову.

Вирішуючи питання щодо застосування певного виду забезпечення позову, суди повинні виходити з того, що наведений у ч. 1 ст. 152 ЦПК перелік видів такого забезпечення не є вичерпним, тому за наявності відповідного клопотання можуть бути застосовані й інші його види, але з урахуванням обмежень, установлених ч. 4 зазначеної статті. Недопустимо забезпечувати позов шляхом зупинення виконання судових рішень, що набрали законної сили.

Ухвала про забезпечення позову постановляється в порядку, визначеному ст.209 ЦПК України, і повинна включати мотивувальну частину, де поряд із зазначенням мотивів, із яких суд (суддя) дійшов висновку про обґрунтованість припущення про те, що невжиття заходів забезпечення може в майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення, наводиться посилання на закон, яким суд керувався при постановленні ухвали.

Як вбачається з матеріалів справи заявником ОСОБА_2 не наведено, а судом першої інстанції не встановлено жодних доказів, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду та не вмотивовано свій

БИСНОВОК.

Крім того, зупинивши виконавче провадження №897/09, що перебуває в провадженні відділу ДВС Лубенського МРУЮ суд першої інстанції фактично зупинив виконання судових рішень, які набрали законної сили, що є недопустимим шляхом забезпечення позову.

Отже, місцевий суд прийшов до хибного висновку, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду та задовольнив заяву ОСОБА_2 зупинивши виконавче провадження №897/09, що перебуває в провадженні відділу ДВС Лубенського МРУЮ, про стягнення грошових коштів з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до вирішення справи по суті.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що ухвалу судді Лубенського районного суду Полтавської області від 16 липня 2010 року необхідно скасувати, а в задоволені заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову відмовити.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312 ч.І п.2, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «СЕБ Банк» - задовольнити.

Ухвалу судді Лубенського районного суду Полтавської області від 16 липня 2010 року скасувати, постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволені заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуюча: /підпис/

Судці: /підписи/

З оригіналом згідно: