Придніпровський районний суд м.Черкаси
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«21» грудня 2010 року Придніпровський районний суд міста Черкаси в складі

головуючого судді Смоляр А.О.

при секретарі Трубенко Є.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до підприємства «Черкаський державний завод хімічних реактивів», третя особа виконавчий комітет Черкаської міської ради про визнання права власності, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_3 звернулися в Придніпровський районний суд м. Черкаси з позовом в якому просять визнати за ними право власності на житлову кімнату №7ст. та житлову кімнату №708 по вул. Орджонікідзе, 70 в м. Черкаси, мотивуючи свої вимоги тим, що вони на законних підставах вселились в зазначені кімнати, та мають право на їх приватизацію. Зазначений будинок має статус гуртожитку для малосімейних та перебуває на балансі відповідача. Оскільки кімнати потребували ремонту то вони, з метою поліпшення житлових умов вирішили провести їх капітальний ремонт та перепланування, для чого звернулись за відповідним дозволом до відповідача. Підприємство «Черкаський державний завод хімічних реактивів» видало наказ, яким дозволило перепланування зазначених нежитлових приміщень у житлові кімнати. Коли перепланування було закінчено, то вони звернулись за дозволом на приватизацію відповідних кімнат, але керівництво відповідача повідомило, що такий дозвіл вони надати їм не можуть, оскільки відповідно до рішення виконавчого комітету Черкаської міської ради, зазначені кімнати визнані самочинно збудованими, а тому їх приватизувати неможливо. Вважають, що така позиція відповідача та третьої особи порушує їх право власності на майно, яким вони володіють на законних підставах.

Позивачі в судовому засіданні позов підтримали та просили задовольнити його в повному обсязі з наведених у ньому підстав.

Представник відповідача підприємства «Черкаський державний завод хімічних реактивів» в судовому засіданні пояснила, що дійсно позивачі на законних підставах вселились у спірні кімнати, після чого вони самостійно за власні кошти провели реконструкцію зазначених приміщень у житлові кімнати, та на даний час вони в повній мірі відповідають вимогам житлових кімнат. Але, вони не можуть видати позивачам дозвіл на приватизацію цих кімнат, оскільки міськвиконком відніс їх до таких, що самочинно переплановані, та відмовив у наданні дозволу на їх перепланування, що унеможливлює надання дозволу на їх приватизацію.

Представник третьої особи, Черкаської міської ради, в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, та пояснив, що гуртожиток вцілому знаходиться на балансі відповідача, тому визнання права власності на окремі кімнати гуртожитку за громадянами на його думку є неприпустимим. Крім того, вважає, що позивачам слід звертатись у відповідні органи для приватизації кімнат, а тому даний позов вважає безпідставним, та просив відмовити в його задоволенні.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення позивачів, представників відповідачів та дослідивши докази, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити повністю, виходячи з наступного:

Як вбачається із матеріалів справи та було достовірно встановлено судом під час розгляду спору, позивачі на підставі ордеру на житлове площу в гуртожитку №000185 від 15.08.2007 року вселились в кімнати №708 та 7ст розміром 11,9 м2 та 20,6 м2 у гуртожитку №2 по вул. Орджонікідзе, 70 в м. Черкаси. При цьому кімнату на 7 поверсі №7ст виділено на сімю позивачів відповідно до постанови №21 від 06.07.1993 року, адміністрації профкому, а кімнату №708 відповідно до рішення профкому №42 від 26.07.2007 року.

Відповідно до рішення виконавчого комітету Черкаської міської ради №332 від 20.10.1999 року, гуртожиток по вул. Орджонікідзе, 70 в м. Черкаси має статус «гуртожитку для малосімейних», та знаходиться у власності підприємства «Черкаський державний завод хімічних реактивів», що обєктивно підтверджується копією регістраційного посвідчення.

Кімната 7ст. має статус нежитлового приміщення, та відповідно до рішення виконкому Черкаської міської ради №1594 від 08.12.2009 року, підприємству «Черкаський державний завод хімічних реактивів» відмовлено у наданні дозволу на її перепланування.

Наказом Підприємства «Черкаський державний завод хімічних реактивів» №16/1 від 15.02.2010 року, було прийнято рішення, яким позивачам було дозволено за власний кошт провести перепланування нежитлових приміщень у житлові кімнати, згідно проекту, розробленого ПП «ТАМ-Ю-Чеберяка».

27.04.2010 року позивачі уклали угоду №3, відповідно до якої підприємство «Черкаський державний завод хімічних реактивів» передало право позивачам провести перепланування та переобладнання приміщень кімнати відпочинку в окрему житлову кімнату, з правом їх подальшої приватизації.

Відповідно до Акту прийому-передачі від 30.06.2010 року позивачі в повній мірі здійснили перепланування та переобладнання приміщень кімнати відпочинку в окрему житлову кімнату. Відповідно до висновку експертного дослідження №25-БТ від 08.07.2010 року зазначені перепланування проведені з дотриманням всіх архітектурних та будівельних норм та відповідають санітарно-гігієнічним вимогам та з дотриманням розробленого ПП «ТАМ-Ю-Чеберяка» проекту.

Але враховуючи, що рішенням виконкому Черкаської міської ради, відповідачу було відмовлено у наданні дозволу на такі перепланування, то вони вважаються самочинними, що позбавляє позивача права звернутись за приватизацією вказаних у позові приміщень.

Ч. 2 ст. 4 Закону України "Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків" встановлено, що громадяни, які проживають у гуртожитках, що перебувають у власності підприємств, установ, організацій, утворених у процесі корпоратизації чи приватизації, набувають право на приватизацію займаних жилих приміщень після передачі таких гуртожитків у комунальну власність та за умови, що вони фактично проживають у таких гуртожитках правомірно і тривалий час (не менше п'яти років).

В частині 2 статті 331 Цивільного кодексу України зазначено, що право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Відповідно до п. 1.5. наказу Мінюсту України від 07.02.2002 № 7/5 "Про затвердження Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно" обов'язковій реєстрації прав підлягає право власності на нерухоме майно фізичних та юридичних осіб, у тому числі іноземців та осіб без громадянства, іноземних юридичних осіб, міжнародних організацій, іноземних держав, а також територіальних громад в особі органів місцевого самоврядування та держави в особі органів, уповноважених управляти державним майном.

Таким чином, право власності на житлову кімнату №7ст. та житлову кімнату №708 в будинку для малосімейних в м. Черкаси по вул. Орджонікідзе, 70 в м. Черкаси виникло у позивачів фактично після завершення їх перепланування та реконструкції, яку було проведено позивачами за власні кошти та на законних підставах, та в результаті яких були побудовані нові житлові кімнати.

Пунктом 2.1 Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно та пунктом 10 Додатку №1 до вказаного пункту передбачено, що для реєстрації виникнення, існування, припинення прав власності на нерухоме майно та оформлення права власності на нерухоме майно до БТІ разом із заявою про реєстрацію прав власності подаються правовстановлюючі документи, зокрема: рішення судів про визнання права власності на обєкти нерухомого майна.

В ст. 328 ЦК України («Підстави набуття права власності») зазначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до вимог ч.11 ст. 8 ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду», спори, що виникають при приватизації квартир (будинків) та кімнат (гуртожитків) державного житлового фонду, вирішуються судом.

Враховуючи зібрані у справі докази, а також ту обставину, що спірне приміщення було переплановано в житлове, що підтверджується матеріалам справи, та перепланування відбулося з дотриманням санітарних, протипожежних та будівельних норм, суд вважає що позивачі на законних підставах набули право власності на нерухоме майно, а тому вважає за можливе визнати за позивачами право власності на переплановані в житлові кімнати №7ст. та №708 в будинку для малосімейних в м. Черкаси по вул. Орджонікідзе, 70 в м. Черкаси.

Зважаючи, що даний спір виник в результаті перепланування приміщення нежитлового приміщення в житлову кімнату, а зі сторони відповідача не відбулося будь-яких неправомірних дій, суд вважає, що в даному випадку судові витрати слід покласти на позивача.

Керуючись ЗУ "Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків", ч.1 ст.328, ст.331 ЦК України, ст.ст. 11, 57, 60, 121-215 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в рівних частках право власності на житлові кімнати №7ст. площею 21,0 м2 та №708 площею 12,0 м2 в гуртожитку для малосімейних по вул. Орджонікідзе, 70 в м. Черкаси.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Черкаської області через Придніпровський районний суд м. Черкаси шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особа, яка брала участь у справі, але не була присутня у судовому засіданні під час проголошення рішення, може подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

ГОЛОВУЮЧИЙ: