Справа № 22ц-920 Головуючий у 1 інстанції: Зима І.Є.
Категорія: 34 Доповідач: Штефаніца Ю.Г.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 травня 2010 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого: Павлишина О.Ф.

суддів: Штефаніци Ю.Г., Мусіної Т.Г.

при секретарі: Гарванко М.М.

за участі позивача ОСОБА_1 , представника відповідача БУ№4 Львівської КЕЧ ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за апеляційною скаргою будинкоуправління №4 Львівської КЕЧ на рішення Шевченківського районного суду м.Львова від 03 грудня 2009 року та додаткове рішення цього ж суду від 14 грудня 2009 року, -

в с т а н о в и л а:

Позивач ОСОБА_1 звернувся з позовною заявою до будинкоуправління №4 Львівської КЕЧ із залученням третіх осіб ОСОБА_3, ОСОБА_4, ЛКП «Замарстинів», ЛКП «Варшавське - 407», ЛМКП «Львівтеплоенерго» про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої внаслідок неналежного надання житлово-комунальних послуг та бездіяльності посадових осіб продовж 2005-2007 років. Уточнивши позовні вимоги, позивач майнову шкоду оцінив в 5000 грн. а моральну шкоду в 50000 грн.

Рішенням Шевченківського районного суду м.Львова від 03 грудня 2009 року позов ОСОБА_1 задоволено частково та постановлено стягнути з БУ№4 Львівської КЕЧ в користь позивача 5062 грн. матеріальної шкоди та 2000 грн. на відшкодування моральної шкоди. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Цим же рішенням з відповідача стягнуто на користь позивач 16 грн. судових витрат.

Додатковим рішенням Шевченківського районного суду м.Львова від 14 грудня 2009 року з БУ№4 Львівської КЕЧ на користь ОСОБА_1 стягнуто 1280 грн. за проведення судової будівельно-технічної експертизи, оплачених позивачем.

Дані судові рішення оскаржив представник будинкоуправління №4 Львівської КЕЧ. В апеляційній скарзі покликається на те, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, зроблені без належної оцінки наявних у справі доказів, без врахування пояснень представника відповідача в заперечення позовних вимог та висновків будівельно-технічної експертизи. Рішення суду ухвалено без дотримання норм матеріального і процесуального права. На думку апелянта, в судовому засіданні не доведено вини відповідача в заподіянні матеріальної та моральної шкоди. Просить рішення суду від 03 грудня 2009 року змінити, зменшивши розмір відшкодування матеріальної шкоди на 50%, та визначити в сумі 2531 грн., а в задоволенні позовних вимог щодо стягнення моральної шкоди відмовити. Окрім того, в апеляційній скарзі ставиться питання про зміну додаткового рішення від 14 грудня 2009 року, шляхом ухвалення нового рішення про розподіл витрат за проведення судової будівельно-технічної експертизи між сторонами пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (а.с.132-137).

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника ОСОБА_2 на обґрунтування доводів апеляційної скарги, заперечення на апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1, перевіривши матеріали справи та доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач і члени його сім`ї проживають та зареєстровані в неприватизованій квартирі АДРЕСА_1. Даний будинок у спірний період перебуває на балансі будинкоуправління №4 Львівської КЕЧ на якому, відповідно до вимог Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та постанови Кабінету Міністрів України №560 від 12.07.05 року «Про затвердження Порядку формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій», лежить обовязок по утриманню цього будинку та внутрібудинкових комунікацій в належному стані, за що позивач здійснює оплату за утримання житла, що свідчить про фактичні договірні стосунки, які склались між відповідачем та позивачем у справі на надання та отримання житлово-комунальних послуг. Ці обставини сторонами не заперечуються.

В ході апеляційного розгляду справи представник апелянта не заперечила і того, що до березня 2007 року будинкоуправління №4 забезпечувало теплопостачання в цей будинок, в тому числі в квартиру позивача.

Із комісійних актів БУ№4 та мешканців будинку по вул. Джерельній,44 у м.Львові від 30 листопада 2005 року, 16, 24 листопада і 28 грудня 2006 року та 22 лютого 2007 року вбачається, що температурний режим у квартирі позивача в опалювальний період не відповідає нормі (а.с.200-204).

Відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи від 03.03.2009 року причиною неналежного стану квартири №33 по вул. Джерельній.44 у м. Львові є замокання стін і стель приміщень досліджуваної квартири від незадовільного стану покрівлі будинку над квартирою №33. Недостатнє опалення житла негативно впливає на стан вказаної квартири (а.с.107).

В супереч доводам апелянта про відремонтованість даху в 2005 році, актом комісії БУ№4 від 06.07.2009 року встановлено факт протікання даху будинку по вул.Джерельній.44 у м.Львові та попадання стічної води в квартиру №33 зі стелі(а.с.130).

Покликання апелянта на необєктивність експертних висновків щодо причин незадовільного стану квартири позивача та їх невідповідність фактичним обставинам справи є безпідставними та не ґрунтуються на матеріалах справи.

Враховуючи наведене вище та конкретні обставини справи, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку як про фактичне заподіяння шкоди позивачу у звязку з пошкодженням його квартири внаслідок незадовільного стану покрівлі та недостатньої температури в квартирі в період опалювального сезону, так і про причинно-наслідковий звязок наслідків що настали від бездіяльності відповідача, обумовленої неналежним наданням комунально-побутових послуг позивачу щодо утримання житла та теплопостачання в супереч існуючим договірним стосункам.

Факт заподіяння майнової шкоди позивачу з вини відповідача частково визнано і самим апелянтом, який погодився відшкодувати ОСОБА_1 50% вартості завданої майнової шкоди (а.с.137).

При цьому, в супереч вимогам ст.ст.10,60 ЦПК України відповідачем не наведено беззаперечних доказів того, що матеріальна шкода позивачу завдана не з вини БУ№4 чи завдана з вини інших осіб, в тому числі і самого потерпілого.

При вирішенні спірних правовідносин суд обгорунтовано застосував положення ст.ст.22,1166 ЦК України.

Визначаючи розмір відшкодувань майнової шкоди, суд вірно виходив із висновків судової будівельно-технічної експертизи за №428 від 03.03.2009 року, відповідно до якої вартість відновлювального ремонту становить 5062грн., яка визначена за результатами експертного дослідження, проведеного за ухвалою суду, експертом з належним фаховим рівнем щодо дослідження обєктів нерухомості, будівельних матеріалів, оцінки будівельних обєктів та споруд (а.с.107-112), здійснено за участі сторін на основі безпосереднього візуального огляду, обстеження та обміру квартири, вивчення матеріалів справи, щодо обставин та обсягів залиття приміщень, та не викликає сумніву в своїй достовірності, а тому суд цілком обгорунтовано поклав ці експертні висновки в основу свого рішення.

В той же час, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність правових підстав для відшкодування позивачу немайнової шкоди, виходячи з положень ст.1167 ЦК України, оскільки дана правова норма регулює деліктні правовідносини та потребує підстав для деліктної відповідальності, які в даному випадку відсутні.

Судом не встановлено будь-яких доказів і такі відсутні в матеріалах справи, які б свідчили про те, що договірні стосунки які склались у сторін з надання житлово-комунальних послуг, передбачали такий захід відповідальності сторін за порушення зобовязання, як відшкодування моральної шкоди, а тому, колегія суддів не вбачає підстав для застосування в даному випадку і ст.611 ЦК України.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що рішення суду в частині вирішення позову щодо відшкодування моральної шкоди підлягає скасуванню у звязку з невідповідністю висновків суду обставинам справи та неправильним застосуванням норм матеріального права, та в цій частині слід ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні цих позовних вимог.

Що стосується оскаржуваного додаткового рішення Шевченківського районного суду м.Львова від 14 грудня 2009 року, яким з БУ№4 Львівської КЕЧ на користь ОСОБА_1 стягнуто 1280 грн. за проведення судової будівельно-технічної експертизи, оплачених позивачем, то колегія суддів, враховуючи, що позовні вимоги позивача щодо відшкодування йому майнової шкоди, для визначення підставності і розмірів якої і було проведено вказану експертизу, задоволено в повному обсязі, не вбачає достатніх підстав для скасування чи зміни цього рішення, яке ухвалене з дотриманням вимог матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 303, п.2 ч.1 ст. 307, ч.1ст. 309, ч.2 ст.314, ст. ст. 316, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу будинкоуправління №4 Львівської КЕЧ задовольнити частково.

Рішення Шевченківського районного суду м.Львова від 03 грудня 2009 року в частині стягнення моральної шкоди скасувати, та ухвалити цій частині нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди відмовити.

В решті це рішення, а також додаткове рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 14 грудня 2009 року залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено безпосередньо до Верховного суду України протягом двох місяців з дня набрання цим рішенням законної сили.

Головуючий: Павлишин О.Ф.

Судді: Мусіна Т.Г.

ОСОБА_5Г