РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.07.10 Буринський районний суд Сумської областів складі:

головуючого Міщенко В.Н.

при секретарі Ключник О.М.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Буринь справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про поділ майна, що є об'єктом права спільної власності подружжя.

Встановив:

ОСОБА_3 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_5 про поділ майна, що є об'єктом права спільної власності подружжя, а саме просить стягнути з нього 26 500 грн. компенсації за придбаний у шлюбі автомобіль марки ВАЗ 21094, 2007 року випуску, д/н НОМЕР_1. вартістю 46000 грн та причіп марки ПВА , 2008 року випуску, д/н ВМ 8286 XX вартістю 600С спи Сам.автомобіль та причіп просить залишити відповідачу. Також просить стягнути з відповідача понесені нею судові витрати.

ОСОБА_5 Р,М. звернувся до ОСОБА_3 з зустрічним позовом, в якому просить вказаний автомобіль та причіп залишити йому, а ОСОБА_3 виділити інше майно , придбане за спільні кошти в шлюбі, а саме телевізор ЛЖІ вартістю 1500 грн., музикальний центр ЛЖІ, вартістю 1500 грн.. ДІВ ІД Г вартістю 400 грн., холодильник СНАЙГЕ, вартістю 4000 грн. пральну машину "ЗЛІ 1УСІ", вартістю 4000 грн., газову плиту "Грета", вартістю 1000 грн. кімнатний гарнітур з 4-х секцій, вартістю 3000 грн. , м'який куточок з 2 кріслами, вартістю 3000 грн., диван малютку вартістю 1500 грн., пилосос, вартістю 400 грн, товари промислової групи на 100 тис. грн, які ними придбані спільно та використовуються відповідачкою, як приватним підприємцем

В судовому засіданні ОСОБА_3 свої вимоги підтримала та просить їх задовольнити. Заперечує проти задоволення вимог ОСОБА_5, оскільки вважає, що все вище перелічене майно, крім автомобіля і причепа, знаходиться в їх квартирі, але куплене її матір'ю ОСОБА_6 за її кошти, а тому воно не може бути спільним майном, нажитим у шлюбі. Крім того вважає, що майно, яке належить їй, як приватному підприємцю, не є спільною су - їдою власністю подружжя, а тому не може бути враховане при поділі майна.

В судовому засіданні ОСОБА_5 пояснив, що з позивачкою він проживав в зареєстрованому шлюбі з 1995 року до 25 квітня 2009 року коли вони фактично припинили шлюбні відносини. Проживали в квартирі його матері, яка в подальшому була приватизована всіма членами сім'ї, в тому числі і дружиною. За час перебування у шлюбі ними було придбано вище перераховане майно за рахунок спільно нажитих коштів, отриманих від зайняття підприємницькою діяльністю та від іншої діяльності. Були випадки, коли деяке майно було придбане в його відсутність, так як він тривалий час працював на заробітках за кордоном, але для його придбання він завжди давав кошти. Автомобіль ними було придбано за 40,5 тис. грн. в кредит за спільні кошти, але кредит в сумі 8318 грн. ним було повернуто з особистих коштів уже після припинення шлюбних відносин, що просить врахувати при прийнятті рішення

Суд, вислухавши сторони, свідків, проаналізувавши зібрані докази прийшов до слідуючого висновку.

В судовому засіданні встановлено, що сторони проживали в зареєстрованому шлюбі з 7 жовтня 1995.року до 25 квітня 2009 року коли вони фактично припинили шлюбні відносини. Дані обставини не заперечуються сторонами. За час проживання в шлюбі ними був придбаний в кредит автомобіль марки ВАЗ 21094, 2007 року випуску, д/н НОМЕР_1.

вартістю 40500 гривень, що підтверджується кредитним договором від 25.10.2007 року та причіп марки ПВА , 2008 року випуску, д/н ВМ 8286 XX вартістю 4000 гри.

Також у період шлюбу сторонами придбано майно а саме: телевізор ЛЖІ вартістю 1500 грн.. ходрцидьник СНАЙГЕ, вартістю 2509 грн, пральну машину "ЗАНУСІ", вартістю 2680 грн.. газову плиту "Грета11, вартістю 820 грн, кімнатний гарнітур з 4-х секцій, вартістю 940 грн. , м'який куточок з 2 кріслами, вартістю 1000 грн., диван малютку вартістю 1200 грн., а всього майна на суму 55239 грн.

Даний перелік майна та його вартість погоджене сторонами та ними не оспорюються, тому суд вважає встановленим факг його придбання у період шлюбу між сторонами. При цьому суд не приймає доводи позивачки про те, що спірне майно, окрім автомобіля та причепа , придбане її матір'ю та її подароване, а тому воно є її особистою власністю.

Як заявила в судовому засіданні ОСОБА_6, мати позивачки, дане майно хоч і було придбане нею, але воно було передано дітям та ними використовувалось, кошти на його придбання частково надавались ОСОБА_5 а тому суд вважає, що дане майно є спільною власністю подружжя.

Згідно до п. 24. Постанови Пленуму Верховного Суду України N 11 від 21,12.2007року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у ньогДшшчас розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб.

В судовому засіданні ОСОБА_5 не довів факту наявності майна , а саме музикального центру, ДІВ ЇДІ. пилесоса у спільній сумісній власності , а тому, на думку суду, дане майно не може бути предметом поділу.

Також ,суд вважає, що із загальної вартості майна, що підлягає поділу між сторонами, слід виключити 7659 гривнів, виплачених ОСОБА_5 по кредиту , сплаченого ним за придбаний автомобіль, в період, коли сторони припинили шлюбні відносини, оскільки дані кошти є його особистою власністю.

Відповідно до ч, 1 ст. бСгСімейного кодексу України, спільною сумісною власністю є майно, набуте подружжям за час шлюбу.

Відповідно до ст. 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Згідно з ч. 1 ст. 69 Сімейного кодексу України, дружина та чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Таким чином , виходячи із в і і ще ви кладеного, суд вважає, що частка у спільній власності подружжя повинна складати: 55239 гривнів-7659 грн.:2 = 23790 гривнів.

Суд приходить до висновку, що зазначене майно набуте сторонами під час шлюбу є обєктами спільної сумісної власності, в яких їхні частки рівні, у розумінні частини 1 ст. 70 Сімейного кодексу України та вважає за необхідне виділити в особисту власність ОСОБА_3 наступне майно: телевізор ЛЖІ вартістю 1500 грн., холодильник СНАЙГЕ, вартістю 2599 грн, пральну машину "ЗАНУСІ", вартістю 2680 грн., газову плиту "Грета", вартістю 820 грн, кімнатний гарнітур з 4-х секцій, вартістю 940 грн. , м'який куточок з 2 кріслами, вартістю 1000 гри., диван малютку вартістю 1200 грн., а всього майна на суму 10739 грн.

Відповідачу та позивачу ОСОБА_5суд вважає за необхідне виділити наступне майно: автомобіль марки ВАЗ 21094, 2007 року випуску, д/н НОМЕР_1. вартістю 40500 гривень, причіп марки ПВА . 2003 року випуску, д/н ВМ 8286 XX вартістю 4000 грн.

При цьому суд виходе із mro, що як автомобіль так і причеп не є майном фізичної особи- підприємця яке не є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, а є спільною власністю подружися, оскільки вони були придбані та використовувались для сімейних потрлб-

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 365 ЦК України, ст. 71 Сімейного кодексу України, п. 29. Постанови Пленуму Верховного Суду України N 11 від 21.12.2007року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання

шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» , враховуючи, що автомобіль та його приналежність - причіп є річчю неподільною, частка ОСОБА_3 не може бути виділена їй в натурі, суд вважає за можливе присудити ОСОБА_3 за її згодою та за згодою ОСОБА_5 грошову компенсацію в сумі 23790- 10739 = 13051 гривень, замість її частки у праві спільної сумісної власності на автомобіль та причіп.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦГ1К України, суд вважає, що з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 необхідно стягнути понесенні судові витрати пропорційно до задоволених вимог в сумі 345 грн. 60 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 понесенні ним судові витрати пропорційно до задоволених вимог в сумі 421 грн. 02 коп.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 60, 63, 39, 71 Сімейного кодексу України ст.ст. 11. 365 Цивільного кодексу України, ст.сг. 4- 8, 10, 11, 1 8, 57 - 60, 61, 79, 88, 169, 208, 209. 212 - 215, 218 Цивільного процесуального кодексу України, суд-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_4 та ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя задовольнити частково.

Поділити майно, що є спільною сумісною власністю подружжя між ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на наступне майно:

· телевізор ЛЖІ вартістю 1500 грн., холодильник СНАЙГЕ, вартістю 2599 грн, пральну машину "ЗАНУСІ", вартістю 2680 грн., газову плиту "Грета", вартістю 820 грн, кімнатний гарнітур з 4-х секцій, вартістю 940 грн. , м'який куточок з 2 кріслами, вартістю 1000 грн., диван малютку вартістю 1200 грн., а всього майна на суму 10739 грн.

Визнати за ОСОБА_4, право власності на наступне майно:

· автомобіль марки ВАЗ 21094, 2007 року випуску, д/н НОМЕР_1. вартістю 40500 гривень, причіп марки і ІВ./ . 2008 року випуску, д/н ВМ 8286 XX вартістю 4000 грн., всього на суму 44500.

Ухвалу про забезпечення позову від 22 грудня 2009 року скасувати.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 грошову компенсацію частини вартості автомобіля та причепа в розмірі 13051 гривня .

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 345 грн понесених нею судових витрат.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 421грн 02 коп понесених ним судових витрат.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Сумської області через Буринський райсуд шляхом подачі в 10 денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і подання після цього протягом 20 днів апеляційної скарги з подачею її копії до апеляційної інстанції. //

Головуючий суддя :