Справа № 22ц-4266/10 Головуючий у І інстанції
Провадження № - Доповідач у 2 інстанції . .
Категорія 08.06.2010
УХВАЛА

Іменем України

8 червня 2010 року колегія суддів судової палати в цивільних справах [ійного суду Київської області у складі:

ловуючого ОСОБА_1,

уддів: ОСОБА_2, ОСОБА_3,

ри секретарі Бистрій Г.В.,

нувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві матеріали цивільної и за апеляційною скаргою управління Пенсійного фонду України у исполі Київської області на постанову Бориспільського міськрайонного Київської області від 03 серпня 2009 року у справі за позовом ОСОБА_4 лава Семеновича до управління Пенсійного фонду України у м.Борисполі ької області про стягнення недоплаченої щомісячної державної соціальної моги дитині війни ,-

встановила:

Позивач ОСОБА_4 звернувся до суду з даним адміністративним вом про визнання відмови у перерахунку соціальної допомоги, передбаченої 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" з боку управління сінного фонду України у м. Борисполі Київської області та зобов'язання овідача нарахувати на користь останнього недоплачену йому як дитині війни ісячну державну соціальну допомогу за період з 01.01.2006 року до

12.2008 року в сумі 3891 грн. ЗО коп.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що він відповідно до ст. 1 ЗУ "Про

'альний захист дітей війни" від 18.11.2004 року № 2195-1V є дитиною війни, о зі статтею 6 зазначеного Закону з 01.01.2006 року йому повинна ачуватися щомісячна соціальна допомога у розмірі ЗО відсотків мінімальної

сії за віком. У 2006 - 2008 роках така допомога позивачу не виплачувалась.

' ьки невиплата щомісячної соціальної допомоги здійснена відповідачем

иправно, зважаючи на рішення Конституційного суду України від 09.07.2007 №6-рп/2007, ОСОБА_4 просив відновити пропущений з поважних

ин строк на звернення до адміністративного суду та задовольнити його

овні вимоги в повному обсязі.

Постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від З серпня 2009 року позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії управління Пенсійного фонду України у Борисполі Київської області щодо неперерахування та виплати ОСОБА_4

еславу Семеновичу як дитині війни щомісячної соціальної допомоги в розмірі

% мінімальної пенсії за віком відповідно до ст. 6 Закону України "Про ціальний захист дітей війни" від 24.11.2004 року за період з 09.07.2007 року по 1.12.2007 року таз 22.05.2008 року по 31.12.2008 року.

І

Зобов'язано управління Пенсійного фонду України у м. Борисполі Київської їі нарахувати та виплатити ОСОБА_5 як дитині їй щомісячну соціальну допомогу в розмірі ЗО % мінімальної пенсії за віком Навідно до ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" від 1.2004 року за період з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року та з 22.05.2008 ¦у по 31.12.2008 року, виходячи з розміру визначеного ч. 1 ст. 28 Закону їни "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", з /ванням раніше виплачених сум допомоги.

У задоволенні іншої частини адміністративного позову ОСОБА_5 кслава Семеновича відмолено.

У апеляційній скарзі апелянт просить скасувати рішення та ухвалити нове :ення, яким відмовити позивачу в позові, посилаючись на неправильне косування судом норм матеріального права. ' Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи шційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає юволенню, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті ігавини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 відповідно до його віку

fe,10.1941 року народження), відмітки в пенсійному посвідченні та ст. 1 Закону

іраїни "Про соціальний захист дітей війни" від 18.11.2004 року є пенсіонером за

¦ом та має статус дитини війни. Вказані обставини підтверджуються копією

аспорту та пенсійного посвідчення позивача (а.с. 5, 8).

Позивач перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України у і Борисполі Київської області, що визнано відповідачем у справі в своїх рмових запереченнях та підтверджується пенсійним посвідченням.

Відповідно до ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", іггям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна зціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 % іінімальної пенсії за віком.

Вирішуючи спір і задовольняючи позов частково, суд першої інстанції

t

iBOMipHO виходив з того, що УПФ як орган, якому делеговано повноваження цо призначення і виплати пенсій та доплат до них, повинно було діяти у довідності з вимогами статті 6 Закону № 2195-IV і здійснити позивачу іішовідні нарахування (за той періоду часу, коли дія цієї норми не була минена), але у порушення вимог указаної статті таких нарахувань не проводило, іім і допустило протиправну бездіяльність.

З висновками суду першої інстанції щодо відмови в задоволенні позову про підвищення пенсії позивачу за 2006 рік та за період з 01.01.2007 року по f9.07.2007 року, а також з 01.01.2008 року по 22.05.2008 року погоджується і колегія суддів, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 99 КАС України встановлений річний строк шернення до адміністративного суду, якщо не встановлено інше, обчислюється з т, коли особа дізналась або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, ;вобод чи інтересів.

З урахуванням того, що відповідач наполягав на відмові в задоволенні позову у зв'язку з пропуском позивачем строку звернення до суду, а причинами

П'У

іущення строку звернення до адміністративного суду є похилий вік, зична необізнаність та те, що позивач дізнався про порушення своїх прав і в травні 2009 року.

Законом України „Про державний бюджет України на 2007 рік", було зупинено

вання та виплата дітям війни надбавки до пенсії, а також Законом України "Про

авний бюджет України на 2008 рік та внесення змін до деяких законодавчих актів

їй", яким були внесені зміни в ст. 6 Закону України , Дро соціальний захист дітей

1 в частині, що стосується зменшення розміру надбавки до їх пенсій з 30% до 10%

ниткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Рішеннями Конституційного суду України від 09 липня 2007 року № 6 -рп/2007 та 22 травня 2008 року № 10 - рп закони якими були внесені зміни до ст. 6 Закону аїни « Про Соціальний захист дітей війни» були визнані неконституційними.

Згідно з вищевказаними рішеннями Конституційного Суду України та ч. 2 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення іонституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Після прийняття Конституційним Судом України вказаного рішення знову

яали діяти положення статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей

ни". Тобто з часу прийняття цього рішення, а саме з 09.07.2007 року у

ивача відновилось право на підвищення пенсії на 30 відсотків мінімальної

нсії за віком.

Зі статті 6 вищезазначеного Закону вбачається, що під час визначення ііру підвищення пенсії за основу її нарахування береться розмір мінімальної гасії за віком.

Відповідно до Закону України "Про Державний бюджет на 2008 рік та Несення змін до деяких законодавчих актів України" прожитковий мінімум для сіб, які втратили працездатність, становить: з 1 січня - 470 гривень, зі квітня - 481 ривень, з 1 липня - 482 гривні, з 1 жовтня - 498 гривень.

За чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається ише за правилами, передбаченими частиною першою статті 28 Закону України Іро загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". Іншого нормативно -равового акту, який би визначав цей розмір, немає.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що положення частини

гьої статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне

рахування", з якої випливає, що мінімальний розмір пенсії за віком,

становлений абзацом першим частини першої цієї статті, застосовується

виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом,

розповсюджується також і на ці спірні правовідносини, які виникли між

позивачем та відповідачем, оскільки наявність такої норми та відсутність іншого

<

мінімального розміру пенсії за віком не є підставою для відмови в реалізації позивачем конституційної гарантії та права на підвищення пенсії виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, як це встановлено статтею 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни".

Положенням статті 7 Закону України "Про соціальний захист дітей війни",

якою передбачено, що фінансове забезпечення державних соціальних гарантій,

передбачених цим Законом, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету

України, та на я/су лосшаєгься суд лершої шсталдц об/рунтовуюш, що така

[виплата повинна бути здійснена за рахунок коштів Державного бюджету України.

Статтею 88 Закону України "Про державний бюджет України на 2007 рік"

товлено, що в разі недостатності виділених із Державного бюджету України

іів за бюджетними програмами, пов'язаними з розмежуванням джерел

ати пенсій між Державним бюджетом України та Пенсійним фондом

:їни, пенсії, визначені законодавством для відповідних категорій громадян,

;ачуються у повному обсязі за рахунок власних надходжень Пенсійного

України. Тобто цією нормою по-іншому врегульовано питання щодо

нсування забезпечення такої гарантії, як підвищення пенсії на 30 відсотків

иальної пенсії за віком. І оскільки ця норма прийнята пізніше, то вона має

:ритет над нормою, закладеною в статті 7 Закону України "Про соціальний

,стдітей війни".

З огляду на викладене, доводи апелянта щодо правомірності своїх дій з жанням на відсутність бюджетних коштів для повної реалізації програми з лат дітям війни обґрунтовано не взяті судом першої інстанції до уваги, иьки питання фінансування цих видатків не виступає предметом даного :ру. Проблеми надання бюджетних коштів УПФ для виконання покладених на то обов'язків у справах цієї категорії виходять за межі заявлених вимог і ом не розглядалися.

При таких обставинах судом першої інстанції повно і всебічно з'ясовані всі авини справи, доказам дана належна правова оцінка, а ухвалена постанова овідає вимогам матеріального і процесуального права, підстави для її сування відсутні. Керуючись ст.ст. 307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в М.Борисполі

илити.

Постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від серпня 2009 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути каржена протягом двох місяців до Верховного Суду України.

Головуючий

Судді