У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 липня 2010 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

Головуючого судді: Богонюка М.Я.

Суддів: Приколоти Т.І., Федоришина А.В.

При секретарі: Смалюх У.З.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1, ОСОБА_2 на рішення Турківського районного суду Львівської області від 11 березня 2010 року, -

встановила:

Оскаржуваним рішенням відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_1, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про захист честі та гідності, відшкодування моральної шкоди в розмірі 2500 грн. кожному та зобов'язання вибачитися.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, ОСОБА_2 просять рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити їх позовні вимоги.

Апелянти вважають, що рішення суду ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права при неповно з'ясованих обставинах, що мають значення для справи. Стверджують, що судом не було прийнято та дано належної оцінки їх доказам на підтвердження позовних вимог.

Заслухавши суддю доповідача, пояснення на підтримання апеляційної скарги, заперечення вимог останньої, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що така не підлягає до задоволення.

Згідно до вимог ст. 297 ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканними. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі.

Відповідно до п.4 ч.2 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у приниженні честі, гідності, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Згідно ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до п.18 Постанови Пленуму ВСУ №1 від 27.02.2009 р. «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», обов'язок довести, що поширена інформація є достовірною, покладається на відповідача, проте позивач має право подати докази недостовірності поширеної інформації. Позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права.

Судом та матеріалами справи встановлено, що сторони по справі проживають по сусідству і відповідачка є рідною сестрою ОСОБА_2, а ОСОБА_1 є його жінкою. Між сторонами по справі триває конфлікт з приводу землекористування та користування майном, внаслідок чого виникли неприязні стосунки.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_4, ОСОБА_2 зверталися із заявами про вчинення хуліганських дій, образ, погроз до Турківського відділу міліції, та по даних заявах прийнято рішення про відмову в порушенні кримінальної справи.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції вірно виходив з того, що ОСОБА_1, ОСОБА_2 факт приниження їх честі і гідності, заподіяння їм ОСОБА_4 моральної шкоди не довели. Висловлювання відповідача свідчать про особисті взаємовідносини позивача та відповідача без цілі розповсюдження відомостей, що порочать честь та гідність та не носили публічний характер. Як вбачається із справи та пояснень сторін, висловлювання відповідача свідчать про його особисту думку відносно позивача, що являється оціночним судженням.

Покликання апелянтів є безпідставними та спростовуються вищенаведеним.

Судом вірно встановлені фактичні обставини справи, правильно застосований матеріальний та дотримана процедура розгляду передбачена ЦПК України.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

А тому, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 303, 307 ч. 1 п. 1, 308, 314 ч. 1 п. 1, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Турківського районного суду Львівської області від 11 березня 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Верховного суду України протягом двох місяців з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий:

Судді: