Справа №2-418/2010
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2010 року Томашпільський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого- судді Ставнійчука В.С.

при секретарі Ярош Т.М.

з участю представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у смт. Томашполі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України у Томашпільському районі Вінницької області про визнання неправомірною відмову провести перерахунок та виплату призначених державної та додаткової пенсії, -

ВСТАНОВИВ:

У липні 2010 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України в Томашпільському районі Вінницької області (далі - УПФ) про перерахунок раніше призначених державної та додаткової пенсій, виплата яких передбачена статтями 50, 54 кону від 28 лютого 1991 р. №796-Х11 «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі - Закон №796-Х11), посилаючись на е, що він як інвалід третьої групи внаслідок захворювання, пов»язаного з участю в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, отримує державну та додаткову пенсії, передбачені статтями 50, 54 Закону №796-Х11. Оскільки розміри призначених і виплачуваних йому пенсій не відповідають розмірам, установлених цим Законом та відмову УПФ привести їх у відповідність з останніми, просить суд визнати дії відповідача неправомірними і зобов»язати його усунути зазначені порушення, провівши відповідні перерахунки , починаючи з 1 червня 2008 року, та здійснювати ці виплати і в подальшому.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_2, його представник за довіреністю ОСОБА_1 позов підтримали із наведених в позовній заяві підстав, просять його задовольнити.

Представник УПФ за довіреністю ОСОБА_3 надіслала до суду заяву в якій просить справу розглядати по суті у її відсутності та письмові заперечення з яких убачається, що розмір пенсій ОСОБА_2Г визначений відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 16 липня 20О8 року № 654 «Про підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян», в якій зазначено, що з 1 липня 2008 року встановлено нові мінімальні розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено причинний зв'язок інвалідності з наслідками Чорнобильської катастрофи, зокрема для інвалідів III групи розмір пенсії становить 658 грн..без врахування додаткових пенсій. Також було призначено й додаткову пенсію за шкоду заподіяну здоров»ю особам віднесеним до 1 категорії, виплата якої теж здійснювалась у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України № 530 від 28 травня 2009 року «Про питання соціального захисту окремих категорій громадян», а саме п. п. 1 п. 4 визначено розмір додаткової пенсії інвалідам III групи. Що стосується перерахунку пенсії відповідно до Закону №796-Х11 щодо розмірів пенсій для інвалідів III групи, щодо яких встановлено причинний зв'язок інвалідності з наслідками Чорнобильської катастрофи в усіх випадках не може бути нижчим шести мінімальних пенсій за віком, то визначення мінімального розміру пенсій за віком визначено лише ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», згідно якої зазначено, що мінімальний розмір пенсії за віком застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, передбачених цим Законом.

Суд, заслухавши пояснення позивача, його представника, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, вважає позов обґрунтованим, який підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено , що ОСОБА_2 є інвалідом ІІІ групи загального захворювання , пов»язаного з наслідками аварії на ЧАЕС , віднесений до категорії І осіб , що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. З 30 грудня 2005 року по теперішній час одержує пенсію по інвалідності на підставі ст..54 Закону № 796-ХІІ та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров»ю, на підставі ст..50 цього Закону, що підтверджується висновком МСЕК( а.с.8,9), посвідчення особи , яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 1) ( а.с.7), інформацією УПФ про нарахування і виплату пенсій ( а.с.10-11).

ОСОБА_2звертався до УПФ з заявою про перерахунок призначених та таких, що виплачуються державної та додаткової пенсій. Відповідачем йому в цьому було відмовлено (а.с.12-14).

Однак такий висновок УПФ не можна визнати обґрунтованим , а його відмову законною згідно такого.

Відповідно до ч.1 ст.46 Конституції України , громадяни мають право на соціальний захист , що включає право на забезпечення їх у разі повної , часткової або тимчасової втрати працездатності , втрати годувальника , безробіття , з незалежних від них обставин , а також у старості та в інших випадках передбачених законом.

Частиною ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров»я, створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначені та закріпленій Законі № 796-ХІІ.

Статтею 49 цього Закону передбачено, що пенсії особам, віднесеним до категорій 1,2,3, 4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров»ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Відповідно до ч. 4 ст. 54 цього Закону (у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин), якою визначено підстави та умови призначення державних пенсій особам,

Позое

віднесеним до категорії І , та у зв'язку із втратою годувальника, в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів III групи, щодо яких установлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими шести мінімальних пенсій за віком.

Згідно зі ст. 50 зазначеного Закону, особам, віднесеним до категорії І, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду заподіяну здоров»ю, зокрема інвалідам II групи - у розмірі 50-ти відсотків мінімальної пенсії за віком. Як передбачено ст.55 Закону № 796 - XII, виплата додаткової пенсії здійснюється повністю незалежно від заробітку, пенсії чи іншого доходу.

Таким чином, вихідним критерієм розрахунку державної та додаткової пенсій є мінімальна пенсія за віком, розмір якої, згідно зі ст. 28 Закону № 1058- ІУ встановлюється в розмірі визначеного законом прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Порядок обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи

захворювання, і пенсій у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи

затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 30 травня 1997 року № 523. Ця

постанова є чинною, її положення стосовно критеріїв обчислення розміру пенсій не відповідають

змісту статей 50, 54 Закону № 796 - XII.

При вирішенні спору суд виходить з пріоритетності законів над тому вважає, що при визначенні розміру державної пенсії та додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров»ю, що передбачені Законом № 796-ХІІ, необхідно керуватися статтями 50,54 цього Закону, а не положеннями підзаконних актів.

Суд, не погоджується з твердженнями УПФ про те, що визначення розміру мінімальної пенсії, передбачено ст. 28 Закону № 1058-ІУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, передбачених цим Законом, так як ч. З ст. 28 цього Закону не є перешкодою для застосування зазначеної величини (мінімального розміру пенсії за віком) для розрахунку інших пов'язаних із нею пенсій чи доплат, оскільки іншого нормативно-правового акту, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір не видано.

Відповідно до ст. 87 Закону України «Про пенсійне забезпечення» для виплати сум пенсій, не виплачених з вини відповідача вчасно, обмежень строками не встановлено. Крім того, визнано таким, що не відповідає Конституції України ( є неконстуційними), згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 р.№ 10-рп/2008 зміни внесені до статей 50,54 Закону №796 Х 11 підпунктами12,15 пункту 28 розділу 11 Закону України від 28.12.2007 р.№107-У1 «Про Державний бюджет України на 2008 рік внесення змін до деяких законодавчих актів України».Таким чином, саме з 22.05.2008 р.зміни внесені до ст..ст.50,54 Закону № 796-Х11 втратили чинність.

Так як неправильність нарахування і виплати державної та додаткової пенсій не з вини позивача , а внаслідок неправомірних дій УПФ, суд вважає , що перерахунок і виплата зазначених пенсій повинні бути проведені з 1 червня 2008 року , тобто з дати визначеної позивачем згідно позовних вимог, по 31 серпня 2010 року, тобто по день ухвалення судового рішення.

Суд уважає , що не може бути задоволена вимога позивача в частині зобов»язання відповідача проводити в подальшому перерахунок пенсії з наступними її змінами згідно чинного законодавства та встановлених нових розмірів прожиткового мінімуму для непрацездатних громадян, оскільки таким чином судом будуть встановлені обов»язки відповідача на майбутнє без урахування можливих змін чинного законодавства.

Сторін звільнено від сплати судових витрат, а тому вони підлягають віднесенню за рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись ст..ст.19,46 Конституції України , ст..ст.49,50,53-55 Закону від 28 лютого 1991 року № 796-ХІІ «Про статус і соціальний захист громадян , які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» , ст..28 Закону України від 9 липня 2003 року № 1058-ІУ «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування», ст..87 Закону України «Про пенсійне забезпечення» ,Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року №10-рп/2008 , ст.ст.10,60,88,212-215 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України у Томашпільському районі Вінницької області про визнання неправомірною відмову провести перерахунок та виплату призначених державної і додаткової пенсії, задовольнити частково.

Визнати неправомірною відмову управління пенсійного фонду України у Томашпільському районі Вінницької області щодо перерахунку пенсії ОСОБА_2, як особі, яка постраждала від Чорнобильської катастрофи ,згідно статей 50,54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян ,які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи з розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Зобов»язати управління Пенсійного фонду України у Томашпільському районі Вінницької області з 1 червня 2008 року по 31 серпня 2010 року провести перерахунок державної та додаткової пенсій ОСОБА_2 , як інваліду третьої групи у зв»язку з захворюванням пов»язаним з наслідками аварії на Чорнобильській атомній електростанції та віднесеному до і категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи , виплата яких передбачена статтями 50,54 Закону України від 28 лютого 1991 року № 796-ХІІ «Про статус і соціальний захист громадян , які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а саме державної пенсії у розмірі шести мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров»ю в розмірі п»ятдесяти відсотків мінімальної пенсії за віком, яка встановлена у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність .

У решті позову відмовити.

Судові витрати по справі віднести за рахунок держави .

Рішення може бути оскаржене протягом десяти днів з дня його проголошення , а представником відповідача в цей же строк з дня отримання копії рішення , до апеляційного суду Вінницької області через Томашпільський районний суд.

Суддя