Апеляційний суд Черкаської області
Справа №-22 ц - 3549 /10 Головуючий по 1 інстанції
Категорія 57 - ОСОБА_1
Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2010 р. Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого Храпко В.Д.,

суддів Міщенка С.В, ОСОБА_3,

при секретарі Шульга Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси, апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Черкаському районі на рішення Черкаського районного суду від 25 грудня 2009 року по справі за позовом ОСОБА_4 до управління Пенсійного фонду України в Черкаському районі про визнання дій неправомірними та зобов'язання здійснити перерахунок пенсії по інвалідності,

встановила:

ОСОБА_4 звернувся до суду з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в Черкаському районі про визнання дій неправомірними та зобов'язання здійснити перерахунок пенсії по інвалідності.

Підставою для позову позивач вважає відмову відповідача в перерахунку розміру пенсії у відповідності до ст. ст.50 та 54 Закону України № 796-Х11 та те, що він є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, категорія 1, та інвалідом третьої групи по захворюванню, пов'язаному з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС та відповідно до ст. ст. 50, 54 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (далі по тексту - Закон України № 796-Х11), отримує державну та додаткову пенсії, розмір яких не відповідає розміру, встановленому ст.ст.50, 54 Закону України № 796-Х11. Позивач звертався до Управління Пенсійного фонду України у Черкаському районі із заявою, в якій просив провести перерахунок призначеної державної пенсії та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, але позитивної відповіді не отримав. Тому просив визнати дії відповідача по відмові в перерахунку пенсії по інвалідності, виходячи з розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність , - неправомірними та зобов'язати зробити перерахунок йому пенсії за 2008-2009 роки , як інваліду третьої групи по захворюванням, пов'язаним з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС і виплачувати ці виплати в подальшому , посилаючись на те, що відповідач не нараховує та не виплачує йому відповідний розмір пенсії, передбачений Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» .

Постановою Черкаського районного суду Черкаської області від 25 грудня 2009 року позов ОСОБА_4 задоволено частково.

Визнано неправомірною відмову управління Пенсійного фонду України в Черкаському районі Черкаської області ОСОБА_4 у перерахунку пенсії по інвалідності та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка виплачується йому у відповідності зі статтями 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", виходячи з розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність .

Зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Черкаському районі Черкаської області провести перерахунок та виплату державної та додаткової пенсії ОСОБА_4 у відповідності з вимогами статей 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та Постанови Кабінету Міністрів України від 30 травня 1997 року №523, застосувавши при її обрахунку розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановлений в Законі України про Державний бюджет України на відповідний рік, із якого визначається мінімальний розмір пенсії за віком, починаючи з 21.09.2009року та зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Черкаському районі Черкаської області нараховувати і виплачувати в подальшому державну та додаткову пенсії ОСОБА_4 у відповідності з вимогами статей 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та Постанови Кабінету Міністрів України від 30 травня 1997 року №523.

У решті позовних вимог ОСОБА_4 - відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятою постановою суду про часткове задоволення позову , управління Пенсійного фонду України в Черкаському районі, у встановлені строки подало заяву про апеляційне оскарження та апеляційну скаргу в якій просить вищевказану постанову суду скасувати та постановити нове рішення про відмову у задоволенні зазначеного позову, оскільки позивачу було в повній мірі здійснено виплати в межах існуючого фінансування згідно розмірів , що були визначені Кабінетом Міністрів України.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга на постанову підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 має статус особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії, учасника ліквідації аварії на ЧАЕС, є інвалідом ІІІ групи захворювання, пов'язаного з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС, перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Черкаському районі Черкаської області. Статтею 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визначено підстави та умови призначення державних пенсій особам, віднесеним до категорії І, та у зв'язку із втратою годувальника. Згідно ч. 4 ст. 54 цього ж Закону в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими по третій групі шести мінімальних пенсій за віком.

Відповідно до ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» особам, віднесеним до 1 категорії, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю у відповідних розмірах, зокрема, інвалідам III групи - 50 % мінімальної пенсії за віком. Пунктом 28 розділу II Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» в зазначені вище ст.ст. 50, 54 Закону були внесені зміни, які за рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року №10-рп/2008 (справа щодо предмета та змісту закону про Державний бюджет України) визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними).

Згідно з положеннями частини четвертої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту - суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Отже, за конституційними нормами, виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами, при визначенні розміру пенсій позивачеві , застосуванню підлягають стаття 50 та частина четверта статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в його первинній редакції. А посилання апелянта на те, що порядок обчислення додаткової пенсії особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи визначається Кабінетом Міністрів

України- є безпідставними , оскільки надання законодавцем такого права Кабінету Міністрів України не означає, що останній, встановлюючи такий порядок, може допустити звуження змісту та обсягу прав позивача, встановлених цим же Законом. Тобто, Кабінет Міністрів України повинен був встановити зазначений порядок, не порушуючи положень цього Закону, в тому числі й інших законів, якими встановлено розміри мінімальної пенсії за віком. Зі змісту ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» випливає, що під час визначення розміру пенсій за основу їх нарахування береться мінімальна пенсія за віком. Згідно чинного законодавства розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими частиною першою статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», іншого нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір,- немає. Враховуючи зазначене, судом не приймаються до уваги посилання апелянта на те, що положення частини третьої статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», з якої випливає, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом першим частини першої цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом, оскільки наявність такої норми за відсутності іншого мінімального розміру пенсії за віком не є підставою для відмови в реалізації позивачем конституційної гарантії та права на отримання щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, та пенсії як інваліду III групи, захворювання якого пов'язано з Чорнобильською катастрофою, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, як це встановлено ст. 50 та 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». А отже суд вірно встановив, що права позивача були порушені діями управління Пенсійного фонду України в Черкаському районі по неповній виплаті йому належної пенсії як інваліду - чорнобильцю.

Разом з тим, судом , при вирішенні даного спору, було безпідставно зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Черкаському районі Черкаської області нараховувати і виплачувати в подальшому державну та додаткову пенсії ОСОБА_4 у відповідності з вимогами статей 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та Постанови Кабінету Міністрів України від 30 травня 1997 року №523, оскільки згідно ч.2 ст.2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені лише рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень. А отже законом визначено, що предметом позовних вимог можуть бути вже вчинені дії і судовий захист можливий лише від дій чи бездіяльності, що вже настали, а не можуть настати в майбутньому. До того ж, суд не може наперед визначити порядок та розмір нарахування і виплати пенсії відповідачу, поскільки це не належить до його компетенції , а є виключною прерогативою законодавчої та виконавчої гілок влади. . Тому , з названих підстав рішення суду в цій частині підлягає до зміни.

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги в зазначеній частині рішення суду є суттєвими, а в іншій частині - такими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

вирішила:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Черкаському районі на постанову Черкаського районного суду від 25 грудня 2009 року - задовольнити частково.

Постанову Черкаського районного суду від 25 грудня 2009 року - змінити.

Визнати неправомірною відмову управління Пенсійного фонду України в Черкаському районі Черкаської області ОСОБА_4 у перерахунку пенсії по інвалідності та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка виплачується йому у відповідності зі статтями 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", виходячи з розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність за період з 21.09.2008р.по 25 грудня 2009 року .

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Черкаському районі Черкаської області провести перерахунок та виплатити ОСОБА_4 за період з 21.09.2008р.по 25 грудня 2009 року державну пенсію по інвалідності в розмірі шести мінімальних пенсій за віком, виходячи з розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, який встановлений законами України про Державний бюджет України на відповідні роки, при цьому врахувати виплати, які проведені позивачеві за вказаний період.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Черкаському районі Черкаської області провести перерахунок та виплатити ОСОБА_4 за період з 21.09.2008р.по 25 грудня 2009 року щомісячну додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, в розмірі 50 відсотків мінімальної пенсії за віком, виходячи з розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, який встановлений законами України про Державний бюджет України на відповідні роки, при цьому врахувати виплати, які проведені позивачеві за вказаний період.

В іншій частині постанову Черкаського районного суду від 25 грудня 2009 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двох місяців до суду касаційної інстанції.

Головуючий: підпис

Судді: підписи