Справа № 22ц-4902 Головуючий у 1 інстанції: Кравців В.І.
Категорія: 31 Доповідач: Штефаніца Ю.Г.
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 жовтня 2010 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого: Павлишина О.Ф.

суддів: Шашкіної С.А., Штефаніци Ю.Г.

при секретарі: Смалюх У.З.

за участі позивача ОСОБА_1 відповідача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 30 березня 2010 року, -

в с т а н о в и л а:

Оскаржуваним рішенням частково задоволено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди. Ухвалено стягнути з ОСОБА_3 на користь позивача 5000 грн. на відшкодування моральної шкоди та судові витрати в розмірі 350 грн. Окрім того, цим же рішенням постановлено стягнути з відповідачів ОСОБА_4 та ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 по 3000 грн. з кожного на відшкодування моральної шкоди та по 175 грн. судових витрат. В решті позовних вимог про відшкодування моральної шкоди у сумі 19 000 грн. відмовлено за недоведеністю.

Рішення суду оскаржив позивач ОСОБА_1. В апеляційній скарзі стверджує, що при визначенні розміру відшкодування моральної шкоди суд не врахував належним чином конкретні обставини справи, тривалість його фізичних і моральних страждань внаслідок вчиненого проти нього злочину та заподіяних тілесних ушкоджень, просить оскаржуване рішення скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача ОСОБА_1 на обґрунтування доводів апеляційної скарги, заперечення відповідача ОСОБА_4, ОСОБА_2 та ОСОБА_3, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Згідно ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Висновки суду першої інстанції щодо обставин заподіяння ОСОБА_1 моральної шкоди внаслідок винних дій відповідачів ОСОБА_4, ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які 10 серпня 2008 року вчинили злісне хуліганство, застосували насильство до ОСОБА_1 та заподіяли йому легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоровя, як і підстави відшкодування цієї шкоди відповідачами знайшли своє підтвердження сукупністю наявних у справі доказів (а.с.3-5,6,21) не заперечуються відповідачами та не оскаржуються сторонами.

При визначенні розміру немайнового відшкодування, суд вірно застосував положення ст.23 ЦК України та правильно виходив із розяснень п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди №4 від 31.03.1995 року з наступними змінами, відповідно до яких розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин і виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості.

Враховуючи характер вчиненого відносно позивача правопорушення, ступінь заподіяної шкоди його здоров'ю, глибину його душевних переживань та моральних страждань, що призвело до зміни звичного йому способу життя, про що у рішенні суду наведені належні мотиви, суд першої інстанції, виходячи з конкретних обставин справи, засад розумності, виваженості і справедливості, обґрунтовано визнав достатньою сатисфакцією на відшкодування позивачу моральної шкоди грошову суму в розмірі 11000 грн..

В матеріалах справи відсутні достатньо переконливі докази, які б свідчили про наявність підстав для відшкодування позивачу немайнової шкоди в більших розмірах, не наведено таких і в доводах апеляційної скарги.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення районного суду відповідає дійсним обставинам справи, судом вірно застосовані норми матеріального і процесуального права, а тому підстав для скасування чи зміни оскаржуваного рішення не вбачає.

Керуючись ст. 303, п. 1 ч.1 ст. 307, ст. 308, п. 1 ч. 1 ст. 314, ст.ст. 315, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 30 березня 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий : Павлишин О.Ф.

Судді: Шашкіна С.А.

ОСОБА_5