АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № Справа № 22ц-4515/09 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Рудь В.В.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2010 року колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

Головуючого судді: Рудь В.В.

суддів: Перцової В.А., Повєткіна В.В.

при секретарі: Білоконь Н.В.

Розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасного випадку на виробництві і професійних захворювань України в м. Павлограді на рішення Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 20 травня 2009 року за позовом прокурора м. Першотравенська Дніпропетровської області в інтересах ОСОБА_2 до відкритого акціонерного товариства «Павлоградвугілля»,відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасного випадку на виробництві і професійних захворювань України в м.Першотравенську, відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасного випадку на виробництві і професійних захворювань України в м.Павлограді про перерахунок страхових виплат,-

В с т а н о в и л а :

У жовтні 2005р.прокурор м. Першотравенська Дніпропетровської області в інтересах ОСОБА_2звернувся з позовом до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасного випадку на виробництві і професійних захворювань України в м. Першотравенську про перерахунок страхових виплат.В ході розгляду справи прокурор уточнив вимоги , зазначив відповідачами також відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасного випадку на виробництві і професійних захворювань України в м.Павлограді та ВАТ «Павлоградвугілля»(а.с.103-108).

Прокурор зазначав,що з 1982р. ОСОБА_2працювала робочою зеленого господарства шахти «Павлоградська» Виробничого об*єднання «Павлоградвугілля»,правонаступником якого є ВАТ «Павлоградвугілля».

29 жовтня 1982р. при виконанні трудових обовязків отримала травму лівої ноги.Висновком МСЕК від 23 лютого 1995 р. встановлено 10% стійкої втрати працездатності безстроково. З зазначеного часу підприємство відшкодовувало ОСОБА_2шкоду,спричинену ушкодженням здоров*я до 1.08.2001р. - до передачі справи до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасного випадку на виробництві і професійних захворювань України у м. Першотравенську,а з 1.01 2007р.страхові виплати проводить відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасного випадку на виробництві і професійних захворювань України в м.Павлограді,куди за заявою ОСОБА_2передана особова справа.

Вказуючи на те,що при нарахуванні сум щомісячних виплат відшкодування шкоди підприємство невірно застосовувало законодавство,у тому числі щодо примінення відповідних коефіцієнтів підвишення тарифних ставок та посадових окладів та занизило розмір зазначених виплат,прокурор просив стягнути з відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві і професійних захворювань України в м.Павлограді на користь ОСОБА_2 в рахунок недоплачених щомісячних страхових виплат 1184,42 грн. за період з 1.10.2002р.по 1.03.2009р.,починаючи з 1.03.2009р. щомісячно по 56,66 грн. до зміни обставин.

Рішенням Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 20 травня 2009 року позов прокурора м.Першотравенська в інтересах ОСОБА_2 задоволено.

В апеляційній скарзі відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасного випадку на виробництві і професійних захворювань України в м.Павлограді просить рішення суду скасувати , ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні заявлених вимог, посилаючись на неповне з*ясування обставин ,що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, колегія суддів вважає,що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи позов прокурора в інтересах ОСОБА_2, суд виходив з того ,що підприємство проводило виплати щомісячного відшкодування в порушення вимог діючого законодавства щодо визначення середнього заробітку для відшкодування шкоди з часу призначення та без примінення відповідних коефіцієнтів підвищення тарифних ставок та посадових окладів починаючи з 1.06.1995р.,у тому числі коефіцієнти:1,1;1,36;2,38.

Такі висновки суду не можна визнати правильними, оскільки вони не грунтуються на матеріалах справи та законі.

Пунктом 1 Указу Президента України від 9 січня 1996р. «Про додаткові заходи щодо матеріального і морального заохочення працівників вугільної промисловості» Кабінету Міністрів України за погодженням з об*єднанням галузевих профспілок доручено ,зокрема, визначити умови оплати праці, розміри тарифних ставок і схеми посадових окладів працівників вугільної промисловості та шахтного будівництва з урахуванням умов складності праці , здійснивши їх перегляд з метою збільшення у межах наявного фонду споживання ; установити граничні розміри надбавок , доплат, премій і винагород для підвищення частини тарифу у середньомісячній заробітній платі працівників вугільної промисловості не менш як до 70 відсотків, маючи на увазі , що зазначені розміри можуть збільшуватись у колективних договорах підприємств за рахунок прибутку , що залишається у розпорядженні підприємств після сплати податків та інших платежів.

На виконання зазначеного Указу Президента та відповідно до доручення Кабінету Міністрів України від 15.01.1996р. №469/1 Міністр вугільної промисловості затвердив наказ від 4.03.1996р. «Про додаткові заходи матеріального стимулювання працівників вугільної промисловості» за погодженням із співвласниками галузевих профспілок. П 1.3 вказаного наказу працівникам розяснено ,що збільшення тарифних ставок і окладів здійснюється з метою збільшення частки тарифів у середньомісячній заробітній платі в межах наявного фонду споживання за рахунок: вартості здешевлення харчування;зміни порядку оплати за нормативний час пересування у шахті від ствола до робочого місця і в зворотному напрямку; встановлення граничних розмірів надбавок доплат, премій та винагород. Згідно з п.1.4 цього наказу передбачено , збільшення розмірів тарифних ставок слід здійснити в межах фонду споживання, визначеного у порядку, встановленому Положенням з планування та утворення фонду споживання на підприємствах вугільної промисловості, запровадженим наказом Мінвуглепрому від 29.02.1996р.№70.

При цьому у зазначеному наказі Мінвуглепрому від 4.03.1996р. не вироблено механізм здійснення перерахунку розмірів відшкодування шкоди працівникам, і вказаний наказ не містить положення про необхідність підвищення тарифної ставки саме на коефіцієнт 2,38.

Пунктом 28 Правил відшкодування власником підприємства, установи і організації або уповноваженим ним органом шкоди, заподіяної працівникові ушкодженням здоров*я, повязаним з виконанням ним трудових обовязків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 23.06.1993р. №472 у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин було передбачено перелік підстав для перерахування розміру відшкодування шкоди (втраченого заробітку, витрат на соціальну і медичну допомогу) до яких віднесено: зміну ступеня втрати професійної працездатності; зміну складу сім*ї померлого; підвищення мінімального розміру заробітної плати в порядку, визначеному законодавством; підвищення тарифних ставок /окладів/ працівників госпрозрахункових підприємств а також заробітної плати відповідно до колективного договору.

По справі встановлено, що ОСОБА_2 з 1982р. перебувала у трудових відносинах із шахтою «Павлоградська» В/О «Павлоградвугілля», правонаступником якої є ВАТ «Павлоградвугілля», працювала робочою зеленого господарства. При виконанні трудових обовязків 29 жовтня 1982р. отримала травму лівої ноги, первинним висновком МСЕК від 23.02.1995р. встановлено 10% втрати працездатності(а.с.3,16,26-27).Згідно наказу по підприємству від 28.02.1995р. ОСОБА_2 нарахована одноразова допомога та щомісячні виплати на відшкодування шкоди (а.с.7 -25 ),виплата яких проводилась підприємством в період з 1995р. до 2001р.( з урахуванням реального підвищення тарифних ставок(окладів)(а.с.11) до 1.08.2001р.-до передачі особової справи до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасного випадку на виробництві та професійних захворювань України в м. Першотравенську, з 1.01.2007р. страхові виплати проводить відповідне відділення в м. Павлограді ,куди передана особова справа за заявою ОСОБА_2

При вирішенні спору та визначенні заборгованості щодо виплати страхових сум, суд першої інстанції не взяв до уваги вказані норми права та не врахував, що згідно з розясненнями Міністерства праці України від 13.09.1996р. за № 06-3138, Головної державної інспекції праці Міністерства праці України від 17.10.1997р. № 02/2-4171 і доповнень до Угоди по тарифах трудових і соціальних гарантіях між Мінвуглепромом і галузевими профспілками вугільної промисловості від 18.11.1997р. у тих випадках, коли при черговому перерахуванні відшкодування шкоди потерпілим на виробництві при виконанні ними трудових обовязків, повязаних з підвищенням тарифних ставок (посадових окладів) на підприємстві, установі, організації перерахований на 100%втрати професійної працездатності розмір відшкодування шкоди перевищує реальну заробітну плату відповідного працівника, розмір відшкодування шкоди потерпілому визначається із середньомісячної заробітної плати відповідного працівника (після проведення підвищення тарифних ставок) при умові, що він відпрацював повний календарний місяць або у перерахунку на повний календарний місяць роботи. При цьому перерахований розмір відшкодування шкоди в розрахунку на 100% втрати професійної працездатності не повинен перевищувати реальної заробітної плати відповідного працівника за цей період, і даний середньомісячний заробіток відповідного працівника є визначальним для проведення перерахунку відшкодування втраченого заробітку.

Отже, розмір втраченого заробітку потерпілого підлягає перерахуванню, якщо відбулося реальне підвищення тарифних ставок (окладів), а перерахований розмір відшкодування шкоди в розрахунку на 100% втрати професійної працездатності не повинен перевищувати реальної заробітної плати відповідного працівника за цей період.

Суд зазначене не врахував, залишив без уваги ту обставину, що при застосуванні коефіцієнту 2,38 щодо тарифних ставок і окладів одночасно були зменшені інші складові заробітної плати , у звязку з чим розмір середньомісячного заробітку не збільшився, доказів про реальне збільшення останнього матеріали справи не містять.

Таким чином, у суду першої інстанції не було підстав для проведення перерахунку розміру щомісячного відшкодування шкоди, у звязку з чим рішення суду на підставі п.3,4 ст.309 ЦПК України підлягає скасуванню, з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст.303,307,309,316 ЦПК України колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасного випадку на виробництві і професійних захворювань України в м.Павлограді задовольнити .

Рішення Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 20 травня 2009 р. скасувати.

Прокурору м. Першотравенська в задоволенні позову в інтересах ОСОБА_2 до відкритого акціонерного товариства « Павлоградвугілля»,відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасного випадку на виробництві і професійних захворювань України в м.Першотравенську, відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасного випадку на виробництві і професійних захворювань України в м.Павлограді про перерахунок страхових виплат відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржено до Верховного Суду України протягом двох місяців.

Головуючий-

Судді-