РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2 - 990- 2010

8 квітня 2010 року Слов'янський міськрайонний суд Донецької області в складі

головуючого ¦

при секретарі -

судді Профатило П.І.

ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Слов'янська цивільну справу

за позовом ОСОБА_2 до Мирненської сільської ради про визнання

права власності,-

16.02.2010р. ОСОБА_2 звернулася в суд з даним позовом, посилаючись на те,

що з 1960р. вона проживала і вела спільне господарство з ОСОБА_3 У період з

1960р. по 1964р. на підставі договору №153 від 15 березня 1962р. про надання в

безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового

будинку на праві особистої власності разом за спільні кошти особистою працею збудували

житловий будинок №67 по вул. Миру у сщ. ОСОБА_4»янського району. 30 березня

1964р. збудований житловий будинок був зданий в експлуатацію і зареєстрований на

праві власності за ОСОБА_3 на підставі Договору про право забудови №9021 від 14

листопада 1963 р.

26 вересня 1964р. був зареєстрований шлюб між нею та ОСОБА_3

Вважає, що житловий будинок №67 по вул. Миру у сщ. ОСОБА_4»янського

району був зареєстрований на праві власності за ОСОБА_3 до моменту реєстрації

шлюбу, а тому відповідно до законодавства вважався його особистою власністю.

Проте житловий будинок був збудований ОСОБА_3 та нею за спільні

кошти особистою працею. Крім того, за час спільного проживання загальна і житлова

площа будинку була збільшена, внаслідок чого значно збільшилась і вартість будинку.

Відповідно до акту державної прийомки будівлі від 30 березня 1964р. загальна площа

житлового будинку №67 по вул. Миру у сщ. ОСОБА_5 району склала 50,1

кв.м., а житлова площа - 29.9кв.м. Відповідно до дозволу №18 від 1 березня 1984р.

архітектурного відділу виконавчого комітету ОСОБА_4»янської районної Ради народних

депутатів була здійснена прибудова до будинку кухні 3,7x5м., ванної 1.75x3.75 м.,

коридору 2.9x3.2 м., здійснене внутрішнє перепланування будинку, збудовані сарай «д».

сарай «Ж». Згодом були збудовані гараж «Е», сарай «З», навіс «К». Таким чином, загальна

житлова площа будинку складає 96.4 кв.м., а житлова площа - 48,1 кв.м.

Житловий будинок, розташований на земельній ділянці загальною площею 0,12

га для будівництва та обслуговування жилого будинку та господарських будівель, яка

належала ОСОБА_3 на підставі Державного акту на право приватної власності на

землю. Вважає, що житловий будинок є спільною власністю і їй належить 14 частка

будинку з відповідною часткою господарських будівель і споруд 1/2 частки земельної

ділянки, на якій він розміщений.

7 березня 2009р. її чоловік ОСОБА_3 помер. Заповіту на випадок смерті він

не залишив.

Просила визнати спільною ОСОБА_3 та ОСОБА_2 спільною сумісною

власністю житловий будинок №67 загальною площею 96.4 кв.м., житловою площею 48.1

кв.м. з господарськими будівлями і спорудами по вул. ОСОБА_4 у сщ. ОСОБА_4»янського

району. Визнати спільною сумісною власністю земельну ділянку загальною площею

0,1219 га для будівництва та обслуговування жилого будинку та господарських будівель

ВСТАНОВИВ:

власності на Уг частку житлового будинку №67 загальною площею 96.4кв.м., житловою

площею 48.1 кв.м. з відповідною часткою господарських будівель і споруд по вул. ОСОБА_4

у сщ. ОСОБА_4»янського району. Визнати за ОСОБА_2 право власності на Уг

частку земельної ділянки загальною площею 0.1219 га для будівництва та

обслуговування жилого будинку та господарських будівель №67 по вул. ОСОБА_4 сщ.

ОСОБА_4»янського району.

У судове засідання позивач не з»явилася, але надала заяву про розгляд справи за

її відсутністю, просила вимоги задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача у судове не з»явився, але надав заяву про розгляд

справи за її відсутністю, не заперечував проти задоволення позовних вимог позивача.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що позов підлягає

задоволенню по наступним підставам.

7 березня 2009р. ОСОБА_3 помер.

З 1960р. ОСОБА_2 проживала і вела спільне господарство з ОСОБА_3

У період з 1960р. по 1964р. на підставі договору №153 від 15 березня 1962р. про надання

в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального

житлового будинку на праві особистої власності разом за спільні кошти особистою

працею збудуваш житловий будинок №67 по вул. Миру у сщ. ОСОБА_4»янського

району. 30 березня 1964р. збудований житловий будинок був зданий в експлуатацію і

зареєстрований на праві власності за ОСОБА_3 на підставі Договору про право

забудови №9021 від 14 листопада 1963р.

26 вересня 1964р. був зареєстрований шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_2

М.М.

У суду немає сумніву в тому, що житловий будинок №67 по вул.. Миру у сщ.

ОСОБА_4»янського району був зареєстрований на праві власності за ОСОБА_3 до

моменту реєстрації шлюбу між ними, а тому є особистою власністю ОСОБА_3

Як встановлено, житловий будинок був збудований ОСОБА_3 та ОСОБА_3

А.В. за спільні кошти особистою працею.

Відповідно до дозволу №18 від 1 березня 1984р. архітектурного відділу

виконавчого комітету ОСОБА_4»янської районної Ради народних депутатів була здійснена

прибудова до будинку кухні 3.7x5м.. ванної 1.75x3,75 м., коридору 2.9х3.2 м„ здійснене

внутрішнє перепланування будинку, збудовані сарай «д». сарай «Ж». Згодом були

збудовані гараж «Е». сарай «З», навіс «К». Таким чином, загальна житлова площа будинку

складає 96,4 кв.м., а житлова площа - 48.1 кв.м.

Житловий будинок розташований на земельній ділянці загальною площею 0,12

га для будівництва та обслуговування жилого будинку та господарських будівель, яка

належала ОСОБА_3 на підставі Державного акту на право приватної власності на

землю.

У суду немає сумніву в тому, що житловий будинок є спільною власністю і

позивачу належить Уг частка будинку з відповідною часткою господарських будівель і

споруд 1/2 частки земельної ділянки, на якій він розміщений.

У відповідності зі ст.60 Сімейного кодексу: ..дружина і чоловік мають право на

розділ майна, що належить їм на праві спільної власності, незалежно від розірвання

шлюбу. Чоловік і дружина мають право розділити майно по взаємній згоді.

Відповідно до ч.І ст.61 ЦПК України: «Обставини, визнані сторонами та іншими

особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню».

Керуючись ст.ст.60. 61. 62, 63, 68. 69. 70, 71 Сімейного кодексу, ст.ст. 10, 213. 214.

215 ЦПК У країни, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до Мирненської сільської ради про

визнання права власності - задовольнити в повному обсязі.

2

Визнати спільною ОСОБА_3 та ОСОБА_2

спільною сумісною власністю житловий булинок №67 загальною площею 96.4 кв.м.,

житловою площею 48.1 кв.м. з господарськими будівлями і спорудами по вул. ОСОБА_4 у

сщ. ОСОБА_4»янського району Донецької області.

Визнати спільною ОСОБА_3 та ОСОБА_2

сумісною власністю земельну ділянку загальною площею 0,1219 га для будівництва та

обслуговування жилого будинку та господарських будівель №67 по вул. ОСОБА_4 у сщ.

ОСОБА_4»янського району Донецької області.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на /г частку житлового

будинку №67 загальною площею 96.4 кв.м., житловою площею 48,1 кв.м. з відповідною

часткою господарських будівель і споруд по вул. ОСОБА_4 у сщ. ОСОБА_4»янського

району Донецької області.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1Л частку земельної

ділянки загальною площею 0.1219 га для будівництва та обслуговування жилого

будинку та господарських будівель №67 по вул. ОСОБА_4 сщ. ОСОБА_4»янського району

Донецької області.

Рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Донецької області через

Слов'янський міськрайонний суд Донецької області, для чого протягом десяти днів з дня

проголошення рішення треба подати заяву про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга

на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне

оскарження.

Рішення ухвалене в нарадчій кімнаті.

Суддя Слов'янського

міськрайонного суду