АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22ц-2076/10 Головуючий у 1-й інстанції Новак Ю.Д. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2010 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді: Абрамова П.С.

Суддів : Корнієнка В.І., Шабовської В.А.

При секретарі: Коротун І.В.

роглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Полтава цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Ленінського районного суду м.Полтави від «10» лютого 2010 року

по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, відділу у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Ленінського РВ ПМУ ГУМВС України в Полтавській області про усунення перешкод в користування майном, зняття з реєстрації та виселення та зустрічної позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про виникнення права спільної сумісної власності подружжя та про визнання права власності на 1 /2 частину квартири, -

Колегія суддів, заслухавши доповідь суддІ-доповідача Апеляційного суду, -

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2009 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4, Відділу у справах громадянства, Імміграції та реєстрації фізичних осіб Ленінського РВ ПМУ ГУМВС України в Полтавській області про усунення перешкод в користування майном, зняття з реєстрації та виселення

В обґрунтування своїх позовних вимог вказала, що відповідно до договору дарування від 20 листопада 2002 року , квартира, розташована за адресою АДРЕСА_1 належить їй. В даній квартирі зареєстровані вона, її син та колишній чоловік, який після розірвання шлюбу залишився зареєстрованим та проживає в спірній квартирі - відповідач по справі. На даний час проживання в одній квартирі є неможливим, підстав виникнення постійних сварок, непорозумінь, тому змушена звернутися до суду з захистом порушеного права.

Прохала зобовязати відповідача усунути перешкоди в користуванні приватною власністю, а саме квартирою №77 по вул. Миру, 7 в м. Полтаві шляхом зняття з реєстрації з вищевказаної квартири, зобовязати Відділ у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Ленінського РВ ПМУ ГУМВС України Полтавській області зняти ОСОБА_2 та виселити останнього з квартири.

Відповідач звернуся до суду з зустрічним позовом, в якому прохав визнати квартиру, розташовану за адресою АДРЕСА_2 обєктом права спільної сумісної власності його та ОСОБА_3, визнати за ним право власності на ? частину даної квартири.

Рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 10 лютого 2010 року позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_2, Відділу у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Ленінського РВ ПМУ ГУМВС України в Полтавській області про усунення перешкод в користування майном, зняття з реєстрації та виселення задоволено повністю.

Зобовязано ОСОБА_2 усунути перешкоди у користуванні ОСОБА_3, належній їй на праві приватної власності квартирою №77 по вул. Миру, 7 у м. Полтаві шляхом зняття з реєстрації з вищевказаної квартири.

Зобовязано Відділ у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Ленінського РВ ПМУ ГУМВС України Полтавській області зняти з реєстрації ОСОБА_2 за адресою кв.№77по вул. 7, в м. Полтаві.

Виселено ОСОБА_2 з квартири АДРЕСА_3.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про виникнення права спільної сумісної власності подружжя та про визнання права власності на 1/2 частину квартири - відмовлено.

3рішенням районного суду не погодився ОСОБА_2, надавши апеляційну скаргу, в якій прохає його скасувати та постановити нове рішення про задоволення його позовних вимог.

Вважає, що суд неповно зясував обставини справи, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, судом невірно застосовані норми матеріального і процесуального права.

У відповідності до п.4 ст.309 ЦПК України підставою для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є порушення або неправильне застосування норма матеріального та процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, 24 лютого 1993 року сторони зареєстрували шлюб.

Відповідно до договору дарування від 20 листопада 2002 року, посвідченого приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу та зареєстрованого Полтавським БТІ квартира №77, що розташована за адресою по вул. Миру, 7, у м. Полтаві належить ОСОБА_3 на праві власності.

У вищевказаній квартирі зареєстровані та проживають ОСОБА_3, її син ОСОБА_5 та ОСОБА_2, що підтверджується довідкою, наданою ГЖЕД №8.

4червня 2008 року шлюб між сторонами було розірвано, про здійснено актовий запис №125 у Ленінському Відділі реєстрації актів цивільного стану Полтавського МУЮ.

На даний час колишній чоловік позивачки - ОСОБА_2 залишився зареєстрованим та проживає у спірній квартирі, що є особистою приватною власністю ОСОБА_3

Згідно ст. 62 СК України, якщо майно дружини, чоловіка за час шлюбу істотно збільшилося у своїй вартості внаслідок спільних трудових чи грошових затрат або затрат іншого подружжя, воно у разі спору може бути визнано за рішенням суду обєктом права спільної сумісної власності подружжя.

Суд може відмовити у визнанні майна спільною сумісною власністю подружжя, якщо не встановлено, що внесок другого подружжя був незначний.

Судом першої інстанції встановлено, що сума спільних затрат подружжя на ремонт квартири становить 34 248 грн. Спільні затрати подружжя на ремонт спірної квартири складають 22 248 грн., розмір часток дружини та чоловіка є рівними, тому частка ОСОБА_2 складає 11 124 грн., що є незначною в порівнянні з внеском іншого подружжя та її батьків. Затратами понесеними батьками позивачки є 12 000 грн.

Суд першої інстанції, врахувавши вимоги вищевказаних норм матеріального права та прийнявши до уваги всі обставини справи, прийшов до вірного висновку відмовивши ОСОБА_2 в задоволенні його зустрічних позовних вимог про виникнення права спільної сумісної власності подружжя та про визнання права власності на ? частину квартири.

Однак, колегія суддів не може погодитися з висновком суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_2, Відділу у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Ленінського РВ ПМУ ГУМВС України в Полтавській області про усунення перешкод в користування майном, зняття з реєстрації та виселення.

Відповідно до ч1, 4 ст. 156 ЖК України, члени сімї власника жилого будинку квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх зселенні не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням.

До членів сімї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в ч. 2 ст, 64 ЖК України. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. У разі відсутності угоди між власником будинку (квартири) і колишнім членом його сімї про безоплатне користування жилим приміщенням до цих відносин застосовуються правила, встановлені статтею 162 ЖК України.

Як член сімї власника квартири за адресою АДРЕСА_4 у м. Полтаві ОСОБА_2 був зареєстрованій в ній, а тому він у встановленому законодавством порядку набув права користування нею.

04 червня 2008 року шлюб між сторонами було розірвано.

Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє колишніх членів його сімї права користування займаним приміщенням.

Особа, яка вселилася в будинок (квартиру) як член сімї власника цього будинку квартири), не може бути позбавлена права користування цим житлом після припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) на підставі правових норм, якими регулюється право власності.

За таких обставин, приймаючи до уваги вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_2, Відділу у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Ленінського РВ ПМУ ГУМВС України в Полтавській області про усунення перешкод в користування майном, зняття з реєстрації та виселення підлягає скасуванню з постановленням нового рішення, яким необхідно відмовити в задоволенні позовних вимог,

Таким чином, колегія судців, заслухавши доповідь судді доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, керуючись ст.ст.303, 307, 309 ч.1 п.4, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 10 лютого 2010 року в частині _задоволення позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_2, Відділу у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Ленінського РВ ПМУ ГУМВС України в Полтавській області про усунення перешкод в г юстування майном, зняття з реєстрації та виселення - скасувати.

Постановити в цій частині нове рішення.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_2 : Володимировича, Відділу у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Ленінського РВ ПМУ ГУМВС України в Полтавській області про усунення перешкод в користування майном, зняття з реєстрації та виселення відмовити.

В Іншій частині рішення суду - залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено протягом двох місяців з дня набрання ним законної сили шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Верховного Суду України.

Головуючий судді:/підпис

Судді:/підпси/