Жовтневий районний суд м.Дніпропетровська
Справа № 2-938/10
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 травня 2010 року Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді: Маймур Ф.Ф.,

при секретарі: Чоха К.О.,

за участю: позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу №2-938/10 за позовом ОСОБА_1 до Закритого акціонерного товариства «Страхова компанія «Інгосстрах», третя особа Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк», про стягнення коштів.

В С Т А Н О В И В :

14 травня 2009 року ОСОБА_1 звернулась до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою до Закритого акціонерного товариства «Страхова компанія «Інгосстрах» про стягнення коштів.

30 липня 2009 року судом було притягнуто до участі у справі в якості третьої особи Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк».

Позивач та його представник посилаючись у позовній заяві, з урахуванням уточнень, та у судовому засіданні на те, що 28 липня 2006 року між ОСОБА_1 та ЗАТ «СК «Інгосстрах» було укладено договір страхування наземного транспорту № DNPHAN00016013, відповідно до якого був застрахований належний позивачу автомобіль DAEWOO Matiz (д/н НОМЕР_1). В результаті настання страхового випадку, а саме протиправних дій третіх осіб, вказаний транспортний засіб було пошкоджено, проте відповідач відмовив позивачу у виплаті страхового відшкодування, у звязку з тим, що виплата відшкодування при даному страховому випадку здійснюється за умови порушення кримінальної справи, або справи про адміністративне правопорушення, тому позивач був вимушений звернутись до суду з позовом про визнання недійсними окремих пунктів договору страхування наземного транспорту № DNPHAN00016013 від 28 липня 2006 року, стягнення страхового відшкодування у розмірі 6220 грн., відшкодування моральної шкоди у розмірі 5000 грн., та судових витрат по справі у розмірі 3019 грн. (а.с. 2-6, 30, 134-136).

Позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали у повному обсязі та на їх задоволені наполягали.

Представник відповідача позов не визнав, заперечував у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, мотивуючи тим, що умовами укладеного між сторонами договору страхування наземного транспорту № DNPHAN00016013 від 28 липня 2006 року, а саме п. 15.15, передбачено, що виплата відшкодування за страховим випадком «інші протиправні дії третіх осіб» здійснюється тільки за умови порушення кримінальної справи, або провадження справи про адміністративне правопорушення, вказані норми договору відповідають правилам добровільного страхування наземного транспорту та не суперечать діючому законодавству.

Суд вислухавши позивача, представника позивача, представника відповідача, вивчивши матеріали даної цивільної справи, приходить до наступного висновку з таких підстав.

У судовому засіданні встановлено, що 28 липня 2006 року між позивачем та відповідачем було укладено договір страхування наземного транспорту № DNPHAN00016013, відповідно до якого був застрахований належний позивачу автомобіль DAEWOO Matiz (д/н НОМЕР_1), зазначені обставини підтверджуються копією вказаного договору (а.с. 7-9).

Також встановлено, що договір страхування наземного транспорту № DNPHAN00016013 від 28 липня 2006 року включає в себе наступні пункти:

15.2. Для одержання страхового відшкодування ОСОБА_4 (або Вигодонабувач) повинен подати Страховикові в особі Страхового агента такі документи (в залежності від характеру страхового випадку і обставин, за яких він мав місце):

-письмову заяву про виплату страхового відшкодування за формою, встановленою страховиком;

-копію цього договору;

-копії документів, що підтверджують право водія на керування застрахованим ТЗ (посвідчення водія або тимчасовий талон до посвідчення, свідоцтво про реєстрацію ТЗ; довіреність, або тимчасовий реєстраційний талон, або подорожній лист у разі, якщо управління ТЗ здійснював не його власник);

-документи, що підтверджують сплату витрат на рятування майна;

-фотокартки пошкодженого ТЗ (за вимогою Страхового агента);

-копію протоколу медичного огляду про встановлення факту спяніння та вживання психоактивної речовини (для водія, який керував застрахованим ТЗ у момент ДТП або яким був залишений у місцях парковки застрахований ТЗ);

-довідку органів МВС України про ДТП (крім випадків пошкодження тільки вікон та/або зовнішніх світових приладів і пластмасових деталей);

-довідку правоохоронного або іншого органу, уповноваженого встановлювати факт незаконного заволодіння ТЗ чи іншого правопорушення третіми особами відносно ТЗ, із повідомленням про порушення кримінальної справи;

-довідку із метеорологічної чи сейсмологічної служби про стихійне явище або довідку з відповідної комунальної служби. Органів місцевого самоврядування, органу внутрішніх справ (у разі настання події стихійних явищ, падіння тіл космічного походження, літальних апаратів або їх частин (уламків), дерев, інших предметів та зіткнення з застрахованим ТЗ предметів, що самостійно рухаються (окрім інших ТЗ), нападу тварин);

-довідку органу МНС (інспекції пожежного нагляду) у разі пожежі;

-документи органів технічного нагляду та інших компетентних органів у разі настання страхового випадку з ТЗ, що не підлягає реєстрації в органах МВС;

-інші документи, які підтверджують факт обставини та причини настання страхового випадку, розмір заподіяного збитку, виконання ОСОБА_4 умов цього договору та дають право страховику зворотної вимоги до винних осіб;

-у разі смерті ОСОБА_4 нотаріально завірену копію свідоцтва про смерть.

15.15. У разі настання подій: незаконного заволодіння застрахованим ТЗ у будь-якому місці його знаходження, окрім місць, визначених цим договором; інших протиправних дій третіх осіб, виплати страхового відшкодування здійснюються з вирахуванням зносу ТЗ на дату настання страхового випадку та безумовної франшизи і тільки за умови порушення кримінальної справи, або провадження по справі про адміністративне правопорушення, за даним фактом.

Судом встановлено, що 11 серпня 2008 року застрахований автомобіль було пошкоджено внаслідок протиправних дій третіх осіб, що підтверджується копією протоколу огляду автомобіля від 11 серпня 2008 року, копією акту огляду транспортного засобу від 11 серпня 2008 року (а.с. 148-149, 138-140).

Також встановлено, що за даним фактом 11 серпня 2008 року позивач звернулась до районного відділу міліції, де їй було відмовлено у порушенні кримінальної справи, що підтверджується копією відповідної заяви про злочин від 11 серпня 2008 року, копією постанови від 29 серпня 2008 року та відмовним матеріалом №4146, оглянутим у судовому засіданні (а.с. 147, 11-12).

Встановлено, що відповідач відмовив позивачу у виплаті страхового відшкодування, що підтверджується копією листа № 08.02.0.0.0.01/2-8989 від 26 вересня 2008 року та копією страхового акту № И-11996 від 23 вересня 2008 року (а.с. 10, 61).

Судом встановлено, що станом на 17 листопада 2009 року позивач не має простроченої заборгованості за кредитними зобовязаннями перед вигодонабувачем за договором страхування, що підтверджується відповідною довідкою та копіями платіжних документів (а.с. 100, 84-88).

Також у судовому засіданні встановлено, що розмір матеріального збитку, завданого власнику автомобіля DAEWOO Matiz (д/н НОМЕР_1) внаслідок пошкоджень, які були присутні на час експертного дослідження складає 6 856,43 грн., що підтверджується відповідним висновком експертного дослідження (а.с. 109-132).

Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються нормами Цивільного кодексу України, Законом України «Про страхування», умовами договору страхування наземного транспорту № DNPHAN00016013 від 28 липня 2006 року.

Відповідно до ст.979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до ч.1 ст.21 Закону України «Про страхування» страхувальник зобов'язаний: повідомити страховика про настання страхового випадку в строк, передбачений умовами страхування.

Відповідно до ч.2 ст.21 Закону України «Про страхування» умовами договору страхування можуть бути передбачені також інші обов'язки страхувальника.

Відповідно до ст.988 ЦК України страховик зобов'язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.20 Закону України «Про страхування» страховик зобов'язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.

Відповідно до ст.990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Страховий акт (аварійний сертифікат) складається страховиком або уповноваженою ним особою у формі, що встановлюється страховиком.

Відповідно до ст.25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Відповідно до ст.614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання.

Вирішуючи позовні вимоги позивача до відповідача, щодо визнання недійсним п.15.2 договору страхування наземного транспорту № DNPHAN00016013 від 28 липня 2006 року в частині встановлення обовязку страхувальника надати довідку про порушення кримінальної справи та п.15.2 договору страхування наземного транспорту № DNPHAN00016013 від 28 липня 2006 року в частині виплати страхового відшкодування за умови порушення кримінальної справи або провадження по справі про адміністративне правопорушення, суд виходить з того, що нормами Закону України «Про страхування» страховикам надано право передбачувати умовами договору страхування також інші обов'язки страхувальника, крім зазначених у Законі.

Отже, виходячи з того, що відповідач мав право включати дані пункти до договору, а позивач укладаючи зазначений договір погодився з його умовами, суд вважає, що позовні вимоги позивача в цій частині задоволенню не підлягають.

Оцінюючи дослідженні у судовому засіданні докази у їх сукупності, щодо вимог позивача до відповідача, стосовно стягнення суми страхового відшкодування у розмірі 6 220 грн., суд приходить до висновку, що позивачем було доведено факт вжиття всіх залежних від неї заходів, щодо належного виконання умов укладеного між сторонами договору.

Суд не приймає надані відповідачем заперечення, оскільки, позивач у встановлені договором страхування строки звернулась до відповідного органу, в компетенцію якого входить вирішення питання про порушення кримінальної справи за фактом пошкодження застрахованого майна, та отримала рішення про відмову у порушення кримінальної справи, яке було обумовлене виключно діями даних органів, та не залежало від волі позивача. Крім того, зі змісту будь-якого договору страхування випливає обовязок страховика виплатити страхове відшкодування у разі настання певної події (страхового випадку), при цьому, обмеження даної виплати тільки за умови порушення кримінальної справи або провадження по справі про адміністративне правопорушення, тобто за наявності винної особи, звужує страхові правовідносини до деліктних, за яких позивач має право звернутись до суду з позовом до особи, яка є винуватцем завданої школи. За таких обставин втрачається зміст страхових правовідносин.

Отже, враховуючи, що у судовому засіданні знайшов підтвердження факт настання страхового випадку, суд приходить до висновку, що відмова відповідача здійснити страхове відшкодування суперечить чинному законодавству та умовам укладеного між сторонами договору, оскільки, даними нормами встановлено конкретний перелік підстав для відмови у виплаті страхового відшкодування, а інші підстави для відмови у здійсненні можливі лише при їх відповідності закону, та вважає за можливе задовольнити вимоги позивача в цій частині частково, а саме, стягнути з відповідача на користь позивача суму, завданого в результаті настання страхового випадку, матеріального збитку (відповідно до висновку експертного дослідження 6 856,43 грн.) з урахуванням безумовної франшизи (5% від страхової суми 2 239,50 грн.), тобто 4 616,93 грн., у задоволенні іншої частини позовних вимог щодо стягнення суми страхового відшкодування позивачу - відмовити.

Вирішуючи позовні вимоги позивача стосовно відшкодування завданої моральної шкоди у розмірі 5000 грн. та беручи до уваги той факт, що відповідач протиправною поведінкою завдав позивачу моральної шкоди, яка полягає у перенесених душевних стражданнях, також, враховуючи ступінь душевних страждань позивача, суд вважає можливим позовні вимоги в цій частині задовольнити частково, стягнути з відповідача на користь позивача у рахунок відшкодування моральної шкоди 2000 грн., а у задоволенні іншої частини позовних вимог щодо відшкодування моральної шкоди позивачу - відмовити.

Приймаючи до уваги результат вирішення справи, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати, пропорційно задоволеним позовним вимогам, а саме: 54,67 грн. судовий збір, 30,00 грн. збір за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, 919,00 грн. витрати на оплату експертної оцінки, 500,00 грн. юридична допомога, а разом 1503,67 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 20, 21, 25 Закону України «Про страхування», ст. 614, 979, 988, 990 ЦК України, ст.ст. 10,11,60,212,213,215 ЦПК України , суд

В И Р І Ш И В:

Стягнути з Закритого акціонерного товариства «Страхова компанія «Інгосстрах» (49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 32, ) на користь ОСОБА_1 (49000, АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_2) у рахунок виплати страхового відшкодування за страховим випадком, який відбувся 11 серпня 2008 року, згідно договору страхування наземного транспорту № DNPHAN00016013 від 28 липня 2006 року 4 616 (чотири тисячі шістсот шістнадцять) грн. 93 коп.; у рахунок відшкодування моральної шкоди 2 000 (дві тисячі) грн. 00 коп.; у рахунок відшкодування витрат на правову допомогу 500 (пятсот) грн. 00 коп.; у рахунок відшкодування вартості експертизи 919 (девятсот девятнадцять) грн. 00 коп.; у рахунок відшкодування витрат на інформаційно-технічне забезпечення процесу 30 (тридцять) грн. 00 коп.; у рахунок відшкодування витрат по сплаті судового збору 54 грн. (пятдесят чотири) грн. 67 коп., а разом 8120 (вісім тисяч сто двадцять) грн. 60 коп.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 223 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржено у Апеляційний суд Дніпропетровської області протягом 10 днів з дня проголошення рішення шляхом подання заяви про апеляційне оскарження рішення суду до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська, та подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження рішення суду, також апеляційна скарга може бути подана до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом 10 днів з дня проголошення рішення суду, без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя: Ф.Ф. Маймур