Жовтневий районний суд м.Дніпропетровська
№ 2-942
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2010 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

у складі: головуючого

судді Черновського Г.В.

при секретарі Вобліковій О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до комунального підприємства «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації», ОСОБА_2 районної у м. Дніпропетровську ради та ОСОБА_3 про визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 14 травня 2009 року звернулася з позовом до відповідачів: КП «ДМБТІ», ОСОБА_2 районної у м. Дніпропетровську ради та ОСОБА_3 про визнання права власності.

Позивач у своєму позові, а його представник у судовому засіданні посилався на те, що в 1993 р. позивачка з чоловіком, ОСОБА_3, 13 вересня 1954 р. н., придбали за власні кошти будівельні матеріали та збудували гаражний блок: довжина 6,6 м, ширина 5,8 м, висота 2,7 м. Гаражу був наданий № 253 у кооперативі «Сокіл», розташованому за адресою: ж/м Сокіл в м. Дніпропетровську. До 30 березня 2006 р. вони з ОСОБА_3 перебували у шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб та рішенням суду про розірвання шлюбу, спільно придбали автомобіль ГАЗ-24, державний номер е6428ЯА, спільно користувались гаражем, зберігали речі, консервацію, овочі, тобто, майже щоденно користувались цією будівлею. У 2002 р. ОСОБА_3 виїхав з міста до с. Новопокровка, Солонянського району Дніпропетровської області, де постійно мешкає.

Згідно довідки TOB «Абріс», ОСОБА_3 є власником житлового будинку № 14 по вул. Кооперативна в с. Новопокровка Солонянського району Дніпропетровської області, згідно свідоцтва про право на спадок від 22.11.2006 р. ОСОБА_3 забрав з собою також автомобіль ГАЗ-24. Позивачка залишилась проживати в м. Дніпропетровську і самостійно користуюсь гаражем з метою зберігання консервації, овочів, також гаражем користуються її діти. Але, згідно довідки КП «ДМБТІ» № 1528-7 від 24.12.07 за ОСОБА_3 право власності на гараж № 253 у АГК «Сокіл» не зареєстровано. Але, для того, щоб поділити усе майно, необхідно рішення суду про визнання права власності на гараж.

Згідно довідки АГК «Сокіл» від 9.06.2008 р. гараж № 253 зареєстровано за ОСОБА_3 з 1993 р. Таким чином, з 1993 р. по теперішній час, позивач з відповідачем ОСОБА_3 протягом 15 р. володіють нерухомим майном - гаражем № 253 у кооперативі «Сокіл», розташованому за адресою: ж/м Соків в м. Дніпропетровську, тобто більше 10 років і вони набули право власності на вищезгаданий гараж, тобто набувальну давність.

Представник відповідача КП «ДМБТІ» в судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи відповідач повідомлявся належним чином, про причини неявки в судове засідання не повідомив.

Представник відповідача ОСОБА_2 районної у м. Дніпропетровську ради в судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи відповідач повідомлявся належним чином, про причини неявки в судове засідання не повідомив.

Відповідач ОСОБА_3 у судовому засіданні позовні вимоги не визнав в повному обсязі та просив суд у задоволені позову відмовити.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає позовні вимоги не обґрунтованими і такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно відповіді КП «ДМБТІ» станом на 20.12.2007 р. за гр.. ОСОБА_3 право власності на гараж № 253 у АГК «Сокол» не зареєстровано( а.с. 8).

Згідно довідки від 10.04.2009 р. гараж № 253, який знаходиться на території АГК «Сокол» за адресою: пр. Праці у м. Дніпропетровську переоформлений з члена кооперативу ОСОБА_3 на ОСОБА_4, тому право власності на гараж відсутнє. (а.с. 25).

Таким чином, у зв'язку з тим, що ОСОБА_3, не оформив правовстановлюючих документів на гараж через КП «ДМБТІ», які б свідчили про право власності на вказаний гараж, позивач позбавлений можливості в повному обсязі використати своє право власності (володіти, управляти, розпоряджатися власністю).

На підставі п.п. «а» п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 28 червня 1991 року «Про практику розгляду судами цивільних справ, пов'язаних з діяльністю гаражно-будівельних кооперативів» у справах про право на пай і на гараж судам належить виходити з того, що член ГБК, який повністю вніс свій пай за гараж, наданий йому в користування, набуває право власності на це майно і вправі розпоряджатись ним на свій розсуд - продавати, заповідати, здавати в оренду, обміняти, вчиняти відносно нього інші угоди, що не заборонені законом (ст. 15 Закону України «Про власність»).

Як випливає з зазначених обставин, гараж був переоформлен з відповідача на іншу особу. Доказів того, що відповідач набув права власності на гараж у звязку із внесенням повністю пайового внеску, позивач суду не надала.

Таким чином, позовні вимоги не знайшли свого обєктивного підтвердження в ході судового засідання, а тому у їх задоволенні позивачу слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

ОСОБА_1 до комунального підприємства «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації», ОСОБА_2 районної у м. Дніпропетровську ради та ОСОБА_3 про визнання права власності - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційний суд Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя