Справа №22-ц-1685/10 Суддя-доповідач - Попруга
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2010 року м.Суми

колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Сумської області у складі:

Головуючого: Рибалки В.Г.

суддів: Криворотенка В.І., Попруги С.В.

з участю секретаря судового засідання - Федини Д.І.

розглянула у відкритому судовому засіданні у приміщенні апеляційного суду Сумської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 09 квітня 2010 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 районної санітарно-епідеміологічної станції, третя особа: відкрите акціонерне товариство «Укрнафта» в особі нафтовидобувного управління «Охтирканафтогаз» про визнання санітарно-гігієнічної характеристики умов праці такою, що частково не відповідає вимогам законодавства та фактичним умовам праці.

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 09 квітня 2010 року відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 районної санітарно-епідеміологічної станції, третя особа: відкрите акціонерне товариство «Укрнафта» в особі нафтовидобувного у правління «Охтирканафтогаз», про визнання санітарно-гігієнічної характеристики умов праці такою, що частково не відповідає вимогам законодавства та фактичним умовам праці.

В апеляційні скарзі ОСОБА_1, фактично посилаючись на неповне зясування судом обставин справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального права, просить скасувати рішення суду і ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Позивачка, зокрема, доводить, що суд не звернув увагу та не дав належної юридичної оцінки тому, що висновки оспорюваної нею характеристики частково не відповідають приписам Порядку складання та вимог до санітарно-гігієнічних характеристик умов праці, затвердженого наказом Міністерства охорони здоровя України 13.12.2004 року № 614, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 23 лютого 2005 року за № 260/10540 та фактичним умовам праці, в яких вона працює.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримала доводи апеляційної скарги, а представник відповідача ОСОБА_2 районної санітарно-епідеміологічної станції - ОСОБА_3 та представник третьої особи: ВАТ «Укрнафта» - ОСОБА_4 заперечували проти них, вважали рішення суду законним і обгрунтованим.

Судом першої інстанції, фактично встановлено, що ОСОБА_1 з 1980 року працює кухарем цеху робітничого постачання нафтогазовидобувного управління «Охтирканафтогаз» ВАТ «Укрнафта».

03 вересня 2008 року на вимогу позивачки, а не у звязку з її медичними показниками, лікар з гігієни праці ОСОБА_2 СЕС склав з дотриманням всіх вимог законодавства санітарно- гігієнічну характеристику умов праці ОСОБА_1, яка відповідає фактичним умовам праці позивачки, яку затвердив керівник районної СЕС.

Згідно висновку Центральної експертної комісії від 16 грудня 2008 року, діагноз: хронічний бронхіт II в стадії ремісії, прикореневий невмофіброз, не повязані з умовами праці ОСОБА_1 Інші захворювання, які виявлені у позивачки, не розглядались комісією як такі, що виникли у звязку з професією.

Хронічний бронхіт, виявлений у ОСОБА_1, може бути пов'язаний з професією лише за наявності тривалого вдихання пилу, або одночасної дії пилового, хімічного факторів. Робота позивачки не була повязана з такими виробничими факторами, як вдихання пилу.

Лікувально-профілактичні заклади, яким надано право встановлювати остаточний діагноз щодо професійних захворювань можуть надсилати запит в заклади державної санітарно- епідеміологічної служби з обгрунтуванням необхідних доповнень до санітарно-гігієнічної характеристики. Такі запити щодо ОСОБА_1 експертною комісією не надсилалися.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Постановляючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції врахував всі факти, що входять до предмета доказування. Встановлені факти, якими мотивовано рішення, підтверджуються належними і допустимими доказами, доведені відповідачем. Висновки суду про відсутність порушень прав та законних інтересів позивачки відповідають встановленим фактам, суд дійшов цих висновків з дотриманням та правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, оскільки не підтверджуються належними та допустимими доказами, мають характер припущень та не ґрунтуються на законі.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Названого обовязку позивачка не виконала, нею не надано письмових доказів, зокрема, висновків спеціалістів, які контролюють роботу відповідача, висновків судових експертиз, які б спростовували обставини та висновки, викладені у спірній санітарно-гігієнічній характеристиці умов праці (а.с. 7-11).

Спірну санітарно-гігієнічну характеристику складено з дотриманням строків, передбачених, зокрема, п.п. 1.14-1.20 вищезазначеного Порядку.

Керуючись ст.303, п.1 ч.І ст.307, ст.ст.308, 313 315, ст.319 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 09 квітня 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двох місяців безпосередньо до Верховного Суду України.

Головуючий

Судді