Справа №22ц-1852 Головуючий у 1-й інстанції - Левик Я.А.
Категорія: 57 Доповідач в апел. інстанції - Штефаніца Ю.Г.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 травня 2010 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого: Павлишина О.Ф.

суддів: Штефаніци Ю.Г., Мусіної Т.Г.

при секретарі: Смалюх У.З.

у відсутності сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу начальника управління праці та соціального захисту населення Золочівської державної адміністрації на постанову Золочівського районного суду Львівської області від 29 грудня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_2 до управління праці та соціального захисту населення Золочівської державної адміністрації про визнання протиправними дій відповідача та стягнення недоплаченої щомісячної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, -

в с т а н о в и л а:

31 серпня 2009 року позивачка ОСОБА_2 звернулась до суду з адміністративним позовом до управління праці та соціального захисту населення Золочівської державної адміністрації Львівської області, у якому просила визнати неправомірними дії відповідача щодо відмови їй у здійсненні перерахунку та виплаті допомоги на утримання дитини до досягнення нею трирічного віку у розмірі прожиткового мінімуму, встановленого для дітей віком до 6 років та зобов'язати зробити такий перерахунок та виплатити їй недоплачену державну допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за період з липня 2007 року по січень 2009 року.

Постановою Золочівського районного суду Львівської області від 29 грудня 2010 року заявлений позов задоволено частково. Судом визнано протиправними дії управління праці та соціального захисту населення Золочівської державної адміністрації Львівської області щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_2 допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку відповідно до Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» та ухвалено зобов'язати відповідача призначити та виплатити позивачу недоплачену допомогу по догляду за дитиною з 10 липня по 31 грудня 2007 року. В задоволенні решти позову відмовлено.

Не погодившись із постановою суду, її оскаржив відповідач, управління праці та соціального захисту населення Золочівської державної адміністрації Львівської області, який, покликаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить постанову суду першої інстанції скасувати, в задоволенні заявленого позову відмовити (а.с.22).

Вимоги за апеляційною скаргою обґрунтовує тим, що відповідно до ст.23 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобов'язання та платежі з бюджету можна здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення. Однак суд не зважив при прийнятті рішення на відсутність бюджетних коштів для проведення відповідних доплат. Стверджує, що нарахування і виплата позивачці допомоги по догляду за дитиною були здійснені в розмірах , встановлених Законом України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», а позовні вимоги не ґрунтуються на нормах чинного законодавства.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи законність і обґрунтованість оскаржуваної постанови суду в межах доводів апеляційної скарги та позовних вимог, колегія суддів приходить до переконання, що подана скарга задоволенню не підлягає з наступних мотивів.

Як вбачається з матеріалів справи та фактично визнано сторонами, позивач ОСОБА_2 є матір'ю малолітньої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та у відповідності до ст.15 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» у редакції, що була чинною на час виникнення та існування спірних правовідносин у 2007 році, мала право на отримання щомісячної допомоги у встановленому законом розмірі прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що в 2007 році відповідач протиправно не здійснив нарахування та виплату ОСОБА_2 в повному обсязі такої допомоги, та дійшов вірного висновку про те, що з Управління праці та соціального захисту населення Золочівської державної адміністрації Львівської області, як суб'єкта владних повноважень, слід стягнути суму цієї допомоги за вказаний період із врахуванням розміру, визначеного ст.15 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми».

Такі висновки суду першої інстанції, на думку колегії суддів, відповідають нормам матеріального права і фактичним обставинам справи.

Згідно вимог ст.ст.13, 14 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» особа, яка фактично здійснює догляд за дитиною має право на допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, яка виплачується щомісяця з дня призначення допомоги по догляду за дитиною по день досягнення дитиною вказаного віку.

Розмір державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку визначений ч.1 ст.15 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» (в редакції, яка діяла до 01.01.2008р.) і повинен відповідати розміру встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років. Допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається на кожну дитину незалежно від кількості народжених (усиновлених, взятих під опіку) дітей у сім'ї, по догляду за якими надається допомога.

Однак, пунктом 14 ст.71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» дію ч.1 ст.15 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» було зупинено на 2007 рік. При цьому ч.2 ст.56 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» було передбачено, що розмір щомісячної грошової допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, яка виплачується відповідно до Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми», що дорівнює різниці між 50 відсотками прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 90 гривень для незастрахованих осіб та не менше 23 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, для застрахованих осіб, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Проте, рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007р. дані положення ст.56 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» визнані такими, що не відповідають Конституції України.

Відповідно до ч.2 ст.152 Конституції України закони, інші нормативно-правові акти або їх положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

З наведеного слідує, що починаючи з 09.07.2007року і до 31.12.2007 року включно, розрахунок зазначеної допомоги, яка виплачувалася позивачу, повинен був проводитися у розмірі, встановленому законом для прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років.

В частині визначення розміру допомоги позивачу колегія суддів враховує, що згідно ст.62 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» прожитковий мінімум на одну особу на місяць для дітей віком до 6 років складає: з 01 квітня - 463 грн., з 01 жовтня - 470 грн.

Звідси, сума заборгованості перед позивачем за період з 09.07.2007р. до 31.12.2007р. включно повинна обраховуватися із урахуванням вищевказаних розмірів допомоги.

Оскільки функції з призначення, нарахування та виплати допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку відповідно до постанови КМ України № 32 від 16.01.2007р. «Питання виплати застрахованим особам допомоги при народженні дитини та по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку» здійснюють органи праці та соціального захисту населення за місцем проживання застрахованих осіб, відповідний обов'язок правильно покладений судом на відповідача у справі.

Покликання апелянта на відсутність бюджетного фінансування передбачених Законом України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» соціальних виплат як на причину невиконання покладених на нього зобов'язань колегією суддів до уваги не приймаються, оскільки реалізація особою права, що пов'язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування постанови колегія суддів не вбачає.

Керуючись п.п.1,2 Прикінцевих і перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвідомчості справ, пов'язаних із соціальними виплатами» від 18 лютого 2010 року, ст. ст. 303, 304, п. 1 ч.1 ст. 307, ст. 308, п. 1 ч. 1 ст. 314, ст.ст. 315, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу начальника управління праці та соціального захисту населення Золочівської державної адміністрації Львівської області відхилити.

Постанову Золочівського районного суду Львівської області від 29 грудня 2010 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: Павлишин О.Ф.

Судді: Мусіна Т.Г.

Штефаніца Ю.Г.