Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

28 грудня 2010 року. Справа № 2-1261/10

Вільногірський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Шаповала Г.І.

при секретарі Кудіній Н.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Вільногірську, Дніпропетровської області, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,

У С Т А Н О В И В:

Згідно позову, що надійшов до суду 25.11.2010 року, позивач, посилаючись на ст.ст. 526,545, 625,629, 1046 ЦК України, прохає стягнути на її користь з відповідача заборгованість за договором позики від 17.12.2007 року, яка станом на 19.11.2010 року склала суму 9203.43 грн., та судові витрати.

В обґрунтування позову зазначено, що 19.12.2007 року між сторонами в усній формі був укладений договір позики, за яким відповідач позичив у позивача 6.400.00 грн. та зобовязався повернути борг до 28.01.2008 року, про що надав розписку з підтвердженням умов договору. Станом на 28.01.2008 року і по цей час відповідач борг не повернув, не дивлячись на те, що позивач неодноразово зверталася до нього з проханням повернути позичені гроші. Окрім того, позивач, відповідно до вимог ч.2 ст.625 ЦК України, нарахувала на суму боргу інфляційні втрати на суму 2263.68 грн. та 3 відсотки річних від простроченої суми що склало 539.75 грн.

В судовому засіданні позивач в повному обсязі підтримала позовні вимоги та їх обґрунтування, викладені в позовній заяві, та додатково пояснила, що відповідач визнавав борг і в забезпечення його надав заповіт, за яким йому заповідалася квартира.

Відповідач в судове засідання не зявився, причину неявки не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності та заперечень проти позову не надав, але сам був повідомлений про місце і час судового засідання належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення повістки 16.12.2010 року.. З врахуванням думки позивача, яка не заперечувала проти проведення судового розгляду справи за відсутності відповідача, суд на підставі ст.ст.169, 224 ЦПК України на місці ухвалив розгляд справи проводити заочно, за відсутності відповідача, який не зявився в судове засідання без поважних причин.

Суд вважає, що між сторонами мають місце правовідносини, які виникають із факту укладення договору позики грошових коштів, та з факту порушення зобовязань, що витікають із договору позики грошових коштів.

Відповідно до цих правовідносин, пояснень позивача, та внаслідок дослідження в судовому засіданні та оцінки в сукупності всіх представлених доказів: копії розписки ОСОБА_2 від 19.12.2007 року, де зазначено, що він отримав від позивача гроші в сумі 6400 грн., які зобовязався повернути вчасно, до 28 січня. Гроші взяв під нерухомість, якою він управляє за довіреністю. Тут же зазначено св. ОСОБА_3, та стоять підписи свідка та відповідача; квитанцій від 25.11.2010 року про сплату позивачем судового збору 92.00 грн., та інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи 120 грн., керуючись законом, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню в повному обсязі, за наступних підстав.

Договір позики між сторонами був укладений в усній формі, на підтвердження якого позичальником була надана письмова розписка, в якій зазначено, що гроші ним отримано в сумі 6400 грн. і він зобовязується повернути гроші до 28 січня, вчасно, що узгоджується з ст. 1047 ЦК України.

Відповідно до умов договору позики, зазначених в розписці від 19.12.2007 року, позивач свої зобовязання виконав повністю та передав відповідачу грошову позику в сумі 6 400 (шість тисяч чотириста гривень), відповідач свої зобовязання про повернення зазначеної суми грошей не виконав до цього часу.

Згідно ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Договір позики є укладеним з моменту передання грошей.

Згідно ч.2 ст.1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми.

Згідно ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у такій самій сумі, що була передана йому, в строк и в порядку, що встановлені договором.

Згідно ст.611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму згідно ст.625 цього Кодексу.

Згідно ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший процент річних не встановлений договором або законом.

Суд погоджується з розрахунком, зазначеним в позові, інфляційних втрат та 3-х відсотків річних, нарахованих на суму боргу за період з 28.01.2008 року по 19.11.2010 року.

Згідно ст.ст.11,626 ЦК України, цивільні права та обовязки виникають із договору, в силу зобовязання одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої особи (кредитора) визначені дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його зобовязання.

Згідно ст.526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Судові витрати, понесені позивачем, в виді сплати судового збору (державне мито) в сумі 92.00 грн., оплати витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120.00 грн., всього на суму 212 грн., відповідно до ст.ст. 79,84, 88 ЦПК України, належить стягнути з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 88, 209 ч.3, 212-215,222-233, 294 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який мешкає АДРЕСА_1, та зареєстрований за місцем проживання ІНФОРМАЦІЯ_2, (інші дані відсутні), на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_4, і/к НОМЕР_1, яка мешкає та зареєстрована за місцем проживання ІНФОРМАЦІЯ_5, - 9 415.43 грн. (девять тисяч чотириста пятнадцять гривень 43 копійки), із яких: 6 400 грн. - сума боргу за договором позики, 539.75 грн. 3% річних від простроченої суми, 2263.68 грн. інфляційні втрати, 92 грн. для відшкодування сплаченого судового збору, 120 грн. для відшкодування витрат з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не зявився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення через Вільногірський міський суд, Дніпропетровської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Копію рішення протягом двох днів з часу виготовлення його в повному обсязі надіслати рекомендованим листом із повідомленням про вручення відповідачу.

Головуючий суддя Шаповал Г.І.