Справа № 2-3069/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.07.2010 року Балаклійський районний суд Харківської області в складі: головуючого - судді Тімонової В.М., при секретарі - Василенко О.І., позивача - ОСОБА_1,

відповідача - Управління пенсійного фонду України у Балаклійському районі Харківської області,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України у Балаклійському районі Харківської області про зобов»язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

21.06.2010 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, в якому просить визнати незаконними дії управління Пенсійного фонду України в Балаклійському районі Харківської області щодо не нарахування та не виплати підвищення до пенсії як дитині війни з 09.07.2007 року в належному розмірі; зобовязати відповідача здійснити перерахунок пенсії з підвищенням її на 30 % мінімальної пенсії за віком, починаючи з 09.07.2007 року та провести відповідні виплати; а також стягнути із відповідача судові витрати.

В обгрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що він є пенсіонером, має статус «дитина війни», у звязку з чим відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» він має право на доплату до пенсії в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком. Незважаючи на викладені вимоги діючого законодавства відповідач здійснював виплату підвищення до пенсії в меншому розмірі.

В судове засідання позивач не зявився, надав заяву, в якій підтримав позовні вимоги, просив розглянути справу без його участі.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, надав заяву, в якій просить розглянути справу без його участі.

В своїй письмових запереченнях відповідач просить суд відмовити задоволенні позову, посилаючись на те, що управління Пенсійного фонду України у Балаклійському районі діяло згідно діючого законодавства, не порушуючи норм пенсійного права, а отже вимоги позивача є безпідставними. Відповідач вказує на те, що органи Пенсійного фонду мають використовувати кошти тільки на виплати, вичерпний перелік яких визначений діючим законодавством, до яких виплати підвишення пенсії відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» не відносяться.

Відповідач вважає свої дії правомірними також через невизначеність на законодавчому рівні за рахунок яких коштів повинні здійснюватися ці виплати та який розмір мінімальної пенсії за віком необхідно застосовувати при обчисленні таких доплат. При цьому зазначає про необгрунтованість доводів позову щодо застосування до спірних правовідносин ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», оскільки розмір мінімальної пенсії за віком, встановлений абзацом 1 частини 1 цієї статті застосовується виключно для визначення розмірів пенсії, призначених за цим Законом.

Враховуючи наявність відповідних заяв від позивача та представника відповідача суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" дитиною вій особа, яка є громадянином України та якій на час закінчення Другої світової війни (2 веі 1945 року) було менше 18 років.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 народився 24 червня 1937 /а.с.6/. Позивач має статус «дитини війни» і перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного ф України в Балаклійському районі Харківської області, отримує пенсію по інваліді /пенсійне посвідчення № 114209 від 10.11.1969 року /а.с.7/.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» дітям в пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Виходячи з того, що позивачка є дитиною війни, суд вважає, що на неї повн; розповсюджуються всі пільги та соціальні гарантії, передбачені Законом України « соціальний захист дітей війни», в тому числі й право на підвищення пенсії на 30% мінімал пенсії за віком, як передбачено статтею 6 зазначеного Закону.

Розмір мінімальної пенсії за віком, визначений ст.28 Закону України « загальнообовязкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року. Згідно цієї но мінімальна пенсія за віком дорівнює прожитковому мінімуму, встановленого для осіб, втратили працездатність.

Із заперечень відповідача встановлено, що позивачу в 2007 році не здійснювал зазначені виплати, з посиланням на відсутність коштів та на невизначеність розрахункс величини /мінімальної пенсії за віком/ для розрахунків підвищень до пенсії категорії громах які мають статус дітей війни.

З 01.01.2008 року позивачу встановлено підвищення до пенсії як особі, яка має ста «дитина війни» в сумі 47 грн. щомісячно, з 01.04.2008 року - 48,10 грн. щомісячно, з 22.05.2( року - 48,10 грн. щомісячно, з 01.07.2008 року - 48,20 грн. щомісячно, з 01.10.2008 року - 49 грн. щомісячно. З 01.01.2009 року позивач отримує підвищення до пенсії в розмірі 49,80 г] щомісячно. Всього за період 2008-2010 роки позивачу виплачено підвищення до пенсії в розм 1425,90 грн.

При цьому, з 01.01.2008 року по 22.05.2008 року відповідач здійснював нарахування підставі п.41 розділу 2 Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та п внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28.12.2007 року, а з 22.05.2008 рок/ на підставі Постанови КМУ «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадя №530 від 28.05.2008 року.

Згідно ст.7 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», фінансове забезпечен державних соціальних гарантій, передбачених цим Законом, здійснюється за рахунок коші Державного бюджету України.

Відповідно до п.12 ст.71 Закону України «Про Державний бюджет на 2007 рік», дію стат 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», з урахуванням ст.111 цього Закон було зупинено.

Рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 року за №6-рп/2007, у справі поданням 46 народних депутатів України щодо відповідності Конституції У країн (конституційності) положень статей 29, 36, ч.2 ст.56, ч.2 ст.62, ч.І ст.66, п.п. 7, 9, 12, 13, 14, 2'. 29, 30, 39, 41, 43, 44, 45, 46 ст.71, ст.ст.98, 101, 103, 111 Закону України «Про Державни бюджет України на 2007 рік» (справа про соціальні гарантії громадян), визнано таким, що н відповідає Конституції України (є неконституційним) положення п.12 ст.71 Закону Україн: «Про Державний бюджет на 2007 рік», яким зупинено дію ст.6 Закону України «Про соціальниі захист дітей війни», з урахуванням ст. 111 цього Закону.

Рішення Конституційного Суду України у цій справі має преюдиціальне значення длі судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у звязку з правовідносинами, як виникли внаслідок дії положень статей зазначеного закону, що визнані неконституційним;-:

з

Рішення Конституційного Суду України є обовязковим до виконання на території України, остаточним і не може бути оскаржене.

Відповідно до ч.2 ст.152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом рішення про їх неконституційність.

Виходячи з приписів ч.2 ст.152 Конституції України та дати ухвалення рішення Конституційним Судом України відповідач повинен був нараховувати та сплачувати позивачу підвищення до пенсії, передбачене ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» з 09.07.2007 року.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги, які стосуються виплати підвищення до пенсії за період з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Стосовно позовних вимог щодо зобов'язання відповідача здійснити перерахунок та виплату підвищення до пенсії за 2008 рік, суд вважає ці вимоги такими, що підлягають задоволенню частково, виходячи з наступного.

Відповідно до п.41 розділу 2 Закону України „Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України текст статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" викладено в наступній редакції.: «Дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни. Ветеранам війни, які мають право на отримання підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, відповідно до цього Закону та Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту дане підвищення провадиться за їх вибором згідно з одним із законів».

Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року за №10-рп/2008 року, у справі за конституційними поданнями Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень ст.65 розділу 1, пунктів 61, 62, 63, 66 розділу 2, пункту 3 розділу 3 Закону України „Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України і 101 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень ст. 67 розділу 1, п.п. 1-4, 6-22, 24-100 розділу 2 Закону України „Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України (справа щодо предмета та змісту закону про Державний бюджет України), визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) положення п.п.41 розділу 2 Закону України „Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України.

Рішення Конституційного Суду України у цій справі має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначеного закону, що визнані неконституційними. Рішення Конституційного Суду України є обов'язковим до виконання на території України, остаточним і не може бути оскаржене.

Виходячи із системного аналізу зазначених норм законодавства, рішення Конституційного Суду України від 22.05.2008 року та приписів ч.2 ст.152 Конституції України, суд дійшов висновку, що до 22.05.2008 року, тобто до ухвалення зазначеного рішення Конституційним Судом України, відповідач, здійснюючи позивачу підвищення до пенсії, передбачене ст.6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни в редакції від 01.01.2008 року, з урахуванням п.п.41 розділу 2 Закону України „Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України, діяв на підставі та у відповідності з діючою нормою зазначених законів, а тому позовні вимоги щодо стягнення підвищення до

пенсії у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком з 01.01.2008 року по 21.05.2008 ро задоволенню не підлягають.

Проте з 22.05.2008 року відповідач повинен був нараховувати та сплачувати позива підвищення до пенсії, передбачене ст.6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни редакції, яка діяла до 01.01.2008 року, оскільки з моменту ухвалення Конституційним Сул України рішення щодо неконституційності пп..41 розділу 2 Закону України „Про Держави бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України, ця нор втратила чинність та не підлягала застосуванню.

Оскільки в 2009 році ніяких змін до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист ~ війни» не вносилось, позивач в 2009 році мав право на отримання підвищення до пежі розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком.

Стосовно позовних вимог про зобовязання здійснити перерахунок пенсії за 2010 р.г. суд зазначає наступне.

Статтею 52 Закону України «Про Державний бюджет України на 2010 рік» встановлеї прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, в таких розмірах: з 01 січня 2і року - 695 гривень, з 01 квітня 2010 року - 706 гривень.

Таким чином, позивачу розмір щомісячної доплати до пенсії згідно Закону України «Г соціальний захист дітей війни» повинен розраховуватися, виходячи із наведених розмі прожиткового мінімуму.

Судом встановлено, що нарахування та виплата позивачу підвищення до пенсії як диті війни здійснювалось відповідачем в розмірі нижчому, ніж передбачено діючим законодавствс

Суд не приймає до уваги доводи відповідача про відсутність бюджетного фінансуванні обсязі, передбаченому Законом України «Про соціальний захист дітей війни» для здійснен соціальних виплат, оскільки відповідно до вимог ст. З Конституції України права і свободи їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, головним обовязком яко утвердження і забезпечення прав і свобод людини.

Постановляючи рішення у даній справі, суд виходить з того, що конституційні принциг на яких базується здійснення прав та свобод людини і громадянина України, включаючи і пра на пенсійне забезпечення, передбачене Конституцією України та іншими Законами України, може бути скасоване, звужене. Правовою гарантією забезпечення державою даного права виконання прийнятих на себе зобовязань.

Відповідно до статті 64 Конституції України конституційні права і свободи людини громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Згідно ч. 1 та ч. 9 ст. 8 ЦПК України суд вирішує справи відповідно до Конституї України, законів України та міжнародних договорів, згода на обов»язковість яких надаї Верховною Радою України. Забороняється відмова в розгляді справи з мотивів відсутнос неповноти, нечіткості, суперечливості законодавства, що регулює спірні відносини.

Таким чином, доводи відповідача, в частині неврегульованості на законодавчому рів порядку здійснення доплат особам, які мають статус дітей війни не може бути підставою для не здійснення або відмови в задоволенні позову.

Щодо доводів стосовно відсутності підстав для застосування до спірних правовідноси ст. 28 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування від 09.07.20С року № 1058-ІУ, суд зазначає наступне.

Сторонами по справі не заперечується, що позивач відповідно до ст. 6 Закону Україні „Про соціальний захист дітей війни має право на отримання доплати до пенсії у розмірі 30°/ мінімальної пенсії за віком.

За чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише зі правилами, передбаченими ст. 28 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійні страхування, іншого нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір абс встановлював інший розмір, немає.

З огляду на викладене, суд вважає необгрунтованими доводи відповідача щодс

стосування положення ч.З ст. 28 зазначеного Закону, з якої випливає, що мінімальний розмір :нсії за віком, встановлений абзацом 1 частини 1 цієї статті, застосовується виключно для [значення розмірів пенсії, призначених згідно з цим Законом, оскільки наявність такої норми відсутність іншого мінімального розміру пенсії за віком не є підставою для відмови в алізації позивачем конституційної гарантії, встановленої ст. 46 Конституції України та права отримання доплати до пенсії, передбаченої ст. 6 Закону України „Про соціальний захист гей війни.

Суд вважає за можливе застосувати саме частину 1 ст. 28 Закону України «Про альнообовязкове державне пенсійне страхування», оскільки в даному випадку мінімальний змір пенсії за віком використовується не для визначення розміру будь-якої пенсії, а лише як ефіцієнт для визначення розміру щомісячної доплати до пенсії, передбаченої Законом :раїни «Про соціальний захист дітей війни», оскільки цей закон передбачає в якості критерію значення розміру щомісячної доплати до пенсії, що на думку суду, не суперечить вимогам л ини 3 статті 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Крім того, суд вважає безпідставними посилання відповідача на відсутність коштів щодо іезпечення виплат зазначеної доплати до пенсії.

Як зазначено у Рішенні Конституційного Суду України від 11 жовтня 2005 року № 8- 2005 (справа про рівень пенсії і щомісячного довічного грошового утримання) зміст прав і >бод людини - це умови і засоби, які визначають матеріальні та духовні можливості людини, )бхідні для задоволення потреб її існування і розвитку. Обсяг прав людини - це кількісні сазники відповідних можливостей, які характеризують його множинність, величину, енсивність і ступінь прояву та виражені у певних одиницях виміру.

Звуження змісту прав і свобод означає зменшення ознак, змістовних характеристик кливостей людини, які відображаються відповідними правами та свободами, тобто якісних актеристик права. Звуження обсягу прав і свобод - це зменшення кола суб'єктів, розміру иторії, часу, розміру або кількості благ чи будь-яких інших кількісно вимірюваних азників використання прав і свобод, тобто їх кількісної характеристики.

Враховуючи те, що позивач є дитиною війни, він наділений державою певним правовим гусом, який включає в себе й право на додаткові елементи соціального захисту, зокрема во на отримання надбавки до пенсії.

Наділивши дітей війни зазначеною соціальною гарантією, держава таким чином взяла на ї публічне зобов'язання забезпечити належний матеріальний рівень осіб, які є дітьми війни.

Тобто, між позивачем і державою встановлено певний правовий зв'язок у визначеній рі життєдіяльності, який характеризується наявністю зобов'язання держави забезпечити альний захист дітей війни.

Статтею 22 Конституції України визначено, що конституційні права і свободи нтуються. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не чекається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Таким чином, держава взяла на себе зобовязання забезпечити реалізацію громадянами х конституційних прав.

Виходячи з принципу верховенства права, закріпленого ст. 8 Конституції України, щипу пріоритетності законів над урядовими нормативними актами, у звязку з чим Закони іїни мають вищу юридичну силу, суд вважає, що при вирішенні даного спору, підлягає зсуванню саме ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», в редакції, яка діє і прийняття рішень Конституційним Судом України, з урахуванням вимог ст. 28 Закону іїни «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», яка визначає мінімальну ію за віком на рівні прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, а не зазначена постанова Кабінету Міністрів України, на підставі якої позивачу здійснювалось жування та виплата підвищення до пенсії як дитині війни.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про незаконність дій Управління ійного фонду України у Балаклійському районі у Харківській області щодо нарахування і

виплати позивачу підвищення до пенси як дитині вшни у розмірі нижчому, НІЖ передбачено діючим законодавством.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свобо інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України.

Згідно з ч.2 ст. 1 ЦК України до майнових відносин, заснованих на адміністративно? іншому владному підпорядкуванні однієї сторони другій стороні, цивільне законодавст застосовується, якщо інше не встановлено законом.

Враховуючи наявність спеціальних законодавчих актів, які підлягають застосуван справах із соціальних правовідносин, що носять публічно-правовий характер, для захист ОСОБА_1 суд вважає за необхідне визнати незаконними дії Управління Пенсійного (| України в Балаклійському районі Харківської області по не виконанню з 09 липня 2007 ро 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року по 15 липня 2010 року приписів статті 6 3; України «Про соціальний захист дітей війни» та прийняти рішення про зобов'я відповідача здійснити позивачу перерахунок та виплату підвищення до пенсії як дитині за період з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року і до порядку визначення розміру державної соціальної підтримки дітей війни відповідь законодавства.

Посилання відповідача на ст.257 ЦК України суд не приймає до уваги, оскільки пс вимоги заявлені в межах строку позовної давності.

Розподіл судових витрат суд здійснює згідно вимог ст.88 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.8, 19, 22, 46, 75, 92, 152 Конституції, ст.ст 10-11, 15, 60, 88, 208-233 ЦПК України, ст.ст.1, 257 Цивільного кодексу України, України. 6, 7 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», ст. 28 Закону України загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», Законом України «Про Держ; бюджет України на 2007 рік» від 19.12.2006 року, Рішенням Конституційного суду Украї 6-рп/2007 від 09.07.2007 року, Законом України «Про державний бюджет України на 2008 про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28.12.2007 року, Рііік Конституційного Суду України №10-рп/2008 від 22.05.2008 року, Законом України Державний бюджет України на 2009 рік» від 26.12.2008 року, Законом України встановлення прожиткового мінімуму та мінімальної заробітної плати» від 20.10.2009 рої 52 Закону України «Про Державний бюджет України на 2010 рік», суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати незаконними дії Управління Пенсійного фонду України в Балаклійс: районі Харківської області по не виконанню з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року травня 2008 року по 15 липня 2010 року приписів статті 6 Закону України «Про соціа захист дітей війни», яка призвела до порушення прав ОСОБА_2 на своєчасне нарахування та отримання підвищення до пенсії.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Балаклійському районі Харкі: області провести ОСОБА_1 перерахунок пеі підвищенням її на 30 % мінімальної пенсії за віком з розміру, встановленого ч.І ст.28 З України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та провести відп виплати з урахуванням виплачених сум за період з 09 липня 2007 року по 31 грудня 200' та з 22 травня 2008 року і до зміни порядку визначення розміру державної соціальної підт] дітей війни відповідно до законодавства.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 з Державного бюджету Уі 8 грн. 50 коп., та з управління Пенсійного фонду України в Балаклійському районі Харкі області 37 грн.

шення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області через ськиий районний суд. Заява про оскарження рішення може бути подана протягом 10- і дня проголошення рішення, а апеляційна скарга - протягом 20-ти днів після подання о апеляційне оскарження або протягом 10-ти днів без попереднього подання заяви про не оскарження.

овний текст рішення уготовлено 19.07.2010 року.

СУДДЯ