Справа № 2-762/ 2010 року
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.09.10 Глухівський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді САПОНА О.В..

при секретарі Самойленко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Глухові справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Добробут-1», третя особа на стороні відповідача - ОСОБА_2 про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, мотивуючи його тим, що рішенням засновників ТОВ «Добробут-1» від 22 січня 2008 року його було призначено на посаду директора вищевказаного товариства. В подальшому, 15 січня 2010 року відбулися загальні збори засновників ТОВ «Добробут-1» на яких вирішувалося питання про визначення часток засновників даного товариства. Оскільки учасники не змогли вирішити вищевказане питання на цих зборах, було вирішено призначити наступні збори на 26 лютого 2010 року на 14 год. по вул.Спаська,19 в м.Глухові. У зазначений час він прийшов на збори, однак кабінет, де вони мали бути проведені, виявився зачиненим.

Після цього, 12 березня 2010 року представник ОСОБА_2, яка є одним із засновників товариства, вручив йому протокол загальних зборів учасників ТОВ «Добробут-1» від 26 лютого 2010 року. Відповідно до даного протоколу, на загальних зборах учасників товариства було прийняте рішення про відсторонення його від посади директора товариства та було прийняте рішення про звільнення його з посади директора ТОВ «Добробут-1» на підставі п.1.ч.1 ст.41 КЗпП України з 12 березня 2010 року, а у разі його тимчасової непрацездатності - в перший робочий день.

Відсторонення та звільнення його з посади було мотивоване тим, що він, як директор товариства, при розгляді в господарському суді Сумської області справи за позовом одного із учасників товариства ОСОБА_3 до ТОВ «Добробут-1», подав заяву, в якій він визнав цей позов, самоусунувся від виконання своїх службових обовязків, чим допустив одноразове грубе порушення свої службових обовязків, оскільки директор зобовязаний представляти інтереси товариства в органах державної влади та управління, в судах та господарських судах і захищати його інтереси.

Позивач вважає такі дії відповідача незаконними, оскільки загальні збори учасників товариства від 26 лютого 2010 року були проведені учасниками, які загалом володіли часткою в розмірі 50% від розміру статутного фонду товариства, а тому вищевказані збори були неповноважними. Під час проведення цих зборів була змінена редакція одного із питань, які стояли на порядку денному і було розглянуте питання про усунення від виконання обовязків директора товариства, хоча таке питання могло розглядатись лише за умови, що воно було поставлене не пізніш ніж за 25 днів до початку зборів.

Крім того, позивач вважає, що він не допустив жодного порушення своїх службових обовязків, оскільки діючим законодавством не передбачено, щоб директор товариства був зобовязаний особисто приймати участь у всіх судових засіданнях, а в справі за позовом ОСОБА_3 до ТОВ «Добробут-1» він висловив лише свою особисту думку щодо предмета спору. Крім того, у нього були відсутні правові підстави заперечувати проти позову. Таким чином, він не спричинив і не міг спричинити жодної шкоди інтересам підприємства.

За таких обставин позивач вважає, що його незаконно звільнили з посади директора ТОВ «Добробут-1», а тому він просить суд поновити його на посаді директора вищевказаного товариства. В подальшому позивач доповнив свої вимоги і просить суд стягнути з відповідача на свою користь середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 12 березня 2010 року по день постановлення рішення суду.

Відповідач позову не визнав, мотивуючи свою позицію тим, що ОСОБА_1 пропустив передбачений ст.233 КЗпП України місячний строк для звернення із позовом до суду про поновлення на роботі. Крім того, із позивачем трудовий договір в письмовій формі не укладався, а тому між позивачем і ТОВ «Добробут-1» були відсутні трудові відносини. За таких обставин позовні вимоги ОСОБА_1 відповідач вважає безпідставними.

Представник третьої особи також надав суду заперечення проти позову, які аналогічні запереченням представника відповідача. Також представник третьої особи вважає, що процедура звільнення ОСОБА_1 із займаної посади була дотримана відповідно до вимог чинного законодавства. Крім цього, він вважає позовні вимоги ОСОБА_1 безпідставними ще і з тих підстав, що 9 липня 2010 року відбулися позачергові загальні збори учасників ТОВ «Добробут-1», на яких було прийняте рішення, про виключення з рішення загальних зборів учасників товариства від 26 лютого 2010 року, вказівку про звільнення ОСОБА_1 з посади директора ТОВ «Добробут-1» за ст.41 ч.1 п.1 КЗпП України. Таким чином, на даний час ОСОБА_1 уже поновлений на посаді директора ТОВ «Добробут-1», а тому відсутні підстави для задоволення його позову.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, третьої особи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав:

Судом встановлено, що рішенням засновників ТОВ «Добробут-1» від 22 січня 2008 року позивача було призначено на посаду директора вищевказаного товариства. Також з матеріалів справи вбачається, що 26 лютого 2010 року відбулися загальні збори учасників товариства з обмеженою відповідальністю «Добробут-1» на яких було прийняте рішення про усунення позивача від виконання обовязків директора ТОВ «Добробут-1» з 12 березня 2010 року та було прийнято рішення про звільнення його із посади директора на підставі ст.41ч.1 п.1КЗпП України з 12 березня 2010 року, а у разі його тимчасової непрацездатності в перший робочий день.

Також із матеріалів справи вбачається, що на підставі вищевказаного рішення загальних зборів учасників товариства, 12 березня 2010 року головою товариства ТОВ «Добробут -1» був виданий наказ № 1-3-10 за яким позивач ОСОБА_1 був відсторонений ( усунутий) від виконання обовязків директора ТОВ «Добробут-1» з 12 березня 2010 року та звільнений в цей же день із займаної посади за п.1ч.1 ст.41 КЗпП України При цьому з матеріалів справи вбачається, що копію вищевказаного наказу позивач ОСОБА_1 отримав 12 березня 2010 року.

Відповідно до ст.232 КЗпП України безпосередньо в судах розглядаються трудові спори за заявами працівників про поновлення на роботі незалежно від підстав припинення трудового договору, зміну дати і формулювання причини звільнення.

В той же час, із матеріалів справи вбачається, що 9 липня 2010 року відбулися позачергові загальні збори учасників ТОВ «Добробут-1», на яких було прийняте рішення, про виключення з рішення загальних зборів учасників товариства від 26 лютого 2010 року, вказівку про звільнення ОСОБА_1 з посади директора ТОВ «Добробут-1» за ст.41 ч.1 п.1 КЗпП України. Таким чином, судом встановлено, що на даний час ОСОБА_1 уже поновлений на посаді директора ТОВ «Добробут-1», а тому відсутній предмет спору, і відповідно, підстави для задоволення позову.

Тому вимоги ОСОБА_1 в частині поновлення його на посаді директора ТОВ «Добробут-1» не підлягають задоволенню.

Так само суд вважає, що не підлягають задоволенню вимоги позивача щодо стягнення з відповідача середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Так, судом встановлено, що рішенням загальних зборів учасників ТОВ «Добробут -1» від 26 лютого 2010 року було прийняте рішення про усунення (відсторонення) позивача від виконання обовязків директора вищевказаного товариства з 12 березня 2010 року, про що був виданий відповідний наказ. При цьому до теперішнього часу дане рішення про усунення позивача від виконання обовязків директора не визнане незаконним, а наказ про усунення позивача від виконання обовязків директора не визнаний незаконним. Тобто починаючи з 12 березня 2010 року позивач ОСОБА_1 не виконував своїх службових обовязків, а тому заробітна плата не повинна була виплачуватись.

Крім того, судом встановлено, що трудовий договір у письмовій формі між позивачем та відповідачем не укладався, збори учасників товариства, де б визначались умови та порядок оплати праці позивача як директора товариства, не проводились.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд не вбачає підстав для задоволення вимог позивача в частині стягнення з відповідача середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

На підставі викладеного, керуючись ст. 10, 11, 60, 212 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Добробут-1», третя особа на стороні відповідача - ОСОБА_2 про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в звязку із необґрунтованістю позовних вимог.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана в апеляційний суд Сумської області протягом 10 з дня його проголошення.

Суддя