Справа №22-ц-4827 Суддя-доповідач - Ільченко
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2010 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого - Смирнової Т.В.

суддів - Ільченко О.Ю., Ведмедь Н.І.

з участю секретаря судового засідання - Пархоменко А.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 02 листопада 2010 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Відкритого акціонерного товариства «Укрнафта», третя особа - відділ Державної виконавчої служби Охтирського міськрайонного управління юстиції, про відшкодування моральної шкоди,

встановила:

Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 02 листопада 2010 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати зазначене рішення суду і ухвалити нове рішення про задоволення позову, при цьому посилається на неповне з'ясування обставин справи, порушення норм матеріального і процесуального права. Зазначає, що судом не враховано, що діями відповідача щодо невиплати одноразової винагороди під час виконання судового рішення йому заподіяно моральну шкоду.

Як встановлено судом першої інстанції, рішення апеляційного суду від 11 листопада 2009 року про стягнення з Качанівського ГПЗ ВАТ «Укрнафта» 1838 грн. 79 коп. винагороди та судових витрат знаходиться на виконанні у відділі ДВС Охтирського МРУЮ з 08 грудня 2009 року (а.с.16). Суд вважав, що у позивача відсутні підстави для стягнення моральної шкоди з Качанівського ГПЗ, так як він пропустив строки звернення до суду та не довів факту заподіяної моральної шкоди.

Заслухавши пояснення представників відповідача та третьої особи, які заперечували проти апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач в червні 2009 року до суду з позовом про стягненням винагороди за підсумками роботи за 2008 рік, вимог про стягнення моральної шкоди він не заявляв.

Встановлено, що рішення апеляційного суду від 11 листопада 2009 року про стягнення на користь ОСОБА_1 винагороди в розмірі 1838 грн. 79 коп. та судових витрат знаходиться на виконанні у відділі державної виконавчої служби Охтирського міськрайонного управління юстиції з грудня 2009 року.

Позивач в цій справі вимоги про відшкодування моральної шкоди обгрунтовував по-перше з підстав, передбачених ст.237-1 КЗпП України, що не була виплачена винагорода за 2008 рік, і по-друге з підстав, передбачених ст.1167 ЦК України, що моральна шкода в розмірі 3000 грн. спричинена йому відповідачем - Качанівським ГПЗ внаслідок затягування та уникнення від сплати боргу.

Перевіряючи доводи позивача, судом першої інстанції обґрунтовано було взято до уваги те, що відсутні підстави для стягнення моральної шкоди відповідно до вимог ст.237-1 КЗпП України, оскільки позивач пропустив строк звернення до суду з такими вимогами.

Крім того, позивач не обґрунтував факт спричинення моральної шкоди в частині цих вимог та не надав доказів на підтвердження того факту, що невиплатою винагороди за підсумками роботи за 2008 рік, ним були втрачені нормальні життєві звязки та потрібні були додаткові зусилля для організації свого життя і це привело до моральних страждань.

Стосовно іншої вимоги щодо стягнення моральної шкоди з підстав, передбачених ст.ст.23, 1167 ЦК України за ухилення відповідачем від виконання судового рішення, то і в цій частині колегія суддів не знаходить підстав для їх задоволення.

В суді апеляційної інстанції встановлено, що виконавчий лист про стягнення винагороди в сумі 1838 грн. 79 коп. стягувач ОСОБА_1 подав на виконання до відділу державної виконавчої служби Охтирського міськрайонного управління юстиції в грудні 2009 року і державний виконавець наклав арешт на кошти боржника в розмірі 2000 грн., що знаходяться на рахунку боржника в банківській установ; «Приватбанк» м.Дніпропетровська. Однак, як пояснив державний виконавець в суді апеляційної інстанції, ці кошти не перераховані банком, оскільки для цього потрібен дозвіл ВАТ «Укрнафта». Проте, як вбачається із пояснень представників відповідача та третьої особи, виконавчий лист на виконання юридичній особі ВАТ «Укрнафта», місцезнаходження якого м.Київ, не направлявся.

Таким чином, склались труднощі з виконанням судового рішення з підстав, що фактично процес виконання повинен відбуватись за місцем знаходження відповідача юридичної особи ВАТ «Укрнафта» - м.Київ, а не за місцем знаходження Качанівського ГПЗ, який не є юридичною особою і не має самостійних повноважень по вирішенню питань по виконанню судового рішення.

Однак, ці обставини були залишені поза увагою учасників виконавчого провадження, а тому колегія суддів вважає, що не вбачається підстав для стягнення моральної шкоди.

Інші доводи апелянта висновків суду також не спростовують.

У звязку з наведеним колегія суддів вважає, що рішення суду є законним та обґрунтованим і підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 307 ч.І п.1, 308, 313, 315 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити, а рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 02 листопада 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і протягом двадцяти днів може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий -

Судді -