Печенізький районний суд Харківської області
Справа № 2-4 /2010р.
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2010 р. смт.Печеніги

чг

Печенізький районний суд Харківської області

у складі: головуючого - судді - Смирнова В.А.

за участю секретарів - Шевченко О.М., Меденець Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Печеніги цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1, представник позивача ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання недійсним Державного акту на право приватної власності на землю,

треті особи- Мартівська сільська рада Печенізького району Харківської області, ОСОБА_4, Харківська регіональна філія ДП Центр ДЗК,

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 про визнання недійсним Державного акту на право приватної власності на землю, треті особи- Мартівська сільська рада Печенізького району Харківської області, ОСОБА_4, Харківська регіональна філія ДП Центр ДЗК.

Позивач вказує, що в 1978 році наказом радгоспу Мартівський у володіння була виділена земельна ділянка розміром 0,25 га для огородництва по в*їзду Петровського 6-А в с. Мартове Печенізького району. Вказує, що земля на її ділянці оброблялась постійно та регулярно на протязі всього часу з моменту її виділення, а також сплачувався земельний податок , з 1990 року ОСОБА_1 як пенсіонер від сплати земельного податку звільнена.

В 1987 році рішенням радгоспу Мартівський ОСОБА_3 в володіння виділена земельна ділянка розміром 0,25 га для будівництва індивідуального житлового будинку та господарських будівель за адресою: в*їзд Петровського 6 в с. Мартове Печенізького району Харківської області.всі будівлі на данній дялнці датуються 1991-1992 роками.

Позивачка вказує, що в 1989 році наказом радгоспу Мартівський їй повторно в користування була виділена земельна ділянка розміром 0,25 га для огороднічества за тією ж адресою, з установленням нових меж земельної ділянки,в зв*язку з тим,що між позивачкою та сусудкою по земельній ділянці - ОСОБА_3 виник спір з приводу того, що сарай побудований на ділянці ОСОБА_3 більшою своєю частиною займав землю, яка належить позивачці. В 1992 році на вже збудовані на ділянці ОСОБА_3 будинок та сарай було накладено арешт. Будинок і сарай були переведені на баланс радгоспу.

В грудні 2006 року ОСОБА_1, як вона вказує, звернулась з заявою до Мартівської сільської ради Печенізького району Харківської області про приватизацію земельної ділянки. З отриманої відповіді позивачці стало відомо, що її частина земельної ділянки рішенням Мартівської сільської ради народних депутатів від 11.11.1997р., згідно Державного акту на право приватної власності на землю, була приватизована ОСОБА_3 Приватизація проводилась по межам наданої їй земельної ділянки рішенням від 1987 року, тобто до перепланування та переміщення меж в 1989 році.

ОСОБА_1 вказує, що рішенням Мартівської сільської ради Печенізької району Харківської області від 21.12.2006р. їй було надано дозвіл на розробку технічної

документації по встановленню меж та подальшої приватизації земельної ділянки. Але вона про це рішення не знала і не була повідомлена про його прийняття.

Позивачка вказує,що вона направляла запити до виконавчого комітету Мартівської сільської ради. Довідкою з виконавчого комітету підтверджується,що за нею дійсно було закріплено земельну ділянку розміром 0,25 га для огородництва,згідно наказів радгоспу Мартівський від 30.01.1987 р. № 36 і повторно в тому ж розмірі від 01.02.1989 р. № 35. Згідно відповіді з архівного відділу Печенізької районної державної адміністрації накази з основної діяльності радгоспу Мартівський за 1987,1989 роки, згідно яких за робітниками радгоспу закріпляли земельні ділянки в архівний відділ не надходили. Також відсутній акт про виділення земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку ОСОБА_3 хоча є рішення від 10.12.1991р.

Позивачка просить суд визнати недійсним Державний акт на право приватної власності на землю № 133 від 11.11.1997р., виданий на ім*я ОСОБА_3.

В судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги повністю.

В судовому засіданні представник позивачка ОСОБА_2 позовні вимоги позивачки підтримала в повному обсязі, та суду пояснила, що вони не знали про те, що ОСОБА_3 приватизувала земельну ділянку, якою вони з 1989 року користувались та обробляли. Вважає, що потрібно відмінити акт про приватизацію земельної ділянки.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечувала проти позовних вимог позивача та його представника і суду пояснила, що в 1997 році вона приватизувала земельну ділянку згідно рішення Мартівської сільської ради Печенізького району Харківської області та надала документи про приватизацію земельної ділянки до Печенізького відділу земельних ресурсів. Надалі на її ім*я було видано державний акт на право приватної власності на земельну ділянку. Потім в 2006 році вона продала вказану земельну дялянку ОСОБА_4, договір купівлі- продажу ділянки був нотаріально посвідчений. Також ОСОБА_3 суду пояснила, що вона не вважає себе належним відповідачем,так як з 2006 року не володіє земельною ділянкою.

Третя особа- Ткаченко О.Л в судове засідання не прибув, хоча про день, час та місце слухання справи повідомлявся своєчасно і належним чином, причину неявки суду не повідомив.

Представник третьої особи - Мартівської сільської ради Печенізького району Харківської області в судове засідання не прибув, хоча про день, час та місце слухання справи повідомлявся своєчасно і належним чином, причину неявки суду не повідомив, але надав до суду письмову заяву, в якій просить розглядати справу за його відсутності вказує, що заперечень або претензій по данній справі не має, з рішенням суду прийнятим відповідно до чинного законодавства сільська рада згодна.

Представник третьої особи - Харківської регіональної філії ДП Центр державного земельного кадастру в судове засідання не прибув, про день час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив, заперечень проти позову не надав.

Вислухавши позивача, представника позивача, відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає позовні вимоги позивача такими, що не підлягають задоволенню. При цьому суд виходить з наступного.

Згідно ч.З ст. 10, ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов*язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч.І ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно земельнокадастрової книги радгоспу Мартівський за ОСОБА_3 закріплено земельну ділянку розміром 0,25 га. (а.с. 280-281).

Згідно рішення виконавчого комітету народних депутатів Мартівської сільської ради Харківської області № 88 від 10.12.1997р. ОСОБА_3 виділено в рахунок земель вільного присадібного фонду сільської ради розміром 2500 квадратних метрів для будівлі житлового будинку в с. Мартове в*їзд Петровського,6. ( а.с.11).

З дозволу виконавчого комітету Мартівської сільської ради № 105 від 1998 р.на продаж незакінченого будівництвом індивідуального житлового будинку та господарських споруд гр.. ОСОБА_3 вбачається , що адреса с.Мартове, в*їзд Петровського,8 , це колишня адреса: в*їзд Петровського,6. ( а.с.84).

Згідно рішення виконавчого комітету Мартівської сільської ради народних депутатів № 133 від 11.11.1997р. - гр..ОСОБА_3, згідно її заяви та відповідно до ст.56 Земельного кодексу України вирішено безкоштовно передати в приватну власність для обслуговування житлового будинку , господарських споруд та ведення підсобного господарства земельну ділянку площею 0,25 га за адресою: с. .Мартове, в*їзд Петровського,8. (а.с.86).

У відповідності до вимог статті 56 Земельного кодексу України ( в ред. 1990 р.) для ведення особистого підсобного господарства громадянам за рішенням сільської ради народних депутатів, надаються безоплатно у власність земельні ділянки, в межах населених пунктів у розмірі не більше 0,6 га.

Згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серія ХР № 23-00- 081530, виданого на підставі рішення Мартівської сільської ради народних депутатів від 11.11.1997р. № 133 - ОСОБА_3 є власником земельної ділянки площею 0,25 га, яка розташована за адресою : с. Мартове, в*їзд Петровського,8, Печенізького району, Харківської області. ( а.с. 12,61 ).

Згідно ст. 23 ЗК України (в ред. 1990 р.) право власності або право постійного користування землею, посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів.

Відповідно до вимог ст.ст. 125,126 Земельного кодексу України ( в ред. 2001р.) право власності на земельну ділянку посвідчується державними актами.

Таким чином суд не вбачає в діях ОСОБА_3 порушень діючого законодавства України при отриманні нею у власність земельної ділянки.

Згідно ч.2 ст. 14 Конституції України право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Згідно ч. 4 ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно листа ОСОБА_3 на адресу суду від 28.05.2008р. - ОСОБА_3 повідомляє, що Державний акт на право приватної власності на землю серія ХР 23-00- 081530, вже признано недіючим державним нотаріусом Печенізької району при посвідченні у серпні місяці 2007 року договору купівлі-продажу приватної земельної ділянки, яка на той час належала їй.( а.с.35).

У відповідності до вимог ст. 657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.

Згідно відповіді Печенізької державної нотаріальної контори Харківської області № 457 від 27.06.2008р. на запит суду - власником земельної ділянки, площею 0,25 га, яка розташована за адресою: село Мартове, в*їзд Петровського № 08, Печенізького району Харківської області на підставі договору купівлі- продажу, посвідченого Печенізькою держнотконторою 23.08.2007р. за реєстровим номером 1184 є ОСОБА_4 ( а.с.59).

Таким чином, з огляду на те, що ОСОБА_3 отримала земельну ділянку за адресою : с. Мартове, в*їзд Петровського,8 згідно діючого на той час земельного законодавства України та не є власником данної земельної ділянки з 2007 року, згідно посвідченого нотаріально договору купівлі-продажу, суд вважає, що вимоги позивача безпідставні, не грунтуються на законі та не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 4-8, 10, 11, 60, 88, 209, 212- 215 ЦПК, ст.657 ЦК України, ст. 125,126 Земельного кодексу України суд-

В И Р І Ш II В :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про визнання недійсним

Державного акту на право приватної власності на землю № 133 від 11.11.1997р., виданого

на ім*я ОСОБА_3 - відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене в Апеляційний суд Харківської області через

Печенізький районний суд Харківської області в 10- денний строк з дня проголошення

рішення .

Головуючий: Смирнов В.А.