Жовтневий районний суд м.Дніпропетровська
Справа № 2-9396/10
Р І Ш Е Н Н Я

(заочне, в порядку гл.8 розділу ІІІ ЦПК України)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2010 року Жовтневий районний суд

м.Дніпропетровська

у складі: головуючого - судді Черновського Г.В.

при секретарі Вобліковій О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Дніпропетровська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Жовтневої районної в м.Дніпропетровську ради, треті особи комунальне підприємство «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації», ОСОБА_2 про визнання прав власності на самовільні перебудови, -

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2010 року позивачка звернулася з вищезазначеним позовом, в якому просила суд: визнати за нею право власності на перебудовану з кухні на жилу кімнату в домоволодінні А-1-1 приміщення під літерою 2-7 площею 9,6 кв.м. за адресою м. Дніпропетровськ, спуск Тольятті, 64, кв. 2 та визнати за нею право власності по фактичному користуванні на 11/100 частин домоволодіння 64 квартира 2 по спуску Тольятті м.Дніпропетровська.

В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала у повному обсязі, на задоволенні позову наполягала.

Відповідач в судове засідання по справі свого представника не направив, про час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Відповідач при ухваленні рішення покладався на розсуд суду, просив суд розглядати справу за відсутності їх представника, це є підставою для вирішення справи на підставі наявних у ній даних і доказів і постановлення заочного рішення.

Треті особи в судове засідання теж не зявилися, про час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлені наступні факти:

Згідно рішення суду Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 11 травня 1992 року, ухвали суду від 28 липня 2004 року, договору дарування від 02 жовтня 1992 року ОСОБА_1 належить 1/2 частина домоволодіння № 64 по спуску Тольятті у м.Дніпропетровську.

За період експлуатації домоволодіння позивачкою була побудована прибудова А-3-1 і сараї під літерою М, О, а також у домоволодінні А-1-1 приміщення під літерою 2-7 було перебудовано з кухні на жилу кімнату.

Рішенням Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 20 серпня 2008 року за позивачкою визнано право власності на новостворене нерухоме майно - прибудову А-3-1 з приміщеннями 2-1,2-2, 2-3 площею 28,6 кв.м., сараї М площею 2,9 кв.м. і О площею 3,3 кв.м.

Помилково не було узаконено в домоволодіння А-1-1 перебудову кухні під літерою 2-7 в жилу кімнату площею 9,6 кв.м. На теперішній час КП «ДМБТІ» не може на цій підставі зареєструвати позивачки право власності на всі узаконені приміщення.

Крім того, КП «ДМБТІ» відмовило позивачці в реєстрації права власності 61/100 частини домоволодіння на тій підставі, що нема судового рішення на 11/100 частин домоволодіння, а є тільки на 1/2 частину домоволодіння, що підтверджується технічним паспортом від 26 червня 2009 року.

Згідно акту про зміну розміру часток від 05 червня 2007 року між позивачкою і співвласником ОСОБА_3 у фактичному її користуванні знаходиться 61/100 частина від усього домоволодіння. 01 листопада 2007 року вони уклали договір про зміну розміру часток у домоволодінні. Цей договір і позивачки право на 61/100 частину домоволодіння КП «ДМБТІ» не визнає.

На підставі ст.367 ЦК України договір про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності, укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Порушень в цій частині нема, а тому суд вважає можливим визнати за позивачкою право власності по фактичному користуванню домоволодінням, а саме на 11/100 частин домоволодіння, так як 1/2 частина домоволодіння позивачці належить на праві власності і зареєстрована у КП «ДМБТІ».

Згідно ст.331 ЦК України особа, яка виготовила (створила) річ із своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі. Право власності на новостворене майно ( житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна).

На підставі ч.5 ст.376 ЦК України на мою вимогу як користувача земельної ділянки суд може визнати право власності на нерухоме майно, так як співвласник ОСОБА_4 не заперечує проти узаконення мною перебудови кухні у жилу кімнату і фактичного знаходження у моєму користуванні 61/100 частини домоволодіння.

За таких обставин, суд вважає задовольнити позов ОСОБА_1 до виконкому Жовтневої районної в м.Дніпропетровську ради про визнання прав власності на самовільні перебудови.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.ст.10, 11, 60, 169, 212, 213, 215, 224-226 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Визнати за ОСОБА_1 право власності на перебудовану з кухні на жилу кімнату в домоволодінні А-1-1 приміщення під літерою 2-7 площею 9,6 кв.м. за адресою м. Дніпропетровськ, спуск Тольятті, 64, кв. 2.

Визнати за ОСОБА_1 право власності по фактичному користуванні на 11/100 частин домоволодіння 64 квартира 2 по спуску Тольятті м.Дніпропетровська.

Рішення суду набирає законної сили в порядку передбаченому ст.223 ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана відповідачем протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Заочне рішення суду може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подання протягом десяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя: