Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області
13 грудня 2010 року Старокостянтинівський районний суд
Хмельницької області в складі:
головуючої-судді ОСОБА_1.
при секретарі Пшеничної В.С.
з участю позивача ОСОБА_2,
представників позивача ОСОБА_3 ОСОБА_4
відповідача ОСОБА_5
представника відповідача ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Старокостянтинові справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_5, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 про визнання договору дарування від 09.10.2001 року удаваним, договору дарування від 08.05.2009 року недійсним та визнання права спільної сумісної власності,
ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_9 про визнання договору дарування від 09.10.2001 року удаваним, договору дарування від 08.05.2009 року недійсним та визнання права спільної сумісної власності. На обґрунтування своїх вимог посилається на те, що з 24 березня 2000 року перебував у шлюбі із ОСОБА_5, за час спільного проживання вони придбали будинок у ОСОБА_7, однак, як він дізнався весною 2009 року, дана купівля-продаж була оформлена договором дарування. За час спільного проживання ним було здійснено ряд перебудов у даному будинку, зокрема, збудовано хлів, добудову до житлової кімнати, коридору та веранди. Тоді ж, весною 2009 року він дізнався, що ОСОБА_5 подарувала спірний будинок ОСОБА_8, а оскільки цей будинок є спільною сумісною власністю, він просить визнати його недійсним. Крім того, просить визнати за ним право спільної сумісної власності на 7/25 частини будинку по вул. І.Сірка, 22, хлів та добудови до житлової кімнати та коридору та добудову до веранди. Також просить визнати договір дарування від 09.10.2001 року, укладений між ОСОБА_7 та ОСОБА_5 удаваним, оскільки фактично заключався договір купівлі-продажу.
В судовому засіданні позивач та його представники позов підтримали.
Відповідачі ОСОБА_5, ОСОБА_8 та їх представник позов не визнали.
Відповідач ОСОБА_7 покладається у вирішенні питання на розсуду суду.
Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд, вважає, що позовна заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Як встановлено в судовому засіданні 24 березня 2000 року було зареєстровано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_5, який розірвано рішенням Старокостянтинівського районного суду від 3 вересня 2004 року, яке набрало чинності 4 жовтня 2004 року.
09 жовтня 2001 року ОСОБА_7 подарувала ОСОБА_5 7/25 частин житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель №22 по вул. І.Сірка в м. Старокостянтинові. Даний договір посвідчено приватним нотаріусом Старокостянтинівського районного приватного округу та зареєстровано в реєстрі за №3943.
08 травня 2009 року ОСОБА_5 подарувала ОСОБА_8 7/25 частин житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель №22 по вул. І.Сірка в м. Старокостянтинові.
Згідно ст.71 ЦК України ( в редакції 1963 року ) загальний строк для захисту права за позовом особи, право якої порушено (позовна давність), встановлюється в три роки. Ст. 76 цього Кодексу передбачає, що право на позов виникає з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення свого права.
Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Звертаючись із позовом ОСОБА_2 стверджував, що про те, що придбання частини будинку у ОСОБА_7 було оформлено договором дарування він дізнався у 2009 році, однак в судовому засіданні він цього не довів, тому суд вважає, що право на позов у нього виникло у 2001 році, а оскільки строк позовної давності минув, то в цій частині позовних вимог слід відмовити.
Згідно ч.1 ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).
Оскільки моментом припинення шлюбу є 4 жовтня 2004 року, а позивач не надав та не зазначив жодного доказу про те, що хлів та добудови він будував за час шлюбу або спільно вів господарство із ОСОБА_5 після того, тому суд вважає, що в іншій частині позовних вимог теж слід відмовити.
Окрім того, позовні вимоги ОСОБА_2 спростовуються показаннями свідків ОСОБА_10А, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, які пояснили, що перебудови здійснювалися після розірвання шлюбу ОСОБА_5 та ОСОБА_2, які разом уже не проживали.
Свідки ОСОБА_14 ОСОБА_15 пояснили, що усі добудови були здійснені ОСОБА_2 з 2005 року по 2008 рік, однак факту спільного проживання позивача із ОСОБА_5 у цей період не підтвердили.
Враховуючи викладене, підстав для задоволення позову немає.
Керуючись ст. 71,76 УК України ( в ред. 1963 року), ст.60 СК України, ст.ст. 10, 11, 60, 79, 88, 212-215 ЦПК України, суд
В позові ОСОБА_2 до ОСОБА_5, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 відмовити.
Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Хмельницької області через Старокостянтинівський районний суд протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя: