Апеляційний суд Дніпропетровської області ( м. Кривий Ріг)
Головуючий в 1-й інстанції Бардін О.С.
Доповідач - Турік В.П.
УХВАЛА Іменем України

25 серпня 2010 року колегія суддів судової палати у, цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді:

суддів:

при секретарі:

ОСОБА_1

ОСОБА_2, ОСОБА_3

ОСОБА_4

Розгляд справи здійснювався згідно вимог ч.2 ст. 197, ч.1 ст. 304-1 ЦПК України без фіксації судового засідання технічними засобами і виклику осіб, які беруть участь у справі.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в Довгинцівському районі м. Кривого Рогу на постанову Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 19 березня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_5 до Управління Пенсійного фонду України в Довгинцівському районі м. Кривого Рогу про визнання неправомірною відмови у перерахунку пенсії, зобов'язання здійснити перерахунок та виплатити основну та додаткову пенсії, зобов'язання проводити нарахування та виплату основної і додаткової пенсії згідно росту прожиткового мінімуму, -

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2009 року ОСОБА_6 звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Довгинцівському районі м. Кривого Рогу (надалі - УПФУ в Довгинцівському районі м. Кривого Рогу про призначення пенсії не нижче 6 прожиткових мінімумів, посилаючись на те, що йому, як ліквідатору аварії на ЧАЕС 1-ї категорії, інваліду 3-ї групи, не проводився перерахунок пенсії, у відповідності до вимог ст. 54 Закону Україні: «Про статус та соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», починаючи з 01.01.2008 року.

Уточнивши та доповнивши позовні вимоги просив суд визнати дії відповідача, який відмовив йому у проведенні перерахунку та нарахування пенсії, неправомірними, зобов'язати його здійснити перерахунок основної та додаткової пенсії та виплатити різницю пенсії за період з 01.01.2008 року по 01.01.2010 року в розмірі 47104 грн. відповідно до вимог ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» згідно росту прожиткового мінімуму, зобов'язати відповідача виплачувати пенсію в законом передбаченому розмірі й надалі, починаючи з 01.01.2010 року.

Постановою Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 19 березня 2010 року позов ОСОБА_6 задоволено частково.

Визнано дії УПФУ в Довгинцівському районі м. Кривого Рогу щодо відмови у перерахунку основної та додаткової пенсії незаконними.

Зобов'язано УПФУ в Довгинцівському районі м. Кривого Рогу перерахувати і виплатити різницю основної пенсії ОСОБА_6 за період з 01.10.2008 року по 01.01.201(1 року, виходячи з розміру 6 прожиткових мінімумів для осіб, які втратили

Працею.!,:; НІСГЬ.

Зобов'язано УПФУ в Довгинцівському районі м. Кривого Рогу перерахувати і виплатити різницю додаткової пенсії ОСОБА_6 за період з 01.10.2008 року по 01.01.2010 року, виходячи з розміру 50% пенсії за віком.

В іншій частині позову відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідач УПФУ в Довгинцівському районі м. Кривого Рогу ставить питання про скасування постанови суду та ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позову, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права. Зокрема, судом помилково застосовано до спірних правовідносин показник мінімального розміру пенсії за віком, встановленого ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», й не враховано, обчислення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок ЧАЕС визначається Кабінетом Міністрів України, не перевірено наявність у відповідача бюджетних коштів для виплати пенсій.

В запереченнях на апеляційну скаргу позивач ОСОБА_6 просить апеляційну скаргу відхилити та залишити без змін постанову суду першої інстанції, як законну та обґрунтовану.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду за наявними у справі матеріалами, в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог колегія суддів, вважає, що апеляційна скарга УПФУ в Довгинцівському районі м. Кривого Рогу підлягає відхиленню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_7 є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, віднесений до 1-ї категорії осіб, які постраждали внаслідок ЧАЕС.

ОСОБА_6 є інвалідом 3-ї групи захворювання, яке пов'язане з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, у зв'язку з чим йому призначено державну (основну) та щомісячну додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка виплачується йому УПФУ в Довгинцівському районі м. Кривого Рогу, починаючи з 01.01.2005 року.

Частково задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_6 суд першої інстанції керувався вимогами ст.ст. 99, 100 КАС України та виходив з факт) порушення відповідачем вимог ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» при обчисленні на користь позивача розміру державної пенсії та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, й нарахування останніх в розмірі меншому ніж передбаченому діючим Законом в період з 01.10.2008 року по 01.01.2010 року, й обов'язку відповідача у зв'язку з цим здійснити її перерахунок у відповідності до вищевказаного Закону.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог ОСОБА_6 щодо зобов'язання відповідача проводити нарахування та виплату йому основної і додаткової пенсії згідно росту прожиткового мінімуму в майбутньому, суд першої інстанції виходив з відсутності правових підстав для задоволення позову в цій частині.

Колегія суддів погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем оскаржується встановлене судом право позивача па отримання державної пенсії та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю за період з 01.10.2008 року по 01.01.2010 року в розмірах, встановленими ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Статтею 49 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі Закон) передбачено, що. пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді державної пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Відповідно до ст. 50 Закону в редакції від 06.06.1996 року, дія якої відновлена : 22.05.2008 року рішення Конституційного суду України від 22.05.2008 року № 10-рп/2008, інвалідам 3-ї групи, віднесеним до категорії 1. призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, в розмірі 50 процентів мінімальної пенсії за віком.

Згідно ч. 4 ст. 54 цього ж Закону в редакції від 06.06.1996 року, дія якої відновлена з 22.05.2008 року рішення Конституційного суду України від 22.05.2008 року № 10-рп/2008, розмір пенсії для інвалідів 3-ї групи щодо яких встановлений зв'язок з Чорнобильською катастрофою не може бути нижчим 6 мінімальних пенсій за віком.

З дня відновлення дії ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в редакції від 06.06.1996 року, їх дія з 22.05.2008 року по 01.01.2010 року не зупинялася й положення них статей не змінювалися.

Разом з тим, відповідно до довідок, виданих УГІФУ в Довгинцівському районі м. Кривого Рогу від 22.09.2009 року, 16.11.2009 року (а.с. 6. 19. 20), обчислення та виплата державної (основної) пенсії та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю за період з 01.10.2008 року по 01.01.2010 року здійснювалася відповідачем позивачу відповідно до положень Постанови Кабінету Міністрів України від 03.01.2002 року № 1 «Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету» та Постанови Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 року № 530 «Про питання соціального захисту окремих категорій громадян».

Па піде ґаві викладеного та виходячи з загальних засад пріоритетності законів над законними актами, колегія суддів вважає, що при обчисленні та виплаті позивачу державної (основної) пенсії та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, в період часу з 01.10.2008 року по 01.01.2010 року відповідач неправомірно застосовував положення вищенаведених постанов Кабінету Міністрів України, які істотно звужують обсяг встановлених спеціальним законом прав позивача.

Відповідно до ст. 54 зазначеного Закону при визначенні розміру пенсії за основу її нарахування береться мінімальна пенсія за віком. Оскільки чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», й іншого нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає, то колегія суддів не приймає до уваги доводи відповідача про неможливість застосування до спірних правовідносин показника розміру мінімальної пенсії за віком, який встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом на відповідний бюджетний рік. Таким чином, новий мінімальний розмір пенсії за віком залежить від нового розміру прожиткового мінімуму.

Крім того, колегія суддів враховує, що право позивача на отримання державної пенсії та щомісячної додаткової пенсії за шкоду завдану здоров'ю не залежить від наявності чи відсутності грошових коштів та належного фінансування, як на тому наполягав відповідач, таке право надане державою і закріплено Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а тому відповідач не може посилатися на відсутність коштів як на підставу для невиконання своїх обов'язків, у зв'язку з чим доводи апеляційної скарги відповідача в пій частині о необґрунтованими.

Отже, сул першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність у позивача права на перерахунок пенсії, у розмірах, які визначено Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 01.10.2008 року по 01.01.2010 року, а доводи апеляційної скарги правильності висновків суду першої інстанції в пій частині не спростовують, у зв'язку з чим підстави для скасування постанови суду відсутні.

В іншій частині постанова суду не оскаржується.

Керуючись ст.ст. 303, 304-1, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів.

УХВАЛИ ЛА:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Довгинцівському районі м. Кривого Рогу відхилити.

Постанову Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 19 березня 201 року

залишити без змін.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: