АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2010 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Чернівецької області у складі:

Головуючого Заводян К. І.

Суддів: Міцнея В.Ф., Перепелюк І.Б.

Секретаря: Скрипник С.В.

З участю: ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2І,.

начальника локомотивного депо ОСОБА_3,

представника ДТГО "Львівська залізниця" ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до відокремленого підрозділу "Локомотивне депо Чернівці" Державного територіально-галузевого обєднання "Львівська залізниця", до Державного територіально-галузевого обєднання "Львівська залізниця", третя особа на стороні відповідача: ОСОБА_3, про визнання незаконним наказу від 21.10.2008 року №376 про накладення дисциплінарного стягнення, про визнання незаконним наказу від 15.12.2008 р. № 427 про звільнення з роботи, про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 26 лютого 2010 року, -

в с т а н о в и л а :

У січні 2009 року ОСОБА_1 подав позов до відокремленого підрозділу "Локомотивне депо Чернівці" Державного територіально-галузевого обєднання "Львівська залізниця", до Державного територіально-галузевого обєднання "Львівська залізниця", третя особа на стороні відповідача: ОСОБА_3, про визнання незаконним наказу від 21.10.2008 року №376 про накладення дисциплінарного стягнення, про визнання незаконним наказу від 15.12.2008 р. № 427 про звільнення з роботи, про поновлення на роботі і стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та про відшкодування моральної шкоди. Під час провадження у справі позов неодноразово змінював і доповнював. Посилався на те, що він працював у Чернівецькому локомотивному депо з 06.08.1987 року на різних посадах, а відповідно до наказу від 01.09.2003 року №64 його призначено на посаду економіста з матеріально-технічного постачання локомотивного депо Чернівці.

Наказом №376 від 21.10.2008 року йому було оголошено догану за відсутність на робочому місці з 13 год. З0 хв. до 14 год. 00 хв. 16.10.2008 року.

Однак, у цей час він був відсутній з поважних причин. На вимогу головного інженера локомотивного депо ОСОБА_5, якому він безпосередньо підпорядковується, знаходився біля лазні, на території локомотивного депо, де з участю комісії у складі головного інженера локомотивного депо ОСОБА_5, начальника вагонного депо ОСОБА_6 та старшого майстра локомотивного депо ОСОБА_7, вирішувались питання забезпечення вагонного депо, локомотивного депо і лазні водою. Після цього він повернувся на своє робоче місце в робочий кабінет. Шкоди підприємству не заподіяно.

Підтвердженням цього є лист начальника вагонного депо ОСОБА_6 на ім'я начальника ЛВ міліції на ст. Чернівці ОСОБА_8 від 21.10.2008 року №2645.

До дисциплінарної відповідальності він притягнутий необґрунтовано, в порушення вимог ст.149 КЗпП України, а тому наказ №376 від 21.10.2008 року є незаконним.

За наказом № 427 від 15.12.2008 року його було звільнено з роботи за порушення Правил внутрішнього трудового розпорядку: відсутність на роботі більше 3 годин в робочі дні 29.10.2008 року та 31.10.2008 року без поважних причин (ст.40 п.4 КЗпП України) та за систематичне невиконання без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором та Правилами внутрішнього трудового розпорядку (ст.40 п.З КЗпП України).

Зранку 29 жовтня 2008 року, у зв'язку з поганим станом здоров'я, він перебував в Чернівецькій обласній психіатричній лікарні на консультації у професора ОСОБА_9, повідомивши перед відвідуванням лікарні головного інженера локомотивного депо про необхідність звернення за консультацією до лікарні.

В цей же день о 14 год. 45 хв. він пішов з робочого місця у вагонне депо для вирішення робочих питань, де пробув до 16 год. 30 хв., після чого повернувся на територію локомотивного депо. В 17 год. після закінчення робочого часу він пішов з роботи, про що свідчить його підпис в журналі приходу на роботу та виходу з роботи.

По специфіці роботи йому необхідно часто вирішувати різні питання як безпосередньо на робочому місці, так і поза його межами, а також як на території локомотивного депо, так і поза межами місця роботи. У зв'язку з цим вважає, що його відсутність 29.10.2008 року на робочому місці була з поважних причин.

31.10.2008 року приблизно о 10 год. 20 хв. він залишив кабінет для вирішення питання забезпечення автогальмівного цеху локомотивного депо запасними частинами і до обіду, тобто до 12 години, він перебував в цьому цеху, вирішуючи вказані робочі питання з майстром цеха ОСОБА_10

Після цього він перебував на обіді з 12 год. до 12 год. 30 хв. та вирішував різні виробничі питання на території локомотивного депо. Зокрема, після обіду звертався до профкому локомотивного депо з метою вияснити результати його звернення до профкому щодо сприяння в отриманні чергової відпустки.

Отже, порушення трудової дисципліни у вигляді відсутності на робочому місці без поважних причин, прогулу 31.10.2008 року він не допускав. Підстав для звільнення його з роботи за прогул відповідно до п.4 ст.40 КЗпП України у відповідача не було..

На його думку, він також неправильно звільнений за систематичне невиконання без поважних причин обов'язків, покладених трудовим договором та правилами внутрішнього трудового розпорядку (ст.40 п.З КЗпП України).

Цим порушенням адміністрація вважає допущення ним прогулу без поважних причин 29.10.2008 року та 31.10.2008 року, із урахуванням раніше накладеного на нього дисциплінарного стягнення.

Відповідач за одні і ті ж порушення, які на думку останнього мали місце, звільнив його з роботи з різних підстав, що не передбачено чинним трудовим законодавством.

Порушень трудової дисципліни він не допускав, трудові обовязки ним виконувались належно, а відсутність його на робочому місці мала місце з поважних причин.

Посилається на упереджене ставлення до нього з боку начальника локомотивного депо ОСОБА_3

Оскільки з роботи його було звільнено незаконно, вважає, що відповідач, у відповідності до вимог ст.235 КЗпП України, повинен сплатити йому середній заробіток за час вимушеного прогулу, який за період з дня звільнення з роботи, тобто з 15.12.2008 року по 25.02.2010 року складає 43850 грн. 40 коп., і відшкодувати йому моральну шкоду в сумі 10000 грн., завдану порушенням його трудових прав.

Просив визнати незаконними наказ від 21.10.2008 року №376 про накладення на нього дисциплінарного стягнення у вигляді оголошення догани, наказ від 15.12.2008 року №427 про звільнення його з роботи; поновити його на роботі в локомотивному депо Чернівці Державного територіально-галузевого об'єднання «Львівська залізниця» на посаді економіста з матеріально-технічного постачання з 15.12.2008 року; стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за весь час вимушеного прогулу в сумі 43850 грн. 40 коп. та моральну шкоду в сумі 10000 грн.

Рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 26 лютого 2010 року Золотарьову.В.В. в позові відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати і ухвалити нове рішення, яким його позов задовольнити в повному обсязі.

Вважає, що суд неповно зясував обставини справи, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.

Порушення трудової дисципліни він не допускав. Згідно посадової інструкції для виконання трудових обовязків він має право і зобовязаний пересуватися по усій території підприємства.

Його відсутність на робочому місці ніяких збитків підприємству не спричинила. Висновок суду щодо цього є неправильним.

До приміщення лазні він зявився за телефонним викликом ОСОБА_6, який був головою комісії щодо водопостачання лазні. Вказане не може вважатися порушенням трудової дисципліни.

Судом встановлено, що 29.10.2008 року з 09 год.55 хв. до 13 год.25 хв. він звертався за медичною допомогою до лікаря ОСОБА_9, що підтверджується його довідкою. Крім того, про це він попередив по мобільному телефону свого безпосереднього керівника - головного інженера ОСОБА_5 ОСОБА_5 заперечив цей факт тому, що представляє адміністрацію і зацікавлений у його звільненні.

В це же день, по обіді, він вирішував питання забезпечення структурних підрозділів локомотивного депо технічними серветками. Суд зробив висновок, що депо було забезпечене в достатній кількості ганчірям, допустивши підміну понять. Серветки використовуються для протирки генераторів і електричного обладнання на тепловозах та паливній апаратурі. А ганчіря - для чорнової витирки дизельного приміщення та ходової частини тепловозів.

Суд не зясував, що доручення на отримання скрапленого газу і кисню йому ніхто не видавав, таке завдання перед ним не ставилося, тож неотримання його не може бути заподіяними збитками.

Суд безпідставно відхилив як доказ перебування 29.10.2008 року з 16.30 до 17.00 год. у профкомі, з приводу надання відпустки, яку йому заборгували за два роки. А також пояснення свідка ОСОБА_10, який підтвердив, що в період з 11.00 год. до 12.00 год. 31.10.2008 року він опрацьовував з ним список запчастин та проводив наглядне ознайомлення з тими, що необхідні йому для роботи в цеху в першу чергу.

Незважаючи на заяву про відпустку без збереження заробітної плати, ОСОБА_10 був у цей час в цеху.

Державне територіально-галузеве обєднання "Львівська залізниця" апеляційну скаргу заперечує.

Рішення суду вважає законним і обґрунтованим.

Вказує на те, що ОСОБА_1 у апеляційній скарзі спотворює обставини, встановлені судом.

Позивач допустив порушення трудової дисципліни, що підтверджується доказами, які є в матеріалах справи, та поясненнями свідків, у звязку з чим був звільнений з роботи.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню частково.

Відмовляючи ОСОБА_1 в позові, суд виходив з того, що при притягненні його до дисциплінарної відповідальності відповідачем було дотримано порядок, встановлений ст.ст.148, 149 КЗпП України

В робочі дні - 29.10.2008 року з 09 год. 55 хв. до 13 год. 25 хв. та з 14 год. 46 хв. до 17 год. 00 хв., а 31.10.2008 року - з 10 год. 22 хв. до 13 год. 36 хв. і з 15 год. 02 хв. до 15 год. 45 хв. (т.2 а.с.84-89), тобто, більше 3 (трьох) годин сумарно ОСОБА_1 без поважних причин та без відома і дозволу керівництва депо був відсутній на робочому місці. Тому на підставі наказу №427 від 15.12.2008 року він обгрунтовано звільнений з роботи на підстав п.п.3, 4 ст.40 КЗпП України.

Проте погодитися з таким висновком у повному обємі неможливо.

Судом вірно встановлено, що ОСОБА_1 з 01.09.2003 року працював в локомотивному депо Чернівці ДТГО «Львівська залізниця» на посаді економіста по матеріально-технічному постачанню.

Відповідно до п.4.5 Положення про відокремлений підрозділ "Локомотивне депо Чернівці», затвердженого 17.04.2006 року начальником ДТГО "Львівська залізниця", начальник локомотивного депо Чернівці має право здійснювати прийом на роботу і звільнення працівників та вирішувати питання про їх дисциплінарну відповідальність.

Наказом начальника локомотивного депо Чернівці ДТГО «Львівська

залізниця» №376 від 21.10.2008 ОСОБА_1В оголошено догану за відсутність на робочому місці 16.10.2008 року з 13 год. 30 хв. до

14 год. 00 хв. без дозволу керівництва депо та вирішення в робочий час

особистих питань поза межами території локомотивного депо.

Факт порушення ОСОБА_1 трудової дисципліни підтверджений показами свідків ОСОБА_11, ОСОБА_5 та ОСОБА_6, актом від 16.10.2008 року про відсутність ОСОБА_1 на робочому місці та на території локомотивного депо з 13.30 год. до 14.00 год. 16.10.2008 року без поважних причин, протоколом оперативної наради при начальнику локомотивного депо Чернівці від 20.10.2008 року, на якій було прийнято рішення про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності за порушення трудової дисципліни (т.2 а.с.69,70).

Обгрунтованим є висновок суду про те, що відсутність ОСОБА_1 на підприємстві призвела до невиконання ним завдання головного інженера

локомотивного депо ОСОБА_12 по забезпеченню депо киснем та скрапленим газом для зварювальних робіт, через що вчасно не було завершено ремонт тепловоза.

При застосуванні до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення відповідачем було дотримано вимоги ст.ст.148, 149 КЗпП України.

Висновок суду про відповідність наказу № 376 від 21.10.2008 року вимогам закону і відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про скасування цього наказу є правильним.

Відповідно до п.4 ст.40 КЗпП власнику надано право звільнити працівника за одноразове вчинення прогулу (в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин. Поважними визнаються причини, які виключають вину працівника. Не може вважатися прогулом відсутність працівника не на підприємстві, а на робочому місці. Якщо працівник не залишив місця розташування підприємства, він не може бути звільнений за п.4 ст.40 КЗпП.

Питання про поважність причин відсутності працівника на роботі суд вирішує виходячи з конкретних обставин і враховуючи подані докази.

Обґрунтовуючи свою відсутність на підприємстві з 09 год. 22 хв. до 13 год.25 хв. 29 жовтня 2008 року, ОСОБА_1 посилався на те, що у цей час він перебував на консультації у лікаря обласної психіатричної лікарні що підтверджується довідкою лікаря ОСОБА_9 (а.с.22 т.1), а також тією обставиною, що в період з 04 по 21 листопада 2008 року він перебував на стаціонарному лікуванні в обласній психіатричній лікарні, а з 24 листопада по 12 грудня 2008 року стаціонарно лікувався в Чернівецькій обласній клінічній лікарні ( а.с.16, 17 т.1). За таких обставин колегія суддів дійшла висновку про те, що суд першої інстанції безпідставно не визнав поважною причиною відсутність позивача на роботі у вказаний період та відхилив докази цієї відсутності, подані позивачем..

Разом з тим, ОСОБА_1 не подав суду доказів того, що у період з 14 год.46 хв. по 17.00 год. 29 жовтня 2008 року він був відсутній на роботі з поважних причин. У своєму поясненні про причину відсутності ОСОБА_1 зазначив, що "через постійний тиск на нього з боку керівництва депо йому стало погано і він звернувся в лікарню по допомогу, про що має відповідний документ". Однак такого документа суду не подав. До медичного пункту за місцем роботи за допомогою у цей період не звертався. На роботі був відсутній 02 год.14 хвилин.

Згідно акта комісії по перевірці трудової дисципліни працівників локомотивного депо, утвореної наказом начальника депо від 27 жовтня 2008 року № 385 (а.с.83), 31 жовтня 2008 року, в період з 10 год.22 хв. по 13 год. 36 хв. і з 15 год.02 хв. по 15 год.45 хв. ОСОБА_1 залишав територію депо. Оскільки обідня перерва на підприємстві з 12.00 год. до 12.45 год., то у першій половині дня позивач був відсутній на підприємстві 2 год.25 хв.

Однак, свідок ОСОБА_10 у своєму поясненні зазначив, що 31 жовтня 2008 р. зранку, з 11.00 год. до 12.00 год. в автогальмівному цеху він опрацьовував із ОСОБА_1 список запчастин та проводив наглядне ознайомлення з тими, що необхідні для роботи в цеху в першу чергу.

Суд першої інстанції відхилив як доказ ці пояснення, посилаючись на те, що у цей день ОСОБА_10 був у відпустці без збереження заробітної плати. Однак, у судовому засіданні ОСОБА_10 стверджував, що, за згодою керівництва, замість пятниці на роботу не виходив у середу.

Свідок ОСОБА_13 пояснив, що 31.10.08 р після обіду він мав розмову із ОСОБА_1 з приводу надання йому відпустки.

Суд обґрунтовано визнав ці покази непереконливими для суду в частині визначення точного часу перебування позивача в цей день у профкомі.

Крім того, на перебування у профкомі 31.10.2008 р. з 15 год.02 хв. до 15 год. 45 хв. у своєму поясненні (а.с.67 т.2) ОСОБА_1 не посилався.

За Правилами внутрішнього розпорядку робочий день у пятницю закінчується о 15 год.45 хв. ОСОБА_1 залишив територію підприємства о 15 год.02 хв. Був відсутній на підприємстві 0.43 хв.

Відповідно до част.4 ст.60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Самовільна відсутність на робочому місці працівника, який не залишив місцезнаходження підприємства може бути підставою для застосування не звільнення, а іншого дисциплінарного стягнення

Оцінюючи наведені докази в сукупності, колегія суддів вважає, що відповідачі не довели, що 31 жовтня 2008 року ОСОБА_1 був відсутній на роботі ( на підприємстві) більше трьох годин.

Разом з тим ОСОБА_1 29 жовтня з у період з 14 год.46 хв. по 17.00 год. та 31 жовтня 2008 року з 15 год.02 хв. по 15 год.45 хв., що підтверджується актом комісії по перевірці трудової дисципліни працівників локомотивного депо і не спростовано, не виконав обовязків, покладених на нього трудовим договором та правилами внутрішнього трудового розпорядку, залишивши місце роботи без поважних причин.

Припинення трудового договору може мати місце лише з підстав, передбачених законодавством. Законодавством не встановлено, що розірвання трудового договору може бути проведено лише з однієї з підстав, передбачених ст.40 КЗпП. Розірвання договору більш ніж з однієї підстави допустимо, якщо підстави є самостійними і самі не виключають можливості їх одночасного застосування (звільнення за різні проступки за наявності передбачених законодавством умов).

Оскільки 29 жовтня та 31 жовтня 2008 року ОСОБА_1 був відсутній на роботі без поважних причин менше трьох годин у адміністрації не було підстав для звільнення його з підстав, передбачених п.4 чт.40 КЗпП України (за прогул). У цій частині наказ №427 від 12 грудня 2008 року про звільнення ОСОБА_1 з посади економіста матеріально-технічного постачання слід визнати незаконним і скасувати.

Що ж до підстав звільнення ОСОБА_1 за систематичне невиконання трудових обовязків (п.3 ст.40 КЗпП України) то таке звільнення є обґрунтованим, оскільки після застосування до нього заходу дисциплінарного впливу згідно наказу №376 від 21.10.2008 року, який визнаний судом законним і не втратив чинність, 29 та 31 жовтня він допустив такі ж порушення трудової дисципліни.

Відповідно до п.2 част.1 ст.309 ЦПК України недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими є підставою для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення.

Оскільки вчинення ОСОБА_1В прогулу без поважних причин (відсутність. на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) 29 та 31 жовтня 2008 року не доведена, рішення суду в цій частині позовних вимог підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення.

В решті рішення суду відповідає встановленим обставинам справи, вимогам матеріального і процесуального права, підстав для його зміни чи скасування не вбачається.

На підставі ст.ст.40 ч.1 п.п.З, 4, 142, 147-150, 221 ч.1 п.2, 231-233, 237-1 КЗпП України, керуючись ст..307, п.2 част.1 ст.309 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 26 лютого 2010 року у частині відмови ОСОБА_1 в позовних вимогах про визнання незаконним наказу від 15 грудня 2008 року № 427 про звільнення з роботи з підстав вчинення ним прогулу (в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин (п.4 ст.40 КЗпП України) скасувати і ухвалити нове рішення.

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати незаконним наказ начальника локомотивного депо "Чернівці" Державного територіально-галузевого обєднання "Львівська залізниця" від 15 грудня 2008 року № 427 про звільнення ОСОБА_1 з роботи з підстав вчинення ним 29 та 31 жовтня 2008 року прогулу (в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин (п.4 ст.40 КЗпП України).

В решті рішення суду залишити без змін

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців.

Головуючий:

Судді: