Справа № 2-1385/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2010 року м. Маріуполь

Приморський районний суд м. Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Митрофанової Є.Г.,

при секретарі Довгій С.Б.,

розглянувши у відритому судовому засіданні в залі суду м. Маріуполя цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 міської Ради, третя особа ОСОБА_4, ОСОБА_5, про визнання право власності на самочинно збудоване нерухоме майно, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулися до суду з позовом про визнання за ними права власності на самочинне будівництво жилий будинок, жилу прибудову, жилу мансарду, тамбур, веранду, гараж, сарай, огорожу, ворота, що розташовані на земельній ділянці по вул. Лоцманській, 38, в м. Маріуполі. В заяві вказали, що ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 19.05.1989 року придбав у ОСОБА_6 домоволодіння за вказаною адресою, яке розташоване на земельній ділянці, що надана ОСОБА_6І у безстрокове користування для будівництва за договором від 10.09.1968 року. На підставі договору дарування від 10.12.1998 року власником 1/5 частини вказаного домоволодіння став ОСОБА_2 02.01.2006 року частина домоволодіння № 38 по вул. Лоцманській в м. Маріуполі, а саме дах та перекриття на площі 120 м кв., були знищені пожежею, у звязку з чим ОСОБА_1 та ОСОБА_2 під час ремонту будинку без відповідного дозволу та проекту, тобто самочинно, збудували другий поверх будинку, а також жилу прибудову до свого будинку, жилу мансарду, тамбур, веранду, гараж, сарай, огорожу, ворота. Просили визнати право власності за ОСОБА_1 на 4/5 частини та за ОСОБА_2 на 1/5 частину самочинно збудованого нерухомого майна, оскільки це не порушує прав та інтересів інших осіб.

В судове засідання позивачі надіслали заяву про підтримку позовних вимог та розгляд справи у їх відсутності.

Від представника відповідача ОСОБА_3 міської Ради ОСОБА_7 надійшла заява про розгляд справи у його відсутності та про згоду з позовними вимогами.

Від третіх осіб ОСОБА_4 та ОСОБА_5 до суду надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутності та згоду із задоволенням позову.

Дослідивши матеріали справи суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що позивачу ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 19.05.1989 року належить на праві власності 4/5 частини домоволодіння по вул. Лоцманській, 38, в м. Маріуполі. / а.с. 28,29/. Позивачу ОСОБА_2 на підставі договору дарування від 10.12.1998 року належить на праві власності 1/5 частина домоволодіння по вул. Лоцманській, 38, в м. Маріуполі. /а.с. 29,30/.

На земельній ділянці, де розташоване вказане домоволодіння, позивачами самочинно збудовані жилий будинок, жила прибудова, жила мансарда, тамбур, веранда, гараж, сарай, огорожа, ворота. / а.с. 18-25, 27/.

Згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи від 06.05.2010 року № 46, проведеної технічним експертом ОСОБА_8 (ТОВ «юридична фірма «ІнЮрСервіс») /а.с. 44/:

Конструкції самочинного будівництва: жилого будинку літ. А-1, жилої прибудови літ. А1-1, жилої мансарди літ. А/н, тамбуру літ. а-1, веранди літ. а1-1, гаража літ. Б-1, сараю літ. В-1, огорожі за №1 та воріт за №2, які розташовані по вул. Лоцманська, буд. 38, в м. Маріуполі, не суперечать вимогам державних будівельних норм України, за виключенням п. 3.25* ч. 3 ДБН 360-92** (відстань до суміжній ділянки від найбільш виступаючої конструкції стіни гаражу літ. Б-1, сараю літ. В-1 та веранди літ. а1-1, менш 1,0 м.).

Відповідно до ч. 5 ст. 376 ЦК України суд за вимогою власника (користувача) земельної ділянки може визнати за ним право власності на самочинно збудоване нерухоме майно, якщо це не порушує права інших осіб.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

У звязку з викладеним, враховуючи висновок експерта, а також те, що позивачі є власниками домоволодіння та фактичними користувачами земельної ділянки з моменту придбання будинку, приймаючи до уваги визнання позову представником відповідача, а також згоду на розміщення будівель користувачами суміжних земельних ділянок (а.с. 34, 35), суд вважає, що останні не порушують прав та інтересів інших осіб, а тому позовні вимоги про визнання за позивачами права власності на самочинно збудовані жилий будинок, жилу прибудову, жилу мансарду, тамбур, веранду, гараж, сарай, огорожу, ворота підлягають задоволенню.

На підставі ч. 5 ст. 376, ст. 392 ЦК України, керуючись ст. 10, 11, 60, 88, 174, 213, 215 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 міської Ради про визнання право власності на самочинно збудоване нерухоме майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 4/5 частину жилого будинку літ. А-1, жилої прибудови літ. А1-1, жилої мансарди літ. А/н, тамбуру літ. а-1, веранди літ. а1-1, гаража літ. Б-1, сараю літ. В-1, огорожі №1 та воріт №2, що розташовані на земельній ділянці по вул. Лоцманській, 38, в м. Маріуполі.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/5 частину жилого будинку літ. А-1, жилої прибудови літ. А1-1, жилої мансарди літ. А/н, тамбуру літ. а-1, веранди літ. а1-1, гаража літ. Б-1, сараю літ. В-1, огорожі №1 та воріт №2, що розташовані на земельній ділянці по вул. Лоцманській, 38, в м. Маріуполі.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Донецької області через Приморський районний суд м. Маріуполя протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження, яку може бути подано до суду першої інстанції протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя