АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 5520 Головуючий суддя І інстанції Тімонова
Провадження № Суддя доповідач Ситнік О.М.
Категорія: Спори, що виникають із трудових правовідносин про виплату заробітної плати
Справа №22-ц-5520/2010 рік Головуючий 1 інстанції: ТімоноваВ.М.
Категорія: трудова Доповідач: Ситнік О.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2 червня 2010 року м. Харків

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області

у складі:

Головуючого, судді Овсяннікової А.І.

Судців Ситнік О.М., Сащенка І.С.

За участі секретаря Москаленко Е.А.,

Розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду цивільну справу за позовною

заявою ОСОБА_1 до ТОВ „Балаклійський олійний завод про стягнення

заборгованості по заробітній платі та відшкодування моральної шкоди, -

За апеляційною скаргою ОСОБА_2, представника ТОВ „Балаклійський

олійний завод

На рішення Балаклійського районного суду Харківської області від 31 березня 2010 року, -

ВСТАНОВИЛА:

До суду надійшла позовна заява ОСОБА_1, яка вказувала, що вона з 10 серпня 2008 року працювала у ТОВ „Балаклійський олійний завод оператором котельної. Нарікань та стягнень не мала. 12 листопада 2009 року її ознайомили з наказом про відсторонення від роботи у зв*язку з відсутністю спеціального навчання та перевірки знань у галузі охорони праці. Від підпису вона відмовилася, так як ніхто їй не пропонував пройти навчання та перевірку знань з охорони праці. Проте їй було повідомлено, що вона вже звільнена з роботи. Однак трудова книжка їй не видана, розрахунок не проведено. У зв*язку з чим вона позбавлена можливості зареєструватися як безробітна та отримувати відповідну допомогу. Такі дії відповідача спричиняють їй моральну шкоду. Просила стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі за час вимушеного прогулу у розмірі 1526,09 грн. та відшкодувати моральну шкоду у розмірі 1000 грн. Також просила стягнути заборгованість із розрахункових у розмірі 1500 грн.

У наступному уточнила свої позовні вимоги і просила стягнути з ТОВ неотриману за вересень-листопад 2009 року заробітну плату у розмірі 1500 грн. та 1000 грн. на відшкодування моральної шкоди, (а.с. 34).

Відповідач проти позову заперечував, вважав, що діяв відповідно до вимог чинного законодавства про обмеження праці жінок на роботах, повязаних із переміщенням вантажів.

Рішенням Балаклійського районного суду Харківської області від 31 березня 2010 року позов задоволено частково.

Стягнено з ТОВ „Балаклійський олійний завод на користь ОСОБА_3 заборгованість із заробітної плати 1965,50 грн. та 500 грн. на відшкодування моральної шкоди.

У апеляційній скарзі представник ТОВ просить рішення в частині стягнення 500 грн. на відшкодування моральної шкоди скасувати і у цій частині позовних вимог відмовити, оскільки вважали, що судом першої інстанції не враховано, що позивачка відмовилася від вимог щодо незаконного звільнення, так як у позовній заяві вказується, що моральна шкода завдана саме незаконним звільненням з роботи. Факт заподіяння моральної шкоди не доведено позивачем і не надано доказів на підтвердження розміру такої шкоди. Після звільнення ТОВ неодноразово нагадував позивачці про необхідність забрати трудову книжку та отримати розрахунок.

Колегія судців, заслухавши доповідь судді, пояснення сторін, які зявилися, вивчивши матеріали справи та дослідивши доводи апеляційної скарги, вважає, що вона задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Рішення суду оскаржується лише в частині стягнення 500 грн. з ТОВ на відшкодування моральної шкоди.

Колегія суддів вважає, що рішення суду у цій частині є законним і обгрунтованим,

При цьому сама особа, яка подала апеляційну скаргу, не заперечує, що з боку ТОВ

„Балаклійський олійний завод по відношенню до ОСОБА_1 допущено порушення трудового

законодавства у вигляді затримки у виплаті заробітної плати та розрахункових. Також у судовому

засіданні знайшло своє підтвердження та не спростовано представником відповідача те, що

ОСОБА_1 ознайомлена з наказом про звільнення та отримала трудову книжку лише під час

розгляду справи у суді першої інстанції, 4 березня 2010 року, тоді як саме звільнення, відповідно

до наказу, відбулося 20 січня 2010 року, тобто тривалий термін позивачка була позбавлена

можливості працевлаштуватися або отримувати допомогу як безробітна.

На ці обставини правомірно послався суд першої інстанції у мотивувальній частині.

Посилання представника відповідача, що ТОВ нагадувало ОСОБА_1 про необхідність

отримати трудову книжку та розрахункові не підтверджуються жодними доказами, про що також

зазначено у рішенні суду першої інстанції. Ці доводи не знайшли свого підтвердження і у суді

апеляційної інстанції.

Оскільки судом першої інстанції встановлено порушення норм трудового законодавства з

боку ТОВ, то посилання на ст. 237-1 КЗпП України, якою передбачено відшкодування власником

або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі, якщо порушення його

законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків і

вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя є належним і обґрунтованим.

У судовому засіданні суду першої інстанції було доведено, що існування без документа,

який надавав право на працевлаштування чи отримання допомоги, позбавило ОСОБА_1

облаштувати своє життя, привело до втрати нормальних життєвих звязків та вимагало додаткових

зусиль для організації свого життя.

Розмір моральної шкоди спі мірний із допущеними порушеннями трудових прав особи.

Висновки суду першої інстанції доводи апеляційної скарги не спростовують і неі

суттєвими.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.1 ч.І ст. 307, 308, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника ТОВ „Балаклійський олійний завод відхилити. Рішення Балаклійського районного суду Харківської області від 31 березня 2010 ро залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена Верховного Суду України протягом 2 місяців від дня набрання нею законної сили.

Головуючий, суддя

Судді