Справа № 2-5912/10
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 грудня 2010 р. м. Білгород-Дністровський

Білгород - Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого - одноосібно судді Толкаченко О.О..

при секретарі - Ткаченко О.М.,

за участю: представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2 селищної ради - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Білгород-Дністровському цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_4 до ОСОБА_2 селищної ради, Одеської регіональної філії Державного Підприємства «Центр державного земельного кадастру» про визнання спадкоємцем і визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

Позивач - ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 селищної ради, Одеської регіональної філії Державного Підприємства «Центр державного земельного кадастру» про визнання спадкоємцем і визнання права власності, а саме просить суд. визнати її ОСОБА_4 спадкоємцем за законом після померлої ОСОБА_5 відносно земельної ділянки для садівництва площею 0,071 гектарів, що розташована на території ОСОБА_2 селищної ради, СТ «Прибой», ділянка № 877. Визнати за нею ОСОБА_4 право власності на земельну ділянку для садівництва площею 0,071 гектарів, що розташована на території ОСОБА_2 селищної ради, СТ «Прибой», ділянка № 877.

Представник позивача ОСОБА_4 - ОСОБА_1 у судовому засіданні підтримав позовні вимоги, та просив їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 селищної ради - ОСОБА_3 у судовому засіданні заперечувала проти визнання ОСОБА_4 спадкоємцем, оскільки вже є свідоцтво про право на спадщину де вказано що вона є спадкоємцем, та зазначила, що не заперечує проти визнання права власності на зазначену земельну- ділянку за ОСОБА_4.

Представник Одеської регіональної філії Державного Підприємства «Центр державного земельного кадастру» у судове засідання не з'явився, був повідомлений належним чином, причина неявки суду невідома.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази вислухавши сторони, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що 30.03.2009 р. померла мати позивача - ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ЖД № 178429, яке видане 31 березня 2009 року Першим Приморським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис за № 1961.

Той факт, що ОСОБА_5 була матірю позивача підтверджується свідоцтвом про її народження серії ІІІ-ЖД № 455017, яке видане 08 серпня 1984 року міським РАЦС м. Одеси, актовий запис за № 1846, та її паспортом. Також, 30.04.1989 року після одруження прізвище позивача змінилося з «Кісленко» на «Ваганова».

На день смерті матері позивача - ОСОБА_5 згідно Державного акту на право власності на землю І-ОД N° 073920 належала на праві приватної власності земельна ділянка для ведення садівництва площею 0,071 гектарів, що розташована на території ОСОБА_2 селищної ради, СТ «Прибой», ділянка № 877.

Зазначений Державний акт видано головою ОСОБА_2 селищної ради 04.10.1999 року і зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №953.

Кадастрового номеру ділянка не має, тому що на дату видачі акту діяла Постанова Кабінету Міністрів України «Про порядок подання заяви про продаж земельних ділянок сільськогосподарського призначення та форми державного акту на право власності на землю» від 24.03.1999 року № 440, яка не передбачала кадастрових номерів для земельних ділянок.

Чоловік померлої ОСОБА_5 - ОСОБА_1 відмовився від 1/2» частки у спадщині і тому 16.02.2010 року Шоста Одеська державна нотаріальна контора видала тільки ОСОБА_4 свідоцтво про право на спадщину за законом на майно, що належало ОСОБА_5, про що свідчить витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі.

На зазначену вище земельну ділянку свідоцтво про право на спадщину за законом видано не було, тому що відповідно до п. З Постанови Кабінету Міністрів України «Про деякі питання посвідчення права власності на земельну ділянку» від 06.05.2009 р.№? 439 нотаріус у разі надання свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку проставляє на держаному акті відмітки про перехід права власності і робить це тільки при наявності витягу з державного реєстру.

Згідно наданої інформації з Одеської філії ДП «Центр державного земельного кадастру» такий витяг зараз отримати неможливо, тому що земельна ділянка не має кадастрового номеру, а замовити виготовлення цього номера і одержати його, як випливає з листа Одеської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру» від 13.10.2009 р. № 06-04/8936, може лише власник земельної ділянки.

Таким чином в результаті розбіжностей в законодавстві ОСОБА_4 не може вступити у спадщину як спадкоємець, не може одержати свідоцтво про право на спадщину відносно земельної ділянки, чим порушуються її конституційні права як громадянина.

Відповідно до ст.ст. 152, 158 Земельного кодексу України держава забезпечує громадянам рівні умови захисту прав на землю. Цей захист здійснюється шляхом визнання прав. Виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками.

Позивач ОСОБА_4 у першому пункту своїх позовних вимог просить визнати її ОСОБА_4 спадкоємцем за законом після померлої ОСОБА_5 відносно земельної ділянки для садівництва площею 0,071 гектарів, що розташована на території ОСОБА_2 селищної ради, СТ «Прибой», ділянка № 877, однак, згідно витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі спадкоємцем ОСОБА_5 вказано ОСОБА_4.

Згідно ст. 1216 ЦК України - спадкуваннях: є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ч. 1, 3, 5 ст. 1268 ЦК України - спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову з:д неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно ст. 1225 ЦК України право ангсності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового игизначення.

Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття нгазл власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 81 ЗК Україні! громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Згідно ст. 131 ЗК України передбачено, чю громадяни України мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод.

Враховуючи, що інших спадкоємців, які б мали право на обовязкову частку у спадщині немає, суд вважає, позовні вимоги ОСОБА_4 до ОСОБА_2 селищної ради. Одеської регіональної філії Державного Підприємства «Центр державного земельного кадастру» про визнання спадкоємцем і визнання права власності, є обґрунтованими і такими, що підлягають частковому' задоволенню.

Керуючись ст.ст. 1216, 1268, 1225 ЦК України, ст.ст. 81, 131 ЗК України, ст.ст. 213-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовину заяву ОСОБА_4 до ОСОБА_2 селищної ради, Одеської регіональної філії Державного Підприємства «Центр державного земельного кадастру» про визнання спадкоємцем і визнання права власності задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_4 право приватної власності на земельну ділянку для садівництва, площею 0,071 гектарів, що розташована на території ОСОБА_2 селищної ради м. Білгород-Дністровського, Одеської області, садівниче товариство «Прибой», ділянка № 877 внаслідок спадщини за законом.

В задоволенні інших позовних вимог ОСОБА_4 відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: О.О. Толкаченко