Апеляційний суд Чернівецької області
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2010 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Чернівецької області у складі:

Головуючого судді Галичанського А.Д.

суддів: Станковської Г.А., Яремка В.В.

секретар Брензило В.В.

за участю: ОСОБА_1представник УПФ, ОСОБА_2,

ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до управління Пенсійного фонду України в Садгірському районі міста Чернівці про визнання неправомірними дій та про зобов'язання здійснити нарахування і виплату щомісячного підвищення до пенсії за віком, за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України у Садгірському районі м.Чернівці на рішення Садгірського районного суду м.Чернівці від 1 червня 2010 року

в с т а н о в и л а :

Рішенням Садгірського районного суду м.Чернівці від 1 червня 2010 року позовні вимоги ОСОБА_2, ОСОБА_3 задоволено частково.

Визнано протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в і районі м. Чернівці щодо відмови у виплаті щомісячної доплати до пенсії ОСОБА_2, ОСОБА_3, як дитям війни, за період з 9 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року, з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року, з 1 січня 2009 року по 31 грудня 2009 року, виходячи з розміру 30% мінімальної пенсії за віком, встановленої ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» від 18.11.2004 року.

Справа 22ц-1474/10 р. Головуючий у 1-й інстанції Галузінський А.М.

категорія 57 Доповідач Галичанський А.Д.

Зобов'язано Управління Пенсійного Фонду України в Садгірському районі здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_2, ОСОБА_3 з підвищенням її на 30% мінімальної пенсії за віком з розміру, встановленого ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та провести відповідні виплати як дітям війни за період з 9 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року, 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року, з 1 січня 2009 року по 31 грудня 2009 року з урахуванням сум, виплачених у цей період.

Вирішено питання про стягнення судових витрат.

В решті позову відмовлено.

В апеляційній скарзі Управління Пенсійного фонду України в Садгірському районі м. Чернівці просить скасувати рішення Садгірського районного суду м.Чернівці від 1 червня 2010 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачам в задоволенні позовних вимог.

Посилається на те, що суд першої інстанції неповно зясував обставини, що мають значення для справи та постановив рішення з грубим порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Вказує, що після прийняття рішення Конституційного суду № 6-рп від 09.07.2007 р. Закон України «Про соціальний захист дітей війни» не був приведений у відповідність до Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», не було врегульовано на законодавчому рівні питання обчислення розміру мінімальної пенсії за віком, яка має застосовуватися при визначенні підвищення пенсій «дітям війни» згідно ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни». В звязку з чим у Пенсійного фонду України не було правових підстав для визначення мінімальної пенсії за віком, що має застосовуватися при обчисленні розміру підвищення передбаченого дітям війни згідно ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Зазначає, що починаючи з 22.05.2008 року єдиним нормативним актом, який регулює виплату підвищення «дітям війни» є постанова Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 року № 530, яка і застосовується органом Пенсійного фонду України при визначенні розміру підвищення до пенсії «дітям війни».

Судом першої інстанції встановлено, що позивачі є дітьми війни згідно Закону України „Про соціальний захист дітей війни" та на них повністю розповсюджуються всі пільги та соціальні гарантії, передбачені ст.6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни" в редакції закону від 18.11.2004 року (яка набрала чинності з 01.01.2006 року). Даною нормою закону встановлено, що дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Законами України «Про Державний бюджет на 2006,2007,2008 роки» зупинялась дія ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 по справі № 6-рп/2007 (справа про соціальні гарантії громадян) пункт 12 статті 71, яким зупинено на 2007 рік дію статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", з урахуванням статті 111 цього Закону визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним). Згідно рішення Конституційного Суду України від 22.05.2008 року по справі №10-рп/2008 зміни, внесені п.41 розділу II Закону України від 28.12.2007 року №107-VI в статтю 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» визнано такими що не відповідають конституції (є неконституційними).

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Вищезазначені обставини по справі встановлені повно, на підставі належних та допустимих доказів, яким судом дана належна оцінка і до встановлених таким чином спірних правовідносин суд вірно застосував норми матеріального права, що їх регулюють.

Відповідно до ч.2 ст.152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Вищезазначені рішення Конституційного Суду України є обовязковим до виконання на території України і мають преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у звязку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначених законів, що визнані неконституційними. Суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року та з 22.05.2008 року по даний час спірні правовідносини регулюються відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» в редакції, яка діяла від 18.11.2004 року, якою встановлено, що дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що обставини по справі встановлені повно, на підставі належних та допустимих доказів, яким судом дана належна оцінка і до встановлених таким чином спірних правовідносин суд правильно застосував норми матеріального права, що їх регулюють.

Посилання на відсутність коштів у Державному бюджеті для покриття зазначених виплат не свідчить про відсутність у позивачів права, у відповідності до законодавства, на їх отримання.

Інші доводи апеляційної скарги не впливають на законність та обґрунтованість судового рішення.

Керуючись ст.ст.307,308 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у Садгірському районі м.Чернівці відхилити.

Рішення Садгірського районного суду м.Чернівці від 1 червня 2010 року залишити без змін.

Ухвала остаточна і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді: