РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.06.10 року Буринський районний суд Сумської областів складі:

Буринський районний суд Сумської області

в складі: головуючого судді Стеценко В.С.

при секретарі за участю-Кошелєвій Н.В.

представника позивача-Міненко С.А.

розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Буринь справу за позовом ОСОБА_1 до комунального закладу Сумської обласної ради «Обласна база спеціального медичного постачання» про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

В С Т А Б О В И В ;

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до комунального закладу Сумської обласної ради «Обласна база спеціального медичного постачання» про поновлення на роботі, мотивуючи тим, що його звільнення є незаконним, поскільки за весь період роботи у даному закладі і конкретно у грудні 2009 року невиконання трудових обовязків та порушень трудової дисципліни він не допускав.

грудня 2009 року про звільнення його з займаної посади, поновити його на посаді вартівника складу медмайна та стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу з розмірі 5545 грн. та 47,81 грн. заробітної плат' за 4 січня 2010 року.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримав та пояснив, що на посаді вартівника комунального закладу Сумської обласної ради «Обласна база спеціального медичного постачання» він працює з 2.0 січня 2006 року. На роботу його приймав ОСОБА_2, який показав територію, яку потрібно охороняти та перевіряти. З посадовою інструкція його ніхто не знайомив і про неї він нічого не чув до 24 грудня 2009 року, коли ОСОБА_3 сказала, що треба розписатись в інструкції та зачитала її, але про «циферблати» в ній нічого не було сказано. На вимогу ОСОБА_3 він розписався в інструкції, але дату не поставив. Інших підписів в інструкції не було він розписувався першим. З Правилами внутрішнього розпорядку його ніхто ніколи не знайомив і про це він ніде не розписувався.

До 17 грудня 2009 року відповідач його роботою був задоволений, дисциплінарних стягнень він не мав, а навпаки, отримував премії. 17.12.09 р. вранці, вік, як завжди, обійшов територію, перевірив замки та о 8-00 годині здавав зміну вартівнику ОСОБА_4В, який перевіривши територію прийняв зміну та сказав йому, що все в порядку і що він може йти додому. Про здачу і прийняття зміни вони з ОСОБА_5 розписалися у відповідному журналі йдучи додому о 8 год. 15 хв. він зайшов на прохідну де кочегар Полоз і.В. запропонував йому випити горілки, але він відмовився. В цей час на прохідну зайшла ОСОБА_3, яка побачила пляшку і запропонувала йому сходити до лікаря психолога. Він не відмовлявся, але сказав, що в Буринській ЦРЛ лікаря психолога немає. Писати пояснення йому в цей день не пропонували. Враховуючи, що все це відбувалось о 8.20 год., тобто в неробочий для

нього час, він пішов додому. На роботі він спиртного не вживав. Пояснення йому запропонували написати тільки 23.12.2009 року і він їх написав.

20 грудня 2009 року в неділю він заступив на зміну. Цілий день ішов сніг і він розчищав територію від снігу, переводив циферблати, слідкував за порядком обходячи територію складу та перебуваючи в прохідній контролював, щоб сторонні особи не заходили на територію складу, тобто добросовісно виконував свої трудові обовязки. Здав зміну о 8-00 21.12.2009 року вартівнику ОСОБА_5, який претензій до нього не мав, після чого пішов додому. Прийняти участь у перевірці його роботи 21.12.09р. йому ніхто не пропонував. Пізніше йому стало відомо, що без нього робили перевірку «циферблатів» на підставі чого його звинуватили в тому, що він не здійснював щогодинного обходу території складу, що не відповідає дійсності..

23 грудня 2009 року він також був на роботі виконував свої обовязки. В цей день йому також не пропонували прийняти участь у перевірці території складу. Про те, що така перевірка була він довідався пізніше.

31 грудня 2009 року він прийшов на роботу де були ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 йому зачитали дві догани і сказали, що він звільнений з роботи. 4 січня 2010 року він прийшов на' роботу де отримав трудову книжку.

Вважає, що його звільнили незаконно, а тому просить скасувати накази про оголошення йому доган та поновити його на роботі виплативши середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 5545 грн.

Представник позивача, адвокат ОСОБА_9, позов підтримав і пояснив, що дії адміністрації комунального закладу Сумської обласної ради «Обласна база спеціального медичного постачання» з приводу звільнення ОСОБА_1 є незаконними з наступних підстав:

Щодо накладення дисциплінарного стягнення згідно наказу № 90 від 25 грудня 2009 року, то факт вживання алкогольних напоїв та залишення робочого місця без здавання варти позивачем в залі суду підтверджено не було, так як представник відповідача ОСОБА_3, в суді пояснила, що особисто не бачила щоб ОСОБА_1 пив спиртне бачила лише те, що він тримав у руках пляшку, в Буринську районну лікарню з питання медичного огляджу ОСОБА_1 та до Буринського відділку міліції з приводу' розпиття спиртних напої ОСОБА_10 та ОСОБА_1 вона не зверталася, не підтвердили достовірно даного факту і допитані в суді свідки. Факт залишення ОСОБА_1 робочого місця без здавання варти спростовується, оскільки робоча зміна вартівника закінчується о 8 год. 00 хв., а о 7 год. 42 хв. вже прибув вартівник ОСОБА_5, який фактично прийняв зміну. Крім того в судове засідання на вимогу суду не було надано журнал прийому' - здачі зміни вартівниками записом якого достовірно підтвердилося або простувалось дане порушення.

Щодо накладення дисциплінарного стягнення згідно наказу № 91 від 28 грудня 2009 року по факту не здійснення щогодинного обходу території зі зміною контрольних «циферблатів» та наказу про звільнення з роботи № 93 §1 від 31.12.2009 року, який був аргументований тим, що окрім вчинення попередніх дисциплінарних проступків позивачем 23.12.2009 р. також не здійснювавсь щогодинний обхід території з заміною контрольних циферблатів, то в залі суду взагалі не добуто доказів про правомірність і законність даного «циферблату», оскільки на момент прийняття ОСОБА_1 на роботу їх на складі ще не було. Зявився «циферблат» у 2007 році. Це саморобний пристрій, який представляє собою круглий диск поділений на 12 частин де проставлені цифри від 1 до 12 з отворами над кожною цифрою. Даний «циферблати» розміщені на приміщеннях складів, доступ до них вільний і будь хто може переставити його на будь яку цифру.

З інструкцією про порядок використання даного «циферблату» ОСОБА_1 ніхто не знайомив, чи вона існує він не знає.

Обовязок вартівника, щогодинно обходити територію з заміною контрольних «циферблатів», визначено в посадовій інструкції вартівника, яка затверджена 27 січня 2004 року директором ОСОБА_11..

Зазначений письмовий доказ було подано суду в копії. Вимогу суду стосовно надання зазначеного документа в оригіналі відповідачем було проігноровано. Від так є всі підстави вважати, що зазначений документ є не достовірний. Крім того ОСОБА_1 був ознайомлений з посадовою інструкцією вартівника, лише 24 грудня 2009 року тобто вже після накладення на нього стягнення.

На підставі викладеного вважає звільнення ОСОБА_1 незаконним та просить суд скасувати накази про оголошення йому доган та поновити його на роботі виплативши йому середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 5545 грн. 96 коп. (47,8'і грн.хііб, де 47,81 грн. - середньоденна заробітна плата, а 116 - кількість робочих днів в за період з 05 січня 2010 року по 23 червня 2010 року включно). Крім того просить стягнути на користь відповідача середньоденний заробіток за 4 січня 2010 року в сумі 47,81 грн..

Представник відповідача ОСОБА_12 в судове засідання не зявився, хоча про розгляд справи повідомлений належним чином та просив справу слухати в його відсутності за наявними матеріалами. В попередніх судових засіданнях позов не визнавав та пояснював, що позивач систематично не виконував свої трудові обовязки, за що за наказами № 90 від 25 грудня 2009 року та за № 91 від 28 грудня 2009 року йому було оголошено догани, а за наказом за № 93 від 31 грудня 2009 року його було звільнення його з займаної посади. Вважає звільнення законним, а тому просив відмовити позивачу в задоволенні позову.

Представник відповідача ОСОБА_3 в судове засідання не зявилася, хоча про розгляд справи повідомлена належним чином та просила справу слухати в її відсутності за наявними матеріалами. В попередніх судових засіданнях позов не визнала і пояснила, що ОСОБА_1 систематично порушував свої трудові обовязки за що і був звільнений з роботи. Так 17.12.2009 року на робочому місці розпивав спиртні напої, вона особисто бачили, як ОСОБА_1 тримав у руці недопиту пляшку з самогоном, та залишив робоче місце без здавання варти за що йому була оголошена догана. Щоб позивач пив спиртне вона особисто не бачила, але обличчя в нього було червоне, мова не чітка. Вона запропонувала йому сходити до лікаря психолога, але він відмовився.. Вона особисто в лікарню з цього приводу не телефонувала і в міліцію про розпиття спиртних напоїв на робочому місці не повідомляла. Крім того 21 грудня та 23 грудня 2009 року ОСОБА_1 не здійснював щогодинного обходу території зі зміною контрольних «циферблаті», що було встановлено в ході перевірки на яку позивача вона не запрошувала, зо це ОСОБА_1 було оголошено догану, а потім звільнено з роботи.

Щодо контрольних «циферблатів» пояснила, що їх використання передбачене посадовою інструкцією вартівника. Пристрій це саморобний, він являє собою круглої форми металеву пластину поділену на 12 рівних частин в кожній частині є отвір для відмітки. Інструкції до його використання немає.

В дні коли позивач не здійснював обходів ніяких пригод не відбулось, ніхто не проникав на територію складу нічого не було викрадено чи зруйновано.

Третя особа на стороні відповідача ОСОБА_11 позовні вимоги не визнав, в судове засідання не зявився, хоча про розгляд справи повідомлений належним чином та просив справу слухати в його відсутності за наявними матеріалами.

Суд, дослідивши обставини та наявні матеріали справи в їх сукупності , та давши їм оцінку, вважає, що позов доведений та підлягає частковому задоволенню.

Так в судовому засіданні встановлено, що 23 січня 2006 року ОСОБА_1 було прийнято на роботу вартівником складу медмайна № 1091 в м. Буринь. комунального закладу Сумської обласної ради «Обласна база спеціального медичного постачання». Наказами за № 90 від 25 грудня 2009 року, за № 91 від 28 грудня 2009 року на позивача були накладені дисциплінарні стягнення, а наказом за № 93 від 31 грудня 2009 року позивача було звільнено з займаної посади.

На роботу позивача приймав завідуючий складом ОСОБА_2. З посадовою інструкція ОСОБА_2 його не знайомив і в інструкції він не розписувався, чи була така інструкція в закладі на той час не знає. З Правилами внутрішнього розпорядку позивача також ніхто ніколи не знайомив і про це він ніде не розписувався, що підтверджується поясненням сторін, копією наказу № 6 від 20.01.2006 року ( а.с.41), ксерокопією Правил внутрішнього трудового розпорядку (а.с. 36-39).

За весь час роботи до 17.12.2009 р. включно, позивач стягнень не отримував, а неодноразово, навіть в період накладення дисциплінарних стягнень отримував премії.

17 грудня 2009 року вранці, ОСОБА_1 обійшов територію, перевірив замки та о 8-00 годині здав зміну вартівнику ОСОБА_5, який також перевірив територію фактично прийняв зміну. Про це вони розписалися у журналі прийому - здачі зміни, однак суд позбавлений можливості перевірити даний факт так як відповідач проігнорував неодноразові вимоги суду про надання оригіналів письмових доказів. Однак про те, що ОСОБА_4В прийшов на роботу о 7 год. 42 хв. підтвердили, як сам ОСОБА_5 та свідки ОСОБА_13, ОСОБА_14

О 8 год. 15 хв. позивач зайшов на прохідну де кочегар ОСОБА_10 пив чарку горілки, а в цей час на прохідну зайшла завскладом ОСОБА_3, яка побачила в його руках пляшку і запропонувала йому сходити до лікаря психолога. Він не відмовлявся, але сказав, що в Буринській ЦРЛ лікаря психолога немає. Враховуючи, що все це відбувалось о 8.20 год., тобто в неробочий для позивача час, він пішов додому. Пояснення йому запропонували написати тільки 23.12.2009 року і він написав. Прийшовши додому о 9 год.05 хв. ОСОБА_1 все розповів дружині, а вона йому повідомила, що їй вже телефонувала ОСОБА_3 та все розповіла, вона ж в свою чергу вже зателефонувала в лікарню лікарю ОСОБА_15, який заміняв нарколога, з питання необхідності проходження ОСОБА_1 медобстеження, але ОСОБА_15 1.1, пояснив, що коли факт зі спиртним відбувся не в робочий час, а в особистий час ОСОБА_16, то проходити медогляд непотрібно, що підтверджується поясненням сторін, свідка ОСОБА_10, який підтвердив в суді, що ОСОБА_1 випити не встиг, свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_17, ОСОБА_18., ОСОБА_19., ОСОБА_15 1.1. ОСОБА_20

Окрім пояснень позивача, представника відповідача та свідків, незаконність дій відповідача підтверджується інформацією з Буринського районного відділу внутрішніх справ та Буринської центральної районної лікарні про те, що 17 грудня 2009 року від посадових осіб комунального закладу Сумської обласної ради «Обласна база спеціального медичного постачання» звернень з питання вживання спиртних напоїв на робочому місці ОСОБА_1 не надходило. Окрім того, відповідачем не було проведено будь якого дослідження, про те, що виявлений після закінчення зміни ОСОБА_1 напій є алкогольним напоєм.

Аналізуючи наведені докази, суд вважає, що факт розпиття ОСОБА_1 спиртних напоїв на робочому місці, не знайшов свого підтвердження в судовому засіданні. Крім того сама подія, як встановлено в судовому засіданні , відбулася вже після 8 години, поскільки представник відповідача ОСОБА_3 сама підтвердила, що зайшла на прохідну вже о 8 год,05 хв..

Суд вважає, що факт залишення робочого місця без здавання варти ОСОБА_1 також не підтвердився в судовому засіданні, оскільки спростовується власноручними поясненнями вартівника ОСОБА_5 на (а.с. 48), який зазначив, що прийшов на роботу о 7 год.42 хв. та став приймати зміну. Суд, враховуючи, що зміна ОСОБА_1 закінчилась о 8.00 год., а з 8.00 год. вже розпочалася зміна ОСОБА_21 вважає, що ОСОБА_1 здав, а ОСОБА_5 прийняв зміну. При цьому суд враховує і те, що позивач після закінчення свого робочого часу, ще перебував на робочому місці до 8 год..20 хв.. Крім того суд враховує і те, що про прийняття зміни вартівники розписуються у журналі прийому - здачі зміни з зазначенням часу здачі - прийняття, однак суд позбавлений можливості перевірити даний факт так як відповідач проігнорував неодноразові вимоги суду про надання оригіналів письмових доказів і суду не було надано даний журнал.

У відповідності до ч.З ст. 10 ЦПК України «кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень».

Як зазначено у ст..60 ЦПК України « кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, та те, що доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір».

Згідно ч.2 ст.64 ЦПК України «письмові докази подаються в оригіналі. Якщо подано копію письмового доказу, суд за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, має право вимагати подання оригіналу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.».

Суд оцінюючи письмові докази по даному факту, які подані суду в їх копіях, а саме колективний договір, правила внутрішнього розпорядку, посадова інструкція вартівника, наказ № 90 від 25.12.09 р. «Про накладення на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення», пояснювальну записку ОСОБА_6 від 17.12.2009 р., пояснювальну записку ОСОБА_10 від 17.12.2009 р., пояснювальну записку ОСОБА_7 від 17.12.2009 р., пояснювальну записку ОСОБА_5 від 21.12.2009 року, вважає неможливим провести їх належну оцінку і підтвердити їх справжність, оскільки на вимогу суду відповідачем не було подано для дослідження оригінали вказаних документів.

При таких обставинах, суд вважає, незаконними дії відповідача про накладення на позивача дисциплінарного стягнення за події, що відбулися 17 грудня 2009 року, а тому вважає, що наказ від 25 грудня 2009 року за № 90 є незаконним і підлягає скасуванню.

Досліджуючи підстави накладення на позивача дисциплінарного стягнення за наказам № 91 від 28.12.2009 року та наказу про звільнення № 93 §1 від 31.12.2009 року суд встановив слідуюче :.

Так в наказі за№ 91 від 28 грудня 2009 року зазначено, що позивач 21.12.2009 р. не здійснював щогодинного обходу території з заміною контрольних «циферблатів», а наказ про звільнення № 93 від 31.12.2009 року аргументований тим, що окрім вчинення попередніх дисциплінарних проступків позивач 23.12.2009 р. також не здійснював щогодинний обхід території з заміною контрольних «циферблатів».

Суд приймаючи до уваги пояснення ОСОБА_1 про те, що посадова інструкція йому була оголошена тільки 24.12.2009 р., але про обовязок заміни чисел на «циферблатах» в ній зазначено не було, дослідив ксерокопію даної інструкції та встановив, що посадова інструкції вартівника затверджена 27 січня 2004 року директором КЗ «Обласна база спеціального медичного постачання» ОСОБА_11 і дійсно одним із обовязків вартівника є «робити обхід обєкту, що охороняється, один раз за годину із заміною чисел на контрольному циферблаті». Хоча з пояснення позивача та свідків ОСОБА_17і., ОСОБА_22, вбачається, що зявився «циферблат» на медскладі лише у 2007 році.

Аналізуючи копію письмового доказу - вищевказаної інструкції (а.с. 42), суд встановив, що на пертій сторінці документа вказана дату затвердження посадової інструкції «27 січня 2004 року». На другій сторінці інструкції є графа «Ознайомлений». Першим з даною інструкцією ознайомлений ОСОБА_1 - 23.01.2006 року і цю дату позивач оспорює та пояснює, що був ознайомлений з інструкцією вперше 24.12.2009 року про що поставив на інструкції підпис, дату не ставив, дата в інструкції проставлена іншою особою. Потім з інструкцією ознайомилися: ОСОБА_17 -

01.04.2005 р., який в судовому засіданні підтвердив, що перший раз його ознайомили з інструкцією вартівника в грудні 2009 року, про що він розписався, а дату не ставив; ОСОБА_23 - 12.11.2001 року; Полоз 01.12.2007, Горбач-30.05.2008.

Суд звертає увагу на те, що прізвища і дати написані різними почерками та стоять прізвища не по хронології прийняття на роботу. Особливе здивування суду викликало те, що вартівник ОСОБА_23 взагалі ознайомився з цією інструкцією до моменту її затвердження, а саме у 2001 році. Також суд звертає увагу на те, що ОСОБА_23

1)
B. у власноручних поясненнях при написанні дати, завжди між цифрами ставить не крапку а тире (а.с.48,53), тоді як у посадові інструкції вартівника після підпису

ОСОБА_5 про ознайомлення дата виконана в зовсім іншому стилі.(а.с.42), що викликає сумніви в достовірності інструкції і потребує перевірки копії з оригіналом.

Окрім того, судом встановлено, що за період з 27.01.2004 року по 31.12.2009 року в медскладі м. Буринь працювали і інші вартівники ОСОБА_24 та ОСОБА_25, які станом на грудень 2009 року вже були звільнені і від так їх прізвища та підписи в інструкції відсутні і їх підписів про ознайомлення в інструкції немає..

Вказаний письмовий доказ надано суду в копії. Вимогу суду стосовно надання зазначеного документа в оригіналі відповідачем було проігноровано і тому у суду є всі підстави вважати, що зазначена інструкція є не достовірною.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні підтвердив той факт, що з посадовою інструкцією він ознайомився лише 24 грудня 2009 року фактично після вчинення інкримінованих йому правопорушень та те що крім ознайомлених у вищевказаний період на складі працювали і інші вартівники, прізвища і підписи яких відсутні в копії інструкції. Свідок ОСОБА_17ї. дав суду аналогічні свідчення .

Позивач ОСОБА_1 в частині здійснення обходу ввіреної території надав суду пояснення, що зазначений обхід він здійснював завжди і 21 та 23 грудня 2009 року також.

Аналізуючи пояснення сторін та свідків, а також наявні у справі письмові докази, суд прийшов до висновку про неправомірність застосування «контрольного циферблату» виходячи з того, що відповідач не надав будь яких доказів про його законність та з характеристики даної йому позивачем та свідками. Так зокрема свідок ОСОБА_26 пояснив, що це є саморобний пристрій, який являє собою круглий диск поділений на 12 частин де проставлені цифри від 1 до 12 з отворами над кожною цифрою. Доступ до «циферблата» вільний і будь хто може переставити його на будь яку цифру. В судове засідання відповідач будь-яких інструкцій стосовно користування зазначеним приладом не надавав. Позивача з порядком використання зазначеного приладу в порушень вимог ст.29 КЗпП України не ознайомлював.

Окрім того в судовому засіданні встановлено, що участі в перевірці несення варти сам позивач не приймав так як його до цього не залучили. На складі була проведена перевірка тільки одного працівника - ОСОБА_27, інших працівників, таким чином ніколи не перевіряли, що підтверджується показаннями свідків ОСОБА_22

В.В., ОСОБА_13, ОСОБА_8, ОСОБА_7, ОСОБА_26 та ОСОБА_17, що свідчить про односторонній підхід та цілеспрямованість дій керівництва.

Як зазначено в ст.149 КЗпП України « За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.

Таким чином є всі підстави вважати, що відповідач підійшов односторонньо при застосуванні дисциплінарних стягнень до ОСОБА_1 та не врахував всіх обставин, зокрема того, що ні 21 ні 23 грудня 2009 року ніяких крадіжок, пошкоджень скоєно не було, як не було заподіяно будь якої шкоди відповідачу з боку позивача, а тому відповідач, необгрунтовано прийняв передчасне і незаконне рішення стосовно застосування дисциплинарного стягнення та подальшого звільнення позивача.

При таких обставинах суд вважає незаконними дії відповідача про накладення на позивача дисциплінарного стягнення за події, що відбулися 21-23 грудня 2009 року, а тому вважає, що накази про накладення на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення від 28 грудня 2009 року за № 91 та від 31 грудня 2009 року за № 93 §1 про звільнення є незаконними і підлягають скасуванню.

Згідно іі.З ст.40 КЗпП- працівник може бути звільнений лише за проступок, вчинений після застосування до нього дисциплінарного або громадського стягнення зе невиконання без поважних причин обовязків, покладених на нього трудовим договором або правилами трудового розпорядку.

У відповідності до ч.І ст. 147-1 КЗпП України визначено, що дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника.

Позивач ОСОБА_1 під час роботи взагалі не ознайомлювався з правилами внутрішнього трудового розпорядку (а.с.36 - 39), відтак йому було невідомо, що п. 7.4. Правил визначено, що дисциплінарні стягнення застосовуються директором підприємства (а.с.38).

Як вбачається з матеріалів справи, які було подані відповідачем в копіях, практично не встановлено повноважень третьої особи ОСОБА_11 щодо накладення дисциплінарних стягнень, а саме відсутній документ, що підтверджує факт призначення його на посаду.

Таким чином, суд враховуючи той факт, що відповідачем було проігноровано вимогу стосовно надання суду оригінали письмових доказів, а також те, що третя особа-директор підприємства проігнорував виклик до суду, має всі підстави вважати, що стягнення до ОСОБА_1 застосовано не правомочною особою.

Відповідно до положень п.З ч.І ст.40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у разі систематичного невиконання працівником без поважних причин обовязків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення.

Окрім того, позивач та представники відповідача підтвердили той факт, що в період отримання дисциплінарних стягнень позивач отримував і премію, що суперечить пункту 7.9 Правил внутрішнього трудового розпорядку (а.с.39).

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач на обгрунтування своєї позиції надав суду лише частину копій документів, надання ж, на вимогу суду, окремих письмових доказів таких як - Книгу реєстрації наказів за період з 23.01,2006 року поданий час; Журнал прийому-здачі зміни вартівниками за період з 23.01.2006 року по даний час; Журнал прийому-здачі зброї за період з 23.01.2006 року по даний час; Журнал відмітки спрацювання сигналізації за період з 23.01.2006 року по даний час; Заяву про прийняття ОСОБА_1 на посаду; журнал реєстрації вхідної та вихідної документації - залишилося не виконаним. Вимога суду стосовно подання всіх документів в оригіналах також залишилася поза увагою відповідача.

Від так в суду є всі підстави вважати, що дисциплінарні правопорушення ОСОБА_1 вчинені не були.

У відповідності до вимог ст. 43 КЗпП України у разі розірвання трудового договору з підстав, передбачених п.1,2-5,7 ст.40 КЗпП України, може бути проведено лише за попередньою згодою виборчого органу первинної профспілкової організації, членом якої є працівник.

Як вбачається з заяви ОСОБА_1 (а.с.З) він не є членом профспілки так як заяву про прийняття його в члени профспілкової організації не подавав, профсоюзні внески ніколи не платив і як йому відомо профспілкова організація в їх закладі взагалі відсутня.

Відповідач інших доказів, які б спростовували пояснення ОСОБА_1 суду не надав, вимогу суду викладену в ухвалі від 24.02.2010 року (а.с. 13 ) про надання копії постанови профспілкового комітету про згоду на звільнення позивача проігнорував та в своїй заяві про розгляд справи від 22.06.2010 року просив справу слухати за наявними матеріалами.

При таких обставинах, суд вважає, що згода профспілкового комітету на звільнення позивача ОСОБА_1 в даному випадку не потрібна.

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що при звільненні позивача були порушені його права, а тому його необхідно поновити на роботі, визнавши його звільнення незаконним.

Стаття 47 КЗпП України передбачає, що власник або уповноважений ним орган зобовязаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. У разі звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу він зобовязаний також у день звільнення видати йому копію наказу про звільнення з роботи. В інших випадках звільнення копія наказу видається на вимогу працівника.

Так, під час звільнення, позивачу ОСОБА_1 не було вручено копію наказу про звільнення та не проведено повний розрахунок.

У відповідності ч.2 ст.235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

На підставі викледеного суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 04 січня 2010 року по 30 червня 2010 року складає 6171,91гря.із розрахунку суми середнього заробітку відповідно до довідки про заробітну плату відповідача .Середня заробітна плата за останні два календарні місяці роботи, згідно довідки - 1060 грн. 79 коп. (1056,60 +1064,97= 2121, 57 : 2 = 1060, 79), а середньоденна 48 грн. 22 коп. (2121,57 грн.: 44, де 44- кількість робочих днів в листопаді та грудні 2010 року (21 + 23) + 48,22 грн.

Таким чином середній заробіток за 5 повних місяців складає 5303,95 грн., а за 18 робочих днів у січні 2010 р,- 867,96 грн. (5303,95 + 867,96 = 6171,91 грн.)

Розрахунок середнього заробітку не співпадає з наданим позивачем так як позивач допустив арифметичну помилку.

Суд вважає, що позов, в частині стягнення заробітної плати окремо за день звільнення 4 січня 2010 року задоволенню не підлягає так як заробіток за цей день ввійшов у суму стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу, який стягується за період з 04 січня 2010 року по ЗО червня 2010 року включно.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст, 10,11, 58, 59, 66, 269, 213, 214, 215 ЦПК України, ст,40, ч,1 ст,43, ст.47, ст 147-1, ч.1 ст.,232, ч.2 ст.235 КЗпП України,

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити.

Визнати незаконними та скасувати накази за № 90 від 25 грудня 2009 року, за № 91 від 28 грудня 2009 року про накладення на ОСОБА_1 дисциплінарних стягнень та наказ за № 93 від 31 грудня 2009 року про звільнення ОСОБА_1 з займаної посади.

Визнати незаконним звільнення ОСОБА_1 з роботи за ч.З ст.40 КЗпП України згідно наказу комунального закладу Сумської обласної ради «Обласна база спеціального медичного постачання» за 93 від 31 грудня 2009р.

Поновити ОСОБА_1 на посаді вартівника складу № 1091 м.Буринь комунального закладу Сумської обласної ради «Обласна база спеціального медичного постачання» з 04 січня 2010 року.

Стягнути з комунального закладу Сумської обласної ради «Обласна база спеціального медичного постачання» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 6171,91 гривен.

Стягнути з комунального закладу Сумської обласної ради «Обласна база спеціального медичного постачання» на користь держави державне мито в розмірі 51 грн. та витрати на інформаційно технічне забезпечення в сумі 120 грн.

Допустити негайне виконання рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на

роботі.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Сумської області через Буринський районний суд шляхом подачі в 10 денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і подання після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

Головуючий: