Ленінський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 2-2709/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2010 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя в складі: головуючого судді Нікітенко Н.П., при секретарі Висоцькій О.О., розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Запорізької міської ради, третя особа: ОСОБА_2 в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно за законом,-

встановив:

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що його батькам ОСОБА_4»ї Петрівні та ОСОБА_5 в 1966 році була надана двокімнатна квартира АДРЕСА_1. Зазначена квартира складається з двох кімнат, площею 14,70 кв.м та 11,21 кв. м, загальна площа якої дорівнює 39,54 кв. метри.

11 червня 1994 року померла мати позивача ОСОБА_4»я Петрівна.

В 1996 році з ОСОБА_5 почала мешкати донька позивача ОСОБА_2 , у якої 14 березня 2005 року народилась донька (онука позивача) ОСОБА_3. ОСОБА_2 та ОСОБА_3 були зареєстровані в ІНФОРМАЦІЯ_1.

В 2008 році ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_3 (онука позивача) приватизували зазначену квартиру на трьох осіб, 17 грудня 2008 року отримали свідоцтво про право власності на житло № 1234, згідно з яким кожному з них стало належати по 1/3 частині квартири.

При цьому в 2006 році тяжко захворів ОСОБА_5, який потребував постійного догляду і фізичної сили, для того, щоб його підіймати та підтримувати позивач переїхав жити в квартиру АДРЕСА_2, вони почали вести спільне господарство, комунальні послуги сплачував ОСОБА_1 Весь цей період донька позивача ОСОБА_2 та її донька ОСОБА_3 мешкали за іншою адресою.

10 червня 2009 року помер ОСОБА_5, після смерті якого відкрилась спадщина на 1/3 частину квартири АДРЕСА_2. Позивач є єдиним спадкоємцем першої черги, інші спадкоємці за законом та заповітом відсутні.

При зверненні позивача до нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину, йому було відмовлено, з причини того, що він не зареєстрований в зазначеній квартирі і у встановлений законом строк не звернувся з заявою про прийняття спадщини.

Після смерті ОСОБА_5 позивач фактично прийняв спадщину, а саме: з 2006 року мешкав в квартирі АДРЕСА_3, зберігав спадкове майно, вів господарство, сплачував комунальні послуги.

На основі викладеного, позивач просить визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом на 1/3 частину квартири АДРЕСА_2.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, просить їх задовольнити, оскільки вважає їх обґрунтованими та законними.

Представник відповідача Запорізька міська Рада ОСОБА_6 в судовому засіданні проти позовних вимог не заперечувала.

Третя особа ОСОБА_2 в судовому засіданні не заперечувала проти позву.

Вислухавши пояснення сторін, а також вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та законні, тому підлягають задоволенню у повному обсязі на таких підставах:

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. № 7 Про судову практику у справах про спадкування, у разі відкриття спадщини до 01.01.2004 року застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обовязки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Відповідно до ст. 529 ЦК Української РСР (1963р.) при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є в рівних частках діти, дружина і батьки померлого.

Відповідно до ст. 549 ЦК Української РСР (1963) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до п. 1.4. Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 року № 7/5 зі змінами, внесеними згідно Наказів Міністерства юстиції 45 5 від 03.06.2002 року № 6/5 від 28.01.2003 року, № 20/5 від 03.03.2004 року і № 36/5 від 17.05.2004 року реєстрація прав власності на нерухоме майно - це внесення запису до Реєстру прав власності у зв'язку з виникненням, існуванням, або припиненням права власності на нерухоме майно, що здійснюється БТІ за місцем знаходження об'єктів нерухомого майна, на підставі правовстановлюючих документів.

Згідно п. 10 Додатку 1 до п. 2.1 Положення, правовстановлюючими документами на підставі яких проводиться реєстрація права власності на об'єкти нерухомого майна, є рішення суду про визнання права власності на об'єкти нерухомого майна.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5, який помер 10.06.2009 року (а.с. 9) на праві приватної власності належало 1/3 частина квартири АДРЕСА_4, відповідно до технічного паспорту від 03.12.2008 року(а.с.5-8).

Згідно довідки № 789 від 07.07.09 року, виданої ВРЕЖО № 9, ОСОБА_1 з 07.07.2006 року мешкав без реєстрації зі своїм батьком ОСОБА_5 та вів спільне господарство. (а.с. 11).

Спадкоємцем після його смерті став ОСОБА_1, відповідно до свідоцтва про народження (а.с.11), який прийняв спадщину фактично, оскільки з 2006 року мешкав в спадковій квартирі, вів господарство та сплачував комунальні послуги.

Таким чином, враховуючи та аналізуючи усі надані докази, суд вважає необхідним позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити у повному обсязі, як такі, що є обґрунтованими та законними.

Керуючись ст.ст. 529, 549 ЦК Української РСР (ред..1963), ст.ст. 10, 11, 60, 61, 130, 212, 213 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Запорізької міської ради, третя особа: ОСОБА_2 в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно за законом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/3 частину квартири АДРЕСА_5, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5, померлого 10.06.2009 року.

Рішення довести до відома компетентних органів.

Заяву про апеляційне оскарження рішення може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано.

Суддя :