Справа №2-6236/10 21.12.2010 21.12.2010 21.12.2010
Провадження №22ц-8544/10
Справа № 8544/10 Головуючий по 1 інстанції Андрощук В.В.
Категорія 24 Доповідач апеляційного суду ОСОБА_1
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

21 грудня 2010 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючого - Лисенка П.П.,

суддів: Шаманської Н.О., Самчишиної Н.В.,

із секретарем Бобуйок І.Ф.,

з участю:

представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві цивільну справу

за апеляційною скаргою

ОСОБА_3

на рішення Заводського районного суду міста Миколаєва від 24 вересня 2010 року

за позовом

обласного комунального підприємства «Миколаївоблтеплоенерго» (далі ОКП «Миколаївоблтеплоенерго») до ОСОБА_3

про стягнення заборгованості по оплаті за теплову енергію,

В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2010 р. ОКП «Миколаївоблтеплоенерго» звернулося в суд з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості по оплаті послуг за постачання теплової енергії.

Позивач зазначав, що за укладеним з ОСОБА_4 договору про надання населенню послуг з центрального опалення та підігріву питної води від 1 жовтня 2006 р. він зобов'язався надавати теплову енергію для опалення та гарячого водопостачання споживачу та членам її сім'ї у квартиру АДРЕСА_1, а відповідач своєчасно оплачувати надане тепло й гарячу воду.

Позивач надавав послуги з постачання теплової енергії в квартиру відповідача в опалювальних сезонах 2006 - 2010 р.р.

Проте, оплату послуг відповідач своєчасно не проводив. Борг за отриману теплову енергію за період з 01 жовтня 2006 р. по 01 червня 2010 р. становить 3 078 грн. 32 коп.

Представник відповідача позов не визнала, посилаючись те, що відповідач не є власником квартири і з ним позивач договори про надання послуг з опалення не укладав.

Рішенням Заводського районного суду міста Миколаєва від 24 вересня 2010 р. позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь позивача 3 078 грн. 32 коп. боргу, 30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, та на користь держави судовий збір в розмірі 51 грн.

ОСОБА_3 подав на це рішення апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати й ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

В обґрунтування скарги посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи та неправильне застосування судом норм матеріального права щодо відсутності підстав для стягнення з нього боргу.

В запереченнях на апеляційну скаргу позивач посилається на її необґрунтованість.

Перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, оскаржене рішення суду І інстанції змінити зменшивши розмірі боргу за теплову енергію, виходячи з наступного.

Вирішуючи спір таким чином, як викладено у оскарженому рішенні, місцевий суд виходив з того, що відповідач як споживач теплової енергії, отримував послуги з постачання теплової енергії, які надавав позивач, проте своєчасно не проводив за них оплату за період з 1 жовтня 2006 р. по 1 червня 2010 року, внаслідок чого заборгував 3 078 грн. 32 коп.

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області не в повній мірі погоджується з такими обставинами та правовідносинами.

Із матеріалів справи вбачається, що відповідач, як член сімї ОСОБА_4 і будучи її сином, з 18 квітня 2002 р. зареєстрований і мешкає в квартирі АДРЕСА_1, що підтверджується довідкою Житлово-комунального підприємства «Бриз» від 30 липня 2009 р. № 2828 (а.с. 4).

Відповідно до нарядів на підключення, даний будинок отримує теплоносій від ОКП «Миколаївоблтеплоенерго» (а.с. 7-8).

Між основним квартиронаймачем ОСОБА_4 та позивачем укладено договір про надання населенню послуг з централізованого опалення та підігріву питної води, згідно умов якого споживач повинен своєчасно в строк до 10 числа місяця наступного за розрахунковим оплачувати отримані послуги за теплову енергію.

20 серпня 2006 р. ОСОБА_4 померла (а.с.22).

Відповідно до ухвали апеляційного суду Миколаївської області від 2 грудня 2010 р. рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 2 листопада 2009 р. залишено без змін. За вказаним рішенням суду визнаний недійсний заповіт від імені ОСОБА_4 укладений 10 серпня 2006 р. за яким вона заповіла вказану квартиру на користь ОСОБА_5 (а.с.46).

Згідно розрахунку заборгованості за період з 1 жовтня 2006 р. по 1 червня 2010 року борг за спожиту теплову енергію відповідно до діючих на час виникнення боргу тарифів становить 3 078 грн. 32 коп. (а.с.3).

ОСОБА_3 має статус дитини війни і відповідно до Закону України «Про соціальний захист дітей війни» користується пільгами при платі за користування комунальними послугами (а.с.27).

Іншого ОСОБА_3 належними і допустимими доказами не довів, хоча відповідно до ст. 60 ЦПК України, то є його обов'язком.

Встановивши наведені обставини, суд обґрунтовано на підставі ст.ст. 64,67-68 ЖК України, ст. ст. 610,611 ЦК України прийшов до правильного висновку про необхідність стягнення з відповідача боргу за теплову енергію.

Разом з цим, з розрахунком розміру заборгованості в повній мірі погодитись не можна.

Згідно положення ст. 5 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» дітям війни надається пільга право на 25 відсоткову знижку при платі за користування комунальними послугами у межах середніх норм споживання.

За такого розмір боргу з урахуванням вказаної відсоткової знижки складатиме 2 308 грн. 74 коп.

Доводи ОСОБА_3 про відсутність укладеного договору між ним і позивачем про надання послуг з централізованого опалення не мають правового значення, оскільки судом встановлено фактичне користування ним послугами з опалення, які надавав позивач, а відсутність такого договору підписаного між сторонами по справі не є підставою для звільнення відповідача від зобовязання щодо сплати коштів за отримані послуги.

Крім того, згідно положення ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» обовязок укладення договору на надання житлово комунальних послуг покладається на споживача відповідних послуг.

Таким чином, рішення місцевого суду на підставі п. 3 ст. 309 ЦПК України в частині стягуваної суми боргу за теплову енергію підлягає зміні з 3 078 грн. 32 коп. до 2 308 грн. 74 коп.

Керуючись статтями 303, 307, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Заводського районного суду міста Миколаєва від 24 вересня 2010 року змінити зменшивши розмір стягуваного боргу за теплову енергію з 3 078 (трьох тисяч сімдесяти восьми) грн. 32 коп. до 2 308 (двох тисяч триста восьми) грн. 74 коп.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, і з цього часу протягом 20 днів може бути оскаржено безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий

Судді