Врадіївський районний суд Миколаївської області
Справа № 2-154/2010
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

06.08.10 року

Врадіївський районний суд Миколаївської області у складі головуючого судді: Тихоненко М.І., при секретарі: Лисейко Т.А., з участю прокурора Кейс С.В., представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2, представника органу опіки і піклування Врадіївської районної державної адміністрації Миколаївської області ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Врадіївка цивільну справу за позовом прокурора Врадіївського району в інтересах держави в особі Відкритого Акціонерного Товариства „ Державний ощадний банк України(Далі ВАТ Держощадбанк до ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про дострокове розірвання кредитного договору, стягнення кредитної заборгованості в розмірі 42981 грн. 34 коп., та звернення стягнення на предмет іпотеки.

Третя особа: орган опіки і піклування Врадіївської районної державної адміністрації Миколаївської області.

В С Т А Н О В И В:

Прокурор Врадіївського району звернувся до суду з позовною заявою в інтересах держави в особі ВАТ Держощадбанк до ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_5 про дострокове розірвання кредитного договору, стягнення кредитної заборгованості в розмірі 42981 грн. 34 коп., та звернення стягнення на предмет іпотеки. У позові прокурор зазначив, що відповідно до кредитного договору № 348 від 23.04.2007 року, який був укладений між ВАТ Держощадбанк та ОСОБА_4, відповідно до умов зазначеного договору банк надав ОСОБА_4 кредит в сумі 35 тис. грн., строком на 60 місяців включно по 22.04.2012 року зі сплатою 17% річних, а відповідач зобовязувався повернути кредит. Також, у забезпечення виконання умов вищезазначеного кредитного договору між ВАТ Держощадбанк та ОСОБА_2, ОСОБА_5 було укладено договір іпотеки від 23.04.2007 року. Предметом договору є нерухоме майно, а саме трикімнатна квартира №4, загальною площею 123 кв. м., що належить на праві приватної спільної власності подружжю ОСОБА_5, розташованої в смт. Врадіївка по вул. Героїв Врадіївщини, 2/а. Відповідно до п.3.1.3 договору іпотеки у випадку невиконання боржником зобовязань за кредитним договором іпотеко держатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки. В період дії кредитного договору ОСОБА_4 систематично порушував умови договору, щодо сплати кредиту, відсотків, пені та комісійних. В порушення умов договору від 23.04.2007 року відповідач ОСОБА_4 не перераховує у встановлені строки чергові платежі в рахунок погашення по кредиту та відсоткам, у звязку з чим у нього виникла заборгованість у розмірі 40119 грн. 58 коп.

В судовому засіданні прокурор уточнила позовні вимоги та просила стягнути з ОСОБА_4 на користь ВАТ Держощадбанк в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором, кошти в сумі 42981 грн. Оскільки, станом на 25.06.2010 року боржник ОСОБА_4 має заборгованість перед кредитором ВАТ Держощадбанк на зазначену суму, і яка ним як боржником на момент розгляду справи не погашена.

Представник позивача ОСОБА_8 відділення №3161 ВАТ Держощадбанк ОСОБА_1 яка діє за дорученням від 22.04.2010 року № 16 -07/138, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити в повному обсязі.

ОСОБА_1 в суді пояснила, що 23.04.2007 року між ВАТ Держощадбанк та ОСОБА_4 було укладено кредитний договір № 348, відповідно до умов якого банк надав ОСОБА_4 кредит в сумі 35 тис. грн., строком на 60 місяців включно по 22.04.2012 року зі сплатою 17% річних, а в разі порушення виконання умов договору зі сторони позичальника, останній згідно умов договору повинен сплатити на користь банку пеню в розмірі 0,04% від суми простроченого платежу за кожен день прострочення. У разі ненадання позичальником документів щодо цільового використання ним кредиту, в порядку та в строки, визначенні зазначеним договором, позичальник повинен сплатити на користь банку штраф у розмірі 0,06% від суми кредитних коштів, використаних не за цільовим призначенням, обумовлених договором. 23.04.2010 року в забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором між ВАТ Держощадбанк та ОСОБА_2, ОСОБА_5 було укладено договір іпотеки, відповідно до умов якого подружжя ОСОБА_5 передали в іпотеку нерухоме майно, а саме: трикімнатну квартиру №4, загальною площею 123 кв. м., розташованої в смт. Врадіївка по вул. Героїв Врадіївщини, 2/а, яка належить іпотекодавцям згідно свідоцтва про право власності на житло від 10.11.1998 року, зареєстрованого в Первомайському МБТІ в Миколаївській області. Відповідачі неодноразово в письмовій формі повідомлялися про заборгованість за кредитним договором від 23.04.2007 року № 348. Однак ніяких заходів щодо виконання умов кредитного договору та погашення заборгованості по ньому не здійснювали. Станом на 25.06.2010 року позичальник ОСОБА_4 має заборгованість перед ВАТ Держощадбанк, в сумі 42981 грн. 34 коп., яка ним не погашена. Добровільно погасити заборгованість за кредитним договором ОСОБА_9 відмовляється. Посилаючись на викладене представник позивача просила задовольнити позов в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_9 в судове засідання не зявився хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи в судовому засіданні. Заперечень проти позову до суду не надав. Так як в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд визнав можливим провести розгляд справи у відсутності відповідача.

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_5 позовні вимоги визнали та проти задоволення позовних вимог не заперечують. Оскільки вони квартиру №4 яка належала їм на праві спільної приватної власності в смт. Врадіївка по вул. Героїв Врадіївщини, 2/а, була ними продана ОСОБА_4 в 2006 році. Після продажі квартири вони своєю сімєю вибралися з проданої квартири у власний будинок в смт. Врадіївка по вул. Перемоги, 62 де проживають до теперішнього часу. В зв'язку з тим, що при продажі квартири ОСОБА_4, право установчі документи на продану квартиру не були переоформлені на ОСОБА_4 то останній в квітні 2007 року звернувся до них з проханням в зв'язку з тим, що він хоче взяти кредит у ВАТ Держощадбанк то щоб вони були його майновими поручителями та відповідно до укладеного договору про іпотеку передали банку в забезпечення виконання ним кредитного договору квартиру яку він у них купив. Враховуючи те, що ОСОБА_4 повністю розрахувався з ними за куплену квартиру і є фактичним власником квартири №4 в смт. Врадіївка по вул. Героїв Врадіївщини, 2/а то вони 23.04.2007 року на прохання ОСОБА_4 уклали з ВАТ Держощадбанк іпотечний договір. Згідно даного договору ВАТ Держощадбанк як іпотеко держатель в разі невиконання ОСОБА_10 умов кредитного договору має право на реалізацію квартири №4 в смт. Врадіївка по вул. Героїв Врадіївщини, 2/ а, проти чого вони особисто не заперечують.

Ухвалою суду від 25.06.2010 року до участі у справі залучено в якості відповідача Рябі ненко ОСОБА_11.

Відповідач ОСОБА_12 в судове засідання не зявилася, але направив заяву, в якій зазначив, що проти задоволення позовних вимог не заперечує та просить справу розглядати в його відсутності.

Ухвалою суду від 25.06.2010 року до участі у справі залучено в якості відповідача Рябі ненко ОСОБА_13.

Представник відповідача ОСОБА_7 - ОСОБА_2 позовні вимоги визнала та проти задоволення позовних вимог не заперечує.

Третя особа ,без самостійних вимог щодо предмету спору орган опіки і піклування Врадіївської районної державної адміністрації Миколаївської області в особі представника ОСОБА_3, не заперечує проти задоволення позовних вимог. Оскільки права неповнолітнього ОСОБА_7 на житло при відчуженні банком квартири №4 в смт. Врадіївка по вул. Героїв Врадіївщини, 2/ а, порушенні не будуть так як він разом зі своїми батьками забезпечений житлом в смт. Врадіївка по вул. Перемоги, 62.

Аналізуючи докази надані сторонами та їх пояснення, суд визнав доведеними такі факти:

-23.04.2007 року між ВАТ Держощадбанк та ОСОБА_4 було укладено кредитний договір №348 за умовами якого банк надає ОСОБА_4 кредит у розмірі в сумі 35 тис. грн., строком на 60 місяців включно по 22.04.2012 року зі сплатою 17% річних, а ОСОБА_4 згідно п.1.6 договору зобовязався здійснювати погашення кредиту та процентів рівними щомісячними платежами до 25 числа кожного місяця, згідно з графіком погашення кредиту та відсотків.(зазначений договір, графік погашення кредиту та відсотків, згідно кредитного договору №348);

-23.04.2007 року в забезпечення виконання зобовязання за кредитним договором від 23.04.2007 року між ВАТ Держощадбанк та іпотекодавцями ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_12, ОСОБА_14 було укладено нотаріально завірений іпотечний договір зареєстрований в реєстрі за №447, з визначенням предмету іпотеки - трикімнатної квартири №4, загальною площею 123 кв. м., розташованої в смт. Врадіївка по вул. Героїв Врадіївщини, 2/ а. Відповідно до п.1.3 зазначеного договору вартість предмета іпотеки вищезазначеної квартири згідно звіту про експертну оцінку від 19.04.2007 року складає 51172 грн.( зазначений іпотечний договір);

-згідно свідоцтва на право власності на житло від 10.11.1998 року зареєстрованого в Первомайському МБТІ Миколаївської області за №4037, трикімнатна квартира №4, в смт. Врадіївка по вул. Героїв Врадіївщини, 2/ а, належить на праві спільної, часткової власності ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_6, ОСОБА_7. (зазначене свідоцтво);

-Згідно розпорядження Врадіївської районної державної адміністрації Миколаївської області від 10.04.2007 року № 161 - р в особі органу опіки і піклування даної установи була надана згода ОСОБА_2 на передачу в заставу квартири № 4 в смт. Врадіївка по вул. Героїв Врадіївщини, 2/а. (зазначене розпорядження);

-23.04.2007 року ОСОБА_4 у відповідності до умов кредитного договору від 23.04.2007 року №348 було надано кредит в сумі 35 тис. грн..( заява на видачу готівки від 24.04.2007 року з підписом ОСОБА_4 про отримання кредиту в сумі 35 тис. грн..);

-у період з 23.04.2007 року по 25.06.2010 року в позичальника ОСОБА_4 утворилася заборгованість по сплаті основної суми кредиту, відсотків за користування кредитом, пені та комісійних в сумі 42981 грн. 34 коп. з них; 12837 грн. - сума стандартної заборгованості, 17977 грн. - сума простроченої заборгованості, 7825,41 грн. - сума прострочених відсотків, 3965,37 грн. - сума пені, 376,56 грн. - сума несплачених комісійних які станом на день розгляду справи в суді ОСОБА_4 не погашені.

Встановлені в судовому засіданні факти вказують на те, що між сторонами склалися відносини з приводу стягнення заборгованості за кредитним договором.

Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Як, вбачається з наявних в справі матеріалів та встановлених в судовому засіданні фактів, 23.04.2007 року між ВАТ Держощадбанк та ОСОБА_4 було укладено кредитний договір №348, згідно з яким банк надав позичальнику кредит у розмірі 35 тис. грн.., а останній зобовязався прийняти, належним чином використовувати та повернути кредит, сплатити проценти за користування ним, комісійні винагороди та інші платежі в порядку, на умовах та в строки, визначені цим договором.

Згідно з п. 1.6 договору позичальник зобовязується щомісячно, починаючи з 25 числа кожного місяця, починаючи з наступного місяця після отримання кредиту, згідно графіку погашення, а остання сплата погашення кредиту здійснюється позичальником не пізніше 22.04.2012 року. Проценти нараховуються банком щомісячно на фактичний залишок заборгованості за кредитом, що був отриманий позичальником, починаючи з дати видачі кредиту до моменту закінчення терміну, на який надано кредит ( п. 1.5.1.1 кредитного договору).

Сторони домовилися, що процентна ставка складає 17% річних (п. 1.1 кредитного договору), а пеня за порушення взятих на себе зобовязань по своєчасному поверненню основної суми кредиту та /або відсотків за користування кредитом 0.04% від суми простроченого платежу за кожний день прострочення ( п. 4.2 кредитного договору).

Згідно з ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Свої зобовязання за договором позивач виконав належним чином, зокрема, на підставі кредитної заявки ОСОБА_4 видав йому грошові кошти у розмірі 35 тис. грн.., що підтверджується копією заяви на видачу готівки від 24.04.2007 року з підписом ОСОБА_4 про отримання 35 тис. грн.., суми кредиту.

Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Однак ОСОБА_4 систематично порушував свої зобовязання, що підтверджується розрахунком заборгованості, наданим ВАТ Держощадбанк, згідно з яким станом на 25.06.2010 року заборгованість за кредитним договором складає в сумі 42981 грн. 34 коп. з якої 12837 грн. - сума стандартної заборгованості, 17977 грн. - сума простроченої заборгованості, 7825,41 грн. - сума прострочених відсотків, 3965,37 грн. - сума пені, 376,56 грн. - сума несплачених комісійних.

Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Сторони погодили, що банк надає позичальнику кредит строком до 22.04.2012 року, а позичальник зобовязується щомісячно до 25 числа платіжного місяця здійснювати платежі до каси банку на рахунок банку.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором позики встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з ростроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому.

У звязку з тим, що у ОСОБА_4 виникла прострочена заборгованість за кредитним договором, ВАТ Держощадбанк неодноразово попереджав його про необхідність її погашення, зокрема, листом- претензією від 17.02.2009 року № 382, однак відповідачем взяті на себе зобовязання не виконані.

Відповідно до ст. 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Згідно з ч. 1 ст. 575 ЦК України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

Судом встановлено, що 23.04.2007 року між ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії ОСОБА_8 відділення №3161 та ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_12 укладено іпотечний договір за № 447, за умовами якого іпотекодавець з метою забезпечення належного виконання зобовязання, що випливає з кредитного договору, передає в іпотеку, а іпотекодержатель приймає в іпотеку в порядку і на умовах, визначених у цьому договорі предмет іпотеки, а саме, квартира №4 в смт. Врадіївка по вул. Героїв Врадіївщини, 2/ а.

Згідно з ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до ст. 589 ЦК України у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.

Згідно з ч. 1 ст. 591 ЦК України реалізація предмета застави, на який звернене стягнення, провадиться шляхом його продажу з публічних торгів, якщо інше не встановлено договором або законом. Порядок реалізації предмета застави з публічних торгів встановлюється законом. Таким чином, у судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт неналежного виконання відповідачами своїх зобовязань за кредитним договором, забезпеченим договором іпотеки. Отже, оскільки забезпечене іпотекою зобовязання за кредитним договором не виконано, відсутні правові підстави для припинення іпотеки та на майно необхідно звернути стягнення.

Суд, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами у сукупності, дійшов до висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, тому підлягають задоволенню в повному обсязі

З урахуванням задоволення позовних вимог відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в розмірі 1700 грн. судового збору, 120,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Керуючись ст. ст. 526, 527, 572, 575, 589, 590, 591, 599, 610, 612, 625, 1052, 1054 ЦК України, Законом України «Про іпотеку», ст. ст. 3, 4, 10, 11, 57-60, 88, 169, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Розірвати кредитний договір від 23.04.2007 року №348 який був укладений між Відкритим акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі філії ОСОБА_8 відділення №3161 та ОСОБА_4 .

Стягнути з ОСОБА_4 на користь Відкритого акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії ОСОБА_8 відділення №3161 заборгованість за кредитним договором від 23.04.2007 року №348 в розмірі 42981( сорок дві тисячі девятсот вісімдесят одна) грн. 34 коп.

В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 23.04.2007 року №348 укладеного між Відкритим акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі філії ОСОБА_8 відділення №3161 та ОСОБА_4, звернути стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором від 23.04.2007 року № 447 , посвідченим приватним нотаріусом Врадіївського районного нотаріального округу ОСОБА_15, а саме: трикімнатну квартиру №4 загальною площею 123 кв.м., що знаходиться за адресою в смт. Врадіївка по вул. Героїв Врадіївщини, 2/ а, що належить на праві спільної, часткової власності ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_6, ОСОБА_7 відповідно до свідоцтва на право власності на житло від 10.11.1998 року зареєстрованого в Первомайському МБТІ Миколаївської області за №4037, шляхом проведення прилюдних торгів у межах процедури виконавчого провадження, із встановленням початкової ціни реалізації предмета іпотеки у порядку передбаченому ст. 43 Закону України „ Про іпотеку.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судовий збір в розмірі 429 грн. 81 коп.

Апеляційна скарга на рішення Врадіївського районного суду подається протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя :