Апеляційний суд Дніпропетровської області ( м. Кривий Ріг)
Категорія - 20 (І) ОСОБА_1
Доповідач Турік В.П.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2010 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

Головуючого-судді Савіної Г.О. Суддів Турік В.П., Зубакової В.П. При секретарі Євтодій К.С.

за участю позивача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Інгулецького районного суду міста ОСОБА_3 від 19 березня 2010 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, третя особа - Українська товарна біржа про визнання договору купівлі-продажу дійсним та виконаним,

Встановила:

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4, третя особа Українська товарна біржа про визнання договору купівлі-продажу дійсним та виконаним, посилаючись на те, що 14.06.1999 року між нею та відповідачем була досягнута домовленість про купівлю-продаж кв.З у буд.8 по вул.50 років Жовтня у м.Кривому Розі. Договір було зареєстровано в Криворізькій філії ТБ «Українська» та зареєстровано в Криворізькому міському бюро технічної інвентаризації. Після укладення договору вона весь час проживала у спірній квартирі, а натепер вона має намір її подарувати синові, однак не має можливості укласти договір дарування у зв*язку з невідповідністю правовстановлюючих документів на квартиру нормам цивільного законодавства. Просила суд позов задовольнити.

Рішенням Інгулецького районного суду міста ОСОБА_3 від 19.03.2010 року ОСОБА_2 в позові відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_2 ставить питання про скасування рішення та направлення справи на новий розгляд до суду першої інстанції. Вважає рішення незаконним та необгрунтованим, а саме з тих підстав, що суд не вжив заходів щодо повідомлення третьої особи -Української товарної біржі, представника якої у судовому засіданні не було. Також жодне із засідань не фіксувалось технічними засобами.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 14.06.1999 року між позивачем ОСОБА_2 та відповідачем ОСОБА_4 укладено договір купівлі-продажу нерухомості, згідно з умовами якого ОСОБА_5, яка діяла в інтересах ОСОБА_4 на підставі доручення, посвідченого державним нотаріусом Широківської державної нотаріальної контори ОСОБА_6 29.04.1999 року за р.№ 886 продав ОСОБА_2 однокімнатну кв.№3 у буд.№ 8 по вул.50 років Жовтня у м.Кривому Розі Дніпропетровської області, ціна продажу квартири 3912 грн.

Договір купівлі-продажу квартири зареєстрований на Криворізькій товарній біржі «Українська» 14 червня 1999 року, за реєстраційним номером № 25995.

Ухвалюючи рішення про відмову в позові, суд виходив з того, що дія ст.220 ЦК України (введеного в дію з 01.01.2004 року), та на яку позивач посилається в позовній заяві, як на підставу позовних вимог про визнання дійсним договору купівлі-продажу квартири, не розповсюджується на правовідносини, що склалися між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 з приводу укладення і виконання договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Відповідно до ст.227 ЦК України в редакції 1963 року, договір купівлі-продажу квартири повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією із сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору.

Правові підстави для визнання дійсною угоди, вчиненої без дотримання обов*язкової нотаріальної форми регламентується ч.2 ст.47 ЦК України в редакції 1963 року, відповідно до якої, якщо одна із сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною.

Матеріалами справи встановлено, що договір купівлі-продажу між сторонами був укладений 14.06.1999 року та зареєстрований на Криворізькій філії товарної біржі «Українська» 14.06.1999 року за реєстром № 25995.

Угода про нотаріальне посвідчення договору між сторонами не укладалася.

Як встановлено судом першої інстанції, а також в апеляційному суді позивач не зверталася до. відповідача з пропозицією посвідчити договір купівлі-продажу нотаріально. Суд першої інстанції дійшов вірного висновку у відмові в позовних вимогах щодо визнання виконаним

договору купівлі-продажу кв.№3, буд.№8 по вул.50 років Жовтня у м.Кривому Розі, оскільки такий вид захисту цивільних прав та інтересів не передбачений ані ч.І ст.16, ані іншим діючим законодавством, ані спірним договором.

Доводи позивача, що судом не було вжито заходів щодо повідомлення третьої особи - Української товарної біржі, представника якої не було у судовому засіданні не є підставою для скасування рішення.

Доводи про порушення судом вимог ст.197 ЦПК України є безпідставними, оскільки в матеріалах справи є журнали судових засідань (а.с.22,31).

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального законодавства, у зв*язку з чим апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду-залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 303,307,308,313-315 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Інгулецького районного суду міста ОСОБА_3 від 19 березня 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді :