Справа №2-11/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2010 року смт.Великий Березний

Великоберезнянський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючої - судді Лютянської М.С.

при секретарі Каналош М.В.

за участю позивача ОСОБА_1, відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про усунення порушень права користування земельною ділянкою , -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що житловий будинок №39 по вул.Радянській в смт.Великий Березний належав його батькам до їх смерті. Позивач зазначав, що він проживає у згаданому будинку та користується земельною ділянкою біля нього. Сусідом та власником суміжної земельної ділянки є відповідачка ОСОБА_3 Позивач вказував на те, що ОСОБА_2, порушивши межу між його земельною ділянкою та своєю, порушивши діючі будівельні норми та протипожежні відстані між будинками, за межами своєї земельної ділянки встановив навіс для автомобіля впритул до його будинку та посадив квіти безпосередньо біля фундаменту його будинку. Вказане порушення зі сторони відповідачів підтверджується актом розгляду його заяви комісією Великоберезнянської селищної ради від 02 жовтня 2008 року. Позивач також зазначав, що на його прохання встановити навіс для автомобіля в межах своєї земельної ділянки та належній протипожежній відстані між будинками та тимчасовим навісом для автомобіля до цього часу відповідачі не виконали рекомендації комісії. Позивач вказував на те, що відповідачі не дотримуються протипожежної відстані відповідно до вимог будівельних норм, і протипожежні відстані захаращує, встановивши впритул до його будинку навіс з матеріалу, який швидко загорається. Оскільки відповідачі в добровільному порядку не бажають виконати рекомендації комісії селищної ради і додержуватися правил добросусідства, позивач просив зобов'язати відповідачів перенести свій навіс для автомобіля і встановити його з дотриманням протипожежних відстаней між його будинком та встановленим навісом в межах своєї земельної ділянки і не допускати захаращування протипожежних відстаней між будинками. Також позивач просив стягнути на його користь понесені ним судові витрати.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримав вимоги, викладені в заяві та просив їх задовольнити з підстав, наведених в позові.

Відповідач ОСОБА_2 позов не визнав та пояснив, що позов вважає безпідставним у зв'язку з тим, що позивач не надав жодного правовстановлюючого документу як на земельну ділянку, так і на будинок, що б підтверджувало його право власності. Крім того, зазначив, що актом комісії Великоберезнянської селищної ради не встановлено належність або неналежність земельної ділянки, на якій розташований відповідний навіс позивачу ОСОБА_1 Комісія рекомендувала встановити навіс для автомобіля в межах своєї земельної ділянки, однак комісія не встановлювала межі земельної ділянки.

Відповідачка ОСОБА_3 позов не визнала та пояснила, що межа між дворогосподарствами проходить по лінії задньої стіни будинку, в якому проживає позивач. А тому навіс розміщений на їхній з чоловіком земельній ділянці

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку.

Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається , як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст.391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Як вбачається, позивач не надав суду доказів того, що він є власником будинку №39 по вул.Радянській в смт.Великий Березний, а також належної до будинку земельної ділянки.

За таких обставин, позов не підлягає до задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 15, 60, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про усунення порушень права користування земельною ділянкою -відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Закарпатської області через суд першої інстанції протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження , яка подається протягом 10 днів з дня проголошення рішення або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

Суддя: Лютянська М.С.