АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22ц-7795/10 Головуючий у 1-й інстанції Прикіпєлова Л.В. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2010 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого: Обідіної О.І..

Суддів: Дорош А.І., Карнаух П.М.

при секретарі Амєліній М.В.

за участю представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк»

на рішення Глобинського районного суду Полтавської області від 31 березня 2010 року

по цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_4, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором та за зустрічним позовом ОСОБА_4, ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» про розірвання кредитного договору , -

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача ОСОБА_1, -

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2008 року Акціонерний комерційний інноваційний банк «УкрСиббанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 22.08.2007 р. між ним та ОСОБА_4 укладено договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 0, згідно якого банк надав позичальникові кредитні кошти у розмірі 54 770,00 грн. на строк до 21.08.2013 р. зі сплатою відсотки за користування кредитними коштами у розмірі 15% річних. 22.08.2007 р. між ним та ОСОБА_4 укладено договір поруки, згідно якого встановлено солідарну відповідальність поручителя ОСОБА_3 та боржника ОСОБА_4 за невиконання умов кредитного договору. Станом на 06.11.2008 р. у результаті систематичного порушення позичальником умов кредитного договору виникла заборгованість на загальну суму 55 833,62 грн. Просив стягнути з відповідачів у солідарному порядку на свою користь вказану суму заборгованості та судові витрати.

У листопаді 2009 року відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_3 подали зустрічну позовну заяву, в якій просили розірвати кредитний договір, посилаючись на те, що влітку 2008 року через нестачу коштів автомобіль та технічний паспорт були повернуті банку.

У доповненні до зустрічної позовної заяви, відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_3 просили стягнути суму заборгованості шляхом звернення стягнення на заставлене майно - автомобіль.

Рішенням Глобинського районного суду Полтавської області від 31 березня 2010 позов Акціонерного комерційного інноваційного банку «УкрСиббанк» » до ОСОБА_4, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволений.

Стягнуто з ОСОБА_4, ОСОБА_3 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість по кредитному договору у розмірі 55 833,62 грн. шляхом звернення стягнення також і на предмет іпотеки легковий автомобіль Комбі марки СНЕКУ модель А15 АМПЬЕТ випуску 2007 року д.н.з. НОМЕР_1 вартістю заставного майна (п.2.2 Договору) 54 770 грн.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_4, ОСОБА_3 на користь ПАТ «УкрСиббанк» витрати, понесені по сплаті держита 51,00 грн. та технічного збору в сумі 30,00 грн.

Договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 0 від 22 серпня 2007 р., укладений між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_4 - скасовано.

Ухвалою цього ж суду від 12.05.2010 року виправлена описка у третьому абзаці резолютивної частини вищевказаного рішення, вказано про стягнення з ОСОБА_4, ОСОБА_3 державне мито 51,00 грн. витрати на ІТЗ розгляду справи 120,00 грн. в рівних частках з кожного; на користь ПАТ «УкрСиббанк» у відшкодування понесених витрат по сплаті державного мита 558,33 грн. та витрати на ІТЗ розгляду справи ЗО грн. в рівних частках з кожного.

В апеляційній скарзі позивач ПАТ «УкрСиббанк» просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким задовольнити його позов в межах заявлених позовних вимог, у ~ задоволенні зустрічного позову відмовити.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно ст. 307 ч.І п.2 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

Згідно ст. 309 ч.І п. 4 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є неправильне застосування норм матеріального права.

Як встановлено судом першої інстанції і це не заперечується сторонами,

22.08.2007р. між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» /нині

ПАТ «УкрСиббанк»/ та ОСОБА_4 укладено договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 0, згідно

якого банк надав позичальникові кредитні кошти у розмірі 54 770,00 грн. на строк до 21.08.2013 р. зі сплатою відсотки за користування кредитними коштами у розмірі 15% річних (а.с.10-18).

З метою забезпечення виконання зобов»язань за кредитним договором між відповідачем ОСОБА_4 та банком укладено договір застави транспортного засобу автомобіля марки СНЕКУ модель А15 АМІІЬЕТ випуску 2007 року д.н.з. НОМЕР_1, який є власністю ОСОБА_4 згідно свідоцтва про реєстрацію ТЗ, виданого

21.08.2007р.

Крім цього, 22.08.2007 р. між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_4 укладено договір поруки, згідно якого встановлено солідарну відповідальність поручителя ОСОБА_3 та боржника ОСОБА_4 за невиконання умов кредитного договору (а.с. 22-23).

Станом на 06.11.2008 р. у результаті систематичного порушення позичальником умов кредитного договору виникла заборгованість на загальну суму 55 833,62 грн.

Крім цього, місцевим судом встановлено, що 12.09.2008 р. ПАТ «УкрСиббанк» вилучив у ОСОБА_4 іпотечний транспортний засіб без складання акту, а згідно акту від 12.09.2008 р. позивачу був переданий технічний паспорт на нього (а.с. 40).

Задовольняючи позов ПАТ «УкрСиббанк» про стягнення заборгованості за кредитним договором, місцевий суд виходив з того, що у відповідності до вимог ст.. 526. 527, 530, 610, 625, 1050 ЦК України зобов»язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору, боржник зобов»язаний виконувати свій обов»язок, якщо у зобов»язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), порушення зобов»язання є його невиконання, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов»язнння, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов2язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.. 625 ЦК України. Кім цього, згідно ч. 1 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов»язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Відповідно до ч.2 цієї ж статті поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків.

Задовольняючи зустрічний позов ОСОБА_4, ОСОБА_3 про розірвання кредитного договору, місцевий суд виходив з того, що сім»я відповідачів дійшла до межі зубожіння і будь-яке майно та житло у них відсутнє, вони мають на утриманні малолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_1, а тому при таких обставинах виконання кредитного договору є неможливим, на підставі ст.. 607 ЦК України кредитні зобов»язання слід припинити, кредитний договір - розірвати.

Проте, з такими висновками місцевого суду погодитися неможливо, виходячи з наступного.

Згідно ч.І ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Як вбачається із тексту позовної заяви АКІБ «УкрСиббанк» про стягнення заборгованості за кредитним договором, останній просив суд стягнути з відповідачів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у солідарному порядку на свою користь заборгованість за кредитним договором у розмірі 55 833, 62 грн. та судові витрати.

Звертаючи стягнення на предмет застави - легковий автомобіль Комбі марки СНERY модель А15 АМULET випуску 2007 року д.н.з. НОМЕР_1 вартістю заставного майна (п.2.2 Договору) 54 770 грн., місцевий суд у відповідності до вище вказаної процесуальної норми, вийшов за межі позовних вимог, тому судове рішення в цій частині підлягає скасуванню з ухваленням нового по суті позовних вимог.

Крім цього, вирішуючи зустрічну позовну вимогу про розірвання (скасування - як вказано у резолютивній частині судового рішення) кредитного договору, місцевий суд, як на підставу її задоволення послався на вимоги ст.. 607 ЦК України, а саме, зобов»язання припиняються неможливістю його виконання у зв»язку з обставиною, за яку жодна із сторін не відповідає.

Проте, як вбачається із змісту зустрічної позовної заяви, дана підстава не вказана відповідачами (а.с. 26). Останні, як підставу розірвання договору, зазначили повернення банку автомобіля та технічного паспорту через нестачу грошей, що підтверджується актом.

Згідно ст.. 525 ЦК України одностороння відмова від обов»язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч.І ст. 589 ЦК України у разі невиконання зобов»язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави.

Пред»являючи зустрічну вимогу про розірвання кредитного договору з тих підстав, що автомобіль, який перебуває у заставі, банку повернутий, відповідачі не звернули увагу на те, що сам факт повернення автомобіля банку не є підставою для розірвання договору, а звернення стягнення на предмет застави є правом банку, а не обов»язком.

Задовольняючи зустрічну вимогу про розірвання (скасування) кредитного договору, місцевий суд вийшов за межі позовних вимог, з надуманих підстав прийшов до висновку про її задоволення у відповідності до ст.. 607 ЦК України, тому судове рішення в цій частині підлягає скасуванню з ухваленням нового по суті позовних вимог про відмову у їх задоволенні.

У відповідності до вимог ст.. 88 ЦПК України підлягає також правильному вирішенню питання про стягнення судових витрат. Ухвалою місцевого суду від 12.05.2010 року виправлена описка у третьому абзаці резолютивної частини вищевказаного рішення в частині стягнення судових витрат, вказана ухвала місцевого суду є похідною, у зв»язку з ухваленням нового рішення по суті позовних вимог вона підлягає скасуванню.

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» задовольнити.

Рішення Глобинського районного суду Полтавської області від 31 березня 2010 року та ухвалу цього ж суду від 12.05.2010 року скасувати та ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

Стягнути з ОСОБА_4, ОСОБА_3 у солідарному порядку на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість по кредитному договору у розмірі 55 833,62 грн., 558,33 сплаченого судового збору, 30 грн. - витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

У задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_4, ОСОБА_3 до ПАТ «УкрСиббанк» про розірвання договору - відмовити за безпідставністю.

Стягнути з ОСОБА_4, ОСОБА_3 у солідарному порядку на користь держави 8,50 грн. - судового збору, 37 грн. - витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене безпосередньо до Верховного Суду України шляхом подачі касаційної скарги протягом двох місяців з дня набрання ним законної сили.

СУДДІ: