Справа № 22ц-964/10р. Головуюча у І-й інстанції Волоско І.Р.
Категорія справи 19 Доповідач в апеляційній інстанції - ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2010 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого судді Петрички П.Ф.,

суддів Зверхановської Л.Д. і ОСОБА_1,

при секретарі Глинському О.А.

та за участю ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Сихівського районного суду м.Львова від 16 грудня 2009 року,

В С Т А Н О В И Л А:

06.05.2009 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання Угоди № 28 про доручення на ведення справи в суді, укладеної між згаданими сторонами 25.01.2008 року (в подальшому „Угода), та стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 42 927 грн. 81 коп., які були отримані ОСОБА_2 за послуги, що не були ним надані та спричинили збитки позивачеві (т.1, а.с. 2-4).

14.07.2009 року ОСОБА_2 подав до суду зустрічний позов до ОСОБА_3 про стягнення з останнього на його користь: 1) 5 000 грн. винагороди, яку ОСОБА_3 зобовязувався сплатити до 25.01.2010 року достроково, у звязку з розірванням Угоди; 2) 5 000 грн. компенсації за перегляд в односторонньому порядку умов Угоди у звязку з її розірванням в односторонньому порядку; 3) 3 000 грн. штрафних санкцій за вступ у переговори з Кредитною спілкою „Довіра; 4) 20 000 грн. компенсації за створення з 19.02.2009 року перешкод у представництві ОСОБА_2 інтересів ОСОБА_3 у Верховному Суді України; 5) 5 000 грн. компенсації за ненадання заяви від 19.02.2008 року про припинення права представництва інтересів ОСОБА_3; 6) 20 000 грн. компенсації за невиконання обовязку збереження в таємниці інформації про зміст Угоди, а всього 58 000 грн. (т.1, а.с. 161-165).

06.10.2009 року ОСОБА_3 подав до суду заяви 1) про відмову від поданого ним первісного позову до ОСОБА_2 та закриття у звязку з цим провадження у справі в частині цього позову; 2) про розгляд справи за його відсутності „у звязку з небажанням брати таку участь в судовому засіданні та 3) про прийняття судом його визнання в повному обсязі зустрічних позовних вимог ОСОБА_2 до нього (т.1, а.с. 266, 267, 268).

Ухвалою суду від 20.11.2009 року прийнято відмову ОСОБА_3 під його позову до ОСОБА_2 (т.1, а.с. 330), а ухвалою від 16.12.2009 року ОСОБА_3 відмовлено у прийнятті визнання ним зустрічного позову ОСОБА_2 до нього (т.1, а.с. 337).

Оскаржуваним рішенням ОСОБА_2 відмовлено у задоволенні його позову до ОСОБА_3 про стягнення сум за Угодою № 28 від 25.01.2008 року.

Дане рішення оскаржив ОСОБА_2

Апелянт просить рішення суду скасувати і ухвалити нове, яким задовольнити його позовні вимоги, покликаючись на неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи та на порушення і неправильне застосування судом норм матеріального права.

Вважає, що матеріалами справи встановлено, що між сторонами спору 25.01.2008 року було укладено Угоду, виконання якої зі сторони позивача за зустрічним позовом (ОСОБА_2М.) стверджується актами прийому-передачі виконаних робіт № 1- № 8 та доданими копіями письмових доказів, поданих ним разом із запереченнями на первісний позов і додатками до нього, а також судовим наказом Бродівського районного суду Львівської області від 21.05.2009 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 23 743 грн. 82 коп. боргу відповідно до Угоди № 28 від 25.01.2008 року, постановою ВДВС Бродівського РУЮ від 26.08.2009 року про відкриття виконавчого провадження з виконання згаданого судового наказу від 21.05.2009 року та рішенням Бродівського районного суду Львівської області від 05.10.2009 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 8 701 грн. 72 коп. боргу відповідно до Угоди № 28 від 25.01.2008 року, а відтак вважає, що визнання відповідачем за зустрічним позовом (ОСОБА_3С.) цього позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення апелянта на підтримання доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Як вбачається зі змісту Угоди № 28 про доручення на ведення справи в суді, укладеної між сторонами спору 25.01.2008 року, її було укладено терміном на 2 (два) роки, тобто до 25.01.2010 року (т.1, а.с. 7-8).

Позивач за первісним позовом ОСОБА_3 від поданого ним позову про розірвання згаданої Угоди відмовився і ухвалою суду від 20.11.2009 року його відмову було прийнято та закрито у звязку з цим провадження у справі в цій частині (т.1, а.с. 266, 330).

Пунктом 2.2 Угоди встановлено, що „несплата та (або) несвоєчасна оплата робіт (послуг) ... є підставою для ПРИПИНЕННЯ робіт з консультування та „... підставою для РОЗІРВАННЯ в односторонньому порядку цього Договору.

Крім цього, свої позовні вимоги ОСОБА_2 обґрунтовує посиланням на норми (в т.ч.) ст.ст. 1008, 1009 ч.1 ЦК України, якими встановлено підстави і наслідки припинення договору доручення, однак його позов не містить вимоги про припинення (розірвання) Угоди.

В суді апеляційної інстанції (так само, як і в суді першої інстанції), ОСОБА_2 визнав, що дана Угода діє (в т.ч. - і після 25.01.2010 року, а відтак і на день ухвалення судом оскаржуваного рішення) і згідно цієї Угоди він продовжує надавати ОСОБА_3 консультаційні та юридичні послуги з приводу захисту інтересів останнього, а відтак суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про те, що відсутні правові підстави для дострокового зобовязання ОСОБА_3 в судовому порядку до виконання взятих ним на себе зобовязань по Угоді, що не позбавляє останнього можливості скористатись правами, наданими йому ст.531 ЦК України, з власної ініціативи і доводи апеляційної скарги цього висновку суду не спростовують.

За вище наведених обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дав належну оцінку всім обставинам і доказам по справі в їх сукупності та ухвалив рішення по справі з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому приходить до висновку про те, що підстави для його скасування відсутні і апеляційну скаргу на нього, яка не спростовує висновків рішення суду, слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 303, 307 ч.1 п.1, 308, 314 ч.1 п.1, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити та залишити рішення Сихівського районного суду м.Львова від 16 грудня 2009 року без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двох місяців з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий:

Судді: