Справа № 2-2720/10
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.11.2010 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Боровікової А.І., при секретарі Кос*яненко А.А., за участю представника позивача адвоката ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення суми, -

В С Т А Н О В И В:

В березні 2010 р. позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення з останнього безпідставно отриманих коштів в сумі 262 507, 40 грн., в якому зазначив, що 04.03.2007 р. він надав відповідачу грошові кошти в сумі 26 630 доларів США, а 13.04.2007 р. передав відповідачу ще 50 000 грн., що підтверджується розписками. Зазначені кошти були надані позивачем з метою укладення в майбутньому договору про спільну діяльність. Оскільки ні договору про спільну діяльність, ні будь-якого іншого договору між сторонами укладено не було, у відповідача відсутні правові підстави для одержання грошей. Просить суд стягнути з відповідача на його користь 262 507, 40 грн.

В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали в повному обсязі, надали суду пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві, просять суд задовольнити позов.

Представник відповідача ОСОБА_4 ОСОБА_2 позов не визнала, посилаючись на докази створення сторонами підприємства «ВАЙПЕР», одним з засновників якого є позивач по справі, вважає, що відповідачем виконані умови створення спільного проекту, і в майбутньому будь-які претензії щодо діяльності підприємства або розподілу фінансових внесків необхідно заявляти до підприємства як до юридичної особи, а не до відповідача як фізичної особи. Просить в задоволенні позову відмовити.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вислухавши пояснення позивача, його представника, представника відповідача, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст.1212 ЦК України, особа, яка набула майно, або зберігла його у себе за рахнок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов*язано повернути потерпілому це майно. Особа зобов*язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Згідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених законом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Згідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Судом встановлено:

Відповідач ОСОБА_4 отримав від позивача грошові кошти в сумі 26 630 умовних одиниць для спільного проекту, що письмово підтвердив 04.03.2007 р. (а.с.4). Також в матеріалах справи є письмове повідомлення від 13.04.2007 р. про отримання відповідачем 50 000 від ОСОБА_3 (а.с.5). При цьому мета отримання грошових коштів в сумі 50 000 грн. сторонами взагалі не визначена.

З протоколу загальних зборів засновників (а.с. 28) вбачається, що 25.07.2007 р. сторони по справі прийняли рішення про створення підприємства Товариства з обмеженою відповідальністю «ВАЙПЕР» до складу засновників якого увійшли ОСОБА_3 і ОСОБА_4 Згідно Статуту підприємства, який зареєстровано 09.07. 2007 р., сторони по справі є засновниками підприємства з рівною кількістю часток в статутному капіталі підприємства (а.с.23-27).

Дослідивши вищезазначені докази, суд приходить до висновку, що фактично відповідачем були виконані зобов*язання щодо створення спільного проекту шляхом створення підприємства, що виключає матеріальну відповідальність відповідача ОСОБА_4 як фізичної особи за безпідставно отримані кошти, оскільки будь-яких застережень щодо форми спільного проекту сторонами в розписках не зазначено. Також позивачем не надано доказів, що спільний проект, з метою створення якого він передавав відповідачу грошові кошти, мав бути викладений саме як договір про спільну діяльність або будь-який інший договір, крім того, відповідач ОСОБА_4 не є належною стороною в зобов*занні щодо повернення грошових коштів, переданих позивачем для спільного господарського проекту, а тому позовні вимоги позивача ОСОБА_3 не підлягають задоволенню за недоведеністю.

Керуючись ст. 1212 ЦК України, ст.ст. 11, 60 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Запорізької області через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: А.І. Боровікова