Апеляційний суд Івано-Франківської області
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2010р. м.Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючої : Павлишиної А.Т.

суддів: Матківського Р.Й. , Фединяка В.Д.

секретаря: Сурмачевської У.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Калуської міської ради про перерахунок державної допомоги за апеляційною скаргою Управління праці та соціального захисту населення Калуської міської ради на рішення Калуського міськрайонного суду від 13.07.2010р.,

в с т а н о в и в :

26.05.2010р. ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Управління праці та соціального захисту населення Калуської міської ради про перерахунок державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, мотивуючи тим, що вона, ОСОБА_1, 15.04.2007р. . народила дочку ОСОБА_2, має право на отримання щомісячної державної допомоги в розмірі не менше прожиткового мінімуму, встановленого для дітей віком до 6 років , однак відповідач таке нарахування не проводить, тому позивачка просила суд визнати відмову в нарахуванні та виплаті допомоги незаконною, збов»язати відповідача нарахувати та виплатити їй допомогу, передбачену Законом «Про державну допомогу сім»ям з дітьми» з червня 2007року до досягнення дитиною трирічного віку.

Рішенням Калуського міськрайонного суду від 13.07.2010р. позов задоволено частково: визнано неправомірними дії Управління праці та соціального захисту населення Калуської міської ради щодо призначення і виплати ОСОБА_1 допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та зобов»язано Управління праці

____________________________________________________________________________

Справа № 22-ц-4181/2010р. Головуючий в І інстанції: Федик Л.І. Категорія 57 Доповідач : Павлишина А.Т.

та соціального захисту населення Калуської міської ради нарахувати та виплатити ОСОБА_1 недоплачену суму щомісячної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку відповідно до ст. 15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми» за період з 9.07. 2007 р. по 31 .12.2007 р., з 8.05.2008р. по 15.04.2010р.

На постанову суду Управління праці та соціального захисту населення Калуської міської ради подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права та неправильну оцінку обставин справи, просило постанову скасувати , а в позові відмовити.

Вислухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги з таких підстав.

За змістом ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач ОСОБА_1 є матір'ю дитини ОСОБА_2 15.04.2007р. народження, що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.7). Зазначеної обставини відповідач не оспорював, як і не спростовував того, що саме позивач ОСОБА_1 здійснює догляд за дитиною.

За змістом ст.15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми» (в редакції 2001 р.) допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до шести років.

Положенням п.14 ст.71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» було зупинено дію ч.1 ст.15, п.3 Розділу VIII Прикінцевих положень Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми»; абз.3 ч.2 ст.56 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» встановлено допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі, що дорівнює різниці між 50 відсотками прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сімї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 90 гривень для незастрахованих осіб та не менше 23 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, для застрахованих осіб, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст.22 Конституції України при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. У звязку з цим рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 р. № 6-рп/2007 наведені положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» щодо

допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку визнані неконституційними. Відповідно до п.5 резолютивної частини вказаного Рішення воно має преюдиційне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у звязку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей законів, що визнані неконституційними.

Визнані неконституційними положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» втратили чинність з дня ухвалення Рішення Конституційним Судом України відповідно до вимог ч.2 статті 152 Конституції України.

Отже, з 09.07.2007 р. відновлено дію ч.1 ст. 15, п.3 Розділу VIII Прикінцевих положень Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми» щодо встановлення розміру допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Вирішуючи питання в частині вимог позивача про допомогу за 2008 рік, суд першої інстанції правильно виходив з того, що відповідно до ст. 43 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням» позивач мала право на отримання допомоги по догляду за дитиною у розмірі прожиткового мінімуму в період з 22.05.2008 року, дія якої була відновлена Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 р. № 10-рп/2008 .

За даними відповідача позивач у 2007-2010 р.р. отримувала щомісячну грошову допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з врахуванням обмежень, встановлених згаданими вище Законами України .

Відповідно до вимог ч.2. ст. 303 ЦПК України, суд апеляційної інстанції не вправі переоцінювати докази, які судом першої інстанції були досліджені у встановленому законом порядку а апеляційна скарга не містить посилання на нові докази, що давало б підставу для скасування постанови суду першої інстанції і ухвалення рішення про відмову в позові.

Розглянувши справу в межах заявленого позову та в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку що постанова судом першої інстанції ухвалена з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.307, 308 ,313-315, 317 ЦПК України, апеляційний суд -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Калуської міської ради відхилити, а рішення Калуського міськрайонного суду від 13.07.2010р. залишити без зміни.

Ухвала набуває чинності негайно і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді : А.Т.Павлишина

ОСОБА_3

ОСОБА_4