Справа № 22ц-4362
Головуючий у 1-й інстанції- Mira Я.М.
Доповідач в 2-й інстанції - ОСОБА_1
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2010 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Львівської області складі:

головуючого: КаблакаП.І.

суддів: Мікуш Ю.Р.,КурійН.М.

при секретарі: Качмар М.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в Радехівському районі Львівської області на постанову Радехівського районного суду Львівської області від 22 лютого 2010 року,-

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваною постановою частково задоволено позов ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Радехівському районі Львівської області про поновлення пропущеного строку та стягнення недоплаченої щомісячної надбавки до пенсії як дитині війни. Визнано протиправними дії (бездіяльність) відповідача щодо невиплати ОСОБА_2 підвищення до пенсії відповідно вимог до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни». Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Радехівському районі Львівської області нарахувати та виплатити з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року включно позивачу підвищення до пенсії в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком на підставі положень ст. 6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» з урахуванням виплачених сум.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постанову суду оскаржило Управління Пенсійного фонду України в Радехівському районі Львівської області. Просить постанову в частині задоволених позовних вимог скасувати та постановити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Стверджує, що зміни до Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» у видаткову частину не були внесені, тому кошти на виплату підвищень в 2007 році були відсутні, а у 2008 році позивачу підвищення до пенсії нараховувалось та виплачувалось у відповідності до вимог законодавства, інших коштів на підвищення до пенсії по предмету спору не передбачено в бюджеті, законодавством не визначено мінімальної пенсії за віком, як розрахункової величини для підвищення пенсії.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до Положень про Пенсійний фонд України, про управління ПФУ в районах, містах і районах у містах, управління забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, безпосередньо призначає (здійснює перерахунок) і виплачує пенсії та інші виплати відповідно до чинного законодавства.

Отже, управління є належним відповідачем, оскільки зобовязане було і без звернення пенсіонера (дитини війни) здійснювати перерахунок та виплату підвищення до пенсії після прийняття Конституційним судом України 09.07.2007 року рішення про неконституційність положень Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік», що призупинили дію ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» та рішення від 22.05.2008 року про неконституційність положень Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», яким внесено зміни в ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» щодо порядку підвищення до пенсії дітям війни та відновлено їх право на підвищення пенсії до 30 % мінімальної пенсії за віком.

На час виникнення спірних правовідносин розмір мінімальної пенсії за віком визначався лише ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» і згідно з цією нормою мінімальна пенсія за віком дорівнює прожитковому мінімуму, встановленому для осіб, що втратили працездатність.(

Відповідно до ч.1 ст.2 Закону України «Про прожитковий мінімум» такий застосовується для встановлення розмірів мінімальної заробітної плати та мінімальної пенсії за віком.

Отже, при визначенні розміру підвищення пенсії відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» повинен застосовуватися розмір мінімальної пенсії за віком, визначений ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Поновлення порушених прав позивача з точки зору вимог Конституції України (ст.ст.8,19, 22), не може залежати від фінансового становища відповідача та його неналежного фінансування з бюджету.

Поновляючи строк звернення до суду, суд зазначив, що такий позивачем пропущено, оскільки нараховані суми пенсії, які не отримані з вини органу, що призначає та виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком.

Проте, з такими висновками суду погодитися не можна, оскільки причина пропуску строку звернення до суду, була по суті тільки одна - запізніле отримання із преси інформації про рішення Конституційного Суду України, якими відновлено права, передбачені ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», однак незнання законів не може вважатися поважною причиною пропуску строку для звернення до суду, тому постанова суду в частині поновлення строку та задоволення вимог поза річним строком звернення до суду (позов подано в суд 01.04.2009 р.) підлягає скасуванню та слід ухвалити в цій частині нове рішення про відмову в задоволені позовних вимог за пропуском строку звернення до суду.

Керуючись ст.ст.307 ч.1 п.2, 309 ч.1.п.4, 314 ч.2, 316, 317 ЦПК України колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу задовольнити частково.

Постанову Радехівського районного суду Львівської області від 22 лютого 2010 року скасувати в частині задоволення вимог ОСОБА_2 про поновлення строку звернення до суду та зобов'язання управління Пенсійного фонду України в Радехівському районі Львівської області нарахувати та виплатити позивачу, підвищення да пенсії, отриманої у період з 09.07 по 31.12.2007 р. та в задоволені цих вимог відмовити за пропуском строку звернення до суду. В решті постанову суду залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскаржений не підлягає.

Головуючий:

Судді: