Справа № 22ц-4/10р. Головуюча у І-й інстанції Чорна С.З.
Категорія справи 43 Доповідач в апеляційній інстанції - ОСОБА_1
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2010 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого судді Петрички П.Ф.,

суддів Зверхановської Л.Д. і ОСОБА_1,

при секретарі Панчуку І.С.

та за участю представника позивача ОСОБА_2 і відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 і ОСОБА_3 на рішення Сихівського районного суду м. Львова від 17 грудня 2007 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Оскаржуваним рішенням задоволено позов ЛКП „Під Зуброю до ОСОБА_4 і ОСОБА_3 та стягнуто з відповідачів солідарно на користь позивача 1 832 грн. 07 коп. заборгованості за водопостачання гарячої води, а також в дохід держави 51 грн. судового збору і 30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Дане рішення оскаржили відповідачі.

Апелянти просять оскаржуване рішення скасувати і ухвалити нове, яким відмовити позивачеві у задоволенні його позовних вимог, покликаючись на неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, та на невідповідність висновків суду обставинам справи.

Звертають увагу на те, що позивачем не було подано жодних документів, які б регулювали взаємовідносини між сторонами спору, а також розрахунків заборгованості з посиланням на відповідні законодавчі та нормативні акти.

Вважає, що судом неправомірно не прийнято до уваги те, що позов предявлено про стягнення заборгованості по оплаті за гаряче водопостачання, а не за підігрів води, що є цілком іншим предметом позову, оскільки послуги з водопостачання та підігріву води надають дві різні організації: водопостачання здійснює ЛМКП „Львівводоканал, а підігрів води ЛМКП „Львівтеплоенерго. При цьому позивач виступає посередником між ЛМКП „Львівтеплоенерго та відповідачами в отриманні коштів за надані послуги по підігріву води.

Вважає неправомірним посилання суду на п.11 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМ України від 21.07.2005 року № 630 (в подальшому „Правила ...), оскільки згаданим пунктом Правил ... передбачена оплата послуг по водопостачанню, а не по підігріву води.

Крім цього, цим же п.11 Правил ... передбачено встановлення засобів обліку, а відтак (оскільки позивач отримує плату за підігрів води) засобом обліку повинен бути прилад (технічний пристрій), який обліковує теплову енергію витрачену на надання такої послуги, а кількісним показником повинна бути кількість гігакалорій витраченої теплової енергії, однак в будинку, у якому проживають відповідачі, встановлені лічильники води, які обліковують не лише гарячу, а й холодну воду, яка подається по трубопроводу.

В ході апеляційного провадження у справі - після проведення по справі за клопотанням апелянтів будівельно-технічної експертизи, апелянти позов визнали частково на суму 1 081 грн. 13 коп., проти стягнення якої не заперечують з урахуванням понесених ними судових витрат по справі.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення апелянта ОСОБА_3 на підтримання доводів апеляційної скарги та заперечення цих доводів зі сторони представника позивача, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційних скарг та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Заперечуючи проти доводів апеляційної скарги, позивач подав відзив на неї, у якому наполягає на правильності проведених ним розрахунків щодо споживання відповідачами гарячої води, яке (на твердження позивача) обліковується „вузлом обліку гарячого водопостачання, який складається із лічильника гарячої води на подаючому трубопроводі та лічильника гарячої води на рециркуляційному трубопроводі, які вимірюють кількість спожитої гарячої води у куб.м. (а.с. 81-83).

В той же час, згідно Висновку судової будівельно-технічної експертизи від 08.12.2009 року, „лічильник обліку споживання підігрітої води, що встановлений на трубопроводі гарячої води в будинку № 39 на вул. Скрипника у м. Львові (в т.ч. і до квартири № 10), обліковує подачу холодної (не підігрітої) води на цьому трубопроводі і ... не забезпечений термодатчиками з клапаном перекриття води у випадку надходження холодної води на трубопровід та на лічильник (а.с. 137-140), що спростовує вище наведені твердження позивача про облік на трубопроводі гарячої води виключно гарячої води і дає підстави для висновку про відсутність технічної можливості контролю за таким якісним показником послуги з централізованого постачання гарячої води, як її температура, що передбачено п.6 Правил ..., та дає підстави для застосування для обрахунку плати за надані послуги з централізованого постачання гарячої води п. 21 Правил ...

Після проведення вище згаданої експертизи представник ЛКП „Під Зуброю в суді апеляційної інстанції визнала той факт, що встановлені на трубопроводі гарячої води лічильники дійсно обліковують подачу, як гарячої, так і холодної води, та що вузол обліку гарячого водопостачання відноситься до внутрішньо будинкових мереж, відповідальними за які є ЛКП.

Як вбачається з довідки ЛКП „Під Зуброю, протягом періоду з квітня 2004 року по березень 2007 року гаряча вода на трубопровід гарячої води в будинку № 39 на вул. Скрипника у м. Львові подавалась не систематично і не регулярно, а лише певну кількість днів (а.с. 144).

На підставі вище згаданої довідки відповідачами (апелянтами) були проведені та подані до суду розрахунки споживання ними гарячої води (і, відповідно, оплати за неї) виходячи з норм її споживання (а.с. 153), що відповідає вимогам п.21 Правил..., і ці розрахунки позивачем спростовані не були.

З урахуванням вище згаданих розрахунків позов ЛКП „Під Зуброю підлягає до задоволення частково на суму 1 081 грн. 13 коп.

Частиною 1 ст.88 ЦПК України встановлено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, до яких належать (зокрема) витрати, повязані із проведенням судових експертиз (п.4 ч.2 ст.79 ЦПК України).

За проведення судової експертизи по справі відповідачами було сплачено 501 грн. 12 коп. (а.с. 152) і необхідність проведення такої експертизи по справі була обумовлена запереченнями позивача доводів апеляційної скарги, які (заперечення) ґрунтувались на твердженні позивача про належний облік постачання саме гарячої води на трубопроводі гарячого водопостачання.

За вище наведених обставин колегія суддів приходить до висновку про те, що понесені відповідачами судові витрати, які повязані із проведенням судової експертизи по справі (501 грн. 12 коп.), підлягають до стягнення на їх користь з позивача у повному обсязі.

Оскільки між сторонами спору виникли зустрічні однорідні вимоги (у позивача до відповідачів про стягнення 1 081 грн. 13 коп. заборгованості за гаряче водопостачання, а у відповідачів до позивача про стягнення 501 грн. 12 коп. судових витрат по справі) і відповідачі просять провести зарахування згаданих зустрічних вимог, то у відповідності до ст. 601 ЦК України зобовязання позивача перед відповідачами про стягнення на користь останніх судових витрат по справі припиняється за рахунок часткового припинення зустрічних вимог ЛКП „Під Зуброю до відповідачів про стягнення з останніх заборгованості за гаряче водопостачання, а відтак до стягнення з відповідачів на користь позивача підлягає 580 грн. 01 коп.:

1 081 грн. 13 коп. 501 грн. 12 коп. = 580 грн. 01 коп.

Керуючись ст.601 ЦК України, ст.ст. 303, 307 ч.1 п.3, 309 ч.1 п.п. 1, 2, 3 і 4, 314 ч.2, 316, 319 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 і ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Сихівського районного суду м.Львова від 17 грудня 2007 року в частині стягнення з ОСОБА_4 і ОСОБА_3 солідарно на користь ЛКП „Під Зуброю заборгованості за гаряче водопостачання квартири № 10 на вул. Скрипника, 39 у м. Львові змінити, встановивши, що така за період з квітня 2004 року по березень 2007 року підлягає до стягнення у розмірі 580 грн. 01 коп.

В решті рішення Сихівського районного суду м.Львова від 17 грудня 2007 року залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскарженим у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двох місяців з дня набрання рішенням законної сили.

Головуючий:

Судді: