Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

25 травня 2010 року. Справа № 2-436/10

Вільногірський міський суд Дніпропетровської області в складі: головуючого судді Шаповала Г.І.

при секретарі Кудіній Н.І.

з участю: позивача ОСОБА_1

законного представника позивача ОСОБА_2

представника позивача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Вільногірську, Дніпропетровської області, цивільну справу за позовом неповнолітньої ОСОБА_1, в інтересах якої діє законний представник ОСОБА_2, до неповнолітнього ОСОБА_4 та його законного представника ОСОБА_5 про відшкодування моральної шкоди, що причинена злочином,

У С Т А Н О В И В:

Згідно позову, що надійшов до суду 22.01.2010 року, позивач прохає стягнути на її користь з відповідачів в солідарному порядку 3000 грн. для відшкодування моральної шкоди, завданої злочином.

В обґрунтування позовної вимоги в позові зазначено, що згідно постанови Вільногірського міського суду, Дніпропетровської області, від 29.12.2009 року неповнолітній ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнаний винним в тому, що 13.04.2009 року, приблизно, о 20 год. 40 хв. на площадці 1-го поверху підїзду № 1, будинку № 30 по вул. Варена в м. Вільногірську, Дніпропетровської області, на підґрунті особистих неприязненних відносин застосував до неповнолітньої ОСОБА_1 фізичне насилля, наніс не менше трьох ударів кухонним ножем в плече і спину, чим причинив легкі тілесні ушкодження. Під час провадження досудового слідства позов позивача до відповідача було залишено без розгляду. Внаслідок дій неповнолітнього ОСОБА_4 неповнолітній ОСОБА_1 було причинено моральну шкоду, що виразилося в перенесенні нею сильного фізичного болю, сильного морально-психологічного стресу, що викликало погіршення сну, апетиту. Позивач змушена була витрачати свій час та грошові кошти на лікування і поновлення психологічного стану. За час свого життя позивач не вчиняла ніяких дій, із-за яких будь-хто її бив би, тим більше, наносив тілесні ушкодження з застосуванням ножа. Сам факт застосування до неї насилля з застосуванням ножа причинив позивачці надсильний морально-психологічний стрес, в ході якого вона злякалася за своє життя. В результаті дій ОСОБА_4 був порушений звичайний порядок життя позивачки, що негативно відбилося на її загальному психологічному стані. Згідно ст. 1179 ЦК України, шкода, причинена неповнолітнім у віці від 14 до 18 років, відшкодовується ним самостійно на загальних підстава. У випадку відсутності у неповнолітнього майна, достатнього для відшкодування шкоди, в частині нестачі зазначеного майна шкоду відшкодовують також його батьки. Враховуючи, що ОСОБА_4 є неповнолітнім, позивач вважає, що разом з ним до відшкодування моральної шкоди слід притягти в якості співвідповідача його матір - ОСОБА_5. Моральну шкоду позивач оцінює в грошовому вимірі на суму 3000 грн.

В судовому засіданні позивач неповнолітня ОСОБА_1, яка була допитана за клопотанням її представника та за її згоди в якості свідка, підтримала позовні вимоги та їх обґрунтування, викладені в позовній заяві, в повному обсязі, та показала, що13.04.2009 року, приблизно, о 20 год. 40 хв. на площадці 1-го поверху, підїзду № 1, будинку № 30 по вул. Варена в м. Вільногірську, Дніпропетровської області, її знайомий ОСОБА_4 несподівано напав на неї та тричі наніс їй удари ножем в область лівого плеча, в ліву руку вище ліктя, та в спину. Коли вона закричала, то Савенко став закривати їй рот, вона закричала ще сильніше тому, що дуже злякалася за своє життя. На її крик із квартири вийшла бабуся ОСОБА_6 і спитала, що діється. Після чого, удари припинилися і Савенко втік. Вона прийшла додому і розповіла мамі про все, що трапилося. Їй викликали швидку допомогу і на прийомному покої надали медичну допомогу. Працівникам міліції вона також все розповіла. ОСОБА_4 перед цим вимагав, щоб вона віддала йому мобільний телефон. Внаслідок дій Савенка вона перенесла сильний фізичний біль та стрес, злякалася за своє життя. Близько пяти раз ходила на перевязку ран, їй були накладені на рани шви. ОСОБА_4 перед нею не вибачався за вчинене, і вона з ним більше не спілкувалася.

В судовому засіданні законний представник неповнолітньої ОСОБА_1 її мати ОСОБА_2, яка була допитана за клопотанням її представника та за її згоди в якості свідка, підтримала позовні вимоги та їх обґрунтування, викладені в позовній заяві, в повному обсязі, та показала, що 13.04.2009 року, вечором додому повернулася її донька - неповнолітня ОСОБА_1 яка плакала і перебувала в переляканому стані і мала рани на спині та лівій руці. Зі слів доньки їй відомо, що приблизно, о 20 год. 40 хв. на площадці 1-го поверху, підїзду № 1, будинку № 30 по вул. Варена в м. Вільногірську, Дніпропетровської області, її знайомий ОСОБА_4 несподівано напав на неї та тричі наніс їй удари ножем в область лівого плеча, в ліву руку, та в спину. Дочка злякалася за своє життя. Їй викликали швидку допомогу і на прийомному покої надали медичну допомогу перевірили, чи вживала дочка алкоголь. Дочка була твереза. Працівникам міліції вона також все розповіла. ОСОБА_4 вимагав від дочки, щоб вона віддала йому мобільний телефон. Внаслідок дій Савенка донька перенесла сильний фізичний біль та стрес, злякалася за своє життя. Їй наклали на рани шви, вона неодноразово ходила на перевязку ран. Дочка боялася залишатися вдома одна. За цієї обставини лікар порадив їй приймати настойки пустирника та валеріани. ОСОБА_4 також пошкодив кофту, в якій була одіта донька, але вони не висувають вимог щодо відшкодуванням майнової шкоди.

Відповідачі в судове засідання не зявилися, причину неявки не повідомили, заяву про розгляд справи за їх відсутності не надали, але самі були повідомлені про місце, дату і час судового засідання належним чином, про що свідчить поштове повідомлення про вручення виклику в судове засідання. З врахуванням думки позивача, її законного представника та представника позивача, які не заперечували проти проведення судового розгляду справи за відсутності відповідачів, суд на підставі ст.ст.169, 224 ЦПК України на місці ухвалив розгляд справи проводити заочно, за відсутності відповідачів, які не зявилися в судове засідання без поважних причин.

Будь-яких заперечень та обґрунтування їх відповідачі не надали.

Згідно постанови Вільногірського міського суду, Дніпропетровської області, від 29.12.2009 року, у кримінальній справі № 1-н-3/09, яка набрала законної сили з 13. 01.2010 року, витікає наступне: - правопорушник ОСОБА_4 вину свою у вчиненні злочинного діяння визнав в повному обсязі, по суті показав, що дійсно наніс кухонним ножем три удари ОСОБА_1 на підґрунті ревності, тому, що був закоханий у неї, а вона не звертала на нього уваги. На нього, начебто, щось найшло, вирішив помститися; - неповнолітній ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнаний винним в тому, що 13.04.2009 року, приблизно, о 20 год. 40 хв. на площадці 1-го поверху підїзду № 1, будинку № 30 по вул. Варена в м. Вільногірську, Дніпропетровської області, на підґрунті особистих неприязненних відносин застосував до неповнолітньої ОСОБА_1 фізичне насилля, наніс не менше трьох ударів кухонним ножем в плече і спину, чим причинив легкі тілесні ушкодження; - згідно акту № 269 амбулаторної судово-психіатричної експертизи від 28.09.2009 року, ОСОБА_4 будь-яким хронічним психічним захворюванням не страждав, в період часу, який відноситься до вчинення злочину, не проявляв ознак будь-якого тимчасового хворобливого розладнання душевної діяльності; - неповнолітній правопорушник ОСОБА_4 вчинив суспільно-небезпечне діяння, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України умисне легке тілесне ушкодження, проте, враховуючи, що це суспільно-небезпечне діяння було вчинене особою, яка не досягла віку притягнення до кримінальної відповідальності, суд прийшов до висновку, що застосування таких примусових заходів виховного характеру, як поміщення в спеціальний навчально-виховний заклад, буде надлишку суворим, внаслідок чого до неповнолітнього ОСОБА_4 на підставі ст. 105 ч.2 п.2 і п. 3 УК України, слід застосувати примусові заходи виховного характеру в виді передачі його під нагляд батькам, обмеживши дозвілля та встановивши особливі вимоги до поведінки неповнолітнього ОСОБА_4; - згідно резолютивної частини постанови, ОСОБА_4 визнаний винним у вчиненні суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, і, як особа, яка не досягла віку притягнення до кримінальної відповідальності, підданий заходам виховного характеру в виді передачі його під нагляд матері ОСОБА_5 строком на один рік, обмеживши дозвілля неповнолітнього, заборонивши ОСОБА_7ВА. зявлятися в громадських місцях дискотеках, парках, компютерних клубах, стадіонах після 20 годин вечора протягом одного року, установивши особливі вимоги до неповнолітнього ОСОБА_4, зобовязавши останнього продовжити загальноосвітнє навчання на строк до його закінчення, назначивши ОСОБА_4 громадського вихователя начальника служби у справах дітей виконавчого комітету Вільногірської міської ради, Дніпропетровської області, ОСОБА_8. ... Цивільний позов ОСОБА_2 про стягнення майнової шкоди в сумі 480 грн. та моральної шкоди в сумі 3000 грн., причинених злочином залишити без розгляду.

Згідно висновку експерта № 143-Е від 01.07.2009 року, зазначено, що 13.04.2009 року неповнолітня ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, звернулась за медичною допомогою на прийомний покій Вільногірської ЦМЛ, черговий лікар поставив попередній діагноз: « Ножове поранення н/3 лівого плеча і спини. 1) травма хуліганська, 2) твереза, 3) взята кров на алкоголь, 4) повідомлено в МВВС, 5) накладено шви на рану, 6) огляд хірурга 14.04.09 р.». Висновки: виявлені у ОСОБА_1 тілесні ушкодження у вигляді ран на плечах та спині відносяться до легких тілесних ушкоджень, які могли бути утворені від дії колюче-ріжучого предмета або предметів, можливо від дії клинка ножа, давність ушкоджень може відповідати 13.04.2009 р.

Суд вважає, що між сторонами виникли правовідносини із факту заподіяння фізичній особі моральної шкоди внаслідок вчинення у відношенні неї злочину, яким їй причинено легкі тілесні ушкодження та майнова шкода.

Відповідно до цих правовідносин, показань позивача та його законного представника, та внаслідок дослідження у справі всіх представлених доказів і оцінки їх в сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі, за наступних підстав.

Згідно ст. 1166 ЦК України шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної чи юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ст.1167 СК України, 1. Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Згідно ст. 23 СК України,1. Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. 2. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. 3. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. 4. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. 5. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст.1179 ЦК України, 1. Неповнолітня особа (у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років) відповідає за завдану нею шкоду самостійно на загальних підставах. 2. У разі відсутності у неповнолітньої особи майна, достатнього для відшкодування завданої нею шкоди, ця шкода відшкодовується в частці, якої не вистачає, або в повному обсязі її батьками (усиновлювачами) або піклувальником, якщо вони не доведуть, що шкоди було завдано не з їхньої вини. Якщо неповнолітня особа перебувала у закладі, який за законом здійснює щодо неї функції піклувальника, цей заклад зобов'язаний відшкодувати шкоду в частці, якої не вистачає, або в повному обсязі, якщо він не доведе, що шкоди було завдано не з його вини. 3. Обов'язок батьків (усиновлювачів), піклувальника, закладу, який за законом здійснює щодо неповнолітньої особи функції піклувальника, відшкодувати шкоду припиняється після досягнення особою, яка завдала шкоди, повноліття або коли вона до досягнення повноліття стане власником майна, достатнього для відшкодування шкоди.

Суд приходить до висновку, що внаслідок вчинення неповнолітнім ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, неповнолітній ОСОБА_1 була заподіяна значна моральна шкода, що виразилося в її глибокому морально-психологічному потрясінні, душевних та фізичних стражданнях, викликаних самим фактом заподіяння їй тілесних ушкоджень з застосуванням ножа та пошкодження її майна кофти, що вплинуло на образ її життя, та змусило приймати додаткові заходи для організації свого життя, позивачка змушена була звертатися за медичною допомогою в лікарню та для захисту своїх прав звертатися до суду, тобто, займатися незвичними для неї справами та витрачати на це свій час. Суд вважає, що вчинений злочин, безумовно, потяг за собою значні моральні страждання у позивачки, яка змушена була переносити спричинений їй тілесними ушкодженнями фізичний біль, та душевні страждання, викликані страхом за своє життя. Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд приймає до уваги навмисний характер дій відповідача, глибину та характер душевних страждань позивача, неповнолітній вік сторін. Суд вважає, що для відновлення втраченого позивачкою свого морально-психологічного стану, та компенсації за перенесені моральні страждання, розмір відшкодування моральної шкоди в грошовому вимірі слід встановити на суму - 3000.00 грн., тобто, у розмірі, про який зазначено в позові, що буде відповідати рівню, інтенсивності та глибині перенесених позивачкою моральних страждань, та вимогам розумності і справедливості.

Суд приходить до висновку, що відшкодування моральної шкоди слід здійснювати з відповідачів в солідарному порядку, відповідно до ст. 1179 ЦК України, тому, що співвідповідач законний представник відповідача ОСОБА_4, ОСОБА_5, будь-яких заперечень проти позову та доказів, що шкоди було завдано не з її вини, не надала.

Судові витрати у справі у виді судового збору - 08.50 грн., та витрати за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи 37 грн. , всього на суму 45.50 грн. стягнути в солідарному порядку з відповідачів в дохід держави України, згідно ст. 88 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 88,209 ч.3, 212-215,218, 222-233, 294 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов - задовольнити в повному обсязі.

Стягнути в солідарному порядку з неповнолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, та його законного представника ОСОБА_5, які мешкають АДРЕСА_1, (інші дані відсутні) на користь неповнолітньої ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_3, яка зареєстрована за місцем проживання по вул. Лен. КомсомолуАДРЕСА_2, к.3 в м. Вільногірську, фактично мешкає АДРЕСА_3, - 3000 грн. (три тисячі гривень 00 копійок) для відшкодування моральної шкоди, спричиненої злочином.

Стягнути в солідарному порядку з неповнолітнього ОСОБА_4 та його законного представника ОСОБА_5 в дохід держави України судові витрати в виді судового збору (державне мито) - 08.50 грн., в виді витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи - 37 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідачів, яка може бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідачі не з'явилися в судове засідання та не повідомили про причини неявки з поважних причин і докази, на які вони посилаються, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений статтею 294 ЦПК України, рішення набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заява про апеляційне оскарження рішення суду може бути подана в Вільногірський міський суд протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження, або в строк, установлений для подачі заяви про апеляційне оскарження, через Вільногірський міський суд.

Копію рішення протягом п'яти днів з часу його проголошення надіслати рекомендованим листом із повідомленням про вручення відповідачам.

Головуючий суддя Шаповал Г.І.