АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22ц-591/10 Головуючий у 1-й інстанції Жилка О.М. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2010 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого: ГасіяЮ.В.

Суддів: Дорош А.І., Обідіної О.І.

при секретарі Киві А.М.

за участю

позивача ОСОБА_2 відповідача ОСОБА_3

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 26 листопада 2009 року

по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, -

Колегія суд дів, заслухавши доповідь судді-доповідача ОСОБА_1, -

ВСТАНОВИЛА:

09 вересня 2009 року ОСОБА_2 звернувся до суду з даним позовом. Вказав, що за рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 03.08.2009 р. з нього стягуються аліменти на утримання дитини на період навчання у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку на користь ОСОБА_3 Він має двох малолітніх дітей, дружина перебуває у декретній відпустці, сім»я існує за рахунок його зарплати, яка є недостатньою. Просив суд постановити рішення, яким зменшити розмір аліментів на утримання сина на період навчання, стягнувши з нього 1/3 прожиткового мінімуму - 223 грн.

Рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 26 листопада 2009 року позов ОСОБА_2 задоволений частково.

Розмір аліментів, які стягуються із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на утримання повнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, на підставі рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 03 серпня 2009 року, зменшити до ЗО відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_3 просить вищевказане рішення суду скасувати- та провадження у справі закрити, посилаючись на порушення місцевим судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно ст. 307 ч.І п.2 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

Згідно ст. 309 ч.І п.3,4 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 03.08.2009 р. з ОСОБА_2 стягнуто на користь ОСОБА_3. аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку на утримання сина ОСОБА_4, 26.07.1991 р. н., починаючи з 26.07.2009 року до закінчення навчання, тобто до 30 червня 2012 року.

Задовольняючи позов, місцевий суд виходив з того, що на утриманні позивача знаходиться двоє малолітніх дітей 1997,2009 р.н., дружина перебуває у відпустці по догляду за дитиною, середній заробіток ОСОБА_2 складає 1931,05 грн., матеріальне та сімейне становище позивача фактично змінилося, що позбавляє можливості останнього у повній мірі надавати допомогу повнолітньому сину, який продовжує навчання.

З даним висновком місцевого суду колегія суддів погодитися не може, виходячи з наступного.

Як вбачається із матеріалів справи, рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 03.08.2009 року стягнуто з ОСОБА_2 стягнуто на користь ОСОБА_3. аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку на утримання сина ОСОБА_4, 26.07.1991 р. н., починаючи з 26.07.2009 року до закінчення навчання, тобто до 30 червня 2012 року.

Вказане судове рішення не було оскаржене ОСОБА_2, набрало законної сили та звернуте до виконання.

Згідно ч.1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров»я когось із них.

Позов про зменшення розміру аліментів, які стягуються на повнолітнього сина, пред»явлений ОСОБА_2 через один місяць після ухвалення судового рішення від 03.08.2009 року.

Як підставу своїх вимог ОСОБА_2 вказав, що має двох малолітніх дітей, які також потребують забезпечення, дружина перебуває у декретній відпустці, сім»я існує за рахунок його заробітної плати, яка є недостатньою, тому просив зменшити розмір аліментів, що стягуються на сина до розміру 223 грн.

Підставою для звернення до суду з позовом про зменшення розміру аліментів у відповідності до вимог ч. 1 ст. 192 СК України є зміна матеріального або сімейного стану, погіршення здоров»я когось із них.

Обставини, зазначені позивачем у позові про зменшення аліментів, існували на час ухвалення рішення суду від 03.08.2009 р. про стягнення з нього аліментів на утримання сина і були враховані судом. Інших підстав позивачем не наведено на підтвердження своїх доводів.

Згідно ч. З ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як встановила колегія суддів, позивач не надав суду доказів погіршення матеріального стану чи здоров»я когось. Навпаки, із тексту рішення суду від 03.08.2009 р. вбачається, що його посадовий оклад становив 1200-1300 грн., а згідно довідки від 28.07.2009 р. з місця роботи ОСОБА_2 середній заробіток за останні три місяці складає 1931,05 грн., (а.с.26), що свідчить не про погіршення його матеріального стану. ОСОБА_2 більше аліментів нікому не сплачує.

Крім цього, колегія суддів звертає увагу на те, що ухвалюючи рішення про зменшення розміру аліментів, що стягуються - до ЗО відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, місцевий суд не звернув увагу на те, що син ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 у липні 2009 року досяг повноліття і не є дитиною відповідного віку.

З врахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку про те, що, у рішенні місцевого суду має місце невідповідність висновків суду обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права, тому рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у позові.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.І п.2, 309 ч.І п.3,4, 313, 316, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Ленінського районного суду Полтавської області від 26 листопада 2009 року скасувати та ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

У задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів на утримання повнолітньої дитини на період навчання - відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене безпосередньо до Верховного Суду України шляхом подачі касаційної скарги протягом двох місяців з дня набрання ним законної сили,

С У Д Д І: