Апеляційний суд Чернігівської області
Справа № 22ц-3574/2010 Головуючий у першій інстанції - ОСОБА_1
Категорія-цивільна Доповідач - Шевченко В.М.
УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2010 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого-судді: БОЙКО О.В.

суддів: ШЕВЧЕНКА В.М.,ЛАЗОРЕНКА М.І.

при секретарі: Пільгуй Н.М.

з участю:Представника ОСОБА_2- ОСОБА_3, прокурора Негоди В.М., представника Головного управління земельних ресурсів у Чернігівській області - ОСОБА_4, представників Гаражно -будівельного кооперативу №47 Новозаводської спілки автомобілістів м. Чернігова ОСОБА_5, та ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 21 червня 2010 року у справі за позовом Чернігівського міжрайонного природоохоронного прокурора в інтересах держави в особі Чернігівської міської ради, Головного управління Держкомзему у Чернігівській області, Управління Держземінспекції в Чернігівській області, Гаражно-будівельного автокооперативу № 47 Новозаводської спілки автомобілістів м. Чернігова до ОСОБА_2 про звільнення та повернення самовільно зайнятої земельної ділянки та відшкодування шкоди,

ВСТАНОВИВ:

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 21 червня 2010 року, яким частково задоволено позов Чернігівського міжрайонного природоохоронного прокурора в інтересах держави в особі Чернігівської міської ради, Головного управління Держкомзему у Чернігівській області, Управління Держземінспекції в Чернігівській області, Гаражно-будівельного автокооперативу № 47 Новозаводської спілки автомобілістів м. Чернігова та зобов'язано ОСОБА_2 повернути самовільно зайняту земельну ділянку площею 0,00 32 га в по вул. Любецькій, 163 в м. Чернігові шляхом знесення самовільно зведеного металевого гаражу площею 7,99 х З.,96х 7,99х 3,98, повернути земельну ділянку по вул. Любецькій , 163 площею 0,0025 га. до земель державної власності Чернігівської міської ради, площею 0,0007 га. у користування Гаражно- будівельного авто кооперативу №47 Новозаводської спілки автомобілістів м. Чернігова та ухвалити нове рішення про закриття провадження у справі.

Незаконність рішення суду апелянт обґрунтовує невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи та порушенням судом норм процесуального права. Зокрема, судом не враховано, що за аналогічними вимогами прокурора судом вже було постановлено рішення про відмову в їх задоволенні, а тому суд повинен був прийняти рішення про закриття, провадження у справі, а не розглядати її по суті. Також на думку апелянта, заявления прокурором позову в інтересах Гаражно-будівельного автокооперативу № 47 суперечить чинному законодавству, оскільки автокооператив не є органом державної влади чи органом місцевого самоврядування. Крім того, апелянт вважає, що Гаражно-будівельний автокооператив № 47 повинен бути відповідачем по даній справі. Судом безпідставно не прийнято до уваги як доказ правомірності користування відповідача земельною ділянкою площею 0,0007 га., що перебуває у користуванні Гаражно- будівельного авто кооперативу №47 пояснення відповідача, що гараж ним встановлений зі згоди попереднього голови автокооперативу, оскільки він є членом кооперативу що підтверджується направленням, протоколом, членським квитком.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін та їх представників , перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 самовільно зайняв земельну ділянку площею 0.0032 по вул. Любецькій, 163-а в м. Чернігові, яка частково, площею 0,0007 га. знаходиться в межах земельної ділянки по вул.. Любецькій, 163, що перебуває у постійному користуванні гаражно - будівельного коперативу№47, та площею 0, 0025 га. яка знаходиться поряд із цією земельною ділянкою, на землях державної форми власності ( землі Чернігівської міської ради), встановив самочинно металевий гараж. Даний факт підтверджується: Актом перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 23 березня 2010 року^ протоколом про адміністративне правопорушення від 15 вересня 2008 року, постановою про накладення адміністративного стягнення від 15 вересня 2008 року приписом від 15 вересня 2008 року ( 3-9).

Відповідно до положень ст.125 ЗК України право на постійне користування земельною ділянкою посвідчується державним актом на таке користування.

За таких обставин суд коли ОСОБА_2І використовує земельну ділянку не відведену йому у встановленому порядку, за відсутності у нього інших законних на те підстав тобто яка є самовільно ним зайнятою суд першої інстанції обгрунтовано, прийшов до висновку щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог, що випливає зокрема, з аналізу норм ст.ст. 211 .212 ЗК України, ст.375, 376 ЦК України, ст. 29 Закону України „Про планування і забудову територій", повернувши таку ділянку від незаконного користувача до власника землі, та законного землекористувача.

Апеляційний суд виходячи із складу сторін, предмету і підстав позову, погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що підстави для залишення заявленого позову без розгляду відсутні, оскільки судове рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 19 січня 2009 року ( ас.97-98), ухвалене з приводу спору між іншими сторонами, про інший предмет спору. Тобто у даному випадку позови не є тотожними, і наявність зазначеного рішення суду від 19 січня 2009 року, не є перешкодою для звернення прокурора до суду із розглядуваним позовом. Виходячи з наведеного, доводи апеляційної скарги про необхідність закриття провадження у справі не заслуговують на увагу, оскільки такі підстави у справі відсутні.

За таких обставин, коли ОСОБА_2 самовільно займає чужу земельну ділянку і використовує її , не маючи на те законних підстав, тобто за відсутності оформленого у встановленому порядку права на землю, передбаченого законодавством, та у зв"язку із спором про повернення ділянки , прокурор як цього вимагає захист інтересів держави та суспільства, своєчасно вжив передбачених законом заходів для усунення порушень закону, допущених відповідачем, обґрунтувавши в позовній заяві у чому полягає порушення інтересів держави Тому доводи апеляційної скарги про те що пред'явлення прокурором позову в інтересах Гаражно-будівельного кооперативу №47 Новозаводської спілки автомобілістів м. Чернігова та розгляд його судом, суперечить чинному законодавству, не відповідає матеріалам справи є необгрунтованим .

Не заслуговують на увагу доводи апелянта про те, що Гаражно-будівельний автокооператив № 47 повинен бути відповідачем по даній справі, оскільки, як вбачається з матеріалів справи саме апелянт здійснив самовільне захоплення частини земельної ділянки яка перебуває у постійному користуванні гаражно-будівельного авто кооперативу№47, для самочинного встановлення гаража, в зв'язку з чим саме його і було притягнуто до адміністративної відповідальності яка передбачена ст. 53-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення. І тому суд обґрунтовано, розглянув позов уповноваженої особи, саме до ОСОБА_2 , який вчинив протиправні дії,, і на якого вказав позивач як порушника прав гаражно- будівельного авто кооперативу №47.

Суд першої інстанції у відповідності із правилами ст.212 ЦПК дав повну оцінку твердженням відповідача і наданих ним при цьому доказах, щодо правомірності на його переконання), користування ним земельної ділянки площею 0,0007 га., яка перебуває у користуванні гаражно- будівельного автокооперативу№47 Суд оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний їх зв"язок у їх сукупності, прийшов до правильного висновку що ОСОБА_2 не маючи на те законних підстав використовує земельну ділянку по вул.. Любецькій,163 в м. Чернігові, загальною площею 0, 0032 га. встановивши на ній самовільно металевий гараж . У зв"язку з наведеним доводи апеляційної скарги, щодо правомірності користування апелянтом земельною ділянкою не підтверджені достовірними доказами і не заслуговують на увагу.

Виходячи з характеру спірних правовідносин доводи апелянта про пропуск строку позовної давності не ґрунтуються на матеріалах справи, і не відповідають вимогам закону.

За викладених обставин, доводи апеляційної скарги не дають підстав для скасування вірного по суті рішення суду першої інстанції, яке ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 21 червня 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.