АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2010 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в с кладі:

Головуючого: Лкопян В. І.

Суддів: Лобова О.А. Петренка В.М. при секретарі Фадєйкіній ГІ.Б.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м .Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ВАТ "Полтавхіммаш" на рішення Київського районного суду м. Полтави від 4 жовтня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ВАТ "Полтавхіммаш" про поновлення на роботі , стягнення моральної шкоди

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-догювідача, - ОСОБА_1

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Київського районного суду м. 1 Іолтави від04 жовтня 2010 року позов ОСОБА_2 задоволено час тково.

Поновлено ОСОБА_2 на робочі слюсарем складальником металевих конструкцій у ВАТ "Полтавхіммаш" із 15 лютого 2010 року.

Стягнуто із ВАТ "Полтавхіммаш" па користь ОСОБА_2 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період із 15.02. 2010 року по 04.10.2010 року в сумі 29 182,89 гри.

Рішення в частині поновлення ОСОБА_3 на роботі Із 15.02.2010 року піддано негайному виконанню. Стягнуто із ВАТ "Полтавхіммаш" па користь ТУ ДСА України в Полтавській області 120 гри. витрат на інформаційно- технічне забезпечення розгляду справи та на користь держави 51 грн. - судовий збір.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

На рішення суду апеляційну скаргу подало ВАТ "Полтавхіммаш" ,прохає рішення суду скасувати , ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову , посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів вивчивши матеріали справи , перевіривши доводи апеляційної скарги ,приходить до висновку ,іцо апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим . Законним є рішення , яким суд , викопавши всі вимоги цивільного судочинства ,вирішив справу згідно із законом . Обґрунтованим є рішення ,ухвалене на основі повно і всебічного з*ясоваиих обставин ,на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень , підтверджених тими доказами , які були досліджені в судовому засіданні.

Із матеріалів справи вбачається , що ОСОБА_2 працював на ВАТ "Полтавхіммаш" з 26.07.2005 року. Наказом № 51-к від 24.02. 2010 року позивача було звільнено з роботи слюсаря із збирання металевих конструкцій з 15.02.2010 року за прогул .

При розгляді справи в суді першої інстанції та в апеляційному суді позивач приймав участь разом зі своїм представником , який надавав йому юридичну допомогу -ОСОБА_4

Стаття 10 ЦПК України передбачає ,що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Згідно ст.. 60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини ,на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень

Заперечуючи проти позовних вимог Мііцука М.1. відповідач падав суду доповідну зам. Генерального директора з виробництва ОСОБА_5 па ім.»я Генерального директора ВАТ "Полтавхіммаш" про тс , що 15.лютого 2010 року позивач до роботи не приступав , був відсутній на робочому місці.( а.с. 28), службову записку ст. табельїцика ОСОБА_6, що по закінченню робочої зміни ОСОБА_2 не забрав свою перепустку ,а також акт від 1 5.02. 2010 року за підписом начальника В'Гі З ,начальника ВК, та зам генерального директора з виробництва про те . що ОСОБА_2І був відсутній на робочому місці 15 лютого 2010 року , змінно- добове завдання він не отримував, витяг із протоколу засідання профкому про дачу згоди па звільнення..

В судовому засіданні представник відповідача пояснив , що позивач працював на посаді ,иа якій щодня при виході на роботу отримував змінно- добовий наряд від майстра цеху , по закінченню зміни повинен був здати цей наряд майстру цеху для подальшого оформлення для нарахування заробітної плати. Позивач у судовому засіданні апеляційної інстанції підтвердив такий порядок видачі наряду па день. За попередні дні роботи позивач наряди здав ,а 15.02.2010 року такий наряд він взагалі не отримував. При розгляді справи в місцевому суді позивач не падав доказів про спростування доказів наданих відповідачем , не було спростовано доводи відповідача , що ОСОБА_2І 15 лютого 2010 року був відсутній па роботі. Апеляційний суд надавав позивачу термін для надання доказів на підтвердження своїх вимог чи заперечення доказів ,що були надані відповідачем . В судове засідання 1 грудня 2010 року такі докази не були надані . При розгляді справи суд першої інстанції взагалі не встановив предмет спору і не зазначив в рішенні суду , чи скоїв ОСОБА_2 прогул 15.02.2010 року чи ні .В матеріалах справи мається виписка із протоколу засідання профкому про дачу згоди на звільнення позивача з роботи. Позивач не спростував і не оспорював проведення засідання профкому і не падав доказів ,які спростовують дачу згоди на звільнення.

Єдиним доказом на підтвердження позовних вимог ОСОБА_2 надав повідомлення територіальної державної інспекції праці у Полтавській област і, де зазначено , що звільнення ОСОБА_2 за прогул проведено безпідставно. Висновок інспекції є одним із доказів і він оцінюється разом з іншими доказами у справі. Крім того , висновок інспекції грунтується лише па незаконності запровадження на виробництві перепусткової системи .В постанові про притягнення директора до адміністративної відповідальності зазначено загальний перелік порушень на підприємстві і не зазначено ,що вони мають відношення до позивача. Під час розгляду справи в апеляційному суді було встановлено ,що ОСОБА_7А оскаржив цю постанову в апеляційному порядку.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2 суд першої інстанції вказав ,що його звільнення було проведене під час перебування па лікарняному . Цей висновок суду спростовується матеріалами справи .

15 лютого 2010 року позивач скоїв прогул , а з 16 по 23 лютого вігі перебував па лікарняному. Наказ про його звільнення було видано 24.04 2010 року по виходу з лікарняного. Цей відмічено і в повідомленні територіальної державної інспекції праці у Полтавській області.

В судовому засіданні 4 жовтня 2010 року позивач доповнив позовні вимоги , на підставі довідки про середній заробіток за 2008 рік падав розрахунок середнього заробітку за час вимушеного прогулу , місцевий суд не надав відповідачу часу на спростування змінених вимог і прийняв в той же день рішення . До апеляційної скарги відповідачем надано довідку , що середній заробіток за останні повні місяці позивача становить 808 гри.23 коп ,а не 2780,70коп. , як зазначено в рішенні суду.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку , що апеляційна скарга підлягає задоволенню з ухваленням новою рішення про відмову в задоволенні позову. Оскільки в судовому засіданні було встановлено ,що позивач 15 лютого 2010 року був відсутній на робот і ,скоїв прогул .звільнення його проведено у відповідності до вимог законодавства про працю.

Керуючись ст. ст. 303,307 ,п.4 сг. 309, 315 ЦПК України колегія суддів

ВИРІ III И Л А :

Апеляційну скаргу ВАТ «Полтавхіммаш» задовольнити.

Рішення Київського районного суду м. Полтави від 04 жовтня 2010 року скасувати. В задоволенні позову ОСОБА_2 до ВАТ "Полтавхіммаш" про поновлення на роботі ,стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу відмовити.

Рішення апеляційного суду вступає в законну силу з моменту його проголошення , на нього може бути подана касаційна скарга безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з часу набрання законної сили рішення апеляційного суду .

Головуючий суддя: В.І. Акопян

Судді: О.А. Лобов

ОСОБА_8