МАЛИНОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОСОБА_1
Справа № 2-5861/2010
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2010 року м. Одеса

Малиновський районний суд міста ОСОБА_1 в складі: головуючого - судді Сегеди О.М. при секретарі - Луньовій В.М,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті ОСОБА_1 цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи, які не заявляють самостійних вимог: ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, про визнання права власності на майно,

встановив:

У червні 2010р. ОСОБА_2 звернулася до суду з зазначеним позовом до ОСОБА_3 та ОСОБА_4, посилаючись на те, що з 20 липня 1990р. до 1999р. вона знаходилася в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_10. Від шлюбу у них народилося двоє дітей: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (дівоче прізвище ОСОБА_11В.). За час шлюбу вони разом з чоловіком за взаємною згодою та домовленістю за рахунок спільного сімейного бюджету придбали 35/100 частин житлового будинку №18, який розташований по вул. Овідіопольській, у м. Одесі.

Позивачка зазначала, що також у період шлюбу вони з чоловіком збудували житловий будинок під літ. «Б» по вул.Овідіопольеькій,18, у м.Одесі. Рішенням виконавчого комітету Іллічівської районної ради м.Одеси від 26 травня 1995р. №465 був затверджений акт комісії про прийняття вказаного житлового будинку з експлуатацію. На підставі рішення виконавчого комітету Іллічівської районної ради м. Одеси від 30 червня 1995р. №547 на імя ОСОБА_10 25 липня 1995р. було видане свідоцтво про право власності на домоволодіння №18 по вул. Овідіопольській, у м.Одесі, яке складається з двох житлових будинків, та яке з 04 жовтня 1995р. зареєстровано в Одеському КП «ОМБТІ та РОН» (далі - спірне домоволодіння).

В 1999р. шлюб між позивачкою та ОСОБА_10 був розірваний, але вони продовжували проживати разом однією сімєю.

06 липня 2009р. ОСОБА_10 помер.

Позивачка вважає, що після смерті її колишнього чоловіка ОСОБА_10 відкрилася спадщина тільки на 1/г частину від 35/100 частини спірного домоволодіння, так як друга частина належить їй на праві спільної сумісної власності подружжя.

З цих підстав просила суд визнати за нею право приватної власності на 17/100 частин спірного домоволодіння та визнати право приватної власності на вказану частину домоволодіння в порядку спадкування за законом за нею та відповідачами (по 1/6 частині від 18/100) за кожним - по 1/6.

Ухвалою суду від 01.07.2010р. до участі у спразі в якості третьої особи була залучена ОСОБА_5, яка є рідною матір'ю померлого ОСОБА_10

Крім того, ухвалою суду від 27,07.2010р. до участі у справі з якості третіх осіб були залучені співвласники спірного домоволодіння, а саме: ОСОБА_12, ОСОБА_7. ОСОБА_8.

Ухвалою суду від 20.10.2010р. до участі у справі в якості третьої особи була залучена колишня дружина спадкодавця, ОСОБА_9, яка діє в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_13, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позивачка неодноразово змінювала свої позовні вимоги і остаточно підтримала їх в останній редакції та просила суд визнати за нею право власності на 35/200 (35/100:2) частин спірного домоволодіння, яка належала їй та спадкодавцю на праві спільної сумісної власності.

Відповідач ОСОБА_3 у судовому засіданні позовні вимоги позивачки визнав в повному обсязі та просив їх задовольнити, при цьому не заперечував, що дійсно його батьки ОСОБА_10 і ОСОБА_2 разом у період шлюбу придбали 35/100 частин спірного домоволодіння, яке складається з двох житлових будинків.

Відповідачка ОСОБА_4 в судове засідання не зявилася, надала суду заяву про слухання справи в її відсутність, при цьому надала заперечення відносно того, що житловий будинок був придбаний її батьком ОСОБА_10 до реєстрації шлюбу з позивачкою. Також зазначала, що ОСОБА_10 після розлучення з позивачкою зареєстрував шлюб з ОСОБА_9 і від цього шлюбу є син ОСОБА_14 На підставі рішення Ілічівського районного суду м.Одеси від 08.11.2007 року шлюб між ОСОБА_10 та ОСОБА_9 був розірваний.

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог: ОСОБА_6, Сандук II.А., ОСОБА_8, ОСОБА_9 в судове засідання не з'явилися, заяву про свою згоду на участь у справі відповідно до п.3 ст.36 ЦПК України суду не надали.

Третя особа ОСОБА_5 в судове засідання не зявилася та надала суду заяву про слухання справи в її відсутність.

Заслухавши пояснення позивачки, представників відповідачів, вивчивши матеріали справи, давши оцінку обґрунтованості заявлених вимог, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Відповідно до ст.169 ЦПК України суд приймає рішення за наявними в справі доказами.

Суд вважає, що спірні правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються нормами ст.22 Кодексу про шлюб та сімю України та в частині спадкування - книгою третьою і шостою Цивільного кодексу України, в редакції 2003року.

Судом встановлено, що позивачка з 20 липня 1990р. до 09 вересня 1999р. перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_10, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, виданим на підставі актового запису №561 від 20.07.1990р. відділом реєстрації актів громадянського стану Іллічівської райадміністрації виконкому Одеської міської ради (а.с.11).

09 вересня 1999р. шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_10 був розірваний, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу, виданим на підставі актового запису №292 від 09.09.1999р. другим Малиновським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління (а.с.15).

Проте позивачка ОСОБА_2 продовжувала проживати у спірному домоволодінні і була в ньому зареєстрована.

06 липня 2009р. ОСОБА_10 помер, що підтверджується свідоитвом про смерть /а.с.14/.

За час шлюбу ОСОБА_2 та ОСОБА_10 придбати 35/100 частин житлового будинку №18 та збудували житловий будинок під літ. «Б» по вул. Овідіопольській, у м.Одесі, який був прийнятий в експлуатацію, що підтверджується рішенням виконавчого комітету Іллічівської районної ради м.Одеси від 26 травня 1995р. №465, яким був затверджений акт комісії про прийняття вказаного житлового будинку в експлуатацію (а.с.27).

Вказаним рішенням було оформлено право власності на зазначений будинок за ОСОБА_10 та видано на його імя свідоцтво про право власності замість правовстановлюючих документів.

25.07.1995р. на ім'я ОСОБА_10 було видано свідоцтво про право власності на 35/100 частин спірного домоволодіння, яке складається з двох житлових будинків (а.с.26)

Вказане свідоцтво було видано на підставі рішення виконавчого комітету Іллічівської районної ради м.Одеси № 547 від 30 червня 1995р. (а.с.67)

04 жовтня 1995р. право власності на 35/100 частин домоволодіння №18 по вул.Овідіопольській, у м.Одесі було зареєстровано за ОСОБА_10 у Одеському КП «ОМБТІ та РОН».

Співвласниками зазначеного житлового будинку є:

- ОСОБА_12П, якому належить на праві власності 31/100 частина домоволодіння №18 по вул. Овідіопольській, у м. Одесі, яка складається з: літ. «А»: житлової 1-2, веранди 1-1, коридору 1-3, кухні 1-4, ванної 1-5, житловою 20,2 кв.м., господарчої споруди: уборної «З», навісу «О», сараю «П», що підтверджується договором купівлі продажу №14581 від 29 травня 1996 року (а.с.61,62);

- ОСОБА_7, якому належить на праві власності 34/200 частин домоволодіння №18 по вул. Овідіопольській, у м.Одесі, яке складається з двох житлових будинків, що підтверджується свідоцтвом про право власності на від 01 жовтня 1996 року (а.с.63,64);

- ОСОБА_8, якому належить на праві власності 34/200 частин домоволодіння №18 по вул.Овідіопольській, у м.Одесі, яке складається з двох житлових будинків, що підтверджується свідоцтвом про право власності від 01 жовтня 1996 року (а.с.61,64).

Згідно витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно від 10.03.2010р. домоволодіння по вул.Овідіопольській, 18, у м. Одесі складається: з житлового будинку під літ. «А» житловою площею 38,7 кв.м., вартістю 51449,00 грн., житлового будинку під літ. «Б» житловою площею 16,1 кв.м., вартістю 30583,00 грн., сараю під літ. «Д», вартістю 2992.00 грн., погребу з шийкою під літ. «Ж», вартістю 1507,00 грн., вбиральні під літ. « 3», вартістю 852,00 грн., сараю під літ. «П», вартістю 2257,00 грн., сараю під літ. «К», вартістю 302,00 грн., навісу під літ. «О» вартістю 1108,00 грн., гаражу під літ. «Р» вартістю 38396,00 грн., огорожі №1,2 вартістю 874,00 грн., мостіння 1,1,1, вартістю 2968,00 грн. Житлова площа домоволодіння складає 54,8 кв.м. Успадковується 35/100 частин спірного домоволодіння, вартістю 31008.00 грн. (а.с.17).

Спірне домоволодіння розташоване на земельній ділянці площею 422 кв.м., яка знаходиться у фактичному користуванні співвласників. Загальна вартість нерухомого майна складає 88594,00 грн.

Відповідно до технічного паспорту від 04.02.2010р. гараж під літ. «Р» вартістю 38396,00 грн. та прибудова під літ. «62» є самочинно збудованими спорудами (а.с.75-77)

Судом також встановлено, що у провадженні п'ятої Одеської державної нотаріальної контори знаходиться спадкова справа від 05.10.2009 року №494/2009, яка відкрита на ОСОБА_10 Відповідно до вказаної спадкової справи до п'ятої Одеської державної нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини від 05.10.2009р та від 07.10.2009р. звернулися ОСОБА_2 - позивачка у справі, ОСОБА_3 і ОСОБА_4 - відповідачі у справі. Заяви про прийняття спадщини від інших спадкоємців в матеріалах спадкової справи відсутні /а.с.62/.

Відповідно до ст.22 КпШС України майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен із подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження (дим майном. Подружжя користуються рівними правами на майно і в тому разі, якндо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку.

Вважається, що кожна річ, набута за час шлюб, крім речей індивідуального користування, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно ст.28 КпШС України у разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними.

Суд вважає, що майно, яке було придбано ОСОБА_2 та ОСОБА_10 за час шлюбу, є їх спільною сумісною власністю і частки у праві власності на майно є рівними.

З цих підстав, заявлені позовні вимоги ОСОБА_10 0.1. про визнання за нею права власності на У2 частину майна, а саме на 35/200 частин спірного домоволодіння, є обєктом спільної сумісної власності подружжя, суд вважає обґрунтованими та такими, які підлягають задоволенню.

При вирішені питання про право власності на майно подружжя суд не розглядає питання про право власності на самочинно збудовані гараж під літ. «Р», вартістю 38396.00 грн. та прибудову під літ. «62». так як право власності на самочинно збудоване майно ні у ОСОБА_10, ні у ОСОБА_10 0.1. не виникло.

Відповідно до ст.1216-1217ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), а спадкування здійснюється за заповітом або законом.

До складу спадщини згідно ст.1218 ЦК України входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Таким чином, спадкове майно, яке належало на праві власності спадкодавцеві на момент відкриття спадщини, складається з 35/200 частин спірного домоволодіння.

У звязку з тим, що шлюб між спадкодавцем та ОСОБА_2 був розірваний, то вона не може спадкувати після смерті ОСОБА_10 при наявності спадкоємців першої черги, до яких відносяться відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що позовні вимоги позивачки відносно визнання за нею та відповідачами права власності на спадкове майно не підлягають задоволенню.

Крім того, суд не може визнати права власності на спадкове майно за відповідачами, так як вони особисто не зверталися до суду з зазначеними вимогами і мають можливість оформити своє право на спадкове майно в установленому законом порядку в нотаріальній конторі.

Суд враховує, що відповідачі визнали позовні вимоги, а тому згідно з ч.І ст.61 ЦПК України зазначені обставини не підлягають доказуванню.

Судовий збір у справі складає 310,08 грн.. витрати на ІТЗ судового процесу складає 120.00 грн. При зверненні до суду позивачкою сплачено судовій збір у розмірі 20(3,00 грн., витрати на ІТЗ -120.00 грн. З цих підстав з позивачки на користь держави слід стягнули різницю судового збору в сумі 104,08 грн.

Керуючись ст.22,28 КпШС України, ст.1216-1218 ЦК України, стЛО.11,81,88,209,212, 214-215,218 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи, які не заявляють самостійних вимог: ОСОБА_5, ОСОБА_12, ОСОБА_7 Андійс-вич, ОСОБА_8, ОСОБА_9, про визнання права власності на майно, задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину майна, а саме на 35/200 частин домоволодіння №18. по вул.Овідіопольській, у м.Одесі, яке складається: з житлового будинку під літ. «А» житловою площею 38,7 кв.м., житлового будинку під літ. «Б» житловою площею 16,1 кв.м., сараю під літ. «Д», погребу з шийкою під літ. «Ж», вбиральні під літ. «З», сараю під літ. «П», сараю під літ. «К», навісу під літ. «О» огорожі № 1,2 мостіння 1,1,1, загальною площею 117,5 кв.м. у т.ч. житловою площею 54,8 кв.м.

В інший частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 104 (сто чотири) гривні 08 копійок.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: О.М. Сегеда

11.11.10