Справа №2-66/10
Провадження №б/н
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.08.2010 року Кіцманський районний суд Чернівецької області у складі: головуючого судді Мізюка В.М., при секретарі Тріска О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кіцмань цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Лашківської сільської ради Кіцманського району Чернівецької області, ОСОБА_3 про усунення порушень прав на землю та зустрічного позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_2, третіх осіб: Лашківської сільської ради Кіцманського району Чернівецької області, Кіцманського ВУЖКГ про усунення перешкод та відшкодування матеріальної та моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ :

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до Лашківської сільської ради Кіцманського району Чернівецької області та ОСОБА_3 про усунення порушень прав на землю, в якому просили визнати частково недійсним рішення XII сесії ХХІУ скликання Лашківської сільської ради від 22 березня 2004 року та скасувати Державний акт на право власності на земельну ділянку ЧВ № 068689, визнати право власності на земельну ділянку розміром ЗО квадратних метрів, за ОСОБА_1, зобовязати Лашківську сільську раду видати ОСОБА_1 новий Державний акт на право власності на земельну ділянку з зазначенням розміру і конфігурації земельної ділянки, якими фактично користувалася родина ОСОБА_1 до приватизації, зобовязати ОСОБА_3 усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою, шляхом знесення огорожі та стягнути з відповідачів понесені судові витрати, мотивуючи свої вимоги тим, що з 2006 року ОСОБА_1 є власником земельної ділянки і будинку (садиби) по вул. Гагаріна 67 в селі Лашківка Кіцманського району Чернівецької області, який був добудований його батьками на земельній ділянці, що була надана їм правлінням колгоспу ім. Крикливця для будівництва та обслуговування житлового будинку, та подаровані йому згідно договору дарування 28 грудня 2006 року. Земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку рішенням правлінням колгоспу ім. Крикливця від 08 травня 1979 року була надана родині ОСОБА_1 в розмірі 0,16 га з розмірами сторін прямокутної ділянки 33 м, 53,4 м, 31 м від дороги, 46,7 м з боку сусіда ОСОБА_3, яка згідно чинного на той час законодавства була надана у користування для будівництва та обслуговування житлових будинків. В 1993 році земельна ділянка біля будинку, орієнтовною площею 0,16 га, за рішенням сільської ради була передана безкоштовно у ОСОБА_2 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку. Виготовляючи Державний акт на право власності на земельну ділянку, який був виданий 19 квітня 2004 року, землевпорядна організація провівши обміри земельної ділянки визначила в Акті межі і розмір приватизованої земельної ділянки

0,1569 га. ОСОБА_2 підписала Акт встановлення і погодження зовнішніх меж земельної ділянки в натурі (місцевості) від 25 грудня 2003 року не перевіряючи креслення «спеціалістів», сподіваючись, що воно співпадає з фактично наявними межами, оскільки в акті зазначено, що межі в натурі проходять по встановлених межах. Вказують на те, що вони дізналися лише зараз про те, що частина земельної ділянки розміром 30 кв., якою весь час користувалась і користується родина, згідно креслення Державного акту перебуває за межами приватизованої ділянки. Крім того, вказують на те, що в 2008 році відповідачем ОСОБА_3 було поставлено огорожу через яку вони не мають проїзду на подвір'я, не маю доступу ні до оглядового водопровідного колодязя, ні до плодового дерева, а тому просили позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 звернувся до суду із зустрічною позовною заявою до ОСОБА_1, ОСОБА_2, третіх осіб: Лашківської сільської ради Кіцманського району Чернівецької області, Кіцманського ВУЖКГ про усунення перешкод та відшкодування матеріальної та моральної шкоди в якій просив зобовязати ОСОБА_1 усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою шляхом знесення огорожі, стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 моральну шкоду в розмірі 20 000 гривень, витрати на проведення експертизи в сумі 1 125 гривень, витрати на надання правової допомоги в сумі 6 000 гривень та понесені ним судові витрати, мотивуючи свої вимоги тим, що він є власником будинку по вул. Гагаріна 65 в селі Лашківка Кіцманського району Чернівецької області. 19 листопада 1993 року рішенням № 10 Лашківської сільської ради Кіцманського району Чернівецької області „про передачу земельної ділянки у власність" йому було надано земельну ділянку в безоплатно власність. Даним рішенням розмір земельної ділянки було визначено в наступних межах: 0,15 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд, розташованої в селі Лашківка, а також 0,35 га. для ведення особистого підсобного господарства, що разом становить 0,50 га. Вказує на те, що прокладенні водопровідних труб до його земельної ділянки та ділянки ОСОБА_2 кошти на роботи пов'язані з прокладанням та матеріли (труби, коліна, крани) були витрачені ним, а згодом за його згодою від колодязя призначеного для обслуговування його будівлі я за свій власний кошт провів трубу до будинку ОСОБА_2 для полегшення ведення її господарства, та обслуговування її будівлі. На даний момент водопровід від встановленого ним колодязя до будівлі відповідача відключено, так як труба проведена до неї почала пускати воду, що спричинило затоплення підвального приміщення та розподільного колодязя та всідання його будівлі, а ремонт даної труби відповідачі - позивачі відмовляються робити.

В судовому засідання позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2, представник позивачів позовні вимоги підтримали в повному обсязі, не визнавши зустрічного позову.

Відповідач ОСОБА_3 та представник відповідача, позов не визнали, підтримавши в повному обсязі зустрічний позов.

Представник відповідача - сільської ради не визнав позову позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та зустрічного позову ОСОБА_3

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що в задоволенні первісних позовних вимог ОСОБА_1 та ОСОБА_2, а також в зустрічному позові ОСОБА_3 слід відмовити з наступних підстав.

Так в судовому засіданні встановлено, що рішенням правлінням колгоспу ім. Крикливця, згідно протокол № 9 від 08 травня 1979 року, земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку була надана ОСОБА_4 в розмірі 0,16 га та були встановлені межові знаки між сусідніми земельними ділянками ОСОБА_3 і ОСОБА_5 для ведення особистого селянського господарства була надана земельна ділянка орієнтованою площею 0,34 га.

Рішенням Лашківської сільської ради в № 11 від 17 листопада 1993 року була передана безкоштовно у власність земельна ділянка орієнтованою площею 050 га з них 0,16 га для будівництва і обслуговування житлового будинку та 0,34 га для ведення особистого селянського господарства, що розташовані в с. Лашківка Кіцманського району Чернівецької області по вул.. Гагаріна № 67, що підтверджується довідкою від 14 березня 2008 року № 70. Цим же рішенням було рекомендовано ОСОБА_2 замовити в бюро по виготовленню Державних актів виготовити Державний акт на право приватної власності на землю

Проте право власності на землю у ОСОБА_2 не виникло, оскільки відповідно до ст.. ст..22, 23 ЗК України (1990 року) право власності на землю виникало після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання державного акту.

Відповідно до ч. 1 ст.. 118 ЗК України (2001 р.) громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до сільської ради за місцезнаходженням земельної ділянки. Крім того, Згідно ч. 2 ст. 118 ЗК України рішення органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо приватизації земельних ділянок приймається у місячний строк на підставі технічних матеріалів та документів, що підтверджують розмір земельної ділянки яка перебуває у користуванні громадянина.

ОСОБА_2 12 березня 2004 року, подала заяву до Лашківської сільської ради, в якій вона просила внести зміни в розмірах її присадибної ділянки, а саме зазначала розміри: 0,1569 га для будівництва і

обслуговування житлового будинку та 0,3205 га для ведення особистого селянського господарства. Тому рішенням Лашківської сільської ради від 22 березня 2004 року було внесено зміни у рішенням Лашківської сільської ради в № 11 від 17 листопада 1993 року «Про передачу земельних ділянок у приватну власність», встановивши остаточний розмір площі земельних ділянок для ОСОБА_2 за цільовим призначенням 0,1569 га для будівництва і обслуговування житлового будинку та 0,3205 га для ведення особистого селянського господарства.

Під час виготовлення Державного акту на право власності на земельну ділянку, який був виданий 19 квітня 2004 року, землевпорядна організація провівши обміри земельної ділянки визначила в Акті межі і розмір приватизованої земельної ділянки 0,1569 га для будівництва і обслуговування житлового будинку та 0,3205 га для ведення особистого селянського господарствам ОСОБА_2 було підписано Акт встановлення і погодження зовнішніх меж земельної ділянки в натурі (місцевості) від 25 грудня 2003 року. Тобто нею фактично було визнано та узгоджено фактичні розміри земельної ділянки, що перебували у її користуванні.

28 грудня 2006 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було укладено договір дарування будинку по вул. Гагаріна 67 в селі Лашківка Кіцманського району Чернівецької області. Тобто, на даний час власником будинку є ОСОБА_1, що підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 11 серпня 2007 року №15554151, Державним актом на право власності на земельну ділянку ЧВ №068689. Згідно ст. 120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Що стосується позовних вимог ОСОБА_3, то судом встановлено, що він являється власником житлового будинку, що знаходиться в по вул.. вул. Гагаріна, 69 в с. Лашківка Кіцманський району Чернівецької області, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житловий будинок від 18 грудня 1987 року.

19 листопада 1993 року рішенням № 10 Лашківської сільської ради Кіцманського району Чернівецької області „про передачу земельної ділянки у власність" йому було надано земельну ділянку в розмірах 0,15 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд, розташованої в селі Лашківка, а також 0,35 га. для ведення особистого підсобного господарства, що разом становить 0,50 га в безоплатну власність та знаходиться між сусідами ОСОБА_1 та ОСОБА_6 вищевказаними земельними ділянками ОСОБА_3 користується по даний час, що підтверджується довідкою Лашківської сільської ради від 22 червня 2009 року № 56.

Щодо вимоги ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди, то останнім не доведено наявність такої шкоди, протиправність діяння ОСОБА_1 та ОСОБА_2, наявність причинного зв'язку між шкодою і діянням позивачів - відповідачів та вини останніх в її заподіянні, крім того, земельне законодавство відшкодування моральної шкоди при даному виді правовідносин не передбачає. А тому керуючись нормами Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» суд вважає, що вимога про відшкодування моральної шкоди не підлягає задоволенню.

Суд, вважає, що позивачами та їх представниками не представлено будь яких фактичних даних, на підставі яких, суд міг би встановити наявність обставин, що обґрунтовують позовні вимоги позивачів.

Відповідно до ч. 1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обгрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Представник відповідача - сільської ради не визнав позову позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та зустрічного позову ОСОБА_3

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що в задоволенні первісних позовних вимог ОСОБА_1 та ОСОБА_2, а також в зустрічному позові ОСОБА_3 слід відмовити з наступних підстав.

Так в судовому засіданні встановлено, що рішенням правлінням колгоспу ім. Крикливця, згідно протокол № 9 від 08 травня 1979 року, земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку була надана ОСОБА_4 в розмірі 0,16 га та були встановлені межові знаки між сусідніми земельними ділянками ОСОБА_3 і ОСОБА_5

І.П. для ведення особистого селянського господарства була надана земельна ділянка орієнтованою площею 0,34 га.

Рішенням Лашківської сільської ради в № 11 від 17 листопада 1993 року була передана безкоштовно у власність земельна ділянка орієнтованою площею 050 га з них 0,16 га для будівництва і обслуговування житлового будинку та 0,34 га для ведення особистого селянського господарства, що розташовані в с. Лашківка Кіцманського району Чернівецької області по вул.. Гагаріна № 67, що підтверджується довідкою від 14 березня 2008 року № 70. Цим же рішенням було рекомендовано ОСОБА_2 замовити в бюро по виготовленню Державних актів виготовити Державний акт на право приватної власності на землю

Проте право власності на землю у ОСОБА_2 не виникло, оскільки відповідно до ст.. ст..22, 23 ЗК України (1990 року) право власності на землю виникало після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання державного акту.

Відповідно до ч. 1 ст.. 118 ЗК України (2001 р.) громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до сільської ради за місцезнаходженням земельної ділянки. Крім того, Згідно ч. 2 ст. 118 ЗК України рішення органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо приватизації земельних ділянок приймається у місячний строк на підставі технічних матеріалів та документів, що підтверджують розмір земельної ділянки яка перебуває у користуванні громадянина.

ОСОБА_2 12 березня 2004 року, подала заяву до Лашківської сільської ради, в якій вона просила внести зміни в розмірах її присадибної ділянки, а саме зазначала розміри: 0,1569 га для будівництва і

обслуговування житлового будинку та 0,3205 га для ведення особистого селянського господарства. Тому рішенням Лашківської сільської ради від 22 березня 2004 року було внесено зміни у рішенням Лашківської сільської ради в № 11 від 17 листопада 1993 року «Про передачу земельних ділянок у приватну власність», встановивши остаточний розмір площі земельних ділянок для ОСОБА_2 за цільовим призначенням 0,1569 га для будівництва і обслуговування житлового будинку та 0,3205 га для ведення особистого селянського господарства.

Під час виготовлення Державного акту на право власності на земельну ділянку, який був виданий 19 квітня 2004 року, землевпорядна організація провівши обміри земельної ділянки визначила в Акті межі і розмір приватизованої земельної ділянки 0,1569 га для будівництва і обслуговування житлового будинку та 0,3205 га для ведення особистого для будівництва та обслуговування житлового будинку. Виготовляючи Державний акт на право власності на земельну ділянку, який був виданий 19 квітня 2004 року, землевпорядна організація провівши обміри земельної ділянки визначила в Акті межі і розмір приватизованої земельної ділянки 0,1569 га. ОСОБА_2 підписала Акт встановлення і погодження зовнішніх меж земельної ділянки в натурі (місцевості) від 25 грудня 2003 року не перевіряючи креслення «спеціалістів», сподіваючись, що воно співпадає з фактично наявними межами, оскільки в акті зазначено, що межі в натурі проходять по встановлених межах. Вказують на те, що вони дізналися лише зараз про те, що частина земельної ділянки розміром 30 кв., якою весь час користувалась і користується родина, згідно креслення Державного акту перебуває за межами приватизованої ділянки. Крім того, вказують на те, що в 2008 році відповідачем ОСОБА_3 було поставлено огорожу через яку вони не мають проїзду на подвір'я, не маю доступу ні до оглядового водопровідного колодязя, ні до плодового дерева, а тому просили позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 звернувся до суду із зустрічною позовною заявою до ОСОБА_1, ОСОБА_2, третіх осіб: Лашківської сільської ради Кіцманського району Чернівецької області, Кіцманського ВУЖКГ про усунення перешкод та відшкодування матеріальної та моральної шкоди в якій просив зобовязати ОСОБА_1 усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою шляхом знесення огорожі, стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 моральну шкоду в розмірі 20 000 гривень, витрати на проведення експертизи в сумі 1 125 гривень, витрати на надання правової допомоги в сумі 6 000 гривень та понесені ним судові витрати, мотивуючи свої вимоги тим, що він є власником будинку по вул. Гагаріна 65 в селі Лашківка Кіцманського району Чернівецької області. 19 листопада 1993 року рішенням № 10 Лашківської сільської ради Кіцманського району Чернівецької області ,,про передачу земельної ділянки у власність" йому було надано земельну ділянку в безоплатно власність. Даним рішенням розмір земельної ділянки було визначено в наступних межах: 0,15 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд, розташованої в селі Лашківка, а також 0,35 га. для ведення особистого підсобного господарства, що разом становить 0,50 га. Вказує на те, що прокладенні водопровідних труб до його земельної ділянки та ділянки ОСОБА_2 кошти на роботи пов'язані з прокладанням та матеріли (труби, коліна, крани) були витрачені ним, а згодом за його згодою від колодязя призначеного для обслуговування його будівлі я за свій власний кошт провів трубу до будинку ОСОБА_2 для полегшення ведення її господарства, та обслуговування її будівлі. На даний момент водопровід від встановленого ним колодязя до будівлі відповідача відключено, так як труба проведена до неї почала пускати воду, що спричинило затоплення підвального приміщення та розподільного колодязя та всідання його будівлі, а ремонт даної труби відповідачі - позивачі відмовляються робити.

В судовому засідання позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2, представник позивачів позовні вимоги підтримали в повному обсязі, не визнавши зустрічного позову.

Відповідач ОСОБА_3 та представник відповідача, позов не визнали, підтримавши в повному обсязі зустрічний позов.

Відповідно до ч.І, 3 ст. 58 ЦПК України: належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 59 ЦПК України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Відповідно до ч. З, 4 ст. 60 ЦПК України доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може грунтуватися на припущеннях.

На підставі ст.. ст.. 22, 23, 31 Земельного кодексу України (1990 року), ст..ст. 120, 125, 126, 158 Земельного кодексу України (2001 року), ст.ст. 15, 16, 377, 399, 415 ЦК України та керуючись ст.ст. 10, 11, 57, 58, 59, 60, 209, 212, 213, 214, 215, 218 ЦПК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Лашківської сільської ради Кіцманського району Чернівецької області, ОСОБА_3 про усунення порушень прав на землю відмовити.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_2, третіх осіб: Лашківської сільської ради, Кіцманського ВУЖКГ про усунення перешкод та відшкодування матеріальної та моральної шкоди відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Чернівецької області через Кіцманський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: