Провадження № 2-1524/10 Справа № 2-1524/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2010 року Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Фанда О.А.,

за участю секретаря Чумакової Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Харкові цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до відкритого акціонерного товариства «УСК «Дженералі Гарант», 3-я особа ОСОБА_2 про виплату страхового відшкодування, відшкодування моральної шкоди, -

в с т а н о в и в:

26 січня 2010 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом.

В обґрунтування своїх вимог посилалася на те, що 29 квітня 2009 року вона уклала договір добровільного страхування автомобіля «Шевролет-Авео», державний номер НОМЕР_1, який належить їй, позивачці, на праві приватної власності.

28 серпня 2009 року, в період дії договору, під час управління автомобілем її сином, ОСОБА_2, стався страховий випадок відмовило рульове управління внаслідок наїзду на перешкоду.

З місця події ОСОБА_2 одразу повідомив страхову компанію та у встановлені законом строки, до Харківської філії ВАТ «УСК «Дженералі гарант» було надано всі необхідні документи для отримання суми страхового відшкодування, проте страховик не виконав взятих на себе за договором зобовязань у визначений у договорі строк та відмовив ОСОБА_1 у виплаті страхового відшкодування посилаючись на те, що відповідно до висновку аварійного комісару Харківської філії ЗАТ УЦПАЗ «Експерт-Сервіс» пошкодження автомобіля не могли бути отримані під час ДТП 28 серпня 2009 року.

Посилаючись на незаконність відмови відповідача у виплаті страхового відшкодування, позивачка просила стягнути з Харківської філії ВАТ УСК «Дженералі Гарант» суму страхового відшкодування у розмірі 2926 грн. 24 коп., а також відшкодувати спричинену їй моральну шкоду, яку вона оцінює в 3684 грн. 76 коп.

Під час проведення попереднього судового засідання судом було замінено Харківську філію ВАТ «УСК «Дженералі гарант» на належного відповідача ВАТ «УСК «Дженералі гарант», а в якості третьої особи залучено до участі у справі ОСОБА_2

В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Відповідач, в особі свого представника, який діяв на підставі та в межах наданої йому довіреності, проти позову заперечував. При цьому зазначив, що згідно аварійного сертифікату, наданого аварійним комісаром на замовлення Харківської філії ЗАТ УЦПАЗ «Експерт-Сервіс», за результатами розслідування обставин ДТП, було встановлено, що пошкодження автомобіля позивачки не могли бути отримані під час ДТП 28 серпня 2009 року.

3-я особа ОСОБА_2 позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Заслухавши пояснення сторін та 3-ї особи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено та не заперечується сторонами, що 29 квітня 2009 року між ВАТ «УСК «Дженералі гарант», в особі Харківської філії, з однієї сторони та ОСОБА_1 було укладено Поліс добровільного страхування транспортного засобу «Шевролет-Авео», державний номер НОМЕР_1, строком дії до 28 квітня 2010 року.

28 серпня 2008 року, тобто в період дії договору, автомобіль позивачки потрапив у дорожньо-транспортну пригоду.

Згідно довідки Державтоінспекції автомобіль «Шевролет-Авео» отримав слідуючи пошкодження порушено розміщення рульової колонки відносно кута повороту передніх колес (а.с. 10, 11).

Вказана подія не була визнана ВАТ «УСК «Дженералі гарант» страховим випадком і 7 жовтня 2009 року ОСОБА_1 було відмовлено у виплаті страхового відшкодування. При цьому відповідачем було зазначено, що вказані пошкодження автомобіля позивачки не могли виникнути під час ДТП 28 серпня 2009 року, тобто виникли за інших обставин.

Вищезазначені дії ВАТ «УСК «Дженералі гарант» щодо відмови у виплаті страхового відшкодування позивачці відповідають умовам укладеного між сторонами Полісу, Правилам Страхування і вимогам Закону України «Про страхування» з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України „Про страхування (далі Закон) добровільне страхування це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону. Конкретні умови страхування визначаються при укладенні договору страхування відповідно до законодавства.

Пункт 6 ч. 4 ст. 6 Закону відносить страхування наземного транспорту до добровільного виду страхування.

Правила страхування розробляються страховиком окремо для кожного виду страхування і підлягають реєстрації в Уповноваженому органі при видачі ліцензії на право здійснення відповідного виду страхування. Уповноважений орган має право відмовити у видачі ліцензії та реєстрації правил чи змін та (або) доповнень до них, якщо подані правила страхування або зміни чи доповнення до них суперечать чинному законодавству, порушують чи обмежують права страхувальника (ч. 1, 4 ст. 17 Закону).

Правила добровільного страхування наземного транспорту ВАТ «УСК «Дженералі гарант» зареєстровані в Державній комісії з регулювання ринків фінансових послуг України Міністерства фінансів України 15 березня 2007 року (Правила № 119).

Відповідно до ст. 16 Закону України «Про страхування» договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Відповідно до ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України).

Згідно до ч. 2 ст. 18 Закону України «Про страхування» факт укладення договору страхування може посвідчуватися страховим свідоцтвом (полісом, сертифікатом), що є формою договору страхування.

Позивачка сама вибрала страховика, з яким уклала договір страхування наземного транспорту згідно з Правилами № 119. З Правилами страхування ОСОБА_1 була ознайомлена під особистий підпис, що не заперечується позивачкою (а.с. 7 зворотна сторона).

Відповідно до умов здійснення страхових виплат розмір збитків визначається: розміром страхової суми в разі знищення чи незаконного заволодіння транспортним засобом; аварійним комісаром страхової компанії за обсягом необхідних відновлювальних робіт внаслідок страхового випадку.

Згідно висновку аварійного комісара № 15/09 від 30 вересня 2009 року були встановлені інші обставини спричинення пошкоджень автомобіля ОСОБА_1, ніж ті, на які посилається позивачка (а.с. 24-37).

Досліджений в судовому засіданні адміністративний матеріал не містить доказу причинного звязку між наїздом на перешкоду і механічними пошкодженнями автомобіля, на які посилається позивачка і по яким нею були проведені ремонтні роботи.

За таких обставин необхідно було провести судову - автотехнічну експертизу для встановлення механізму пошкодження автомобіля, проте позивачка від проведення експертизи відмовилася.

Крім того, позивачка встановила Страховику перешкоди у визначені характеру та розміру збитків внаслідок ДТП.

Розділом «Права і обовязки сторін» для страхувальника, серед інших, передбачені наступні обовязки: без письмового дозволу Страховика не проводити роботи щодо відновлення та зміни транспортного засобу; ознайомити осіб, які експлуатують транспортний засіб на законних підставах, з умовами страхування та обовязками при настанні страхового випадку.

З матеріалів справи вбачається, що Дорожньо-транспортна пригода сталася 28 серпня 2009 року. Позивачка в судовому засіданні підтвердила, що вона не отримала письмового дозволу страхової компанії для проведення відновлювального ремонту свого автомобіля і вже 4 вересня 2009 року, на підставі її замовлення, працівники СТО-3 філії ВАТ «Харків-Авто» розпочали ремонт її автомобіля.

При цьому, відповідно до умов здійснення страхових виплат (а.с. 7 зворотна сторона), вибір сервісної станції Страхувальник зобовязаний узгоджувати зі Страховиком, в іншому разі Страховик має право переглянути і змінити розмір відшкодування.

Представник відповідача в судовому засіданні зазначив, що вибір сервісної станції з ВАТ «УСК «Дженералі-гарант» також не був погоджений ОСОБА_1 Позивачка жодного доказу на підтвердження факту узгодження зі Страховиком сервісної станції не надала.

Крім того, відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З огляду на вищезазначене, підстави для задоволення позову відсутні.

Керуючись ст. ст. 627, 628, 979, ЦК України, ст. ст. 6, 16 Закону України «Про страхування», ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212 215 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

В задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до відкритого акціонерного товариства «УСК «Дженералі Гарант» про виплату страхового відшкодування, відшкодування моральної шкоди відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Харківської області через Комінтернівський районний суд м. Харкова шляхом подачі в 10 денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

Суддя: ОСОБА_3