Жовтневий районний суд м.Дніпропетровська
Справа № 2-752/10
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2010 року Жовтневий районний суд

м.Дніпропетровська

у складі: головуючого - судді Черновського Г.В.

при секретарі Вобліковій О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Дніпропетровська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми, зустрічному позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання правочину дійсним та відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2009 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визнання правочину недійсним та стягнення з ОСОБА_2 38500 грн.,а також судових витрат по справі.

В обґрунтування позовних вимог про стягнення з відповідача грошових коштів у сумі 38500 грн. позивач посилався на те, що 21.11.2008 р. відповідач по справі, ОСОБА_2, маючи намір продати йому квартиру АДРЕСА_1, отримав від позивача грошову суму еквівалентну 5000 (пяти тисячам) доларів США, про що видав йому розписку. За офіційним курсом НБУ вказана сума дорівнює 38500 гривень. Договір купівлі-продажу вказаної квартири сторони не уклали з дотриманням вимог закону про його нотаріальне посвідчення та державну реєстрацію. ОСОБА_2 продав квартиру іншій особі, але отриманих від позивача грошей йому не повернув. Тому позивач просить стягнути з відповідача безпідставно отриману суму авансу.

Відповідач ОСОБА_2 проти вказаного позову заперечував та предявив зустрічний позов, у якому просить визнати дійсним та виконаним з боку ОСОБА_2 в повному обсязі договір завдатку від 21.11.2008 р. між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, стягнути з ОСОБА_1 збитки у розмірі 77000 грн. за неналежне виконання зобов'язання за договором завдатку від 21.11. 2008 р. та моральну шкоду в розмірі 1700 грн.

В обґрунтування своїх заперечень проти первісного позову та зустрічних позовних вимог представник відповідача посилався на те, що ОСОБА_1 виявив бажання купити належну ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_2, за суму в 55000 доларів США і для того, щоб він не продав її іншим особам 21.11.2008 р. позивач за первісним позовом передав ОСОБА_2 завдаток у сумі 5000 доларів США, про отримання завдатку у той же день ОСОБА_2 видав ОСОБА_1 розписку у простій письмовій формі. Оскільки документи необхідні для укладення договору купівлі-продажу ще не були виготовлені КП «ДМБТІ», сторони не могли відразу ж укласти договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2. Після того, як документи необхідні для продажу квартири були зібрані ОСОБА_2, ОСОБА_1 відмовився купувати квартиру. ОСОБА_2 вимушений був шукати іншого покупця квартири і внаслідок зміни цін на ринку нерухомості продав квартиру значно дешевше, чим йому було задано. Збитки в розмірі 77000 тисяч гривень, що еквівалентно 10000 тисячам доларів США. Збитки ОСОБА_2 вважає спричиненими діями ОСОБА_1, який відмовився купити квартиру.

Вимагаючи відшкодування моральної шкоди, ОСОБА_2 послався на те, що з боку ОСОБА_1 під час пошуку нових покупців ОСОБА_2 до нього надходили погрози, що призвело до нервового зриву у дружини, а також постійної нервової обстановки у домі, відповідач змушений був звертатися до міліції з відповідною заявою. ОСОБА_2 визначив заподіяну моральну шкоду у розмірі 1700 грн.

Грошові кошти, отримані від позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2 вважає завдатком, який має залишатися у нього, оскільки з вини ОСОБА_1 мало місце порушення зобов'язання. У звязку з цими обставинами ОСОБА_2 просить у первісному позові відмовити, а зустрічний позов задовольнити.

Вислухавши сторони, свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, дослідивши надані сторонами докази та матеріали справи, суд вважає, що первісний позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню у повному обсязі, а у зустрічному позові ОСОБА_2 слід відмовити з таких підстав:

Як видно із розписки від 21.11.2008 р., виданої ОСОБА_2 (а.с.6), його зобовязання про продаж квартири АДРЕСА_2, містить окремі умови про укладення договору купівлі-продажу нерухомого майна в майбутньому, а отже, для надання вказаному зобовязанню юридичної сили воно за своєю формою та змістом має відповідати вимогам ст.635 ЦК України для його визнання попереднім договором. Згідно з ч.1 ст.635 ЦК України, попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору.

Оскільки основний договір - договір купівлі-продажу квартири або іншого нерухомого майна на час виникнення спірних правовідносин згідно з ч.1 ст.657 ЦК мав укладатися у письмовій формі і підлягав нотаріальному посвідченню та державній реєстрації, попередній договір про продаж квартири у майбутньому також мав відповідати вказаним вимогам. У разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору, такий договір є нікчемним (ч.1 ст.220 ЦК України). Договір про наміри (протокол про наміри тощо), якщо в ньому немає волевиявлення сторін щодо надання йому сили попереднього договору, не вважається попереднім договором (ч.4 ст.635 ЦК України). Таким чином, сторонами не було укладено попереднього договору квартири АДРЕСА_2, який би за своєю формою та змістом відповідав вимогам закону, виконання якого мало забезпечуватися завдатком і за порушення якого до винної сторони можна було б застосувати санкції, встановлені ст.571 ЦК України.

Згідно з ч.1 ст.570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання. Оскільки сторонами не було укладено ні якого іншого договору, виконання якого мав би забезпечувати завдаток і у сторін не виникло жодних зобовязань стосовно купівлі та продажу квартири АДРЕСА_2 у майбутньому, грошова сума, отримана ОСОБА_2 згідно з вказаними нормами закону не вважається завдатком.

Відповідно до ч.2 ст.570 ЦК України якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. Відповідно до ч.1 ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Грошова сума отримана ОСОБА_2 від позивача в рахунок майбутніх платежів за придбання квартири згідно з ч.2 ст.570 ЦК України вважається авансом. Вказану квартиру ОСОБА_2 продав за договором купівлі-продажу від 12.02.2009 року іншому покупцю - ОСОБА_6 (а.с.21). Оскільки договору купівлі-продажу квартири сторони не уклали і квартира позивачеві передана не була, сума авансу у розмірі, еквівалентному 5000 доларів США, отримана відповідачем безпідставно і підлягає стягненню з ОСОБА_2

У звязку з тим, що у зобов'язанні відповідача визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, оскільки грошове зобовязання відповідно до ст.533 ЦК України має бути виконане у гривнях. На час звернення до суду, на 25 лютого 2009 р. встановлений НБУ офіційний курс долара США до української гривні становить 770 гривень за 100 доларів США. Виходячи із цього, з відповідача підлягає стягненню 38500 (тридцять вісім тисяч пятсот) гривень: (50 х 770 грн.)

Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2 про визнання дійсним та виконаним з боку ОСОБА_2 в повному обсязі договору завдатку від 21.11.2008 р. між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не підлягають задоволенню, оскільки згідно з ч.2 ст.215 ЦК України правочин може бути визнаний судом дійсним лише у випадках, встановлених цим Кодексом. Правових підстав для заявлення позовних вимог про дійсність правочину позивач та його представник суду не навели. Крім того, договір про завдаток є акцесорним зобовязанням, яке може існувати за наявності основного зобовязання за іншим договором, у разі недійсності основного зобовязання за іншим (основним) договором додаткове зобовязання є недійсним (ч.2 ст.548 ЦК України). Судом встановлено відсутність між сторонами спору основного зобовязання, що виключає можливість існування між ними правовідносин за договором про завдаток.

Не підлягають задоволенню позовні вимоги ОСОБА_2 про стягнення збитків з ОСОБА_1 у розмірі 77000 гривень за неналежне виконання зобов'язання за договором завдатку від 21.11.2008 р., оскільки ч.2 ст.571 ЦК України, на яку посилається ОСОБА_2 як на правову підставу заявленої вимоги, передбачає відповідальність за неналежне виконання іншого договору, зобовязання за яким забезпечені завдатком, а не договору про передання завдатку. Вимоги ОСОБА_2 про виклик позивача, ОСОБА_1, до приміщення приватного нотаріуса ОСОБА_7 для укладення 17.01.2009 року договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2 не ґрунтуються на законі, оскільки у позивача були відсутні зобовязання укласти вказаний договір на цю дату.

Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди задоволенню не підлягають, оскільки позивач за зустрічним позовом та його представник не надали суду доказів протиправної поведінки відповідача за зустрічним позовом ОСОБА_1 та заподіяння ним моральної шкоди.

На підставі викладеного, керуючись ч.ч.1, 4 ст.635, ч.2 ст.570, ч.1 ст.220, ч.2 ст.215, ч.1 ст.216 ЦК України; ст.ст.10, 11, 60, 88, 212, 213, 215 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 38500 (тридцять вісім тисяч пятсот) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати по справі: 385 (триста вісімдесят пять) гривень судового збору та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 30 грн.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання правочину дійсним та відшкодування матеріальної та моральної шкоди - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене у апеляційний суд Дніпропетровської області протягом 10 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м.Дніпропетровська.

Суддя: