Справа № 22ц-953/10р. Головуюча у І-й інстанції Чорна С.З.
Категорія справи 27 Доповідач в апеляційній інстанції - ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2010 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого судді Петрички П.Ф.,

суддів Зверхановської Л.Д. і ОСОБА_1,

при секретарі Глинському О.А.,

за участю представників ПАТ „ОСОБА_2 Аваль ОСОБА_3 і ОСОБА_4 та відповідачки ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Сихівського районного суду м.Львова від 03 грудня 2009 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Оскаржуваним рішенням задоволено позов Публічного акціонерного товариства „ОСОБА_2 Аваль до ОСОБА_5, ОСОБА_6 і ОСОБА_7 та стягнуто солідарно зі згаданих відповідачів на користь позивача заборгованість по кредитному договору, відсотках по ньому і пені на загальну суму 14 361 грн. 38 коп. та судові витрати по справі на суму 267 грн. 61 коп.

Дане рішення оскаржила відповідачка ОСОБА_5

Апелянт просить рішення суду скасувати і передати справу на новий розгляд, покликаючись на неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи та на неправильне застосування судом норм матеріального права.

Вважає, що банк неправильно нарахував пеню за порушення строків повернення кредиту, оскільки цю пеню почав нараховувати до закінчення терміну дії кредитного договору, так як прострочення виконання грошового зобовязання наступило після закінчення дії кредитного договору, а саме з 05.06.2009 року.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення апелянта на підтримання доводів апеляційної скарги та заперечення цих доводів зі сторони представників позивача, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Як вбачається з умов Кредитного договору від 05.06.2006 року („Договір) і Графіку погашення кредиту, укладених між позивачем та відповідачкою ОСОБА_5, остання брала на себе зобовязання погашати отриманий нею споживчий кредит шляхом щомісячної сплати банку 416,67 грн. до останнього робочого дня місяця (а.с. 5-6).

Пунктом 9.1 Договору передбачено, що за порушення строків повернення кредитної заборгованості та відсотків за користування кредитом, передбачених положеннями цього Договору, Позичальник сплачує Кредитору пеню в розмірі 0,5 % від суми простроченого платежу, за кожний день прострочення, а відтак доводи апеляційної скарги стосовно того, що у Договорі „не сказано, що пеня нараховується за порушення графіку погашення кредиту, не відповідають фактичним обставинам справи і до уваги прийматись не можуть.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивачем долучено до матеріалів справи розрахунок заборгованості відповідачки ОСОБА_5 по Договору станом на 07.10.2009 року на загальну суму 14 761 грн. 38 коп. (а.с. 15-16).

Як вбачається з матеріалів справи і, зокрема, з описової частини оскаржуваного рішення, вже після вище наведеної дати (07.10.2009 року) позичальник (відповідачка ОСОБА_7І.) внесла в рахунок погашення свого боргу за Договором додатково 400 грн., що позивач визнав і що було враховано судом при ухваленні рішення про стягнення з відповідачів боргу за Договором на загальну суму 14 361 грн. 38 коп.

Заперечучи поданий позивачем розрахунок боргу по Договору, апелянт подала до суду свій розрахунок (а.с. 201), аналіз якого свідчить про те, що він проведений на підставі довільного трактування ОСОБА_5 умов Договору і є таким, що не спростовує доводів та розрахунків позивача.

За вище наведених обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дав належну оцінку всім обставинам і доказам по справі в їх сукупності та ухвалив рішення по справі з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому приходить до висновку про те, що підстави для його скасування відсутні і апеляційну скаргу на нього, яка не спростовує висновків рішення суду, слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 303, 307 ч.1 п.1, 308, 314 ч.1 п.1, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити та залишити рішення Сихівського районного суду м.Львова від 03 грудня 2009 року без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двох місяців з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий:

Судді: