Справа № 2-5712/2010.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2010 року Красноармійський міськрайонний суд Донецької області у складі: головуючого судді Стоілової Т.В.,

при секретарі Коваленко О.Г.,

за участю адвоката ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Красноармійську цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про вселення та зобов"язання не чинити перешкод користування житлом,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до відповідачки ОСОБА_2 про вселення та усунення перешкод в користуванні будинком, що є спільною сумісною власністю подружжя.

В обґрунтування позову зазначив, що знаходився в юридичному шлюбі з відповідачкою з 4 жовтня 1997 року по 15 липня 2008 року.

В період шлюбу, спільного проживання і спільного ведення господарства, ними був придбаний будинок за адресою: м. Красноармійськ Донецької області, вул. 40 років Жовтня,61. Правовстановлюючий документ на будинок, а саме договір купівлі - продажу будинку оформлено на відповідачку, але згідно ст..60 Сімейного Кодексу України, позивач вважає, що будинок є спільною сумісною власністю подружжя.

Після розірвання шлюбу між ними не було вирішене питання про поділ майна.

На цей час в квартирі проживає відповідачка ОСОБА_2 та її батько ОСОБА_4

Будучи співвласником спірної квартири, позивач бажає проживати в ній, але відповідачка ОСОБА_2 перешкоджає йому в цьому, не бажає добровільно виділити йому житлову площу в будинку, категорично заперечує проти вселення, тому позивач просять суд вселити його в спірний будинок, розташований за адресою: м. Красноармійськ Донецької області, вул. 40 років Жовтня,61, зобовязати відповідачку не чинити перешкоди в користуванні будинком.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_2 повністю підтримав позовні вимоги.

Відповідачка ОСОБА_2 позов не визнала з тих підстав, що між нею та позивачем склались неприязні відносини, неодноразово вона зверталась в міліцію про притягнення позивача до відповідальності за хуліганство, але в порушенні кримінальної справи було відмовлено. Зверталась вона і в суд з позовом про поділ будинку в натурі, але оскільки згідно висновку експерта , будинок не підлягає поділу в натурі, вона відкликала свою заяву та хвалою суду позовна заява була залишена без розгляду. На цей час в будинку проживає вона зі своєю новою сім"єю та її батько. Вважає неможливим проживання з позивачем в одному будинку та просить в задоволенні позову відмовити.

Суд, заслухавши пояснення сторін., дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити з таких підстав.

Із матеріалів справи, пояснень сторін вбачається, що позивач ОСОБА_2 та відповідачка ОСОБА_2 знаходились в юридичному шлюбі з 04 жовтня 1997 року по 15 липня 2008 року(а.с.23).

Під час знаходження в юридичному шлюбі сторони придбали житловий будинок, розташований за адресою: м. Красноармійськ Донецької області, вул. 40 років Жовтня,61, загальною площею 57,6 кв. м, житловою 29,6 кв.м. Правовстановлюючий документ на будинок, а саме договір купівлі - продажу будинку оформлено на відповідачку( а.с.7).

Відповідно до ст.60 ч.1 Сімейного кодексу України, майно, набуте за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності .

ч.2. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об"єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Статтею 63 Сімейного кодексу України передбачено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Згідно ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним.

Статтею 386 ЦК України передбачено, що держава забезпечує рівний захист прав усіх субєктів права власності.

Оскільки судом встановлено, що позивач та і відповідачка є власниками спірного будинку, будинок в натурі не поділено, тобто відсутнє рішення про поділ будинку в натурі, письмової згоди між сторонами щодо користування та розпорядження будинком не досягнуто, суд вважає, що позивач має рівні права з відповідачкою на користування та розпорядження будинком, розташованою за адресою: м. Красноармійськ, Донецької області, вул. 40 років Жовтня,61, а тому його вимоги про усунення перешкод в користуванні будинком, вселення та зобовязання відповідачки не чинити перешкод у користуванні будинком є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Суд не може погодитись з позицією відповідачки про те, що у неї тепер інша сім"я, яка проживає з нею в спірному будинку, а з позивачем у неї склались неприязні відносини і спільне проживання з ним в одному будинку неможливе; що позивач проживає з іншою жінкою в її квартирі, а тому не потребує вселення до спірного будинку, так як позивач сам має право вирішувати де йому проживати і яким чином користуватись своїм житлом, або його частиною і жодний інший співвласник будинку не повинен чинити перешкоди в цьому до вирішення питання про поділ майна в натурі, або отримання компенсації за свою долю. Керуючись ст.ст. 60,61,63 Сімейного Кодексу України, Ст. 386 ЦК України, ст.ст.10,11,212, 213, 214, 215, 218 ЦПК, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 задовольнити.

Вселити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, до житлового будинку розташованого за адресою: м. Красноармійськ, Донецької області, вул. 40 років Жовтня буд.61, що є спільною сумісною власністю подружжя, та зобов"язати відповідачку ОСОБА_3 не чинити перешкод ОСОБА_2 користування житлом.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. . Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: