Справа № 22ц-6112/2010 Головуючий у 1 інстанції: Новосад М.Д.
Категорія: 27 Доповідач апел. ін-т.: ОСОБА_1
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 листопада 2010 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого - судді Зубарєвої К.П.,

суддів: Монастирецького Д.І., Бакуса В.Я.,

при секретарі Балюк О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" на ухвалу Червоноградського міського суду Львівської області від 08 червня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ПАТ КБ "ПриватБанк" про визнання кредитного договору недійсним, -

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Червоноградського міського суду Львівської області від 08 червня 2010 року заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову задоволено.

Заборонено ПАТ КБ "ПриватБанк" вчиняти будь-які дії, спрямовані на погашення заборгованості за кредитним договором CGZ0SE00000323 від 16.09.2005 року, укладеним між ОСОБА_2 та ПАТ КБ "ПриватБанк" за рахунок коштів чи майна позивачки, в тому числі шляхом стягнення коштів з інших її банківських рахунків.

Ухвалу суду оскаржив ПАТ КБ "ПриватБанк".

В апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу суду, оскільки така прийнята з грубим порушенням норм процесуального права. Вважає, що суд не перевірив законність пред'явленої вимоги позивача, а саме в матеріалах відсутній документ, який підтверджує, що з позивача здійснено списання коштів з поточного рахунку на погашення заборгованості по кредиту.

Вказує, що в попередньому судовому засіданні не було підстав для забезпечення позову, оскільки в позовній заяві недостатньо викладені обставини та відсутня доказова база по даному кредиту.

Крім того посилається на те, що позивач є обвинуваченим в кримінальній справі по факту підроблення документів з метою отримання кредиту, який є предметом даного спору.

Вислухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, межі та доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Постановляючи ухвалу про забезпечення позову, міський суд виходив з того, що так як позивачкою оспорюється кредитний договір, укладений від її імені з відповідачем, і в той же час з її рахунку, на який перераховуються кошти допомоги як одинокій матері, стягуються кошти в погашення спірного договору, то для забезпечення позову і унеможливлення утруднення виконання рішення, слід заборонити відповідачу вчиняти певні дії щодо стягнення коштів, які перераховуються позивачці як допомога одинокій матері.

Судом встановлено, що позивачка пред»явила позовні вимоги про визнання недійсним кредитного договору № СGZOSE00000323 від 16.09.2005 року та стягнення судових витрат.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути ухвалено тільки у відповідності до заявлених вимог і повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне звернення до цього може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб (ст. 152 ЦПК України).

Згідно п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з»ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Судом першої інстанції вжиті заходи до забезпечення позову згідно з видами, передбаченими ст. 152 ЦПК України.

Посилання апелянта на те, що в попередньому судовому засіданні не було підстав для забезпечення позову, оскільки в позовній заяві недостатньо викладені обставини та відсутня доказова база по даному кредиту, та що позивач є обвинуваченим в кримінальній справі по факту підроблення документів з метою отримання кредиту, який є предметом даного спору, не може бути підставою для задоволення його апеляційної скарги, так як оспорюється договір, з приводу якого є висновок експерта № 6/199 від 01.04.2008 р. про те, що цей договір підписаний не ОСОБА_2, а іншою особою, якому суд першої інстанції дасть оцінку під час розгляду даної цивільної справи.

Таким чином, ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням вимог закону.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п. 1 ч. 2 ст. 307, п. 1 ст. 312, ст. ст. 313, 314 ч. 1 п. 4, ст. ст. 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" відхилити.

Ухвалу Червоноградського міського суду Львівської області від 08 червня 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в силу ст. 324 ЦПК України не підлягає, оскільки не перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Головуючий: Зубарєва К.П.

Судді: Монастирецький Д.І.

ОСОБА_3