Справа № 2-545
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2010 року Козівський районний суд

Тернопільської області

в складі головуючого Кренцель М.І.

при секретарі Амброз І.З.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Козова справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Козівському районі, про стягнення недоплаченої щомісячної соціальної допомоги «дітям війни»,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Козівському районі про стягнення недоплаченої державної соціальної допомоги як "дитині війни" за період з 2007 року по 2009 рік з урахуванням виплачених сум, посилаючись на те, що, набувши статус дитини війни, згідно ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», має право на одержання пенсії, підвищеної на ЗО % мінімальної пенсії за віком. Однак, у зв'язку із тим, що Законом України «Про Державний бюджет на 2007 рік», Законом України «Про Державний бюджет на 2008 рік» дія ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» зупинена, одержує лише пенсію за віком. Оскільки рішенням Конституційного суду України від 09.07.2007 року пункт 12 ст. 71 Закону України «Про державний бюджет на 2007 рік» визнано неконституційним він має право на одержання недоплаченої суми пенсії з 2007р. по 2009 рік з урахуванням виплачених сум.

Позивач в судове засідання подав заяву в якій просить справу слухати без його участі просить позов задоволити з мотивів, викладених в позовній заяві.

Представник відповідача ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Козівському районі у судове засідання надав суду заперечення на позовну заяву, відносно позову заперечує та просить відмовити в його задоволенні, оскільки Законом України «Про соціальний захист дітей війни» від 18.11.2004р. №2195 передбачено, що фінансування виплат за цим Законом проводиться із Державного бюджету України, а не із бюджету Пенсійного фонду України, то будь-яких порушень законодавства з боку Пенсійного Фонду України немає. На підставі ст. 19 Конституції України посадові особи органів виконавчої влади повинні діяти в межах повноважень і в спосіб, передбачений законодавством України. Законодавством України визначено, що фінансування ст. 6 Закону №2195 проводиться з Державного бюджету України, а не з бюджету Пенсійного Фонду України. Отже, на час звернення до суду законом не був визначений механізм розрахунку підвищення пенсії, передбаченого ст. 6 Закону №1295. На даний час питання виплати підвищень до пенсій "дітям війни" законодавчо врегульовано, з 01.01.2008 року механізм реалізації положень ст. 6 Закону №2195 врегульовано шляхом внесення змін до цієї статті Законом України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" (пп. 2 п. 41 розділу II), згідно з якими дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення в розмірі надбавки, встановленої для учасників війни. Згідно п.8 постанови Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008року №530 "Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян" дітям війни до пенсії або підвищення проводиться у таких розмірах: з 22 травня - 48.10грн., з 1 липня - 48.20 та з 1 жовтня - щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, 49.80грн.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти.

Позивачу ОСОБА_1 присвоєно статус дитини війни та призначено пенсію за віком довічно, що стверджується відмітками у посвідченні серії № 160454.

Розмір соціальної допомоги відповідно до статті 6 Закону України «Про соціальний захист «дітей війни» становить ЗО відсотків мінімальної пенсії за віком. Мінімальна пенсія за віком відповідно до статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Пунктом 12 статті 71 Закону України «Про Державний бюджет на 2О07 рік» дія ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» зупинена.

Рішенням Конституційного суду України від 09.07.2007 року № 6-рп/2007 п.12 ст. 71 Закону України «Про державний бюджет на 2007 рік» визнано неконституційним.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним судом України рішення про неконституційність.

Таким чином, пункт 12 статті 71 Закону України «Про державний бюджет на 2007 рік» припинив свою чинність з 9 липня 2007 року.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позивач маючи статус дитини війни, має право на одержання пенсії, підвищеної на 30% мінімальної пенсії за віком, починаючи з 9 липня по 31 грудня 2007 року, тобто з моменту ухвалення рішення Конституційного суду України № 6-рп/ 2007 від 09.07.2007 року.

Крім того, підпунктом 2 пункту 41 розділу II Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» внесено зміни до статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», відповідно до якої дітям війни до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни, тобто 10 % від прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Рішенням Конституційного суду України від 22.05.2008 року № 10-рп/2008 підпункт 2 пункту 41 розділу II Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» визнано неконституційним.

Відповідно до ч.2 ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним судом України рішення про неконституційність.

Таким чином, підпункт 2 пункту 41 розділу II Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» припинив свою чинність з 22 травня 2008 року.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позивач маючи статус дитини війни, має право на одержання пенсії, підвищеної на 30% мінімальної пенсії за віком, починаючи з 22 травня по 31 грудня 2008 року, тобто з моменту ухвалення рішення Конституційного суду України № 10-рп/2008 від 22.05.2008 року.

З січня 2008 року позивачу виплачено соціальну допомогу у розмірі 10 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до п.п. 7 п.2.2 «Положення про управління Пенсійного фонду в районах, містах і районах у містах», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 30.04.2002 року, управління відповідно до покладених на нього завдань призначає (здійснює перерахунок) і виплачує пенсії, допомогу на поховання та інші соціальні виплати відповідно до чинного законодавства.

З урахуванням наведеного, враховуючи протиправність дій відповідача, з метою захисту прав позивача від порушень з боку суб'єкта владних повноважень, суд прийшов до висновку про необхідність захисту цих прав шляхом зобов'язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу недоплачену суму державної соціальної допомоги за 2007-2008 роки відповідно до ст. 6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» у розмірі 30% мінімального розміру пенсії за віком з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року та 30% мінімального розміру пенсії за віком з 22.05.2008 року по 31.12.2008 року з урахуванням сум, що були виплачені згідно п.41 розділу II ЗУ «Про Державний бюджет на 2008 рік про внесення змін до деяких законодавчих актів України», яким було змінено на 2008 рік дію ст.6 «Про соціальний захист дітей війни».

Керуючись ст.ст. 10, 60, 212 ЦПК України, ч. 2 ст. 152 Конституції України, рішенням Конституційного суду України від 09.07.2007 року № 6-рп/ 2007, Рішенням Конституційного суду України від 22.05.2008 року № 10-рп/2008, Законом України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік» Законом України «Про соціальний захист дітей війни» від 18.11.2004р., суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати протиправними дії ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Козівському районі щодо виплати ОСОБА_1 державної соціальної допомоги, як дитині війни, відповідно до ст. 6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» у розмірі 30% мінімального розміру пенсії за віком за періоди: з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року та з 22.05.2008 року по 31.12.2008 року.

Зобов'язати ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Козівському районі провести нарахування та виплату ОСОБА_1 підвищення до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком на підставі положень статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», за період з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року включно та за період з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року включно.

Стягнути з ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Козівському районі 120 /сто двадцять/ грн. за інформаційно технічне забезпечення розгляду судової справи р/р 0282, найменування рахунку Козівський район 22050000, Банк одержувача УДК у Козівському районі, МФО банку 838012, Код одержувача 23588148.

Витрати по оплаті судового збору в розмірі 8 /вісім/ грн. 50 коп. компенсувати ОСОБА_1 за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається в Апеляційний суд Тернопільської області через Козівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий: підпис.

З оригіналом: вірно.