Справа № 22ц-365/10р. Головуючий у І-й інстанції Карнасевич Г.І.
Категорія справи 27 Доповідач в апеляційній інстанції - ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2010 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого судді Петрички П.Ф.,

суддів Зверхановської Л.Д. і ОСОБА_1,

при секретарі Глинському О.А.

та за участю представника ЗАТ „ПроКредитБанк ОСОБА_2 і відповідачки ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 і ОСОБА_4 на рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 23 червня 2009 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Оскаржуваним рішенням задоволено позов ЗАТ „ПроКредитБанк до ОСОБА_3 і ОСОБА_4 та стягнуто солідарно зі згаданих відповідачів на користь позивача 269 258 грн. 99 коп. (що еквівалентно 35 382,26 доларам США) суми основного боргу по кредиту, суми відсотків станом на 21.05.2009 року, процентів за фактичне користування простроченим капіталом станом на 21.05.2009 року і пені станом на 21.05.2009 року, а також 2 692 грн. судового збору і 30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Дане рішення оскаржили відповідачі ОСОБА_3 і ОСОБА_4

Апелянти просять рішення суду змінити, а саме: позов задовольнити частково на суму 7 629,6 доларів США (5 440 доларів США суми основного боргу та 2 189,6 доларів США відсотків за користування кредитом), покликаючись на неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, та невідповідність висновків суду обставинам справи.

Вважають, що судом не було взято до уваги те, що до лютого 2007 року ними кредит та відсотки по ньому сплачувались справно і всього по даному договору ними було сплачено 4 560 доларів США.

Стверджують, що 15.02.2007 року банком їм було відмовлено у прийомі чергового внеску у розмірі 545 доларів США по двох договорах одночасно, мотивуючи це тим, що за відповідачкою ОСОБА_3 є заборгованість по відсотках та штрафних санкціях, які необхідно повністю оплатити, чого зроблено не було, оскільки апелянти вважають, що цю пеню банком було нараховано незаконно.

Стверджують, що банк відмовив їм у частковому погашенні кредиту, вимагаючи погашення кредиту повністю, та не погоджуються з нарахованими штрафними санкціями, пенею та відсотками по кредитах.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення апелянта ОСОБА_3 на підтримання доводів апеляційної скарги та заперечення цих доводів зі сторони представника позивача, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи і, зокрема, позовних вимог, спір за даним позовом повязаний з порушенням відповідачами взятих на себе зобовязань лише за одним договором Договором про надання траншу № 3.11036/0282 від 26.12.2005 року (в подальшому „Договір - а.с. 5-6), а відтак будь-які доводи апеляційної скарги з посиланням на інший кредитний договір, який також було укладено між сторонами спору, до уваги прийматись не можуть.

Як вбачається з умов Договору і, зокрема, додатку № 1 до нього - Графіку повернення кредиту та сплати відсотків (а.с. 7), відповідачка ОСОБА_3 брала на себе зобовязання щомісячно сплачувати банку 380 доларів США: суми основного боргу та відсотків по ньому.

До матеріалів справи відповідачкою ОСОБА_3 в якості доказів долучено копії квитанцій про сплату нею 4 578, 69 доларів США суми основного боргу та відсотків по ньому (а.с. 109-115), що свідчить про те, що сума основного боргу відповідачки значно перевищує суму основного боргу, яку вона визнає у своїй апеляційній скарзі 5 440 доларів США, а також свідчить про те, що останній платіж в рахунок погашення заборгованості за Договором нею здійснено ще 17 січня 2007 року.

В той же час, п.3.6 Договору передбачено, що за домовленістю Сторін цього Договору пеня за прострочення Позичальником (ОСОБА_3Р.) зобовязань з погашення кредиту та/або сплати відсотків за його користування встановлюється в розмірі 0,5 %, але не менше подвійної облікової ставки НБУ, яка діє на момент прострочення, від суми прострочених зобовязань за кожен день прострочення.

А п.3.7 Договору встановлена черговість погашення заборгованості за даним Договором: в першу чергу погашаються відсотки за користування кредитом та комісій, в другу чергу на оплату нарахованої пені за прострочення виконання зобовязань, в третю чергу на погашення заборгованості за кредитом.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивачем долучено до матеріалів справи розрахунок заборгованості відповідачки ОСОБА_3 по Договору (а.с. 121-122), який відповідачами шляхом подачі своїх розрахунків не спростовано, а відтак доводи апеляційної скарги щодо незаконного нарахування пені банком до уваги прийматись не можуть.

За вище наведених обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дав належну оцінку всім обставинам і доказам по справі в їх сукупності та ухвалив рішення по справі з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому приходить до висновку про те, що підстави для його скасування відсутні і апеляційну скаргу на нього, яка не спростовує висновків рішення суду, слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 303, 307 ч.1 п.1, 308, 314 ч.1 п.1, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 і ОСОБА_4 відхилити та залишити рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 23 червня 2009 року без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двох місяців з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий:

Судді: