Справа № 22ц-83/10р. Головуюча у І-й інстанції - Бойко О.М.
Категорія справи - 46 Доповідач в апеляційній інстанції - Цяцяк Р.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2010 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого - судді Петрички П.Ф.,

суддів Зверхановської Л.Д. і Цяцяка Р.П.,

при секретарі Терземан Б.В.

та за участю представників позивачів,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 і ОСОБА_3 на рішення Сихівського районного суду м. Львова від 22 вересня 2009 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Оскаржуваним заочним рішенням ОСОБА_2 і ОСОБА_3 відмовлено у задоволенні їх позову до ОСОБА_4 про скасування усиновлення відповідачем позивачів.

Дане рішення оскаржили позивачі.

Апелянти просять рішення суду скасувати і ухвалити нове, яким задовольнити їх позов, покликаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, та на невідповідність висновків суду обставинам справи.

Вважають, що судом не було враховану ту обставину, що відповідач ще до розірвання шлюбу з їхньою мамою, ОСОБА_5, на протязі 4-5 років зустрічався з іншою жінкою (з якою на даний час проживає), у зв'язку з чим між ними неодноразово виникали скандали, під час яких позивачі, будучи неповнолітніми, страждали, а також ту обставину, що на протязі 2 років сторони по справі не підтримують жодних стосунків та не спілкуються між собою.

Звертають увагу на те, що в суді першої інстанції не досліджувались докази про конфлікти між сторонами спору (постанови про відмову в порушенні кримінальної справи щодо відповідача), які просять врахувати при апеляційному розгляді справи.

Стверджують, що відповідач за дачу згоди на скасування усиновлення вимагає від їхньої матері гроші та земельну ділянку, яку таємно від них і їхньої матері приватизував.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників апелянтів на підтримання доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Частиною 2 ст.238 СК України встановлено, що після досягнення дитиною повноліття усиновлення може бути скасовано лише у випадках, якщо 1) протиправна поведінка усиновлювача загрожує життю, здоров'ю усиновленого або інших членів сім'ї; 2) за взаємною згодою усиновлювача і усиновленого або 3) на вимогу одного з них, якщо сімейні відносини між ними не склалися.

Взаємної згоди на скасування усиновлення сторони по справі, як усиновлювач і усиновлені, не досягнули.

Доказів про протиправну поведінку усиновлювача (відповідача), які б свідчили про загрозу життю чи здоров'ю усиновлених або інших членів сім'ї, усиновлені (позивачі) до суду першої інстанції (в порушення вимог ст.131 ЦПК України) не подали.

Як вбачається з матеріалів справи (і що визнала представник апелянтів (їх мама) в суді апеляційної інстанції), сторони по справі з 1997 року проживали однією сім'єю; на час усиновлення відповідачем позивачів останнім було (відповідно) 17 та 15 років і вони давали свою згоду на їх усиновлення, так само, як і їх мама, яка вже після усиновлення позивачів від шлюбу з відповідачем ІНФОРМАЦІЯ_1 року народила сина ОСОБА_6.

Шлюб між відповідачем та мамою позивачів було розірвано 08.11.2007 року і лише після цього відповідач залишив квартиру, у якій він проживав разом з позивачами однією сім'єю з 1997 року.

Таким чином, приблизно протягом 10-ти років сторони проживали однією сім'єю, а відтак суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про те, що відносини, які склались між сторонами, повністю відповідають сімейним відносинам і розірвання в подальшому шлюбу між відповідачем та матір'ю позивачів не може спростувати факту наявності сімейних відносин між сторонами протягом тривалого часу.

За вище наведених обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дав належну оцінку всім обставинам і доказам по справі в їх сукупності та ухвалив рішення по справі з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому приходить до висновку про те, що підстави для його скасування відсутні і апеляційну скаргу на нього, яка не спростовує висновків рішення суду, слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 303, 307 ч.1 п.1, 308, 314 ч.1 п.1, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 і ОСОБА_3 відхилити та залишити рішення Сихівського районного суду м. Львова від 22 вересня 2009 року без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двох місяців з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий:

Судді: