Справа №2-423/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2010 р. Ленінський районний суд м. Харкова

у складі:

головуючого Лазарєва А.В.,

секретаря Клименко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ленінського райсуду

м. Харкові справу за позовом ОСОБА_1 до квартирно-експлуатаційного відділу міста Харкова Міністерства оборони України, Харківської міської ради, виконавчого комітету Ленінської районної в місті Харкові ради, комунального підприємства «Жилкомсервіс» про визнання права користування житловими приміщеннями та за позовом квартирно-експлуатаційного відділу м. Харкова Міністерства оборони України до ОСОБА_1, треті особи: виконавчий комітет Ленінської районної в місті Харкові ради, комунальне підприємство «Жилкомсервіс» про виселення, -

встановив:

У 1987 р. ОСОБА_1 була прийнята на роботу в УНР-127 на посаду завідуючої гуртожитком і їй була надана кімната №60 в гуртожитку, що знаходиться за адресою:

м. Харків, вул.. Котлова, 232.

У 1988 р. ОСОБА_1А одружилася з ОСОБА_2.

У 1999 р. за рішенням начальника гарнізону ОСОБА_1 і ОСОБА_2 у вказаному гуртожитку за тимчасовим ордером надано право на заняття кімнат №№60,61,62 загальною площею 40,28 кв. м. та прописку до 1 травня 2002 року.

У 2004 р. ОСОБА_2 помер.

Рішенням Харківської міської ради №9 від 16 січня 2008 р. квартири в будинку по вул.. Котлова, 232 були виключені із числа гуртожитку та дозволено будинкоуправлінню №3 КЕВ м. Харкова і Ленінському райвиконкому закріпити за мешканцями займану ними площу у квартирах та відкрити особові рахунки у встановленому законом порядку.

ОСОБА_1 в закріпленні за нею трьох кімнат №№60,61,62, які вона на той час займала було відмовлено

20 серпня 2008 р. ОСОБА_1 звернулася до Ленінського районного суду м. Харкова з позовом до виконавчого комітету Ленінської районної в м. Харкові ради про визнання за нею права на користування житловим приміщенням в кімнатах №№60,61,62 по вул.. Котлова, 232 в м. Харкові та зобов»язання виконавчого комітету Ленінської районної в

м. Харкові ради укласти з нею договір найму на вказані кімнати / т. 1 а. с. 3-4/.

14 жовтня 2008 р. ОСОБА_1 уточнила позовні вимоги, вказала співвідповідачем Харківську міську раду, просила визнати за нею право на користування кімнатами №№60, 61, 62 / т. 1 а. с. 31-32/.

8 грудня 2008 р. ОСОБА_1 знову уточнила позовну заяву, вказавши відповідачем за її позовом квартирно експлуатаційний відділ м. Харкова, трет»їми особами: будинкоуправління №3 квартирно-експлуатаційного відділу м. Харкова і ВК Ленінської районної в м. Харкові ради / т. 1 а. с. 43-44/.

26 березня 2009 р. ОСОБА_1 уточнила позовні вимоги. Просила визнати за нею право на отримання житла за рахунок Міністерства оборони України, зобов»язати КЕВ м. Харкова Міністерства Оборони України привести приміщення, що їй надаються до санітарно-технічних норм або дозволити їй перепланування житлових кімнат №61 та №62 з метою приведення до санітарно-технічних норм / т. 1 а. с. 83-84/.

9 квітня 2010 р. ОСОБА_1 знову уточнила позовну заяву, вказавши відповідачами у справі ВК Ленінської районної в м. Харкові ради, КЕВ м. Харкова Міністерства оборони України, КП «Жилкомсервіс». За остаточними вимогами ОСОБА_1 просить суд визнати її право на користування житловими кімнатами №№60, 61, 62 в будинку №232 по вул.. Котлова в м. Харкові /т. 2 а. с. 65-66/. .

На підтвердження своїх вимог позивачка послалася на те, що у 1987 р. вона була прийнята на роботу до УНР-127 на посаду завідуючої гуртожитком та їй у користування була надана кімната №60 в будинку №232 по вул.. Котлова в м. Харкові. У 1988 р. вона одружилася, її чоловік обміняв свою кімнату у гуртожитку на сусідню №61. У 1989 р. вона була переведена з УНР-127 на 348 завод ЖБК Міністерства оборони України. На квартирній черзі знаходилася з 1987 р., а в 1992 р. стала на пільгову чергу з тим, що її чоловік був учасником ліквідації аварії на Чорнобильської АЕС. 27 травня 1999 р. згідно тимчасового ордеру їй та її чоловіку, ОСОБА_2, були надані кімнати №№60,61,62.

З 1999 р. по 2002 р. вона працювала в будинкоуправлінні №3 Міністерства оборони України, звідки була звільнена у зв»язку зі скороченням штату працівників. У 2004 р. її чоловік помер. Згідно рішення ВК Харківської міської ради від 16 січня 2008 р. за мешканцями будинку №232 по вул.. Котлова повинні бути закріплені житлові приміщення, які вони займають. Вона займає кімнати №№60, 61, 62, але в закріпленні даної житлової площі їй було необгрунтовано відмовлено, тому вона звернулася до суду з проханням винести рішення про визнання її права на користування вказаними кімнатами №№60,61,62.

В свою чергу квартирно-експлуатаційний відділ м. Харкова Міністерства оборони України 2 жовтня 2008 р. звернувся до Ленінського райсуду м. Харкова з позовом до ОСОБА_1 про виселення її з кімнати №61 житловою площею 11,4 кв. м і кімнати №62 житловою площею 11,6 кв. м будинку №232 по вул.. Котлова в м. Харкові з наданням їй іншого приміщення в вигляді кімнати №60 житловою площею 17,2 кв. м в цьому ж будинку, посилаючись на те, що ОСОБА_1 без законних на те підстав одна займає три кімнати загальною житловою площею 40,28 кв. м, при нормі 13,65 кв. м на одну особу.

В судове засідання з»явилися: представник квартирно-експлуатаційного відділу м. Харкова Міністерства Оборони України, ОСОБА_1, її законний представник.

Інші учасники процесу про час і місце судового розгляду справи були повідомлені належним чином, але до суду не з»явилися про причину неявки не повідомили.

Приймаючи до уваги, що вони були належним чином повідомлені про час і місце судового розгляду справи, але до суду не з»явилися про причину неявки не повідомили суд, керуючись ст.. 169 ЦПК України, вважає можливим заслухати справу у відсутності нез»явившихся відповідачів і 3-х осіб.

У судовому засіданні ОСОБА_1 та її законний представник позовні вимоги підтримали і дали пояснення аналогічні позовним заявам. Просять визнати за ОСОБА_1 право на користування кімнатами №№60, 61, 62 в будинку №232 по вул.. Котлова в

м. Харкові.

Представник квартирно-експлуатаційного відділу Міністерства оборони України свої позовні вимоги підтримав, пояснення дав аналогічні позовній заяві квартирно-експлуатаційного відділу м. Харкова Міністерства оборони України. Просить виселити ОСОБА_1 з кімнат №61 та №62, посилаючись на те, що вказаними кімнатами ОСОБА_3 користувалася тимчасово, а після смерті чоловіка одна незаконно займає три кімнати, та надати їй інше житлове приміщення у вигляді кімнати №60 житловою площею 17,2 кв. м.

Вислухавши пояснення представника квартирно-експлуатаційного відділу

м. Харкова Міністерства оборони України, ОСОБА_1, її законного представника, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню частково, а позов квартирно-експлуатаційного відділу м. Харкова Міністерства оборони України повністю з наступних підстав.

У 1987 р. ОСОБА_1 у зв»язку з трудовими відносинами отримала кімнату №60 житловою площею 17,2 кв. м в гуртожитку будинкоуправління №3 КЕВ м. Харкова, де працювала завідуючою даним гуртожитком, за адресою: м. Харків, вул.. Котлова, 232.

У 1989 р. ОСОБА_1 було переведено до 348 заводу ЖБК.

З 1999 р. по 2002 р. вона працювала в будинкоуправлінні №3, звідки була звільнена у зв»язку із скороченням штату

27 травня 1999 р. після заміжжя, ОСОБА_1 та її чоловіку ОСОБА_2О на сім»ю з двох осіб на підставі тимчасового ордеру №11 Харківської КЕЧ району у користування були надані вільні тоді в гуртожитку кімнати №61 житловою площею 11,4 кв. і №62 житловою площею 11,6 кв. м, а також кімната №60 житловою площею

17,2 кв. м, з пропискою до 1 травня 2002 р..

Зазначені кімнати ізольовані і знаходяться в трьохкімнатному житловому блоці з санвузлом загального користування.

ОСОБА_2 помер у 2004 р., після чого в користуванні ОСОБА_1 залишилися вказані три кімнати загальною житловою площею 40,28 кв. м.

Продовжити тимчасовий ордер на три спірні кімнати у гуртожитку ОСОБА_1 було відмовлено / т. 1 а. с. 52/.

Рішенням Ленінського райсуду м. Харкова від 26 вересня 2006 р. було відмовлено в задоволенні позову військового прокурора Харківського гарнізону в виселенні ОСОБА_1 з гуртожитку з наданням їй іншого жилого приміщення в іншому будинку.

Рішенням виконкому Харківської міської ради №9 від 16 січня 2008 р. квартири №№1-107, в тому числі і три спірні кімнати, в будинку по вул.. Котлова, 232 були виключені із числа гуртожитку будинкоуправління №3 квартирно-експлуатаційного відділу м. Харкова. Дозволено будинкоуправлінню №3 і Ленінському райвиконкому закріпити за мешканцями займану ними площу у квартирах №№1-107 у вказаному будинку та відкрити особові рахунки в установленому законом порядку.

Ленінською районною в м. Харкові радою листом від 9 липня 2008 р. було відмовлено ОСОБА_1 в закріпленні за нею трьох кімнат №№60,61,62 з посиланням на норму житлової площі на одну особу 13,65 кв. м.

При вирішенні спору суд виходить з наступного.

Статею 9 ЖК України передбачено право громадян на одержання у безстрокове користування у встановленому порядку жилого приміщення в будинках державного чи громадського житлового фонду або в будинках житлово-будівельних кооперативів.

Згідно ст.. 47 ЖК України, норма житлової площі в Україні встановлюється в розмірі 13,65 кв. м на одну особу.

У відповідності до ст.. 48 ЖК України, житлове приміщення надається громадянам в межах норми житлової площі, але не менше розміру, який встановлюється Кабінетом Міністрів України і Федерацією професійних спілок України. Житлове приміщення може бути надано с перевищенням норми житлової площі, якщо воно становить одну кімнату

/ однокімнатну квартиру/ або призначено для осіб різної статі.

У теперішній час ОСОБА_1 займає три кімнати, загальною житловою площею

40,2 кв. м, що перевищує встановлену норму житлової площі 13,65 кв. м на одну особу в Україні.

Строк дії тимчасового ордеру на спірні кімнати, як на кімнати гуртожитку 1 травня 2002 р. закінчився. Після рішення Харківської міської ради від 16 січня 2008 р. гуртожиток не існує, а його квартири / кімнати/ передані в комунальну власність.

Виходячи з викладеного, суд вважає за необхідне визнати право ОСОБА_1 на користування кімнатою №60 житловою площею 17,2 кв. м. та виселити її з кімнат №61 житловою площею 11,4 кв. м. і №62 житловою площею 11,6 кв. м у житловому будинку №232 по вул.. Котлова в м. Харкові.

За думкою суду, кімната №60 відповідає вимогам ст.. 50 ЖК України. Ті обставини, що в жилому блоці, де знаходиться кімната №60, у теперішній час відрізані вода і каналізація не являються підставами вважати кімнату №60 такою, що не відповідає санітарним нормам, оскільки вода і каналізація були відрізані в той час коли

ОСОБА_1 користувалася спірними кімнатами і для поновлення водопостачання і каналізації немає об»єктивних перешкод.

Керуючись ст.. ст.. 212-215 ЦПК України ст.. ст.. 9, 47-48 ЖК України суд, -

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 право на користування житловим приміщенням в кімнаті № 60 житловою площею 17,2 кв. м в будинку №232 по вул.. Котлова в м. Харкові.

В іншій частині позову відмовити.

Позовні вимоги Квартирно-експлуатаційного відділу м. Харкова Міністерства оборони України задовольнити повністю.

Виселити ОСОБА_1 з кімнат №61 житловою площею 11,4 кв. м та №62 житловою площею 11,6 кв. м будинку №232 по вул. Котлова в м. Харкові залишивши в її користуванні кімнату №60 житловою площею 17,2 кв. м будинку №232 по вул.. Котлова в м. Харкові.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Заява про апеляційне оскарження може бути подана до апеляційного суду Харківської області протягом 10 днів з дня проголошення рішення, а апеляційна скарга протягом 20 днів після подачі заяви про апеляційне оскарження.

Суддя Лазарєв А.В.