Крюківський районний суд м.Кременчука
Справа № 2-762/2010 р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

31 березня 2010 р. м.Кременчук

Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі головуючого судді Сьорі С.І., при секретарі Головньовій Л.М. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Кременчуці цивільну справу за позовом фізичної особи ОСОБА_1 до органу місцевого самоврядування Кременчуцької міської ради, за участю третіх осіб: Житлово будівельного кооперативу № 3/60, ОСОБА_2 про визнання частково недійсним свідоцтва на право власності на квартиру, визнання права власності на частину квартири, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом відповідно до якого просила суд ухвалити рішення яким визнати частково недійсним свідоцтво № 1708 на право власності на квартиру АДРЕСА_1, визнати за ОСОБА_1 право власності на Ѕ частину квартири АДРЕСА_1.

Свої вимоги мотивувала тим, що вона та ОСОБА_3 26.02.1970 року зареєстрували шлюб. ОСОБА_3 перебуваючи з позивачкою у шлюбі отримав в порядку черговості однокімнатну квартиру в ЖБК № 3/60. В подальшому відповідно ордеру по обміну № 290 в 1973 році він обміняв дану однокімнатну квартиру на квартиру АДРЕСА_1. Позивач була вписана в ордер, як особа, що вїжджає в квартиру з самостійним правом на жилу площу. Відповідно до свідоцтва про право особистої власності на квартиру № 1708 виданого 21 липня 1992 року, кооперативна квартира АДРЕСА_1 зареєстрована на праві власності за ОСОБА_3 Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-КЕ № 078484, що видане 05.09.2007 року Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області, ОСОБА_3 помер 04.09.2007 року.20.02.2008 року ОСОБА_1 звернулася до нотаріальної контори про прийняття спадщини після померлого, але їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки квартира зареєстрована на праві власності лише за ОСОБА_3

Вважає, що відповідно ст. 60 СК України квартира АДРЕСА_1 належить їй та померлому ОСОБА_3 на праві спільної сумісної власності, як майно набуте подружжям за час шлюбу, а тому свідоцтво № 1708 на право власності на квартиру необхідно визнати частково недійсним. Оскільки відповідно до Цивільного кодексу України співвласники мають право на виділення частки із майна, що є у спільній сумісній власності і у разі їх виділення частки кожного є рівними, тому ОСОБА_1 має право на 1/2 частину спірної квартири.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав наведених у позовній заяві.

Третя особа ОСОБА_2 в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог не заперечувала.

Представник відповідча Кременчуцької міської ради в судове засідання не зявився, причину неявки суду не повідомив, про час та місце слухання справи належним чином був повідомлений.

Представник третьої особи Житлово будівельного кооперативу № 3/60 в судове засідання не зявився, причину неявки суду не повідомив, про час та місце слухання справи належним чином був повідомлений.

Вислухавши думку позивача, представника позивача, які не заперечували проти ухвалення заочного рішення, дослідивши матеріали справи, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача та представника третьої особи на підставі наявних у справі доказів.

Вислухавши позивачку ОСОБА_1 та її представника, третю особу ОСОБА_2, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи суд встановив наступне.

ОСОБА_3 та ОСОБА_1 26.02.1970 року зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії ІІ -ЯК № 0410701, що видане 26.02.1970 року Міськбюро ЗАГС м.Кременчука.

ОСОБА_2 є дочкою ОСОБА_3 від іншого шлюбу, що підтверджується свідоцтвом про народження ІІІ УР № 043296, виданого 21.03.1961 року Міськбюро ЗАГС м.Кременчука.

ОСОБА_3 перебуваючи в шлюбі з ОСОБА_1 отримав в порядку черговості однокімнатну квартиру в ЖБК № 3/60.

Відповідно обмінного ордеру №290, виданого 16.05.1973 року виконавчим комітетом Кременчуцької міської Ради народних депутатів, ОСОБА_3 зайняв по обміну квартиру АДРЕСА_1.

ОСОБА_1 та ОСОБА_4 були вписані в ордер, як особи, що вїжджають в квартиру АДРЕСА_1 з самостійним правом на жилу площу.

Як встановлено судом та підтверджується довідкою Житлово будівельного кооперативу № 3/60 від 28.01.2010 року, позивач ОСОБА_1 з 1970 року зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_1 та проживає по даний час. Сума за квартиру виплачена повністю 27.09.1980 року.

Відповідно до свідоцтва про право особистої власності на квартиру № 1708 виданого 21 липня 1992 року Управлінням житлово-комунального господарства виконавчого комітету Кременчуцької міської Ради народних депутатів, на підставі рішення виконкому Крюківської районної ради народних депутатів, кооперативна квартира АДРЕСА_1 належить на праві власності ОСОБА_3

Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-КЕ № 078484, що видане 05.09.2007 року Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області, ОСОБА_3 помер 04.09.2007 року.

Відповідно до п.п. 5 1, 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 18.09.1987 року «Про практику застосування судами законодавства про житлово будівельні кооперативи» судам слід мати на увазі, що відповідно до ст.15 Закону України «Про власність» член ЖБК, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, надану йому у користування набуває права власності на квартиру.

Пай внесений подружжям в ЖБК у період сумісного проживання за рахунок спільних коштів подружжя, а також за рахунок коштів, подарованих подружжю або одержаних ним у позичку, а після повної сплати пайового внеску квартира, є їх спільним майном і підлягає поділу на загальних підставах.

Відповідно ст. 60 СК України, майно набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності.

Статтею 368 ЦК України встановлено, щоспільна сумісна власність це спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності. Майно набуте подружжям за час шлюбу є їхньою сумісною власністю.

Таким чином судом встановлено, що кооперативна квартира АДРЕСА_1 набута подружжям ОСОБА_3 та ОСОБА_1 за час шлюбу та є їх спільною сумісною власністю.

Відповідно ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними.

З вимог ст. 370 ЦК України вбачається, що співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній власності і у разі її виділу вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов законний і обґрунтований та підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 10,11,60,88,212,213,214,215,226 ЦПК України,ст. 60 СК України, ст. 368, 370, 328 ЦК України, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Кременчуцької міської ради про визнання частково недійсним свідоцтва на право власності на квартиру, визнання права власності на частину квартири - задовольнити.

Визнати частково недійсним свідоцтво №1708 на право особистої власності на квартиру АДРЕСА_1, що видане 21 липня 1992 року УЖКГ виконавчого комітету Кременчуцької міської Ради народних депутатів.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на Ѕ частину квартири АДРЕСА_1.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня отримання копії рішення суду.

Заява про апеляційне оскарження рішення суду може бути подана до апеляційного суду Полтавської області через Крюківський районний суд м.Кременчука на протязі десяти днів починаючи з дня проголошення рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви на апеляційне оскарження або в порядку передбаченому ч.4 ст.295 ЦПК України на протязі десяти днів з дня проголошення рішення суду без попереднього подання заяви про його апеляційне оскарження.

Суддя: