Справа №2-35/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2010 року смт.Великий ОСОБА_1

Великоберезнянський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючої - судді Лютянської М.С.

при секретарі Каналош М.В.

за участю позивача ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Малоберезнянської сільської ради Великоберезнянського району про усунення порушень права власності на землю та визнання бездіяльності ради, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Малоберезнянської сільської ради про усунення порушень права власності на землю та визнання рішення ради частково недійсним, посилаючись на те, що рішенням четвертої сесії двадцятого скликання Малоберезнянської сільської ради від 16 грудня 1994 року йому було виділено земельну ділянку розміром 0, 07 га в урочищі «Березнянські млаки» населеного пункту ОСОБА_1 під будівництво торгово-комерційної споруди. Позивач зазначав, що на підставі вказаного вище рішення ради та згідно актів вибору земельної ділянки до відводу для внутрішньогосподарського будівництва та виносу в натурі межі виділеної земельної ділянки у березні 1996 року йому було видано Державний акт на право власності на згадану земельну ділянку. Однак 2 листопада 2009 року йому стало відомо від знайомих, що на виділеній йому земельній ділянці готують площадку під будівництво малої архітектурної споруди та стало відомо про існування рішення ради від 19 травня 2007 року, згідно якого йому надано дозвіл на розробку проекту відведення земельної ділянки розміром 0,02 га, а не 0,07 га. Позивач вважає, що Малоберезнянська сільська рада безпідставно зменшила розмір виділеної йому земельної ділянки, незважаючи на те, що в нього є Державний акт на право власності на земельну ділянку і він тривалий час нею користується. На підставі викладеного просив усунути порушення його права власності на земельну ділянку розміром 0,07 га шляхом визнання рішення дев'ятої сесії п'ятого скликання Малоберезнянської сільської ради від 27 травня 2007 року частково недійсним в частині надання йому дозволу на розробку відведення земельної ділянки площею 0, 02 га, а не в такому розмірі 0,07 га, яка йому була виділена.

В ході розгляду справи позивач змінив позовні вимоги, подавши позов до Малоберезнянської сільської ради і просив усунути порушення його права власності на земельну ділянку розміром 0,07 га в урочищі «Березнянські млаки» населеного пункту ОСОБА_1 з боку Малоберезнянської сільської ради шляхом визнання дійсним Державного акту про право власності на зазначену ділянку від березня 1996 року, визнати бездіяльність Малоберезнянської сільської ради щодо реєстрації вказаного акту та зареєструвати такий. В позові зазначає, що з вини працівників Малоберезнянської сільської ради, які на той час зобов'язані були зареєструвати Державний акт, цього не зробили.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_2 підтримав вимоги, викладені в заяві та просив їх задовольнити з підстав, наведених в позові.

Представник відповідача ОСОБА_3. позов не визнав та пояснив, що право власності або право постійного користування земельною ділянкою виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою та його державної реєстрації і таким документом є Державний акт. Крім того, зазначив, що у Державному акті, виданому позивачу , відсутня дата його підписання та відомості про його державну реєстрацію в книзі записів державних актів на право постійного користування землею. Так, позивач не довів, що саме з вини працівників Малоберезнянської сільської ради не був зареєстрований зазначений вище Державний акт а тому просив відмовити в позові.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку.

Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Як вбачається в матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що позивач звертався до відповідача з проханням про реєстрацію виданого йому Державного акту на право постійного користування земельною ділянкою від березня 1996 року.

За таких обставин, в позові слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 15, 60, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В позові ОСОБА_2 до Малоберезнянської сільської ради Великоберезнянського району про усунення порушень права власності на землю та визнання бездіяльності ради - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Закарпатської області через суд першої інстанції протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя: Лютянська М.С.