Справа № 22ц-217/10р. Головуючий у І-й інстанції Мичка Б.Р.
Категорія справи 48 Доповідач в апеляційній інстанції - ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2010 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого судді Петрички П.Ф.,

суддів Зверхановської Л.Д. і ОСОБА_1,

при секретарі Терземан Б.В.

та за участю позивачки, її представника і представника відповідача,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Сихівського районного суду м. Львова від 04 листопада 2009 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Оскаржуваним рішенням частково задоволено позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів в розмірі 1 000 грн. на утримання неповнолітніх дочок сторін ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, і ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ухвалено стягувати такі у розмірі 700 грн. щомісячно починаючи з 08.12.2008 року і до досягнення згаданими дітьми повноліття, а також стягнуто з відповідача в дохід держави 51 грн. судового збору та 7 грн. 50 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Дане рішення оскаржив позивач.

Апелянт просить рішення суду скасувати і ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог, покликаючись на його незаконність і необґрунтованість та на порушення норм процесуального права.

Звертає увагу на те, що він „взагалі не має доходу ..., оскільки не працює та знайти відповідної роботи не може через відсутність вищої освіти та стану здоровя, а також на те, що йому приходиться піклуватися про свою матір, яка є непрацездатною, сестру, яка є інвалідом 2-ої групи, та новонародженого сина від іншої сімї.

Стверджує, що працювати за спеціальністю (маляр-штукатур) він не може, оскільки має хронічну алергію.

Вважає, що судом не взято до уваги ту обставину, що він „прописаний в селі, у звязку з чим позбавлений можливості стати на облік в центрі зайнятості у м. Львові, „оскільки прописатись не має можливості, так як в результаті поділу майна подружжя квартира належить колишній дружині (позивачці), „та виписатись із села не можливо через те, що вона (хата) згоріла та проживати там також не можливо, а також ту обставину, що на день ухвалення судом оскаржуваного рішення позивачка вже працювала та мала „заробітну плату до 800 грн. щомісяця.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника апелянта на підтримання доводів апеляційної скарги та заперечення цих доводів зі сторони позивачки і її представника, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Як вбачається з довідки Маломокрянської сільської ради Мостиського району Львівської області від 06.03.2009 року № 297, відповідач (апелянт) є зареєстрованим у житловому будинку в с. Макунів, у якому пожежа була ще у 1997 році (а.с. 135).

Обєктивно, що з часу пожежі і по даний час відповідач (який з 2001 року перебував у шлюбі з позивачкою (яка постійно проживала у м. Львові) і від цього шлюбу у них є двоє малолітніх дітей, а також у шлюбі ними була придбана двохкімнатна квартира у м. Львові, гараж і автомобіль - а.с. 36-37) мав місце проживання, на яке він мав законне право і у якому міг (і повинен був) зареєструватись, як за постійним своїм місцем проживання, однак цим правом він не скористався, а відтак його доводи про неможливість стати на облік в центрі зайнятості (як особі, що шукає роботу), як за місцем реєстрації, так і за місцем фактичного проживання, колегія суддів вважає надуманими і такими, що не можуть прийматись до уваги.

Матеріали справи не містять будь-яких доказів (медичних висновків), які можна було б визнати належними і допустимими, стосовно того, що відповідачеві протипоказана робота за спеціальністю маляра-штукатура.

Крім цього, відповідач має і іншу спеціальність водія транспортних засобів категорії „В та „С і на даний час проходить перепідготовку на водія категорії „Д (а.с. 134), що також свідчить про те, що доводи апеляційної скарги стосовно того, що він не може „знайти відповідної роботи, є надуманими.

Згідно Договору про розподіл майна подружжя, укладеного між сторонами спору 20.03.2008 року, відповідачеві при розподілі майна подружжя у власність відійшли гараж у автогаражному кооперативі і автомобіль (2004 року випуску), а також він отримав від позивачки 125 000 грн. (що становить присуджений судом розмір аліментів майже за 15 років а.с. 36-37).

Щодо доводів апеляційної скарги стосовно того, що відповідачеві „приходиться дбати про матір, яка є непрацездатною, та сестру, яка є інвалідом ІІ групи, то такі доводи по своїй суті протирічать його ж доводам про те, що він „взагалі не має доходу ..., оскільки не працює та знайти відповідної роботи не може .

В той же час, на думку колегії суддів, зустрічний позов відповідача (у якому він оспорював своє батьківство стосовно дочок, на утримання яких судом присуджено аліменти а.с. 63-64) свідчить про його бажання у будь-який спосіб уникнути участі в утриманні дітей від шлюбу з позивачкою.

За вище наведених обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дав належну оцінку всім обставинам і доказам по справі в їх сукупності та ухвалив рішення по справі з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому приходить до висновку про те, що підстави для його скасування відсутні і апеляційну скаргу на нього, яка не спростовує висновків рішення суду, слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 303, 307 ч.1 п.1, 308, 314 ч.1 п.1, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити та залишити рішення Сихівського районного суду м. Львова від 04 листопада 2009 року без змін.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави 51 грн. судового збору та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двох місяців з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий:

Судді: