Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
Справа № 2-40/10
Провадження № -
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.12.2010 року Коростенський міськрайонний суд Житомирської області

у складі: головуючого судді Куліченко М.В.

при секретарі Мишко В.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Коростені

цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину, визнання права нам спадкування за Законом, визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину, визнання прав власності на частину спадкового майна , -

В С Т А Н О В И В:

В квітні 2008 р. до суду з позовом звернулась ОСОБА_3 в інтересах її неповнолітніх дітей ОСОБА_4 -1993р.н., ОСОБА_5 -ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 і зазначає, що всі вони є дітьми ОСОБА_7 (бувшого її подружжя), який помер 18.10.2003 року в м. Коростень. Після його смерті відкрилась спадщина на квартиру АДРЕСА_1. Неповнолітні діти і мати померлого ОСОБА_6 - ОСОБА_8 були спадкоємцями майна померлого. ОСОБА_9 приховавши від позивачки той факт ,що квартира є власністю померлого ОСОБА_10, впевнила її в тому, що є власницею цієї квартири, через що, позивачка не зверталась до нотконтори з заявою про сприйняття спадщини по смерті ОСОБА_10, таємно отримала одноособово свідоцтво про спадщину на зазначену квартиру на своє імя. В листопаді 2007 року, про цю обставину вона повідомила позивачку, а 17.12.2007 року ОСОБА_8- померла. По її смерті , претендентами на спадщину у вигляді зазначеної квартири стали син померлої відповідач ОСОБА_11, та її онуки діти позивачки ОСОБА_12, ОСОБА_6, ОСОБА_13 та ОСОБА_14 ( син ОСОБА_15 від першого шлюбу).

В листопаді 2008 року свідоцтво про право на спадщину по смерті ОСОБА_16 отримали : син померлої відповідач ОСОБА_11 на 1/2 частину майна, ОСОБА_14 на 1/4 частину, свідоцтво на решту 3/4 частини майна ще не видано. Позивачка вважає, що з вини ОСОБА_9 були порушені права її неповнолітніх дітей, тому, що спірна квартира належала ОСОБА_10, по його смерті спадщину мали б отримати мати померлого ОСОБА_10 та троє дітей померлого в рівних частках. Просила визнати частково недійсним свідоцтво про право на спадщину видане ОСОБА_8, по смерті ОСОБА_10, від 12.10.2004 року, в частині частки трьох неповнолітніх дітей померлого ,яка складає 3/4 частки квартири. Визнати за трьома неповнолітніми дітьми померлого ОСОБА_10 право на спадкування по його смерті кожним з дітей по 1/4 частині квартири. Визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину від 28.11.2008 року , після смерті ОСОБА_9, видане ОСОБА_11 на 1/2 частину квартири, ОСОБА_14 на 1/4 її частину. Визнати за ОСОБА_12, ОСОБА_17, ОСОБА_5 , кожним з них право на 9/32 частин вказаної квартири, за ОСОБА_11 та ОСОБА_14С право на 1/32 її частки кожному.

В судовому засіданні позивачка та її представник свої вимоги підтримали.

Представники відповідача ОСОБА_11 в судовому засіданні проти позову заперечила і пояснила суду, що позивач не має підстав вимагати скасування свідоцтв про право на спадок. Просили суд відмовити позивачці в задоволенні позову за його безпідставністю.

Представник відповідача ОСОБА_18 позов не визнав і пояснив суду, що підстав для задоволення вимог позивачки немає. Просив суд відмовити позивачці в задоволенні позову за його безпідставністю.

Представник органу опіки і піклування , представники ОВЖБ „Іскорость своїм правом на участь в розгляді справи не скористалися.

Коростенська державна нотаріальна контора просила розглядати справу в їх відсутність (л.с. 117)

Вислухавши пояснення сторін, та проаналізувавши їх в сукупності з матеріалами справи, суд прийшов до слідуючи висновків: Між сторонами виникли правовідносини, пов»язані з спадкуванням майна, які врегульовано розд. 7 ЦК України в ред. 1964 року, та кн.6 ЦК України.

18.10.2003 року в м. Коростень помер ОСОБА_10 (л.с. 8), по його смерті відкрилась спадщина на АДРЕСА_2.(л.с. 142,168)

Спадкоємцями майна померлого були його діти ОСОБА_10 : ОСОБА_18, ОСОБА_12, ОСОБА_5,ОСОБА_17(л.с. 12,14,16,108) та мати ОСОБА_8 (л.с. 38). З заявою про прийняття спадщини по смерті ОСОБА_10, звернулась лише мати померлого ОСОБА_8, яка і отримала свідоцтво про право на спадщину по смерті сина.(л.с. 37-40) Інші спадкоємці померлого заяв в нотконтору про бажання прийняти спадщину - не подали. Відповідно до вимог ст. 548 ЦК України ( в ред .1964 року), що діяв на час виникнення цих правовідносин, для придбання спадщини потрібно,щоб спадкоємець її прийняв. Спадкоємець повинен з»явитись до нотаріуса чи надіслати відповідну заяву про бажання отримати спадщину. За правилами ст. 549 цього ж кодексу діями,які свідчать про прийняття спадщини є подача відповідної заяви в нотаріальну контору чи фактичний вступ в управління спадковим майном. Від імені неповнолітніх спадкоємців майна померлого діють їх законні представники чи опікуни. Суд встановив, що по смерті ОСОБА_10, позивачка (в інтересах її неповнолітніх дітей ) заяви до нотаріальної контори про бажання прийняти спадщину не подавала. В спірній квартирі позивачка була зареєстрована з 1995 року по 2001 рік(л.с. 10, 18), дій, які б свідчили про фактичне прийняття нею спадщини в інтересах неповнолітніх дітей померлого не вчиняла і суд їх не встановив. Питання про встановлення факту прийняття нею спадщини по смерті батька дітей не порушувалось. За таких обставин, коли судом достовірно встановлено про те,що позивачкою не вчинено жодних дій направлених на прийняття спадщини в інтересах неповнолітніх дітей померлого, суд вважає,що спадщина позивачкою по смерті ОСОБА_10 - прийнята не була. Спадщина по смерті ОСОБА_10, правомірно була прийнята його матір»ю, законною спадкоємицею, тому суд не вбачає підстав для часткового скасування свідоцтва про право на спадщину по смерті ОСОБА_10, отримане ОСОБА_8 12.10.2004 року.(л.с. 40) При цьому, посилання позивачки на те,що їй не було відомо про те,що спірна квартира належала ОСОБА_10, і тому вона не зверталась до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини нічим не обґрунтовані, і на висновки суду не впливають. Суд встановив,що позивачка в період 1995-2001 роки, перебуваючи в шлюбі з померлим ОСОБА_10, проживала в спірній квартирі, бачила рахунки на його ім»я по оплаті комунальних послуг за це житло, тому підстав вважати,що вона не була обізнана про власника житла і була введена в оману матір»ю ОСОБА_10, щодо власника цієї квартири суд не встановив. Ці вимоги позову не підлягають задоволенню.

Що стосується решти вимог позову,то вони є похідними від вимоги про часткове скасування свідоцтва про право на спадщину по смерті ОСОБА_10, отримане ОСОБА_8 12.10.2004 року.(л.с. 40) і тому задоволенню теж не підлягають. Набувши прав власності на спадкове майно ОСОБА_8 померла 17.12.2007 року,(л.с. 98). Спадщину по її смерті прийняти син померлої ОСОБА_11, онуки померлої ОСОБА_8: ОСОБА_5, ОСОБА_17, ОСОБА_12, ОСОБА_18 (л.с. 102-108). ОСОБА_11 та ОСОБА_14 отримали свідоцтва про право на спадщину по смерті ОСОБА_8І.(л.с. 109)

Свідоцтво про право на спадщину по її смерті діти позивачки не отримували.

За таких обставин, коли судом не встановлено порушень вимог Закону при спадкуванні майна померлих ОСОБА_10 та ОСОБА_8 суд відмовляє позивачці в задоволенні позову.

Керуючись ст.213-218 ЦПК України, розд. 7 ЦК України в ред. 1964 року, та кн.6 ЦК України , суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_19 ,що діє в інтересах неповнолітніх ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 до ОСОБА_11, ОСОБА_14, треті особи: Коростенська державна нотаріальна контора , Орган опіки і піклування Коростенськоі міської Ради, Обєднання власників житлових будинків „Іскорость(ОВЖБ Іскорость) про визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину, визнання права нам спадкування за Законом, визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину, визнання прав власності на частину спадкового майна, відмовити за його безпідставністю. Скасувати арешт квартири АДРЕСА_3, накладений ухвалою суду 28.5.2008 року.

На вказане рішення може бути подано апеляцію до Житомирського апеляційного суду на протязі 20 днів, після подачі заяви про оскарження,що подається протягом 10 днів, після його проголошення.

Суддя: