АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22ц-277/10 Головуючий у 1-й інстанції Парахіна Є.В Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2010 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Г оловуючого: Бу ленка О.О.

Суддів: Триголова В.М., Панченка О.О.

при секретарі : Колеснік Л.І.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Ленінського районного суду м.Полтави від 09 грудня 2009 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ВАТ «Тепловозоремонтний завод» про стягнення заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Ленінського районного суду м.Полтави від 09 грудня 2009 року в задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в суді в розмірі 120 грн. 00 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 прохає скасувати рішення суду та ухвалити нове про задоволення її позовних вимог.

Вважає, що неповне з»ясування обставин справи судом першої інстанції призвело до винесення рішення, що суперечить нормам . матеріального та процесуального права. Зокрема вказує, що фактичний розрахунок по заробітній платі після попереднього рішення суду від 10.09.2009 року був здійснений 21.10.2009 року, а тому прохає стягнути додатково середньомісячний заробіток за цей період.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки , зазначені у статті 116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір підприємтсво , установа , організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за час затримки по день фактиичного розрахунку .

Відповідно до п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» № 13 від 24.12.1999 року , установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв»язку з затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства , установи , організації суми в день звільнення , коли ж він у цей день не був на роботі - наступного дня після пред»явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок , суд на підставі ст. 117 КЗпП України стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку , а при непроведенні його до розгляду справи - по день постанволення рішення.

Як вбачається з матеріалів справи , рішенням Ленінського районного суду м.Полтави від 10.09.2009 року задоволено позовну заяву ОСОБА_2 та стягнуто з ВАТ «Тепловозоремонтний завод» заборгованість по заробітній платі та вихідній допомозі в сумі 4494 грн. 38 коп., середній заробіток за час затримки розрахунку за період з часу звільнення до винесення судом рішення в сумі 4465 грн.60 коп., а всього 8959 грн.98 коп.

За таких обставин, суд першої інстанції вірно прийшов до висновку про відмову в позові, з урахуванням тих обставин, що середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні стягнуто рішенням суду з ВАТ «ТРЗ» у розмірі, визначеному станом на день постановлення рішення , а також того, що після ухвалення судового рішення між сторонами виникли правовідносини як стягувана і боржника , які регулюються нормами Закону України «Про виконавче провадження і не підпадають під дію ст. 117 КЗпП України.

Такий висновок місцевого суду ґрунтується на всебічно, повно і об»єктивно з»ясованих обставинах у даній справі; наданих сторонами та дослідженими в судовому засіданні доказами , на які суд і послався у рішенні.

Доводи в апеляційній скарзі ОСОБА_2 не спростовують правильного висновку місцевого суду і не дають підстав для скасування законного та обґрунтованого рішення суду , тому колегія суддів вважає, що підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, п.1 ч.І ст. 307, 308, 314,315 ЦПК України, колегія

суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Ленінського районного суду м.Полтави від 09 грудня 2009 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена протягом двох місяців з дня набрання нею законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду України.

Головуючий: підпис ОСОБА_3

Судді

Апеляційного суду : підписи ОСОБА_4

ОСОБА_1

Згідно: