Жовтневий районний суд м.Дніпропетровська
Справа № 2-632/2010
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

11 жовтня 2010 року Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді - Маймур Ф.Ф.

при секретарі - Величко О.М.

за участю: представників відповідачів ОСОБА_1, ОСОБА_2

відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5

представника третьої особи ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк», товариства з обмеженою відповідальністю "Восток 2003" про визнання договору поруки недійсним, за позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк», товариства з обмеженою відповідальністю "Восток 2003" про визнання договору поруки недійсним, за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк», товариства з обмеженою відповідальністю "Восток 2003" про визнання договору поруки недійсним, -

В С Т А Н О В И В :

19 січня 2009 року до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська надійшов позов Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» до ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_4, про стягнення заборгованості (том.1 а.с.4-9)

У судовому засіданні 14.04.2009 року ухвалою суду було залучено до розгляду справи у якості третьої особи - Товариство з обмеженою відповідальністю "Восток 2003"(том.1 а.с.51-52)

Також у провадженні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська перебували справи № 2-7898/2010 за позовом ОСОБА_5 до Відкритого акціонерного товариства «ВТБ Банк», товариства з обмеженою відповідальністю «Восток 2003» про визнання договору поруки недійсним, № 2-8078/2010 за позовом ОСОБА_4 до Відкритого акціонерного товариства «ВТБ Банк», товариства з обмеженою відповідальністю «Восток 2003» про визнання договору поруки недійсним та № 2-7895/2010 за позовом ОСОБА_3 до Відкритого акціонерного товариства «ВТБ Банк», товариства з обмеженою відповідальністю «Восток 2003» про визнання договору поруки недійсним( том. 2 а.с.226, том.3 а.с.6,118)

Ухвалою суду від 26 серпня 2010 року було обєднано в одне провадження цивільні справи № 2-632/2010 за позовом Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» до ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_4, третя особа товариство з обмеженою відповідальністю «Восток 2003», про стягнення заборгованості, № 2-7898/2010 за позовом ОСОБА_5 до Відкритого акціонерного товариства «ВТБ Банк», товариства з обмеженою відповідальністю «Восток 2003» про визнання договору поруки недійсним, № 2-8078/2010 за позовом ОСОБА_4 до Відкритого акціонерного товариства «ВТБ Банк», товариства з обмеженою відповідальністю «Восток 2003» про визнання договору поруки недійсним та № 2-7895/2010 за позовом ОСОБА_3 до Відкритого акціонерного товариства «ВТБ Банк», товариства з обмеженою відповідальністю «Восток 2003» про визнання договору поруки недійсним - обєднаній цивільній справі присвоєно номер № 2-632/2010(том.2 а.с.221)

Ухвалою суду від 11 жовтня 2010 року позов Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» до ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_4, третя особа товариство з обмеженою відповідальністю «Восток 2003», про стягнення заборгованості, в звязку з повторною неявкою у судове засідання позивача за первісним позовом, на підставі ч. 3 ст. 169, п. 3 ч.1 ст. 207 ЦПК України, залишено без розгляду(том 3 а.с.221-222)

У судовому засіданні 11.10.2010 року ухвалою суду було визначено вірне найменування відповідача, як Публічне акціонерне товариство «ВТБ Банк»(том 3, а.с.223-224)

Позивачі ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 та їх представники посилались у позовній заяві та у судовому засіданні на те, що між ними та ВАТ «ВТБ Банк» було начебто були укладені Договори поруки № 19/08-П-1, №19/08-П-2 та №19/08-П-3 від 19.06.2008 року, за умовами яких позивачі зобовязались солідарно відповідати перед ВАТ «ВТБ Банк» за виконання Товариством з обмеженою відповідальністю «Восток 2003» своїх обовязків за кредитним договором №19/08 від 11.06.2008 року в тому ж розмірі, що і ТОВ «Восток 2003», включаючи сплату кредиту, процентів, нарахованих за користування кредитом, пені та інших штрафних санкцій, але дані договори поруки ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не підписували, про їх існування не знали, підписи які є на договорах є підробленими, а тому позивачі звернулися до суду і просили визнати договори поруки № 19/08-П-1, №19/08-П-2 та №19/08-П-3 від 19.06.2008 року недійсними, а також стягнути з відповідача судові витрати(том 2 а.с. 229-231,том 3 а.с. 4-5, 116-117)

Позивачі та їх представники підтримали позовні вимоги в повному обсязі та просили їх задовольнити.

Відповідач у судове засідання свого представника не направив, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, за адресою як головного офісу ПАТ «ВТБ Банк» так і регіонального відділення відповідача у м. Дніпропетровську, про причини неявки суд не повідомив, за таких обставин суд вважає можливим розглянути дану цивільну справу у заочному порядку відповідно до вимог Глави 8 Розділу ІІІ ЦПК України (том 2 а.с. 202,205,214-215, том 3 а.с. 219-220).

Представник третьої особи підтримував позовні вимоги позивачів, зазначивши, що кредитний договір № 19/08 від 11.06.2008 року заключався між ТОВ «Восток 2003» та ПАТ «ВТБ Банк», але як поручителі ОСОБА_5, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 за даним договором не виступали, щодо спірних договорів поруки ТОВ «Восток 2003» нічого не відомо, тому просив позов задовольнити та визнати договори поруки недійсними.

Вислухавши пояснення відповідачів та їх представників, представника третьої особи, дослідивши матеріали даної цивільної справи, суд приходить до наступного висновку.

У судовому засіданні встановлено, що між Товариством з обмеженою відповідальністю «Восток-2003» та ВАТ «ВТБ Банк» було укладено кредитний договір № 19/08 від 11.06.2008 року на суму 22 000 000 (два мільйони) грн., зазначені обставини підтверджуються копією кредитного договору та не заперечення даного факту представником третьої особи ТОВ «Восток 2003» (том 1 а.с. 10-11).

Також судом встановлено, що в проваджені Прокуратури міста Дніпропетровська перебуває кримінальна справа №69091058, яке порушено за фактом підроблення договорів поруки № 19/08-П-1, №19/08-П-2 та №19/08-П-3 від 19.06.2008 року, укладених між ВАТ «ВТБ Банк» та ОСОБА_5, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст. 358 КК України. В ході досудового слідства по даній кримінальній справі було проведено почеркознавчу експертизу. Дані обставини підтверджуються письмовими доказами, наявними в матеріалах справи (том 1 а.с. 39).

Судом встановлено, що договори поруки № 19/08-П-1, №19/08-П-2 та №19/08-П-3 від 19.06.2008 року між Публічним акціонерним товариством «ВТБ Банк» та ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_3 не укладалися та не підписувалися, що підтверджується: висновком спеціаліста № 464-09 криміналістичного почеркознавчого дослідження документів Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз від 23.02.2009 року, виконаного за заявою ОСОБА_5, висновком судово-почеркознавчої експертизи № 69/04-16 від 23.02.2009 року по кримінальній справі №69091058 проведеній спеціалістом науково-дослідного експертно-криміналістичного центру при ГУМВД України в Дніпропетровській області, висновком почеркознавчої експертизи №2289-09 від 30 жовтня 2009 року по цивільній справі 2-632/10 (№2-2053/10), виконаної експертом Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз на підставі ухвали суду від 08.09.2009 року та висновком почеркознавчої експертизи №2411 від 17.05.2010 року по цивільній справі 2-632/10, виконаної експертом Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз на підставі ухвали суду від 10.03.2010 року (том 1 а.с. 40-50, 57-72, 172-183, том 2 а.с.165-181)

Правовідносини, які виникли між сторонами урегульовані нормами ЦК України.

Відповідно до ст..202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно ч.2 ст..207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно ч.1 ст..626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Статтею 639 ЦК України передбачено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами.

Частиною 1 статті 553 ЦК України, визначено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку.

Згідно ч.4 ст. 203 ЦК України правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

Відповідно до п.2 ч.1 ст..208 правочини між фізичною та юридичною особою, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу, належить до правочинів, які належить вчиняти у письмовій формі.

Відповідно до статей 229 - 233 ЦК правочин, здійснений під впливом помилки, обману, насильства, погрози, зловмисної домовленості представником однієї сторони з іншою стороною або внаслідок збігу тяжких обставин (кабальний правочин), є оспорюваним та може бути визнаний судом недійсним. Заявлені вимоги можуть бути задоволені, якщо доведені факти обману, насильства, погрози, зловмисної домовленості представника однієї сторони з іншою стороною або збіг тяжких для сторони обставин і наявність їх безпосереднього зв'язку із волевиявленням сторони вчинити правочин на вкрай невигідних для неї умовах.

Відповідно до ч.1 ст..216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Оцінюючи усі докази, які були дослідженні судом у судовому засіданні у їх сукупності, та приймаючи до уваги, що згідно неодноразових експертних досліджень різними спеціалізованими науковими установами факту письмового укладання між позивачами та ПАТ «ВТБ Банк» договорів поруки № 19/08-П-1, №19/08-П-2 та №19/08-П-3 від 19.06.2008 року, було доведено, що дані договори між сторонами не укладались, тобто ОСОБА_5, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 не підписували дані договори поруки і ними не вчинялися дії щодо набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків, суд приходить до висновку, що договори поруки № 19/08-П-1, №19/08-П-2 та №19/08-П-3 від 19.06.2008 року необхідно визнати недійсними, чим задовольнити позовні вимоги позивачів в повному обсязі.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат на підставі ст. 88 ЦПК України, враховуючи результат вирішення справи, суд вважає за необхідне судові витрати покласти на відповідача.

На підставі викладеного, ст..ст. 202-203, 207, 208, 215-216, 526, 610, 626, 639 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212, 213, 215 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В :

Визнати недійсним договір поруки №19/08-П-1 від 19 червня 2008 року укладений між Публічним акціонерним товариством «ВТБ Банк» та ОСОБА_3.

Визнати недійсним договір поруки №19/08-П-2 від 19 червня 2008 року укладений між Публічним акціонерним товариством «ВТБ Банк» та ОСОБА_4.

Визнати недійсним договір поруки №19/08-П-3 від 19 червня 2008 року укладений між Публічним акціонерним товариством «ВТБ Банк» та ОСОБА_5.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк»на користь ОСОБА_3 у рахунок повернення судового збору 8,50 грн. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи - 30 грн., а разом 38,50 грн.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк»на користь ОСОБА_4 у рахунок повернення судового збору 8,50 грн. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи - 30 грн., а разом 38,50 грн.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк»на користь ОСОБА_5 у рахунок повернення судового збору 8,50 грн. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи - 30 грн., а разом 38,50 грн.

Рішення суду набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 223 ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуте судом за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана відповідачем протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Заочне рішення суду може бути оскаржено позивачем протягом 10 днів з дня проголошення рішення шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя Ф.Ф. Маймур