Деснянський районний суд м.Чернігова
Деснянський районний суд м. Чернігова
у складі судді Логвіної Т.В.
при секретарі Тітовій О.Б.,
за участю представника позивача, відповідача та представника відповідача,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові цивільну справу за позовом відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Чернігові Чернігівської області до ОСОБА_1 про відшкодування страхових виплат,
06.07.2009 року позивач звернувся з позовом до відповідача про стягнення виплаченого потерпілому страхового відшкодування, мотивуючи свої вимоги тим, що позивачем виплачено потерпілій ОСОБА_2 страхове відшкодування на загальну суму 16 861 грн. 46 коп. на відшкодування шкоди, спричиненої нещасним випадком на виробництві. Оскільки відповідач ОСОБА_1 є власником джерела підвищеної небезпеки автомобіля, яким було завдано шкоди потерпілій, позивач просить стягнути з нього в порядку регресу виплачене страхове відшкодування, а також судові витрати.
У судовому засіданні представник позивача позов підтримав та наполягав на його задоволенні.
Відповідач та його представник в судовому засіданні позов не визнали.
Заслухавши пояснення та дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.
20 серпня 2006 року ОСОБА_3, знаходячись на території ринку «Ремзавод» по пр. Миру м. Чернігова, керуючи вантажним автомобілем ГАЗ - 53, державний номерний знак НОМЕР_1, грубо порушив вимоги п. п. 1.3, 1.5, 10.1, 10.9 Правил дорожнього руху, що стало причиною та умовою настання дорожньо - транспортної пригоди, внаслідок якої продавець ОСОБА_2 отримала тяжкі тілесні ушкодження, за ознакою небезпеки для життя.
Вироком Деснянського районного суду м. Чернігова від 03 жовтня 2007 року ОСОБА_3 визнано винним у скоєні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Відповідно до інформації ВДАІ Управління МВС України в Чернігівській області від 13.03.2007 року № 8/6 717 вх власником автомобіля ГАЗ 53, державний номерний знак НОМЕР_1 є ОСОБА_1.

21.08.2006 року роботодавцем потерпілої - суб'єктом підприємницької діяльності ОСОБА_4, призначена комісія з розслідування нещасного випадку, що стався з ОСОБА_2

За результатами розслідування 15 вересня 2006 року був складений акт розслідування нещасного випадку, що стався 20 серпня 2006 року о 08 год. 30 хв. у СПД ОСОБА_4 за формою Н-5 та акт про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом, за формою Н-1.

Відповідно до виписки з акту огляду МСЕК № 34/15 від 29.12.2006 року ОСОБА_2 встановлено 30 % стійкої втрати професійної працездатності за наслідками ушкодження здоров'я в результаті дорожньо - транспортної пригоди.

На підставі Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, що спричинили втрату працездатності» № 1105 від 23.09.1999 року (далі - Закон №1105) відділенням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Чернігові (далі - відділення Фонду в м. Чернігові) ОСОБА_2 призначені та виплачені страхові виплати на загальну суму 16 861,46 грн.

Відповідно до ст. 1191 Цивільного кодексу України, яка знаходиться у главі 82 цього кодексу, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Разом з тим, правовідносини, повязані зі страхуванням різних видів, регулюються нормами глави 67 ЦК України.

Стаття 993 ЦК України передбачає, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, яка одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

З аналізу даної норми випливає, що до страховика переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки про відшкодування шкоди, лише в разі виплати страхового відшкодування за договором майнового страхування, а в разі проведення страхових виплат за договором особистого страхування (життя, здоровя, працездатності, пенсійного забезпечення) таке право вимоги страховика до особи, відповідальної за заподіяння шкоди, не передбачене, що свідчить про те, що позов необґрунтований та задоволенню не підлягає.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 10, 60, 61, 88, 209, 212, 213, 215 ЦПК України, ст. ст. 993, 999 ЦК України, суд -

в и р і ш и в :

У задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя