АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 2а-84/10Головуючий у 1-й інстанції Томчук С.В.
Провадження № 22ц-1271/10 Доповідач - Кузьма Р.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 липня 2010 р. колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Кузьми Р.М.

суддів - Храпак Н. М., Лекан І. Є.,

при секретарі - Вийванко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою управління Пенсійного фонду України в Шумському районі Тернопільської області на постанову Шумського районного суду від 11 березня 2010 року в справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Шумському районі Тернопільської області про визнання дій неправомірними та стягнення недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до УПФ в Шумському районі Тернопільської області, в якому просить визнати дії відповідача неправомірними, стягнути з відповідача на її користь недоплачену щомісячну соціальну державну допомогу до пенсії за період 2009 року в сумі 1294,80 грн. та зобов'язати УПФ в Шумському районі Тернопільської області здійснити нарахування їй щомісячної державної соціальної допомоги, відповідно до Закону України " Про соціальний захист дітей війни".

Постановою Шумського районного суду від 11 березня 2010 року позов задоволено повністю.

Визнано дії УПФ в Шумському районі Тернопільської області по не нарахуванню та невиплаті позивачці надбавки, передбаченої ст.6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком за період часу з 18 лютого 2009 року по 31 січня 2010 року неправомірною.

Зобов'язано УПФ в Шумському районі Тернопільської області провести нарахування та виплату ОСОБА_1 до пенсії, як дитині війни на підставі ст.6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» / 30% мінімальної пенсії за віком/ за період часу з 18 лютого 2009 року по 31 січня 2010 року включно із врахуванням нарахованої та виплаченої, виходячи з мінімального розміру пенсії за віком, встановленого абз.1 ч.І ст.28 Закону України " Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

В апеляційній скарзі УПФ просить постанову суду скасувати, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши за матеріалами справи, доводами апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає.

Задовольняючи позовні вимоги, суд керувався тим, що УПФ як орган, якому делеговано повноваження щодо призначення і виплати пенсій та доплат до них, повинно було діяти відповідно до вимог ст. 6 ЗУ №2195-ІУ і здійснити позивачу відповідні нарахування, але в порушення вимог указаної статті таких нарахувань не проводило, чим і допустило протиправну бездіяльність.

З таким висновком суду слід погодитись, оскільки він відповідають вимогам чинного законодавства і грунтується на матеріалах справи.

Судом першої інстанції встановлено, що позивачка ОСОБА_1 отримує пенсію за віком та належить до категорії громадян, яким встановлено статус дитини війни.

В Законі України " Про Державний бюджет на 2009 рік" редакцією ст. 6 Закону України " Про соціальний захист дітей війн" не викладено в новій

редакції.

При нарахуванні соціальної допомоги дітям війни, починаючи із 1 січня 2009 року і по січень 2010 року включно відповідач керувався Постановою Кабінету Міністрів України № 530 від 28 травня 2008 року " Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян", якою зменшено розміри соціальної допомоги дітям війни в порівнянні із Законом України "Пра соціальний захист дітей війни".

Однак, суд, вважає, що, оскільки в 2008-2009-2010 роках Верховна ОСОБА_2 не уповноважувала Кабінет Міністрів України зменшувати розміри соціальної допомоги дітям війни, передбачені ст.6 Закону України " Про соціальний захист дітей війни" пенсій, ця постанова не може прийматися судом до уваги при визначені права позивача на отримання розміру соціальної допомоги, як дитина війни.

В 2009 році та в січні-лютому 2010 року - отримала по 49.80 грн. щомісячно, що складає 10% мінімальної пенсії за віком, яка мала відповідний розмір в кожний періодщро що відповідачем видано довідку № 145 від 15 лютого 2010 року.

Таким чином, позивачка не отримував належний розмір соціальної допомоги, а саме 30% відсотків мінімальної пенсії за віком за період часу 18 лютого 2009 року - 31 січня 2010 року включно.

За вказаних обставин та враховуючи, що позивач пропустив строк для звернення до суду, суд обгрунтовано прийшов до висновку, що позивачу з 18 лютого 2009 року по 31 січня 2010 року повинна була нараховуватись підвищена пенсія, яка передбачена для дітей війни. Відмова в такому нарахуванні та виплаті є протиправною бездіяльністю УПФ.

Доводи апелянта щодо правомірності своїх дій із посиланням на відсутність бюджетних коштів для повної реалізації програми з доплат дітям війни на увагу не заслуговують, оскільки питання фінансування цих видатків не є предметом цього спору.

Проблеми надання бюджетних коштів УПФ для виконання покладених на нього обов»язків у справах цієї категорії виходять за межі заявлених вимог і судом не розглядались.

Постанова суду відповідає вимогам чинних норм матеріального і процесуального права, тому підстав для її скасування немає. Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.307,308,313,315 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Шумському районі Тернопільської області відхилити.

Постанову Шумського районного суду від 11 березня 2010 року залишити без змін. ч

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі скарги безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_2