УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2010 року колегія суддів Судової палати в цивільних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

Головуючого судді: Богонюка М.Я.

Суддів: Приколоти Т.І., Федоришина А.В.

при секретарі: Гарванко М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 04 березня 2010 року, -

ВСТАНОВИЛА :

Оскаржуваним рішенням відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_1 до виконавчого комітету Дрогобицької міської ради, Комунального підприємства "Готель "Тустань", Комунального підприємства "Туристичний комплекс "Дрогобич", третя особа ОСОБА_2 про визнання протиправним та скасування розпорядження, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі.

Апелянт вважає, що рішення суду ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, при неповно з'ясованих обставинах, що мають значення для справи, а висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи. Стверджує, що судом першої інстанції не взято до уваги тієї обставини, що рішення Дрогобицького міськрайонного суду від 29 грудня 2008 року про поновлення його на роботі, фактично не виконане, і у відповідача не було правових підстав для його звільнення з роботи. Крім того, наказ про його звільнення підписаний неповноважною особою. Вважає, що має право на поновлення на роботі в новостворене підприємство "Туристичний комплекс "Дрогобич", яке є правонаступником КП "Готель "Тустань".

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін на підтримання та заперечення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи скарги, колегія суддів вважає, що така задоволенню не підлягає.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, ОСОБА_1 працював на посаді директора ДКП "Тустань" і з ним як керівником підприємства Виконавчим комітетом Дрогобицької міської ради було укладено контракт.

Розпорядженням в.о. міського голови від 17 березня 2008 року з внесеними змінами від 29 квітня 2008 року ОСОБА_1 було звільнено з роботи на підставі п. 8 ст. 36 КЗпП України у зв'язку з невиконанням вимог контракту.

Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду від 10 жовтня 2008 року визнано незаконним розпорядження від 17 березня 2008 року з внесенням змін від 29.04.2008 року та поновлено ОСОБА_1 на роботі. Рішення в цій частині допущено до негайного виконання.

Розпорядженням в.о. міського голови №531-р від 13 жовтня 2008 року ОСОБА_1 звільнено з роботи на підставі п. 8 ст. 36 КЗпП України у зв'язку з закінченням строку контракту.

Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду від 29 грудня 2008 року визнано незаконним розпорядження №531 р від 13 жовтня 2008 рок та поновлено ОСОБА_1 на попередній посаді.

Рішенням колегії суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Львівської області від 02 березня 2009 року, рішення Дрогобицького міськрайонного суду від 10 жовтня 2008 року скасовано та ухвалено нове рішення про відмову ОСОБА_1 в задоволенні позову про визнання незаконним розпорядження, поновленні на роботі та стягненні середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Рішення апеляційного суду залишено без змін ухвалою Верховного ОСОБА_2 України від 16 червня 2009 року.

Відмовляючи в задоволенні позову про визнання незаконним розпорядження міського голови Дрогобицької міської ради №98-р від 24 березня 2009 року "Про поновлення на посаді директора КП "Готель "Тустань" ОСОБА_1 та №99-р від 25 березня 2009 року "Про звільнення з посади директора комунального підприємства готель "Тустань" ОСОБА_1, поновленні на роботі та стягненні заробітної плати за час вимушеного прогулу, суд першої інстанції вірно виходив з того, що дані розпорядження були прийняті на виконання рішення суду (відповідно Дрогобицького міськрайонного суду від 29 грудня 2008 року та апеляційного суду Львівської області від 02 березня 2009 року) Зокрема поновлення на роботі 24 березня 2009 року на виконання рішення суду від 29.12.2008 року про поновлення на роботі, та звільнення з роботи з 25 березня 2009 року на виконання рішення апеляційного суду Львівської області від 02 березня 2009 року. А оскільки рішенням апеляційного суду встановлено, що первинне розпорядження міського голови від 17 березня 2008 року зі змінами від 29 квітня 2008 року "про звільнення ОСОБА_1 з роботи по ст. 36 п.8 КЗпП України у зв'язку з невиконання вимог контракту" прийняте з дотриманням вимог закону і позивача звільнено з роботи на законних підставах, то в міського голови були правові підстави для видачі розпорядження про звільнення з роботи позивача, який був поновлений на посаді на підставі рішення суду.

Безпідставними є покликання апелянта на те, що оспорювані розпорядження підписані неповноважною особою, оскільки встановлено, що дані розпорядження підписані першим заступником міського голови ОСОБА_2, який виконував обов'язки міського голови на час хвороби в.о. міського голови, а отже і був наділений повноваженнями міського голови.

ОСОБА_2 вірно встановлені фактичні обставини справи, правильно застосований матеріальний закон та дотримана процедура розгляду передбачена ЦПК України.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому така задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 303, 307 ч. 1 п. 1, 308 ч. 1, 314 ч. 1 п. 1, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 04 березня 2010 року, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена до Верховного ОСОБА_2 України протягом двох місяців з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий:

Судді: