Коломацький районний суд Харківської області
Справа № 2-75/10
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 липня 2010 року Коломацький районний суд Харківської області
в складі: головуючого судді - Лосєва Д.К.,
при секретарі - Рахімовій О.Б.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду с. Різуненкове цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики та сплату відсотків за прострочення грошового зобовязання,
В судовому засіданні представник позивачки за дорученням ОСОБА_3 позовні вимоги підтримав в повному обсязі та наполіг на їх задоволенні.
Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не зявилася, про час, день та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином і не повідомила суд про причини своєї неявки. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Суд, заслухавши думку представника позивачки, вивчивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Так, у відповідності до ст.ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі.
Згідно розписки, наданої ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_5, 31 грудня 2006 року відповідачка отримала від позивачки 22 000 доларів США строком на пять місяців, які зобовязалася повернути 01 травня 2007 року (а.с.05).
Згідно довідки №223/2010, виданої АТ Комерційним банком «Приватбанк» 23 квітня 2010 року офіційний курс по відношенню національної валюти української гривні до долару США станом на 23 квітня 2010 року становить 7,9250 гривні за 1 долар США (а.с.08).
Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, яки посвідчує передання йому позикодавцем визначеної кількості речей.
Відповідно ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу звязку.
Таким чином, факт написання та підписання ОСОБА_2 розписки та надання її ОСОБА_1 свідчить про вчинення правочину у письмовій формі та наявність у ОСОБА_2 перед ОСОБА_1 грошового зобовязання, відповідно до якого ОСОБА_2 зобовязалася в строк до 01 травня 2007 року повернути ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 22 000 доларів США, що складає 174 350 гривень з розрахунку 7, 9250 гривень за 1 долар США (офіційний курс Національного Банку України станом на 23 квітня 2010 року), які 31 грудня 2006 року ОСОБА_2 отримала в позику від ОСОБА_1
Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Враховуючи, що до теперішнього часу ОСОБА_2 взяте на себе грошове зобовязання перед ОСОБА_1 не виконала і допустила заборгованість в сумі 174 350 гривень, суд приходить до висновку про необхідність стягнення вказаної суми із відповідачки на користь позивачки.
У відповідності з вимогами ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання і боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
За таких обставин, враховуючи, що ОСОБА_2 прострочила виконання грошового зобовязання, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимоги позивачки стосовно стягнення з відповідачки на її користь грошової суми 5230,50 грн. в якості трьох процентів річних від простроченої суми.
Вимогу позивачки стосовно стягнення з відповідача на її користь витрат за надання юридичної допомоги, суд вважає такою, що не підлягає задоволенню, оскільки ця вимога не підтверджена в судовому засіданні належними доказами.
У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд стягує з ОСОБА_2 на користь позивачки витрати, повязані із сплатою нею при предявленні позову 120 гривень витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, а на користь держави державне мито в сумі 1700 гривень.
Керуючись ст.ст. ст.ст. 10, 11, 14, 27, 31, 213-215, 224-226 ЦПК України, ст. 207, 625, 1046-1047, 1049 ЦК України, суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, паспорт серії ММ №184925, виданий Московським МВ ХМУ УМВС України в Харківській області 10 березня 1999 року на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженку ІНФОРМАЦІЯ_4, проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, паспорт серії МК №286692 виданий УВМ Дзержинського РВ ХМУ УМВС України в Харківській області 30 серпня 1996 року заборгованість за договором позики в сумі 174350 (сто сімдесят чотири тисячі триста пятдесят) гривень, та 5230 (пять тисяч двісті тридцять) гривень 50 копійок в якості трьох процентів річних від простроченої суми, а також витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 (сто двадцять) гривень.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави державне мито в сумі 1700 (одна тисяча сімсот) гривень.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Коломацький районний суд шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом 10 днів з дня його проголошення і подання після цього протягом 20 днів апеляційної скарги з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: