АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2010 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді : Буленка О.О.

Суддів : Панченка О.О., Триголова В.М.,

При секретарі : Ачкасовій О.Н.,

розглянула у м. Полтаві цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 і її представника ОСОБА_4

на рішення Новосанжарського районного суду Полтавської області від 14 жовтня 2010 року

у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про вселення в житловий будинок, про .поділ майна, набутого за час спільного проживання, про відшкодування моральної та матеріальної шкоди, заподіяної злочинним діянням.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача Апеляційного суду, ОСОБА_1, -

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Новосанжарського районного суду Полтавської області від 14 жовтня 2010 року позов задоволено частково.

Вирішено провести розподіл будинку з господарськими будівлями, які знаходяться по вулиці Шкільній, 63 в селі Пристанційне Новосанжарського району Полтавської області.

Вселено ОСОБА_3 в житловий будинок по вулиці Шкільній, 63 в селі Пристанційне Новосанжарського району Полтавської області.

Виділено ОСОБА_3 на 1/ 2 частину будинку приміщення : кухню 1-1 площею 10,3 кв.м., кімнату 1-2 площею 7,5 кв.м., загальною площею 17,8 кв.м., на суму 10166 гривень, на веранді літ. а приміщення: частину веранди 1 площею 6,3 кв.м. на суму 2748 гривень.

По іншим будівлям: сарай літ. В вартістю 2534 грн., сарай літ. І вартістю 494 грн., вбиральню літ. Ж, вартістю 338 гривень, 1 / 4 частину колодязю № 1 вартістю 177 гривень, 1 / 2 частину огорожі № 2 вартістю 257 гривень, всього на загальну суму 16714 гривень, що менше необхідного на 2902 гривні.

Виділено ОСОБА_2 на 1/ 2 частину будинку приміщення: кімнату 1-3 площею 24,7 кв.м. на суму 14106 гривень, на веранді літ. а приміщення частину веранди 1 площею 6.3 кв.м. на суму 2748 гривень.

По іншим будівлям: літню кухню літ. Б вартістю 5230, 1 / 4 частину колодязю № 1 вартістю 177 гривень, 1 / 2 частину огорожі № 2 вартістю 257 гривень, всього на загальну суму 22517 гривень, що більше необхідного на 2902 гривні.

Перерозподілено ідеальні частки співвласників на будинок № 63 по вулиці Шкільна в селі Пристанційне Новосанжарського району Полтавської області.

Визнано за ОСОБА_3 право власності на цей будинок на 43/100 частин замість ? частини.

Визнано за ОСОБА_2 право власності на цей же будинок на 57/100 частин , замість ? частини.

Розподілено спільно придбане майно:

Виділено ОСОБА_3 комод вартістю 100 гривень, сервант вартістю 120 гривень, тумбочку вартістю 50 гривень, подушки 7 штук загальною вартістю 210 гривень, постільну білизну вартістю 120 гривень, велосипед вартістю 120 гривень, пральну машину вартістю 110 гривень, ватні ковдри 2 штуки загальною вартістю 140 гривень, 4 покривала загальною вартістю 250 гривень, ванну алюмінієву вартістю 40 гривень, електродуховку вартістю 120 гривень, 2 золоті перстні вартістю 1400 гривень, машинку закаточну вартістю 40 гривень, посуд вартістю 300 гривень, гроші в сумі 725 гривень, 30 курей вартістю 750 гривень, всього майна на зальну суму 4625 гривень.

Виділено ОСОБА_2 шифанер вартістю 200 гривень, диван-ліжко вартістю 150 гривень, деревяне ліжко вартістю 120 гривень, стіл вартістю 80 гривень, холодильник вартістю 150 гривень, тюль на вікна вартістю 350 гривень, ковдри 2 штуки загальною вартістю 240 гривень, полове покриття 3 куски загальною вартістю 450 гривень, всього майна на загальну суму 1740 гривень.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 судові витрати по справі: державне мито в сумі 589 ( п?ятсот вісімдесят ) гривень 31 копійку, інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 120 ( сто двадцять ) гривень, витрати на юридичну допомогу адвоката в сумі 500 ( п?ятсот ) гривень.

З рішенням суду не погодився ОСОБА_2 та подав на нього апеляційну скаргу, у якій просять його скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3

Апелянти вважають підставами для скасування рішення недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими та невідповідність висновків суду обставинам справи.

Окрім того, з рішенням суду не погодилася позивач ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_5, які подали на нього апеляційну скаргу, у якій просять рішення частково скасувати в частині відмови у задоволенні вимог щодо відшкодування моральної шкоди.

Апелянти вважають даний висновок суду таким, що не відповідає фактичним обставинам справи.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги не підлягають до задоволення за наступних підстав.

Відповідно п.1 ч.1 ст.307 ЦПК України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Згідно ч. 1 ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Так, судом першої інстанції вірно встановлено та не заперечується сторонами, що з жовтня 1998 року позивач почала проживати з відповідачем однією сім?єю в с. Деркачівка Новосанжарського району полтавської області, але в шлюбі вони не перебували.

Також, на підставі показів свідків та наявних у матеріалах справи доказів, вірно встановлено факт спільного проживання однією сім?єю з 1998 року, а в спірному будинку з 2001 року позивача ОСОБА_3Д, та відповідача ОСОБА_2 та ведення ним спільного господарства.

Відповідно до ст. 74 СК України визначено, що якщо жінка та чоловік проживають однією сім?єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об?єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка , які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюється положення глави 8 цього Кодексу.

Також судом встановлено, що в травні 2001 року в с. Пристанційне по вул.. Шкільній, 65 Новосанжарського району Полтавської області сторони купили будинок з господарськими будівлями та земельною ділянкою. У придбанні будинку сторонам допомагали батьки позивача, які, як вбачається з показів свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 домовлялися про продаж будинку.

Згідно показів ОСОБА_8 та ОСОБА_9, які є батьками позивача, підтверджується факт проживання сторін сім?єю та ведення спільного господарства, а також факт придбання будинку за спільні кошти, дві тисячі з яких були дані ними.

Згідно договору купівлі-продажу від 17 травня 2001 року ОСОБА_2 за чотири тисячі гривень купив у ОСОБА_10 житловий будинок з господарськими спорудами, що знаходиться за адресою: с. Пристанційне вул. Шкільна, 63, Новосанжарського району Полтавської області на земельній ділянці державного фонду.

В даний час позивач проживає у батьків, оскільки відповідачем вчиняються перешкоди у її та її доньці проживанні у спірному домоволодінню.

Відповідно до ч. 3 та ч. 4 ст. 368 ЦК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом, а також майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім?ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦК України у разі поділу майна, що є спільною сумісною власністю, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

З урахуванням викладеного, взявши до уваги висновки проведеної експертизи, а також роз?яснення Постанови Пленуму ВСУ від 21 грудня 2007 року № 11 Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя, суд обґрунтовано дійшов висновку про розподіл спільного майна подружжя.

Далі, встановивши, що постановою від 30 листопада 2009 року, винесеню ст. ДІМ Новосанжарського РВ ОСОБА_11, погодженою з начальником СВ Новосанжарського РВ ОСОБА_12, в порушенні кримінальної справи за заявою ОСОБА_3 про спричинення їй тілесних ушкоджень ОСОБА_2 відмовлено на підставі п. 2 ст. 6 КПК України, з урахуванням норм ст.1167 ЦК України та наданих позивачем доказів, вірним є висновок суду про відсутність підстав для задоволення вимог ОСОБА_3 про стягнення моральної шкоди.

В свою чергу, доводи апеляційних скарг не спростовують висновків суду, на те підтверджують належними доказами їх неправомірність.

Враховуючи викладене, судова колегія дійшла висновку про те, що судом першої інстанції з'ясовано всі обставини та надано їх належну правову оцінку. Порушень норм матеріального та процесуального права, які б могли призвести до зміни чи скасування рішення Новосанжарського районного суду Полтавської області від 14 жовтня 2010 року судовою колегією не встановлено.

Керуючись ст.ст.303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційні скарги ОСОБА_2 та ОСОБА_3 і її представника ОСОБА_4 - відхилити.

Рішення Новосанжарського районного суду Полтавської області від 14 жовтня 2010 року залишити без змін..

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя: _________ О.О. Буленко

Судді: ________О.О. Панченко _________В.М. Триголов