АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«16» грудня 2010 р. м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого: Височанської Н.К.

суддів: Галичанського А.Д., Яремка В.В.

секретар: Сторожук У.Є.

за участю: позивача ОСОБА_1, його представника ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання договору удаваним, визнання укладеним договору купівлі-продажу, визнання права власності на транспортний засіб, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2, яка діє в інтересах ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м.Чернівці від 18 листопада 2010 року, -

В С Т А Н О В И Л А :

У липні 2010 року позивач звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання договору удаваним, визнання укладеним договору купівлі-продажу та визнання права власності на транспортний засіб.

Посилався на те, що 27 вересня 2009 року він придбав у відповідача ОСОБА_4 на ринку автомобіль марки ВАЗ-21121, 2005 року випуску, кузов № ХТА 5878, державний номер НОМЕР_1, який зареєстрований Чернівецьким МРЕВ ВДАІ УМВС України в Чернівецькій області на ім»я ОСОБА_3 Під час розмови ОСОБА_4 йому пояснив, що декілька місяців тому він даний автомобіль придбав у відповідача ОСОБА_3, а останній оформив на нього генеральну довіреність, якою уповноважував його продати автомобіль за ціною та на умовах на його розсуд, зняти з обліку в ДАІ, керувати даним автомобілем та виконувати від його імені інші дії.

Оскільки автомобіль не був зареєстрований на ОСОБА_4, а транспортний засіб по технічному стану, ціні та іншим характеристикам підходив йому, він погодився придбати його і домовилися укласти з ним угоду про купівлю автомобіля шляхом оформлення на нього генеральної довіреності від імені власника автомобіля, яким являвся ОСОБА_3 Дана довіреність на його ім»я та дружину - ОСОБА_5 була виготовлена від імені ОСОБА_3 27 вересня 2009 року, на підставі якої, його, та ОСОБА_5 було уповноважено продати спірний автомобіль за ціною та на умовах на власний розсуд, а також страхувати, здати в оренду, передати в позичку, обміняти, експлуатувати, зняти з обліку та керувати даним автомобілем, вчиняти інші дії передбачені довіреністю.

Після посвідчення приватним нотаріусом довіреності від імені ОСОБА_3, він у присутності свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6 передав ОСОБА_4 5200 доларів США, що на той час становило 41635 грн. 36 коп., а ОСОБА_4 передав йому даний автомобіль, ключі від нього, свідоцтво про його реєстрацію та довіреність на його ім»я від імені ОСОБА_3

22 листопада 2009 року ОСОБА_3 скасував видане на його ім»я доручення та вилучили у нього спірний автомобіль.

Просив визнати договір доручення удаваним та визнати його договором купівлі-продажу автомобіля; визнати за ним право власності на спірний автомобіль.

Рішенням Шевченківського районного суду м.Чернівці від 18 листопада 2010 року в задоволенні позову відмовлено.

На рішення суду представник ОСОБА_2, яка діє в інтересах ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати і ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що між сторонами був укладений договір доручення, який був виконаний. Оскільки спірний автомобіль всупереч діючому законодавству не був знятий з обліку транспортних засобів, а тому позивач не довів що він бажав укласти саме договір купівлі-продажу транспортного засобу, а не доручення.

Такий висновок суду є вірним та таким, що зроблений на підставі повно та всебічно досліджених доказах, яким дана вірна юридична оцінка. Правильно застосовані норми матеріального права.

Так, згідно з п.2 постанови Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 року № 1338, якою затверджені Правила державної реєстрації та обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин на шасі, автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів та мотоколясок (далі - Правила), письмова форма договору купівлі-продажу автомобіля є обов'язковою для всіх юридичних і фізичних осіб.

Відповідно до п. 4 зазначених Правил перед відчуженням транспортний засіб повинен бути знятий з обліку в підрозділі ДАI.

Згідно з п. 44 цих Правил зняття з обліку транспортних засобів здійснюються після їх огляду в підрозділі ДАI на підставі заяви власника з поданням документа, що посвідчує його особу.

Спірний автомобіль не був знятий з обліку в органах ДАI, залишався зареєстрованим за відповідачем ОСОБА_3 Заява від останнього про зняття з обліку автомобіля не подавалась і його огляд органами ДАI не здійснювався.

Не надходила така заява й від ОСОБА_4 та позивача ОСОБА_1, які мали на те повноваження за дорученням від власника автомобіля ОСОБА_3

Пунктом 43 Правил передбачено, якщо транспортний засіб знімається з обліку у зв'язку з його відчуженням, у свідоцтві про реєстрацію (технічному паспорті) робиться відмітка про зняття з обліку транспортного засобу для реалізації в межах України.

До вчинення цих дій ОСОБА_3 не мав права відчужувати спірний автомобіль, а позивач його придбати.

Відповідно до п. 8 зазначених Правил правомірність придбання транспортного засобу підтверджується зазначеними в них документами, зокрема: довідкою-рахунком, виданою за формою згідно з додатком №1 до цих Правил, договором та іншими посвідченими в установленому порядку документами, що встановлюють право власності на автомобіль. Бланки довідок-рахунків є бланками суворого обліку і виготовляються в порядку, передбаченому постановою Кабінету Міністрів України від 19 квітня 1993 року №283.

Сукупність зібраних судом доказів свідчить про те, що в установленому порядку договір купівлі-продажу спірного автомобіля між його власником і ОСОБА_1 не укладався, а з огляду на викладене підстав набуття права власності на автомобіль за дорученням від 27 вересня 2009 року немає, оскільки суперечить вищезазначеним вимогам закону.

За своїм юридичним змістом договір доручення є договором про представництво, оскільки повірений зобов'язується діяти від імені довірителя.

Крім того, згідно зі ст. 1000 ЦК України на підставі зазначеного доручення позивач не мав права укласти угоду від імені особи, яку він представляє, у відношенні себе особисто.

Таким чином, висновки суду про безпідставність набуття права власності позивачем на спірний автомобіль грунтуються на вимогах закону.

Рішення суду відповідає нормам матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги не дають підстав для його скасування.

Керуючись ст..ст.303, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2, яка діє в інтересах ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м.Чернівці від 18 листопада 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України по розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: підпис

Судді: підписи

З оригіналом згідно:

Апеляційний суд Чернівецької області

м. Чернівці, вул. Емінеску, 4, 58002, (0372) 55-34-03