Справа № 2-1276/10
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 червня 2010 року м. Київ

Соломянський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Шевченко Л. В.,

при секретареві Прохоровій К. Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и в:

У січні 2010 року ПАТ «УкрСиббанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 (в подальшому відповідач-1), ОСОБА_2 (в подальшому відповідач-2) про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 17.06.2008 між позивачем і відповідачем-1 укладено договір про надання споживчого кредиту № 0, згідно з яким позивач надав відповідачеві-1 кредитні кошти в розмірі 50 000 доларів США, а відповідач-1 зобовязався їх прийняти, належним чином використовувати і повернути позивачеві у строк та на умовах, що передбачені договором.

Проте відповідач-1 порушив свої зобовязання в частині повернення кредиту та сплати процентів, що призвело до виникнення заборгованості, розмір якої станом на 19.11.2009 складає 52476,44 доларів США, що еквівалентно 419 332,14 грн.

З метою забезпечення виконання зобовязань відповідача-1 за кредитним договором між позивачем та відповідачем-2 укладено договір поруки № 211685 від 17.06.2008. Відповідно до умов договору поруки відповідач-2 зобовязався відповідати перед позивачем за виконання відповідачем-1 його зобовязань, що виникли з кредитного договору в повному обсязі, як існуючих на теперішній час, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому. Відповідальність відповідача-1 та відповідача-2 є солідарною.

Зважаючи на те, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону, позивач, скориставшись своїм правом щодо збільшення позовних вимог, просить суд стягнути солідарно з відповідачів заборгованість у сумі 54373,61 доларів США, що станом на 21.06.2010 становить 430 198,57 грн., а також понесені ним судові витрати.

У судовому засіданні представник позивача підтримала позов та просила його задовольнити у повному обсязі з підстав, наведених у позові.

Відповідач-2 та його представник проти позову заперечували та зазначили, що банк, як фінансова установа, може здійснювати кредитування валютних операцій в іноземній валюті при наявності банківської ліцензії та письмового дозволу НБУ. У той же час представник відповідача-2 зазначив, що погашення кредиту відповідачем-1 періодично здійснюється, однак не регулярно у звязку з тяжким матеріальним становищем, що виникло внаслідок світової фінансової кризи. З цих підстав просили у задоволенні позову відмовити.

Відповідач-1 у судове засідання не зявився у звязку з хворобою, що підтверджується листком непрацездатності № 057533. Сторони не заперечували проти розгляду справи у його відсутність.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які є у справі, суд приходить до наступних висновків.

Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Судом встановлено, що 17.06.2008 між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 укладено договір про надання споживчого кредиту № 0, згідно з яким банк надав позичальнику кредит у розмірі 50 000 доларів США, а останній зобовязався погасити кредит і сплатити проценти за користування ним на умовах та в порядку, визначених договором (п. 1.1. кредитного договору). Сторони домовилися, що процентна ставка складає 15 % річних (п.1.3.1 кредитного договору). Згідно з п. 4.1 зазначеного договору за порушення позичальником термінів повернення кредиту та/або термінів сплати процентів банк має право вимагати від позичальника додатково сплатити пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.

Відповідно до ч. 2 п. 1.1. Статуту в редакції від 27.10.2009 рішенням Загальних Зборів Акціонерів від 27.10.2009 Акціонерний комерційний інноваційний банк «УкрСиббанк» у звязку з приведенням своєї діяльності у відповідність до норм Закону України «Про акціонерні товариства» змінив своє найменування на Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», яке виступає правонаступником по всіх правах та зобовязаннях Акціонерного комерційного інноваційного банку «УкрСиббанк» (а.с. 53). Зміна найменування юридичної особи підтверджується також копією свідоцтва про державну реєстрацію № 423320 (а.с. 45-46) та копією довідки з ЄДРПОУ № 313572 (а.с. 47-48).

Згідно з ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Свої зобовязання за договором позивач виконав належним чином, зокрема, видав відповідачу-1 грошові кошти у розмірі 50 000 доларів США.

Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Однак відповідач-1 систематично порушував свої зобовязання, що підтверджується розрахунком заборгованості, наданим позивачем, згідно з яким станом на 21.06.2010 заборгованість відповідача-1 за кредитним договором складає 54373,61 доларів США (430198,57) грн., з яких:

47490,79 доларів США (375 742,38 грн.) заборгованість за кредитом;

5910,48 доларів США (46763,13 грн.) заборгованість по процентам за користування кредитом;

71,95 доларів США (569,27 грн.) пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом;

900,39 доларів США (7 123,79грн.) пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам за користування кредитом.

Наданий позивачем розрахунок заборгованості складений та завірений відповідно до вимог чинного законодавства.

Відповідно до ст. 599 ЦК України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Сторони погодили, що банк надає позичальнику кредит строком до 18.06.2018 (п. 1.2.2 кредитного договору). Відповідно до додаткової угоди № 1 до договору про надання споживчого кредиту, укладеної 05.02.2009 між позивачем і відповідачем-1, повернення кредиту та сплата процентів здійснюється шляхом щомісячної сплати ануїтетних платежів. Розмір ануїтетного платежу складає 630 доларів США, день сплати ануїтетного 05 число кожного календарного місяця строку кредитування (а.с. 26).

Відповідно до ст. 1052 ЦК України, положення якої згідно з ч. 2 ст. 1054 цього Кодексу застосовуються до відносин за кредитним договором, у разі невиконання позичальником обов'язків, встановлених договором позики, щодо забезпечення повернення позики, а також у разі втрати забезпечення виконання зобов'язання або погіршення його умов за обставин, за які позикодавець не несе відповідальності, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів, якщо інше не встановлено договором.

Згідно з п. 3.1.3 кредитного договору банк має право вимагати від позичальника дострокового повернення всієї наданої йому суми кредиту та сплати процентів за користування ним, змінивши при цьому терміни повернення кредиту та плати за кредит у сторону зменшення у разі порушення позичальником умов цього договору та/або настання будь-якої події, що може погіршити фінансовий стан позичальника та/або вплинути на його здатність або бажання виконувати власні зобовязання за цим договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

Позивач звертався до відповідачів з вимогами щодо виконання ними своїх зобовязань, а саме, вих. № 135-28/84 від 05.08.2009, вих. № 135/28-83 від 05.08.2009, вих. № 135-28/85 від 05.08.2009 (а.с. 65-67), однак зазначені вимоги залишилися без відповіді.

Частиною 1 статті 553 ЦК України передбачено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Встановлено, що 17.06.2008 між АКІБ «УкрСиббанк» (кредитором) та ОСОБА_2 (поручителем) укладено договір поруки № 211685, згідно з яким поручитель зобовязався перед кредитором відповідати за невиконання ОСОБА_1 (боржником) усіх його зобовязань перед кредитором, що виникли за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 17.06.2008 у повному обсязі, як існуючих на теперішній час, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому (п. 1.1 договору поруки); поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, за всіма зобовязаннями останнього за кредитним договором, включаючи повернення основної суми боргу (в т.ч. суми кредиту, регресу), сплату процентів, комісій, відшкодування можливих збитків, сплату пені та інших штрафних санкцій, передбачених умовами кредитного договору (п. 1.3 договору поруки); відповідальність поручителя і боржника є солідарною (п. 1.4 договору поруки).

Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Солідарний обовязок боржників передбачений ст. 543 ЦК України, згідно з якою у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Кредитор, який одержав виконання обов'язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників. Солідарні боржники залишаються зобов'язаними доти, доки їхній обов'язок не буде виконаний у повному обсязі.

Отже, враховуючи вищезазначене, відповідач-2 також є зобовязаним перед позивачем, як солідарний боржник.

Повно та всебічно зясувавши обставини справи, оцінивши докази, які є у матеріалах справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, тому підлягають задоволенню.

З урахуванням задоволення позовних вимог відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача, підлягають стягненню судові витрати в розмірі 1700 грн. судового збору та 120,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Керуючись ст. ст. 526, 543, 553, 554, 599, 610, 612, 625, 1052, 1054 ЦК України, ст. ст. 3, 4, 10, 11, 57-60, 88, 169, 209, 212-215, 218, 223, 224-226 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

Позов Публічного акціонерного товариства УкрСиббанк» задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства УкрСиббанк» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № НОМЕР_1 від 17 червня 2008 року в сумі 54 373,61 доларів США, що станом на 21 червня 2010 року згідно з офіційним курсом НБУ еквівалентно 430 198 гривень 57 копійок.

Стягнути з солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства УкрСиббанк» судовий збір у сумі 1700 гривень та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 120 гривень.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду міста Києва через суд першої інстанції шляхом подання заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви протягом десяти днів з дня проголошення рішення або протягом двадцяти днів з дня подання заяви про апеляційне оскарження.

Головуючий