РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2-1037/10

номер провадження -

24 вересня 2010 року м. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

Головуючої судді М.В. Матвієнко,

при секретарі Н.Г. Ліщині

розглянувши на відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дочку, яка продовжує навчання.

Свої позовні вимоги позивачка мотивує тим, що з квітня 1991 року по 09 квітня 1996 року вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем по справі ОСОБА_2 Від даного шлюбу вони мають спільну дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. До повноліття дочки відповідач сплачував аліменти на утримання дочки згідно рішення суду. Але після того, як дочці виповнилося 18 років, відповідач ухиляється від свого обовязку по утриманню своєї дочки. На даний час дочка навчається на І-му курсі Національного медичного університету імені ОСОБА_4 на денній формі навчання за державним замовленням. Зі вступом дочки до навчального закладу стали відчутними матеріальні труднощі. Адже доводиться жити на одну заробітну плату, якої не вистачає на проживання позивачки та її дочки, крім того, з позивачкою проживають її непрацездатні батьки, які також потребують матеріальної допомоги. І цих грошей їм повинно вистачати і на їжу, і на одяг, і на оплату за комунальні послуги, і на оплату за гуртожиток та проживання дочки в м. Київ. Всі намагання переконати відповідача в тому, що його допомога потрібна дочці, виявилися марними. Враховуючи те, що відповідач спроможний та повинен надавати таку допомогу, оскільки інших дітей в нього немає, стягнень по виконавчих листах з нього не проводиться, позивачка вимушена звернутися до суду з вказаним позовом.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримала свій позов та просила стягувати із відповідача ОСОБА_2 аліменти на утримання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка продовжує навчання, в розмірі 800 грн., щомісяця починаючи з дня предявлення позову і до закінчення дочкою навчання 30.06.2015 року.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов визнав частково та пояснив, що він згідний сплачувати аліменти на утримання дочки в сумі 250 грн. щомісячно, мотивуючи свою позицію тим, що п. 1 ст. 199 Сімейного кодексу України передбачає можливість не стягнення аліментів в даному випадку, оскільки: «Якщо повнолітні дочка… продовжують навчання… батьки зобовязані утримувати їх… за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу», а він перебуває в складному матеріальному становищі, оскільки не працює з 1995 року, має тимчасові заробітки, крім того має на утриманні непрацездатну матір та здійснює за нею догляд. Його дочка ОСОБА_3 є повнолітньою та працездатною, а тому має можливість мати власний заробіток, а навчаючись за державним замовленням має отримувати стипендію, а не отримує вона стипендію в звязку з низькою успішністю. Крім того, її мати має хороший заробіток, а тому має можливість утримувати дочку самостійно.

Суд, вивчивши матеріали справи та заслухавши пояснення та доводи сторін, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи із наступного:

Так, судом було встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії І-СР № 111128 від шлюбу ОСОБА_2 та ОСОБА_5 народилася дитина дочка ОСОБА_3

Згідно довідки № 626 від 29.04.2010 року вбачається, що ОСОБА_3 дійсно навчається на І курсі медичного факультету № 2 денної форми навчання Національного медичного університету ім. О.О. Богомольця з терміном навчання до 30.06.2015 року.

Таким чином ці обставини вказують на те, що ОСОБА_3, хоч і досягла повноліття 14.09.2009 року, але у звязку з продовженням навчання потребує матеріальної допомоги з боку батьків на яку вона має право на підставі ст. 199 СК України. Також, як було встановлено судом таку допомогу своїй дочці ОСОБА_3 надає її мати позивач по справі ОСОБА_1, сплачуючи за проживання дитини в гуртожитку, що підтверджується платіжними документами, дослідженими в суді. Водночас, не зважаючи на те, що ст. 190 СК України передбачає обопільний обовязок обох батьків по утриманню повнолітніх дітей, що продовжують навчання, судом було встановлено, що відповідач ОСОБА_2 такої матеріальної допомоги дочці на даний час не надає.

Відповідач являється працездатною особою, має тимчасові заробітки, від яких отримує мінливий дохід, який не перевищує середній дохід позивачки, розмір якого у останньої складає 2670,00 грн. Тому належить стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання повнолітньої дочки в звязку з навчанням у навчальному закладі з дня предявлення позову до суду і до досягнення нею 23-х річного віку, тобто до 14.09.2014 року, вимога ж позивачки про стягнення аліментів до часу закінчення дочкою навчання, тобто до 30.06.2015 року не підлягає до задоволення, оскільки стаття 199 СК України передбачає обовязок батьків утримувати повнолітню дитину, яка продовжує навчання до досягнення 23 - років. При цьому суд відхиляє доводи відповідача про його неспроможність сплачувати завелику суму аліментів на утримання дочки з тих підстав, що він здійснює догляд за своєю матірю, а у позивачка має кращі матеріальні можливості для утримання їх дочки, бо згідно ст. 199 СК України закон покладає обовязок по утриманню повнолітніх дітей, що продовжують навчання на обох батьків і пріоритетів нікому не передбачено.

Водночас, визначений позивачкою розмір аліментів у вигляді 800 грн. - належить зменшити, враховуючи, що на час розгляду справи судом розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно до Закону України Про Державний бюджет України на 2010 рік з 01 липня 2010 року становить 907 грн., які в рівних частках мають надавати на утримання дитини обоє батьків, але при цьому суд, визначаючи розмір аліментів враховує й ту обставину, що відповідач не має стабільного заробітку, а частину доходу одержує в натурі від ведення сільського господарства, і тому визначає до сплати суму в розмірі 300 грн.

Крім того, зважаючи на ту обставину, що ст. 199 СК України передбачає право повнолітніх дітей, що навчаються, на їх утримання лише під час того, коли вони продовжують навчатися, то аліменти у визначеному судом розмірі належить стягувати без урахування часу перебування ОСОБА_3 на канікулах чи в академічній відпустці, коли вона сама матиме реальну можливість тимчасово працевлаштуватися та забезпечувати себе самостійно.

Частково задовольняючи позов, суд стягує з відповідача на користь держави державне мито в сумі 51 грн., від якого при подачі заяви була звільнена позивачка та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 120 грн.

Суд вважає, що рішення підлягає до негайного виконання в частині стягнення аліментних платежів за один місяць.

Керуючись вищевикладеним та ст. ст. 60, 212, 213, 214, 215, ЦПК України, ст. ст. 182, 190, 199, 200 СК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягувати із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, яка є повнолітньою та продовжує навчання, на період її навчання до 14.09.2014 року, тобто до досягнення нею 23 років, починаючи з 27.05.2010р. в розмірі 300 грн. щомісячно, але без урахування часу перебування її на канікулах чи в академічній відпустці, а саме за виключенням липня, серпня щорічно.

Стягнути із ОСОБА_2 державне мито в рахунок місцевого бюджету м. Золотоноша в розмірі 51 гривень та інформаційно-технічні витрати за розгляд справи в суді в розмірі 120 гривень на рахунок УДК в м. Золотоноша.

Рішення допустити до негайного виконання на підставі п. 1 ст. 367 ЦПК України у межах суми платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Черкаської області через Золотоніський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя М. В. Матвієнко