Ленінський районний суд м. Запоріжжя
Справа №2- 1548/2010р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2010 р.

Ленінський районний суд м. Запоріжжя в складі:

- головуючого судді Дюженко Л.А., ,

- при секретарі Волощиної М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3, про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, про встановлення факту прийняття спадщини, про встановлення факту належності заповіту,

ВСТАНОВИВ:

У позовній заяві зазначено, що батько позивачки ОСОБА_4 помер 23 вересня 2000 року.

Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді 1/2 частки житлового будинку № 5 по вул. Палія в м.Запоріжжі із надвірними будовами. Означений житловий будинок належить ОСОБА_4, який помер 23 вересня 2000 року та ОСОБА_2 в рівних частках на підставі договору купівлі-продажу від 24.07.1974р.

Житловий будинок № 5 розташований на земельній ділянці площею 598,4 м2. Крім житлового будинку, позначеного на плані літерою «А-1», на земельній ділянці також знаходяться сіні «а1», літня кухня «Б-1», вбиральня «В», колодязь «К», паркан № 1 та водогін. Загальна площа будинку складає 38,84 м2, жила -29,11 м2.

На випадок своєї смерті ОСОБА_4 склав заповіт, посвідчений 22 січня 1988 року державним нотаріусом Другої Запорізької державної нотаріальної контори та зареєстрований в реєстрі за № 2-297. Згідно цього заповіту спадкоємицею 1/2 частки житлового будинку № 5 по вул. Палія в м. Запоріжжі є позивачка ОСОБА_1. З заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори у встановлений законом строк позивачка не зверталася, проте згідно зі ст.549 ЦК України в ред. 1963 р., що діяв на момент прийняття спадщини, вона фактично прийняла спадщину, оскільки доглядає за будинком, здійснює там необхідні ремонтні роботи, сплачує комунальні платежі. Всі правовстановлюючі документи на житловий будинок та ключі від будинку знаходяться у позивачки, що також свідчить про прийняття нею спадщини. Крім того, до позивачки в порядку спадкування перейшли і особисті речі її батька, а саме: швейна машинка «Зінгер», килим розміром 1,5х2м, годинник настінний.

Друга державна нотаріальна контора м. Запоріжжя відмовили позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки вона не звернулася у 6-місячний строк до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Крім того, у заповіті прізвище позивачки записано як «Артемьева», а в паспорті громадянина України зазначено «Артем'єва». Позивачка вважає, що ця різниця пояснюється тим, що заповіт друкувався на друкарській машинці, де відсутні літера «є» та апостроф. В позивачки немає іншої можливості отримати правовстановлюючі документи на частку будинку, тому вона вимушена звернутися з цим позовом до суду.

Позивачка вважає, що за нею має бути визнано право власності на 1/2 частку житлового будинку № 5 по вул. Палія у м. Запоріжжі в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4.

Спадкоємцями за законом ОСОБА_4 є його дружина ОСОБА_2, яка проживала з ним на момент його смерті, у зв'язку з чим має бути притягнута до участі у справі у якості відповідачки, та син ОСОБА_3, який не проживав разом із батьком та не звертався до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Позивачка вважає, що ОСОБА_3 має бути притягнутий у якості третьої особи.

Довідку про вартість спірного житлового будинку ОП "ЗМБТІ" надали позивачці станом на 15.12.1986 р., тобто ще в карбованцях. Після проведення 01.04.2010 р. інвентаризації вищевказаного будинку, була визначена його вартість, яка склала 72441 гривню

Оскільки спадщина після смерті ОСОБА_4 відкрилася та була прийнята позивачкою у 2000 році, то згідно прикінцевих положень до ЦК 2003 р. цивільна справа в частині підстав та порядку спадкування після смерті ОСОБА_4 має бути розглянута за нормами ЦК у редакції 1963 року.

Оскільки встановлення факту прийняття спадщини та належності заповіту пов'язано з вирішенням спору про право, то згідно зі ст.235 ЦПК України справа вирішується в позовному провадженні.

На підставі викладеного, позивачка просить суд встановити факт прийняття нею, ОСОБА_1, спадщини після смерті ОСОБА_4; встановити факт належності їй, ОСОБА_1, заповіту, складеного ОСОБА_4 та посвідченого Другою державною нотаріальною конторою м.Запоріжжя 22 січня 1988 року, зареєстрованого в реєстрі за № 2-297 та визнати за нею, ОСОБА_1, право власності на 1/2 частку житлового будинку № 5 по вул.Палія в м.Запоріжжі в порядку спадкування з заповітом після смерті ОСОБА_4, померлого 23.09.2000р.;

Відповідачка ОСОБА_2 проти позову не заперечує, на спадок не претендує, своєю заявою, просить суд справу розглянути в її відсутності.

Третя особа - ОСОБА_3 не заперечує проти позову.

Суд, оцінивши і дослідивши докази по справі, вислухавши пояснення сторін, оглянувши наступні докази: договір купівлі-продажу будинку; заповіт; свідоцтво про смерть ОСОБА_4; свідоцтво про шлюб ОСОБА_4 та ОСОБА_2; свідоцтво про народження ОСОБА_3 та ОСОБА_5; свідоцтво про шлюб ОСОБА_5 та ОСОБА_6; технічний паспорт на спірний будинку .- вважає, що позов підлягає задоволенню і ось чому.

Відповідно до ст. 256 ЦПК України судом встановлюються факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення, у тому числі і факти родинних відносин.

Оскільки встановлення факту прийняття спадщини та належності заповіту пов'язано з вирішенням спору про право, то згідно зі ст.235 ЦПК України справа вирішується в позовному провадженні.

Судом встановлено, що після смерті батька позивачки ОСОБА_4, який помер 23 вересня 2000 року, відкрилася спадщина у вигляді 1/2 частки житлового будинку № 5 по вул. Палія в м.Запоріжжі із надвірними будовами. Означений житловий будинок належить ОСОБА_4 та ОСОБА_2 в рівних частках на підставі договору купівлі-продажу від 24.07.1974р., посвідченого державним нотаріусом Другої Запорізької державної нотаріальної контори ОСОБА_7 та зареєстровано в реєстрі за № 6019. У встановленому законом порядку право власності на зазначений житловий будинок було зареєстровано в ЗМБТІ.

Житловий будинок № 5 розташований на земельній ділянці площею 598,4 м2. Крім житлового будинку, позначеного на плані літерою «А-1», на земельній ділянці також знаходяться сіні «а1», літня кухня «Б-1», вбиральня «В», колодязь «К», паркан № 1 та водогін. Загальна площа будинку складає 38,84 м2, жила-29,11 м2.

На випадок своєї смерті ОСОБА_4 склав заповіт, посвідчений 22 січня 1988 року державним нотаріусом Другої Запорізької державної нотаріальної контори та зареєстрований в реєстрі за № 2-297. Згідно цього заповіту спадкоємицею 1/2 частки житлового будинку № 5 по вул. Палія в м. Запоріжжі є позивачка ОСОБА_1. З заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори у встановлений законом строк позивачка не зверталася, проте згідно зі ст.549 ЦК України в ред. 1963 р., що діяв на момент прийняття спадщини, вона фактично прийняла спадщину, оскільки доглядає за будинком, здійснює там необхідні ремонтні роботи, сплачує комунальні платежі. Всі правовстановлюючі документи на житловий будинок та ключі від будинку знаходяться у позивачки, що також свідчить про прийняття нею спадщини. Крім того, до позивачки в порядку спадкування перейшли і особисті речі її батька, а саме: швейна машинка «Зінгер», килим розміром 1,5х2м, годинник настінний.

Друга державна нотаріальна контора м. Запоріжжя відмовили позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки вона не звернулася у 6-місячний строк до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Крім того, у заповіті прізвище позивачки записано як «Артемьева», а в паспорті громадянина України зазначено «Артем'єва». Суд вважає, що ця різниця пояснюється тим, що заповіт друкувався на друкарській машинці, де відсутні літера «є» та апостроф. В позивачки немає іншої можливості отримати правовстановлюючі документи на частку будинку, тому вона вимушена була звернутися з цим позовом до суду.

Суд вважає, що за позивачкою має бути визнано право власності на 1/2 частку житлового будинку № 5 по вул. Палія у м. Запоріжжі в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4.

Спадкоємцями за законом ОСОБА_4 є його дружина ОСОБА_2, яка проживала з ним на момент його смерті, та син ОСОБА_3, який не проживав разом із батьком та не звертався до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, які на спадок не претендують.

Оскільки спадщина після смерті ОСОБА_4 відкрилася та була прийнята позивачкою у 2000 році, то згідно прикінцевих положень до ЦК 2003 р. цивільна справа в частині підстав та порядку спадкування після смерті ОСОБА_4 має бути розглянута за нормами ЦК у редакції 1963 року.

На підставі викладеного, суд вважає за можливе встановити факт прийняття ОСОБА_1, спадщини після смерті ОСОБА_4; встановити факт належності їй, ОСОБА_1, заповіту, складеного ОСОБА_4 та посвідченого Другою державною нотаріальною конторою м.Запоріжжя 22 січня 1988 року, зареєстрованого в реєстрі за № 2-297 та визнати за нею, ОСОБА_1, право власності на 1/2 частку житлового будинку № 5 по вул.Палія в ОСОБА_8 в порядку спадкування з заповітом після смерті ОСОБА_4, померлого 23.09.2000р.;

Керуючись ст.ст.6, 524, 548, 549, 562 ЦК України в ред. 1963р., ст.ст.137, 256-259 ЦПК України, ст. ст. 10, 60, 212,213,256 п.1 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Вважати встановленим факт прийняття ОСОБА_1, спадщини після смерті ОСОБА_4, який помер 23 вересня 2000 року

Вважати встановленим факт належності ОСОБА_1, заповіту, складеного ОСОБА_4 та посвідченого Другою державною нотаріальною конторою м. Запоріжжя 22 січня 1988 року, зареєстрованого в реєстрі за № 2-297.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частку житлового будинку № 5 по вул. Палія в м. Запоріжжі в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4, померлого 23.09.2000року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Запорізької області шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Головуючий