Жовтневий районний суд м.Дніпропетровська
№ 2- 119
09 березня 2010 року Жовтневий районний суд
у складі: головуючого
судді Антонюка О.А.
при секретарі Ткаченко Л.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична фірма «Правник» до ОСОБА_1 і ОСОБА_2, треті особи Дніпропетровська обласна державна адміністрація та головне управління юстиції у Дніпропетровській області про оспорювання права на видання газети та про визнання недійсним свідоцтва, -
ТОВ «Юридична фірма «Правник» 22 вересня 2006 року звернулося до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_1 і ОСОБА_2 про оспорювання права на видання газети та про визнання недійсним свідоцтва. Позивач в своїх позовних вимогах, а його представник в ході судового засідання посилався на те, що відповідачі не приймали ніякої участі в створенні фірмової марки та логотипу газети «Дніпро вечірній» і не мають ніякого іншого відношення до цього питання, у них немає для цього навіть відповідної підготовки та кваліфікації, але намагаються через інші суди довести своє відношення до цього питання, тому позивач вимушений захищатися і звернувся до суду з позовом про оспорювання права відповідачів на видання газети «Дніпро вечірній» та про визнання недійсним свідоцтва на цю газету, що оформлювали відповідачі. Позивач намагався владнати це питання в добровільному позасудовому порядку, неодноразові звернення до відповідачів з вказаними питаннями ні до чого не призвели, відповіді від них вони не отримали. Вважає такі дії відповідачів протиправними і просив визнати відповідача ОСОБА_1 таким, що не має авторського права на твір щодо графічного зображення марки обслуговування та логотипу газети «Дніпро вечірній» та визнати в цій частині недійсним свідоцтво про реєстрацію цього авторського права від 13 січня 2006 року, задовольнивши позов в повному обсязі.
Відповідачі ОСОБА_1 і ОСОБА_2 в судове засідання не зявилися, про день та час розгляду справи повідомлялися належним чином, про причини неявки суду не повідомили. Суд вважає можливим розгляд справи без відповідачів згідно ст. 169 ЦПК України і винесення заочного рішення згідно ст. 224 ЦПК України.
Представники третіх осіб Дніпропетровської обласної державної адміністрація та головного управління юстиції у Дніпропетровській області в судове засідання не зявилися, про день та час розгляду справи повідомлялися належним чином, про причини неявки суду не повідомили. Суд вважає можливим розгляд справи без участі представників вказаних третіх осіб згідно ст. 169 ЦПК України
Вислухавши пояснення представника позивача, оцінивши надані і добуті докази, перевіривши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги не обґрунтованими і не підлягаючими задоволенню.
Відповідно до ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 08 червня 2007 року по справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_28, ОСОБА_29, ОСОБА_30 до ОСОБА_1, ТОВ «Редакція газети «Дніпро вечірній», головного управління юстиції в Дніпропетровській області, ОСОБА_31, ОСОБА_32, ОСОБА_33 і ОСОБА_34 про поновлення трудових прав, визнання недійсним договору, визнання недійсними перереєстрацію і свідоцтва та зобовязання провести певні дії позовні вимоги задоволено та визнано недійсним договір від 19 жовтня 2006 року про перереєстрацію у державних органах юстиції друкованого видання газети «Дніпро вечірній», що був посвідчений 19 жовтня 2006 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_35 та зареєстрований в реєстрі за № 1981, визнано незаконною перереєстрацію друкованого засобу масової інформації газети «Дніпро вечірній», яку було проведено 19 жовтня 2006 року головним управлінням юстиції в Дніпропетровській області на підставі заяви ОСОБА_1, ОСОБА_31, ОСОБА_32, ОСОБА_33 і ОСОБА_34, визнано недійсним свідоцтво про державну реєстрацію друкованого засобу масової інформації серії ДП № 1331-66 ПР від 19 жовтня 2006 року, виданого головним управлінням юстиції в Дніпропетровській області ОСОБА_1, ОСОБА_31, ОСОБА_32, ОСОБА_33 і ОСОБА_34, визнано недійсним договір від 31 жовтня 2006 року про правонаступництво друкованого видання газети «Дніпро вечірній», укладений між ОСОБА_1, ОСОБА_31, ОСОБА_32, ОСОБА_33 і ОСОБА_34 з одного боку і ТОВ «Редакція газети «Дніпро вечірній» з другого боку, що був посвідчений 09 листопада 2006 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Римською А.В. та зареєстрований в реєстрі за № 5837, визнано недійсним свідоцтво про державну реєстрацію друкованого засобу масової інформації серії ДП № 1339-74 ПР від 15 листопада 2006 року, виданого головним управлінням юстиції в Дніпропетровській області товариству з обмеженою відповідальністю «Редакція газети «Дніпро вечірній», визнано дійсним свідоцтво про державну реєстрацію друкованого засобу масової інформації серії ДП № 11 від 05 листопада 1993 року, виданого колективу журналістів газети «Дніпро вечірній», зобовязано головне управління юстиції в Дніпропетровській області повернути журналістському колективу колективного підприємства «Редакція газети «Дніпро вечірній» оригінал свідоцтва про державну реєстрацію друкованого засобу масової інформації серії ДП № 11 від 05 листопада 1993 року. Вказане рішення було оскаржене, але не скасоване, залишене без змін і набрало законної сили.

Згідно ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Таким чином, набравшими законної сили ухвалами та рішенням суду встановлено правомірність отримання конкретного свідоцтва про державну реєстрацію друкованого засобу масової інформації. Але в судовому засіданні не знайшли свого обєктивного підтвердження неправомірні дії відповідачів стосовно позивача та завдання цими діями шкоди авторським чи іншим правам позивача; саме по собі звернення до суду за захистом своїх прав ще не свідчить про правомірність чи неправомірність вимог.

Згідно зі ст. 20 Закону України «Про друковані засоби масової інформації (пресу) в Україні» зміна засновника (складу співзасновників) повинна оформлятися угодою між засновником (співзасновниками) і його правонаступником, укладеною відповідно до вимог цивільного законодавства України. Ця угода є підставою для подання правонаступником заяви про перереєстрацію в порядку, передбаченому статтями 11 і 12 цього закону. Тобто, підставою для перереєстрації газети є заява правонаступника подана внаслідок укладення договору, який передбачає зміну засновника друкованого засобу масової інформації.

В судовому засіданні не було надано належних доказів того, що відповідачі порушили авторське право позивача на твір щодо графічного зображення марки обслуговування та логотипу газети «Дніпро вечірній» або порядок оформлення та отримання свідоцтва про реєстрацію цього авторського права саме від 13 січня 2006 року.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв'язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч. 4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідачі заперечують будь-які домовленості і зобовязання стосовно позивача по своїм незаконним (з точки зору позивача) діям відносно предмета спору, а позивач цього не довів, твердження позивача про наявність будь-яких інших зобовязань стосовно позовних вимог є припущенням.

Не може суд прийняти до уваги позицію представника позивача стосовно наполягання на позовних вимогах, оскільки вона спростовується вищенаведеним і нічим обєктивно не підтверджується.

Таким чином суд вважає, що позовні вимоги про оспорювання права на видання газети та про визнання недійсним свідоцтва в такому вигляді не ґрунтуються на вимогах закону, а тому в їх задоволенні слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 3, 19, 55, 124 Конституції України, ст. 20 Закону України «Про друковані засоби масової інформації (пресу) в Україні», ст. ст. 10, 11, 57, 58, 60, 209, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Товариству з обмеженою відповідальністю «Юридична фірма «Правник» в задоволенні позову до ОСОБА_1 і ОСОБА_2, треті особи Дніпропетровська обласна державна адміністрація та головне управління юстиції у Дніпропетровській області про оспорювання права на видання газети та про визнання недійсним свідоцтва відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційний суд Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом 10 днів з дня проголошення рішення, а апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження або в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя -