Справа № 2-1076/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

02.06.2010 року Балаклійський районний суд Харківської області в складі головуючого судді Соколової К.А., за участю секретаря Щербак Л.Ч., позивача ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Балаклія Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ТИМОШЕНКО В»ОСОБА_2 про стягнення суми боргу, -

ВСТАНОВИВ:

19.04.2010 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення суми боргу, посилаючись на те, що з відповідачем було укладено договір позики, оформлений розписками, згідно яких 22 листопада 2008 року та 11 березня 2009 року гр. ОСОБА_4І позичив гроші в сумі 2346 грн. та 6477 грн. відповідно. ОСОБА_4 зобовязався повернути таку ж саме суму грошових коштів, а саме 2346 грн. в строк до

22.12.2008року та 6477 грн. до 12.04.2009 року. Однак борг до цього часу в повному обсязі не повернуто. Внаслідок цього позивачеві спричинені душевні страждання, незручності, порушений уклад його життя. Тому позивач і був змушений звернутися з позовом до суду за захистом своїх прав, в якому просив стягнути з відповідача суму основного боргу в розмірі - 8223 грн., з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми в розмірі 1390, 14 грн. та моральну шкоду в розмірі 1379,90 грн.

В судовому засіданні позивач позов підтримав та просив суд позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи.

Відповідач в судове засідання не з»явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчить розписка про отримання судової повістки, причини не явки суд не повідомив.

Суд вважає можливим провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, оскільки від відповідача, який був належним чином повідомлений про час і місце судового засідання не надійшло повідомлення про причини неявки, а позивач не заперечує проти такого розгляду.

Суд, вислухавши позивача, дослідивши матеріали цивільної справи, всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з'ясувавши обставини, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог, дослідивши матеріали справи, оцінивши ці докази в сукупності, визнає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Судовим розглядом встановлено, що 22 листопада 2008 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 був укладений договір позики, за умовами якого ОСОБА_4, взяв в борг у ОСОБА_1 2346 гривень, які зобов'язався повернути йому до 22.12.2008 року (а.с. 4).

11 березня 2009 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 знову було укладено договір позики, за умовами якого ОСОБА_4 В.1. взяв в борг у ОСОБА_1 6477 гривень, які зобов'язався повернути йому до 12.04.2009 року (а.с. 5). Вказані договори сторонами були

оформлені письмово у вигляді розписки відповідача, в якій зазначені сума грошових коштів взятих ним у борг у ОСОБА_1 та строк, в який він зобов'язався повернути позику.

25.07.2009року ОСОБА_4 повернув ОСОБА_1 200 грн. з суми позики.

04.08.2009року - 150 грн., 14.08.2009 року - 150 грн., 25.08.2009 - 100 грн., про що не

заперечує позивач.

Згідно вимог ст. 1047 ЦК України розписка позичальника є документом, що підтверджує факт укладення договору позики.

Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Нормою статті 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Тягар доказування виконання зобов'язання покладений на відповідача. Відповідач всупереч свого процесуального обов'язку, передбаченого ст. 60 ЦПК України, не надав суду допустимих доказів повернення всієї суми позики на час ухвалення даного рішення.

В частині позовних вимог, щодо стягнення суми богу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, суд вважає їх таким що підлягають частковому задоволенню з наступних підстав:

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов»язання, на вимогу кредитора зобов»язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно довідки № 12-25/445 наданої Головним управлінням статистики у Харківській області 08.06.2010 року щодо індексів споживчих цін по Україні за період з листопада 2008 року по квітень 2010 року (а.с. 22) та розрахунку заборгованості (а.с. 23-26 ) сума боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми складає 1233,28 грн., тому зазначена сума і підлягає задоволенню.

В частині позову про відшкодування моральної шкоди суд відмовляє з тих підстав, що умовами договору цього не передбачено. Правовідносини, що виникли між сторонами в даній справі є договірними, а тому відшкодування моральної шкоди у випадку їх порушення

законом не передбачено.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 10. 11. 60, 88, 209, 212- 215, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 15, 16, 613. 625, 1046-1049 ЦК України, суд-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ТИМОШЕНКО В»ОСОБА_2 про стягнення суми боргу задовольнити частково.

Стягнути з ТИМОШЕНКО В»ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму боргу в розмірі 8 223 (вісім тисяч двісті двадцять три) гривні з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми в розмірі 1233 (одна тисяча двісті тридцять три) гривні 28 копійок, а всього стягнути 9456 (девять тисяч чотириста пятдесят шість) гривень 28 копійок.

Стягнути з ТИМОШЕНКО В»ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 94 (девяносто чотири) гривні 56 копійок та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у суді в розмірі 120 (сто двадцять) гривень.

В іншій частині позову - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Позивач має право оскаржити заочне рішення до апеляційного суду Харківської області через Балаклійський районний суд Харківської області шляхом подання в 10-денний строк з дня його проголошення, заяви про апеляційне оскарження і подання після цього протягом 20 днів апеляційної скарги або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

СУДДЯ