Жовтневий районний суд м.Дніпропетровська
Справа № 2-517/2010
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

11 березня 2010 року Жовтневий районний суд м.Дніпропетровська

у складі: головуючого судді - Маймур Ф.Ф.

при секретарі Смоленченко І.Г.

за участю : позивача ОСОБА_1

позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Страхової компанії «ІНПРО» про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок вчинення злочину, -

В С Т А Н О В И В:

17 вересня 2008 року колегією суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області винесено постанову, якою вирок Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 16.07.2008 року у відношенні ОСОБА_3 в частині цивільного позову скасовано та справу в цій частині направлено на новий розгляд до того ж суду в іншому складі у порядку цивільного судочинства. (а.с. 2)

Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 03 жовтня 2008 року, виділено у самостійне провадження цивільний позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди завданої в наслідок ДТП. (а.с. 58)

Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 29.01.2009 року, постановленою у судовому засіданні, притягнуто до участі у справі в якості співвідповідача СК «ІНПРО». (а.с. 73-74)

Позивачі у позовній заяві, з урахуванням уточнених позовних вимог, посилалися на те, що 24.01.2008 року о 08 год. 20 хв. на автошляху по вул. Набережна Перемоги в районі АЗС «Укртатнафта», відбулося зіткнення автомобіля «Опель Астра», д/н АЕ 6743 АО під керуванням ОСОБА_3, який рухався з боку ж/м Перемога та автомобіля НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1, в наслідок чого останній одержав тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості. Посилаючись на те, що внаслідок ДТП позивачі втратили свій звичайний образ життя, стали заручниками хвороби ОСОБА_1, були позбавленні можливості пересуватись на власному транспортному засобі та працювати, позивачі просили суд стягнути на користь ОСОБА_1 суму у розмірі 211 940, 48 грн., яка складається з 29 810,81 грн. витрати на лікування та реабілітацію, 5 307,67 грн. витрати на відновлення пошкодження автомобіля, з урахуванням компенсованої суми страховою компанією, 12 000 грн. витрати на отримання послуг няні, 497 грн. інші витрати, 3 325 грн. витрати на придбання велотренажеру, 36 000 витрати на відвідування басейну та 125 000 моральної шкоди і на користь ОСОБА_2 суму у розмірі 142 804,67 грн., яка складається з 5 307,67 грн. витрати на відновлення пошкодженого автомобіля, з урахуванням компенсованої суми страховою компанією, 12 000 грн. витрати на отримання послуг няні, 497 грн. інші витрати та 125 000 моральна шкода. (а.с. 5-7, 66-68)

У судовому засіданні позивачі заявлені вимоги підтримали та наполягали на їх задоволенні у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. (а.с. 171)

Відповідач СК «ІНПРО», свого представника для участі в розгляді справи не направила, про час та день розгляду справи повідомлялася належним чином. (а.с. 178)

Таким чином, враховуючи вищезазначені обставини, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача згідно положень ст.ст. 169, 224 ЦПК України за правилами глави 8 розділу ІІ ЦПК України та винести по справі заочне рішення.

Вислухавши пояснення позивачів, дослідивши матеріали даної цивільної справи, суд приходить до наступного висновку з таких підстав.

У судовому засіданні встановлено, що вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 16.07.2008 року ОСОБА_3 визнано винним у тому, що 24 січня 2008 року о 08 год. 20 хв., керуючи технічно справним автомобілем «Опель Астра» д/н НОМЕР_2, який належить ОСОБА_4, прямував по проїзній частині вул. Набережна Перемоги зі сторони вул. Космічна у напрямку вул. Овражної в м. Дніпропетровську. Грубо порушуючи правила безпеки дорожнього руху, не впорався з керуванням свого автомобіля НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_1, який прямував по смузі зустрічного руху, внаслідок чого ОСОБА_1 були причинені тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості, у вигляді: закритих переломів внутрішнього мищелку лівої великоберцової кістки, підголовчатого перелому лівої малоберцової кістки, садини та гематоми лівого колінного суглоба, ці обставини підтверджуються копією зазначеного вироку. (а.с. 54-57)

Судом також було встановлено, що позивач ОСОБА_1 внаслідок нанесених йому травм, витрачав особисті грошові кошти на лікування, реабілітацію, масаж і заняття у плавальному басейні, також на думку лікарів позивачу необхідно для розробки суглоба велотренажер який коштує 3325грн., ці обставини підтверджуються поясненнями в судовому засіданні позивачів, показами свідка, копіями квитанцій, копією рахунку-фактури №00154 від 28.01.2009 року та іншими наявними в справі матеріалами (а.с. 8-33, 90, 91-94)

Згідно Висновку спеціаліста-автотоварознавця № 132 від 05.02.2008 року сума матеріальної шкоди складає 21 124,86 грн., що підтверджується копією зазначеного Висновку. (а.с. 182-186)

У судовому засіданні також було встановлено, що позивачам відповідно до страхового акту № ОСЦВ/ВВ/ 1146047/1 повернуто суму 20 614, 86 грн., що підвереджується поясненнями позивачів та копією відповідного акту (а.с. 181)

Правовідносини, які виникли між сторонами урегульовані нормами Конституції України, нормами Цивільного кодексу України (2003 року).

Відповідно до ч.1 ст.55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Згідно ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Згідно ч.1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов»язана з використанням транспортних засобів. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом.

Оцінюючи усі докази, які були досліджені судом у судовому засіданні у їх сукупності, суд виходив з того, що внаслідок скоєного відповідачем ДТП, позивачам було заподіяно матеріальної шкоди ОСОБА_1 у розмірі 63 135, 81 грн., яка складається з 29 810,81 грн. витрати на лікування та реабілітацію, 12 000 грн. витрати на отримання послуг няні, 3 325 грн. витрати на придбання велотренажеру, 18 000 витрати на відвідування басейну, а позивачу ОСОБА_2 матеріальну шкоду у розмірі 12 790 грн, яка складається з 12 000 грн. витрати на отримання послуг няні, 510 грн. несплачена страховою компанією сума матеріальної шкоди та 280 грн. інших витрат, а тому суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивачів у рахунок відшкодування матеріальної шкоди 63 135,81 грн. та 12 790 грн. відповідно. В іншій частині щодо відшкодування матеріальної шкоди суд вважає позивачам необхідно відмовити.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Частиною першою ст. 1167 ЦК України встановлено, що моральна шкода завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Визначаючи розмір моральної шкоди суд враховує роз'яснення, що містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" від 31.03.95 року N 4 (із змінами та доповненнями внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 25 травня 2001 року № 5), згідно з яким ця шкода визначається залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових витрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров»я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану.

Вирішуючи вимоги позивачів щодо відшкодування моральної шкоди суд виходить з того, що внаслідок ДТП, позивачам була завдана моральна шкода, яка полягає для позивачів ОСОБА_1 у втраті душевного спокою, постійному перебуванні у стані важкого стресу, втраті звичного режиму життя, витраті часу та зусиль для відновлення попереднього стану здоров»я, для ОСОБА_2 у виникненні погрози переривання вагітності, не можливості нормально працювати, враховуючи ступінь душевних страждань позивачів, суд вважає можливим позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди задовольнити частково, стягнути з відповідача на користь позивачів у рахунок відшкодування моральної шкоди 80 000 грн. та 40 000 грн. відповідно, а у задоволенні іншої частини позовних вимог щодо відшкодування моральної шкоди позивачам - відмовити.

Вирішуючи питання, щодо розподілу судових витрат, на підставі ст.88 ЦПК України і приймаючи до уваги результат вирішення справи, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий сбір у розмірі 776,27 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення у розмірі 30 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 55 Конституції України, ст.ст. 22, 23, 1166, 1167, 1187 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 60, 88, 212, 213, 215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Стягнути з ОСОБА_3 (49000, м. Дніпропетровськ, вул. Мандриківська, 143/9) на користь ОСОБА_1 (49038, м. Дніпропетровськ, пл. Петровського, 1/66) у рахунок відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок вчинення злочину відповідно до вироку Жовтневого суду від 16.07.2008 року у рахунок відшкодування матеріальної шкоди 63 135, 81 грн. (шістдесят три тисячі сто тридцять п»ять грн. 81 коп.), у рахунок відшкодування моральної шкоди 80 000 грн. (вісімдесят тисяч грн.), а разом 143 135,81 грн. (сто сорок три тисячі сто тридцять п»ять грн. 81 коп.)

Стягнути з ОСОБА_3 (49000, м. Дніпропетровськ, вул. Мандриківська, 143/9) на користь ОСОБА_2 (49038, м. Дніпропетровськ, пл. Петровського, 1/66) у рахунок відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок вчинення злочину відповідно до вироку Жовтневого суду від 16.07.2008 року у рахунок відшкодування матеріальної шкоди 12 790 грн. (дванадцять тисяч сімсот дев»яносто грн. 00 коп.), у рахунок відшкодування моральної шкоди 40 000 грн. (сорок тисяч грн.), а разом 52 790 грн. (п»ятдесят дві тисячі сімсот дев»яносто грн. 00 коп.)

Стягнути з ОСОБА_3 (49000, м. Дніпропетровськ, вул. Мандриківська, 143/9) на користь держави судовий збір у розмірі 776, 27 грн. (сімсот сімдесят шість грн. 27 коп.)

Стягнути з ОСОБА_3 (49000, м. Дніпропетровськ, вул. Мандриківська, 143/9) на користь держави витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 30 грн. 00 коп. (тридцять грн. 00 коп.)

У задоволенні іншої частини позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 223 ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана відповідачем протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Заочне рішення суду може бути оскаржено позивачем до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 10 днів з дня проголошення рішення шляхом подання заяви про апеляційне оскарження рішення суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська, та подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження рішення, також апеляційна скарга може бути подана до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом 10 днів з дня проголошення рішення суду, без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя Ф.Ф. Маймур