Справа №2-4038-10
РІШЕННЯ

ЇМ ЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

22 вересня 2010 року Краснолиманський міський суд Донецької області у складі :

головуючого судді Саржевської І.В.

при секретарі Киркач Г.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засікання в м. Красний Лиман у відсутності сторін справу за позовом ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в м. Красний Лиман Донецької області про визнання дій неправомірними, перерахунок та виплату пенсії по інвалідності та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну

здоров*ю, суд .

ВСТАНОВИ В :

02.09. 2010 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання дій відповідача неправомірними, зобов'язати його провести перерахунок та виплату пенсії по інвалідності та додаткової пенсії1 за шкоду, заподіяну здоров'ю, як постраждалій від аварії на ЧАЕС 1 категорії за період з 01.06. 2010 року.

В судове засідання позивач не з'явився, направив до суду заяву про те, що позов підтримує повністю, просить його задовольнити, а справу розглянути у його відсутності.

Представник відповідача УПФУ в м. Красний Лиман позов не визнав, в судове-засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був попереджений належним чином.

Дослідивши зібрані по справі докази, суд вважає, що позовні вимоги позивача обгрунтовані та не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Правовідносини, які виникли між позивачем та відповідачем регулюються Конституцією України, Бюджетним кодексом України, законом України «Про Державний бюджет України на 2010 рік» від 26.04.2010 року, Законом України «Про загальнообов*язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року, Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 року. Судом встановлено, що відповідно до довідки, наданої УПФУ в м. Красний Лиман, та копій посвідчень позивач перебуває на обліку в Єдиному Державному реєстрі осіб пільгової категорії з 2002 року, як постраждала від на Чорнобильській АЕС І категорії посвідчення серія А № 149026 с. А з 11.11.2009 року визнаний інвалідом 3 групи, тобто має право на пільги, встановлені законодавством України для осіб, які постраждали від аварії на ЧАЕС.

Аналізуючи вимоги позивача та заперечення відповідача, суд встановив, проводячи виплати позивачу- основної та додаткової пенсії, відповідач керувався вимогами постанови Кабінету Міністрів України віл 22.05.2008 року № 530 і виплачував позивачу додаткову пенсію в розмірі 15% від прожиткового мінімума для осіб, які втратили працездатність, а пенсію, як інваліду 3 групи в розмірі 600 гривень.

Але статті 1,3 Конституції передбачають, що Україна с демократичною, . соціальною, правовою державою ; права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і прямованість діяльності держави, а утвердження і забезпечення прав і свобод людини є бов'язком держави:.

На підставі п. 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону.

Кожен, чиї права і свободи, викладені в цін Конвенції, порушуються, має право на ефективний засіб правового захисту у відповідному національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право па соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Тому частиною 1 статті Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що законодавство про пенсійне забезпечення базується на конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, цього закону, закону про недержавне пенсійне забезпечення, законів, якими встановлюються умови пенсійного забезпечення, відмінні від загальнообов'язкового державного пенсійного страхування та недержавного пенсійного забезпечення, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, а також інших законів та нормативно правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення, що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення України.

В разі порушення прав громадян право на судовий захист передбачається ст. .55 Конституції України, ст. З ЦПК України. І це конституційне право не може бути скасовані: або обмежене.

Згідно ст.. 95 Конституції України виключно законом про Державний бюджет України визначаються будь які видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір і ціль спрямування цих видатків.

На підставі ч.2 ст.4 Бюджетного кодексу України при здійсненні бюджетного процесу в Україні положення нормативно правових актів застосовуються лише в частині, що не суперечать положенням Конституції України, цього Кодексу та закону про Держаний бюджет України, тому що згідно ст. 8 Конституції в Україні визнається і діє принцип верховенства права, а норми Конституції є нормами прямої дії. Закони та інші нормативно правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Пунктом 1 частини 1 статті 92 Конституції України передбачено, що виключно законами України визначаються права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод.

Відповідно до ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 року № 796 ХП особам, винесеним до постраждалих першої категорії, що є інвалідами Ш групи, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, в розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком.

Частиною 4 ст. 54 вказаного Закону встановлено, що в усіх випадках розмір пенсії для інвалідів ПІ групи, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не може бути нижчим за 6 мінімальних пенсій за віком.

Наявність такого права у позивача є визначальним для вирішення даного спору, крім того, це право гарантується конституцією України (ч.2 ст.46).

Тому частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією України та законами України.

Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 віл 1 листопада 1996 року визначено, що якщо при розгляді справи буде встановлено, що нормативно правовий акт, який підлягав застосуванню, не відповідає чи суперечить закону, суд зобов'язаний застосувати закон, який регулює ці правовідносини.

Згідно ст.8 ЦПК України суд вирішує справи відповідно до Конституції України, законів України та міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. У разі невідповідності правового акту закону України або міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радого України, суд застосовує які законодавства, який має вишу юридичну силу. Забороняється вимова у розгляді справи з мотивів відсутності, неповноти, нечіткості, суперечливості законодавства, що реітлює спірні правовідносини.

Відповідно до п. 1 ч.І ст.92 Конституції України виключно законами України

визначаються права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод, основні

обов'язки громадянина.

Отже, враховуючи принцип пріоритетності законів над підзаконними актами при

визначенні розміру пенсії позивачеві застосуванню підлягають ст.ст.50,54 Закону України

«Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської

катастрофи», а не постанов Кабінету Міністрів України № 530 від 22.05.2008 року «Про деки

питання соціального захисту7 окремих категорій громадян», на підставі яких були призначені

пенсії позивачу, оскільки останні істотно звужують обсяг встановлених законом прав.

Тому сул вважає доведеним, що порушення прав позивача, за захистом яких він

звернувся до суду, тривало з 01.06.2010 року до 01.09.2010 року.

Сторонами по справі не заперечується, що позивач, відповідно до ст.ст. 50,54 Закону України „ Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" має право на отримання пенсії у розмірі 6 мінімальних пенсій та додаткової пенсії у розмірі 50% мінімальної пенсії за віком. За чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими ст.. 28 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування', пішої о нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає.

Пенсійний фонд України діє у відповідності Положення „Про Пенсійний фонд України" і здійснює свої повноваження на підставі п.15 зазначеного положення через створені в установленому порядку його територіальні управління. Відповідно до Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" рішення про призначення та перерахунок пенсій приймаються районними управліннями Пенсійного фонду України за місцем проживання пенсіонерів.

Таким чином, обов'язок по нарахуванню та виплаті доплати до пенси позивача, передбаченої ст. 50,54 Закону покладено на відповідача, за місцем проживання позивача.

Крім того, суд також враховує, що-відповідно до ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України.

Відповідно ДО ст.ст. 11,60 ЦПК України сул розглядає цивільні справи не інакші1 як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь / справі.

При цьому кожна сторона зобов "язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

При винесення рішення відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для сулу наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достовірність і взаємний зв"язок доказів у їх сукупності.

Тому незважаючи на заперечення відповідача проти позову та пою вимоїн визнання такого безпідставним і закриття провадження по справі, сул вважає їх не є-обгрунтованими, бо вони не підтверджені жодним доказом, і не відповідають вимогам ст. 205 ЦПК України, а позов таким, що підлягає задоволенню частково.

На підставі викладеного, керуючись ст. 1,3,19,46,55,92,95 Конституції України, ст.ст. 50,54 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", ст.ст. 1,3,4,8,10 11, 60,205,212 215 ЦК України, сул

ВИРІШ ИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити .

Визнати неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в м. Красний Лиман в щодо відмови у перерахунку та виплати ОСОБА_1 пенсії як постраждалій від аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії Ш групи та додаткової пенсії за шкоду завдану здоров'ю за період з 01.02.2010 року по 01.09. 2010 року.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в м. Красний Лиман здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 щомісячної пенсії як постраждалій від аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії Ш групи за період 3 01 02. 2010 року по 01.09. 2010 року відповідно до вимог частини 4 ст.54 Закону України " Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у розмірі 6 мінімальних пенсій за віком з урахуванням фактично отриманих сум.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в м. Красний Лиман здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 щомісячної додаткової пенсії за шкоду, спричинену здоров'ю, за період з 01 лютого 2010 року по 01 вересня 2010 року відповідно до вимог статті 50 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у розмірі 50% .мінімальної пенсій за віком з урахуванням фактично отриманих сум.

Рішення може бути переглянуто за заявою відповідача поданою до Краснолиманського міського суду у 10 денний строк з дня отримання його копії.

Рішення виготовлено у нарадчій кімнаті у 1 примірнику.

Головуючий суддя