Справа №22ц-797 Головуючий у 1-ій інст. - ОСОБА_1
Категорія 37 Дон. в апеляційній ін-т. - ОСОБА_2
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2010 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого: Павлишина О.Ф.

суддів: Штефаніци Ю.Г., Федоришина А.В.

при секретарі: Глинському О.А.

за участі позивача ОСОБА_3, її представника ОСОБА_4, адвоката ОСОБА_5, відповідача ОСОБА_6 його представника ОСОБА_7, позивача за зустрічним позовом ОСОБА_8, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 20 листопада 2009 року, -

встановила:

Оскаржуваним рішенням частково задоволено позов ОСОБА_3 до ОСОБА_6, треті особи ОСОБА_8, Стрийської державної нотаріальної контори, Добрівлянської сільської ради щодо визнання права власності на будинок в порядку успадкування, та постановлено визнати за нею право власності на 1/2 частини житлового будинку № 67-а по вул. Довгій у с. Добрівляни Стрийського р-ну Львівської області в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_9.

Цим же рішенням частково задоволено зустрічний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_3 про визнання за ним права власності на спірний будинок та постановлено визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_9 на 1/2 частини будинку №67а по вул. Довга в с.Добрівляни, Стрийського району Львівської області.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_8 до ОСОБА_3 з про визнання за нею права власності на частину спірного будинку після смерті ОСОБА_9 та її батька ОСОБА_10 відмовлено.

Дане рішення оскаржила ОСОБА_3, яка вказує на невідповідність фактичним обставинам справи висновків суду проте що ОСОБА_6 прийняв спадщину після смерті матері ОСОБА_9, та зазначає, що суд не дав належної оцінки наявним у справі доказам, які, на думку апелянта, свідчать про зворотне. Просить оскаржуване рішення змінити, та задовольнити її позовні вимоги в повному обсязі, визнавши за нею право власності на весь будинок.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_3, її представника ОСОБА_4, та адвоката ОСОБА_5 на обґрунтування апеляційної скарги, що аналогічні її доводам, заперечення ОСОБА_6, його представника ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і позовних вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та беззаперечно встановлено судом, ОСОБА_9, яка померла 29 квітня 1992 року (а.с.11), на момент смерті на праві особистої власності належав будинок № 67-а по вул. Довгій у с. Добрівляни Стрийського р-ну Львівської області з приналежними до нього будівлями та спорудами, на який відкрилась спадщина(а.с.17-23). Спадкоємцями після смерті ОСОБА_9 були її діти: ОСОБА_11, яка народилась 10.05.1931р., та після одруження змінила своє прізвище на Гузан; ОСОБА_6, який народився 20.03.1941 р.; ОСОБА_12, який помер 15.02.1999 року та ОСОБА_13, яка померла 23.04.2008 року(а.с.7, 10,169, 106, 173).

В супереч вимогам п.2 ч.1 ст.549 ЦК України ( 1963р.) вказані спадкоємці не подали до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини заяв про її прийняття. Зазначені обставини визнані сторонами.

Звертаючись з позовними заявами про визнання права власності на спірний будинок в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_9, позивачі ОСОБА_3 та ОСОБА_6 покликаються на те, що вони фактично вступили в управління та володіння цим спадковим майном.

Позивач ОСОБА_8, дочка померлого ОСОБА_12, в зустрічній позовній заяві просила визнати за нею право власності на частину цього будинку, яка, на її думку, також була успадкована її батьком після смерті ОСОБА_9, з тих підстав, що остання на момент смерті спільно проживала з ОСОБА_12.

У відповідності до вимог ст.10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Виходячи із пояснень сторін, сукупності досліджених судом доказів, які були надані сторонами, показань свідків ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, довідки виконавчого комітету Добрівлянської сільської ради №445 від 01.10.2007 року та акту обстеження №131 від 28.09.2007 року (а.с.13,14, 153- 154,178-180) судом з достатньою очевидністю встановлено, що ОСОБА_3 до смерті ОСОБА_9 доглядала її та постійно обробляла прилеглу до будинку земельну ділянку як до так і після смерті матері, розпорядилась хатнім майном та фактично прийняла у спадок частину хатніх речей. При цьому суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що позивач ОСОБА_3, відповідно до вимог ст.549 ЦК України ( 1963р.) прийняла спадщину, оскільки фактично вступила в управління спадковим майном, що не заперечив в судовому засіданні позивач ОСОБА_6.

Що стосується аналогічних висновків суду за позовом ОСОБА_6, то вони фактично не доведені, не відповідають обставинам справи та наявним у справі доказам.

Зокрема позивач ОСОБА_3 заперечила ту обставину, що ОСОБА_9 до смерті утримувалась сином ОСОБА_6, який постійно проживав окремо від неї у м.Львові та що останній опікувався її майном.

ОСОБА_6 не надав суду беззаперечних доказів того, що він фактично прийняв спадщину після смерті матері. Його пояснення в суді щодо даних обставин є непослідовними і суперечливими.

Розглядаючи даний спір, колегія суддів бере до уваги, що в засіданні суду першої інстанції у даній справі 4 квітня 2008 року ОСОБА_6 та ОСОБА_13 підтвердили ту обставину, що ОСОБА_9 протягом останніх років свого життя і до смерті проживала з ОСОБА_3, яка її доглядала та обробляла земельну ділянку. Вказані особи заявили що жодним чином не претендують на спірний будинок та не мали наміру його успадковувати (а.с.32-34., технічний запис фіксації у цивільній справі 2-561/08).

Покликання позивача ОСОБА_6 та суду у своєму рішенні на ту обставину, що ОСОБА_6 в листопаді 1994 року отримав у власність земельну ділянку, на якій знаходиться спірний будинок, як на підставу визнання за ним права власності на цей будинок в порядку успадкування, не ґрунтується на вимогах закону, оскільки на момент смерті спадкодавця ОСОБА_9 вказана земельна ділянка знаходилась лише у її користування для ведення підсобного господарства та не входила у спадкову масу. До того ж, дії щодо приватизації цієї земельної ділянки позивач вчинив більш ніж через два роки після смерті спадкодавця.

З огляду на викладене, рішення суду щодо визнання за ОСОБА_6 права власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_9 на ? частини будинку №67а по вул. Довга в с.Добрівляни, Стрийського району Львівської області підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні цих позовних вимог.

Що стосується рішення суду в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_8, то воно ґрунтується на законі, останньою не оскаржено та відповідно до положень ст.303 ЦПК України не є предметом апеляційного перегляду.

Керуючись ст.ст.303, 304, п.2 ч.1 ст.307, ч.1 ст.309, ст. 313, ч.2 ст.314, ст.ст.316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 20 листопада 2009 року в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_3 та ОСОБА_6 скасувати і ухвалити в цій частині нове рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_3 задовольнити та визнати за нею право власності на будинок №67а по вул. Довга в с.Добрівляни, Стрийського району Львівської обл. в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_9.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_6 щодо визнання за ним права власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_9 на ? частини будинку №67а по вул. Довга в с.Добрівляни, Стрийського району Львівської обл. відмовити.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, може бути оскарженим у касаційному порядку протягом двох місяців з дня набрання ним законної шли шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий : Павлишин О.Ф.

Судді: Штефаніца Ю.Г.

ОСОБА_19