Апеляційний суд Житомирської області
У Х В А Л А

Іменем України

03 червня 2010 року

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого Широкової Л.В.

суддів Франовської К.С.

ОСОБА_1

при секретарі судового

засідання ОСОБА_2

з участю

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Богунського районного суду м. Житомира від 04 лютого 2010 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди , -

встановила:

У серпні 2008 року до суду з вищезазначеним позовом звернувся ОСОБА_4. Свої вимоги мотивував тим, що в результаті ДТП, яка сталася 29.07.2007 року з вини ОСОБА_3, був пошкоджений належний йому автомобіль, на відновлення якого потрібно 22476,82 грн. Крім того, просив суд відшкодувати заподіяну йому відповідачкою з результаті даної ДТП моральну шкоду в розмірі 5000 грн.

Заочним рішенням Богунського районного суду м.Житомира від 4 лютого 2010 року позовні вимоги задоволені частково.

11 березня 2010 року ОСОБА_3 подала до суду заяву про перегляд заочного рішення.

Ухвалою Богунського районного суду м.Житомира від 30 квітня 2010 року вказану заяву залишено без задоволення.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати судове рішення, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню на таких підставах.

Згідно з п.3 ст.311 ЦПК України судове рішення підлягає обовязковому скасуванню з передачею справи на новий судовий розгляд, якщо справу розглянуто за відсутності будь-кого з осіб, які беруть участь у справі, належним чином не повідомлених про час і місце судового розгляду.

Суд першої інстанції, переглянувши в порядку ст.231 ЦПК України ухвалене ним заочне рішення помилково керувався тим, що відповідачка була повідомлена про дату розгляду справи, при цьому послався на відсутність доказів поважності неявки в судове засідання.

Згідно з положеннями ч.1 ст.158 ЦПК розгляд судом цивільної справи відбувається в судовому засіданні з обовязковим повідомленням осіб, які беруть участь у справі.

Повідомлення сторін про час і місце розгляду справи проводиться відповідно до вимог статей 74-76 ЦПК України.

Про належне повідомлення особи про час і місце розгляду справи може свідчити розписка.

З матеріалів справи вбачається, що справа неодноразово призначалась судом до слухання, проте, відкладалась у звязку з неявкою в судове засідання відповідачки.

При цьому доказів того, що ОСОБА_3 була належним чином у встановленому законом порядку повідомлена про час і місце розгляду справи, немає, оскільки у справі немає розписок про одержання нею судових повісток або відомостей про відмову в їх отриманні.

З матеріалів справи вбачається, що конверти з повістками про виклик відповідача до суду на 29.12.2008 року, на 02 червня 2009 року поверталися у звязку з не проживанням адресата за зазначеною у позовній заяві адресою. При цьому, як зазначила ОСОБА_3 у своїй заяві, вона проживає в с.м.т. Чуднів по вул. Тойво Вяха,3а.

Повідомлення про виклик відповідачки в судове засідання на 04 .02.2010 року через оголошення в пресі також не відповідає вимогам ч.9ст.74 ЦПК, згідно з якою встановлена чітка процедура.

Відповідно до ч. 9 ст. 74 ЦПК України відповідач, місце проживання (перебування чи роботи) або місцезнаходження якого позивачеві невідоме навіть після звернення до адресного бюро й органів внутрішній справ, викликається в суд через оголошення у пресі.

Таким чином, оголошення в пресі подається за умови відсутності даних про місце проживання (перебування чи роботи) або місцезнаходження відповідача та при виконанні позивачем вимог щодо звернення до адресного бюро та органів внутрішніх справ, доказів чого в матеріалах справи немає.

Суд першої інстанції, порушивши положення глави 7 ЦПК України (судові повістки і повідомлення), ч.1 ст.158 ПК, ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та розглянувши справу за відсутності відповідача, тим самим його доводів і заперечень по суті спору не врахував, належної правової оцінки їм не дав.

За таких обставин судове рішення підлягає скасуванню з передачею справи на новий розгляд на підставах, передбачених п.3 ст.311 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 303-304, 307, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Богунського районного суду м.Житомира від 04 лютого 2010 року скасувати, а справу направити на новий розгляд до того ж суду іншим суддею.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання нею законної сили.

Головуючий Судді:

Справа №22ц-2824 /2010 Головуючий у 1 інстанції Шелепа А.А.

Категорія 30 Суддя-доповідач ОСОБА_5