Справа №2-102/09
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2010 року

Біловодський районний суд Луганської області

у складі: судді Ткаченко О.Д.

секретаря Торби Т.Є.

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за позовом гр. ОСОБА_1 до Данилівської сільської ради, гр. ОСОБА_2 , третіх осіб - гр. ОСОБА_3, відділу Держкомзему в Біловодському районі Луганської області про визнання права власності на земельну ділянку площею 0,3352 га та визнання недійсним державного акту на землю ,-

ВСТАНОВИВ:

22 лютого 2010 року позивач звернулася з позовом, /який був уточненим 15 квітня 2010 року , у якому позивач зазначив, що 20 вересня 2002 року він придбав за договором купівл і- продажу житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами у власність у гр. ОСОБА_2, договір був нотаріально посвідченим, на даний час угода зареєстрована у встановленому законом порядку. На час укладення угоди купівлі - продажу житлового будинку у власності відповідача гр. ОСОБА_2 знаходилася земельна ділянка, на якій будинок розташований, цього ж 20вересня 2002 року гр. ОСОБА_2 подала заяву в Данилівську сільраду про відмову від приватизованої нею земельної ділянки, заяву завірив голова сільради гр. ОСОБА_4 За відсутності грошової оцінки землі сторони не змогли укласти угоду купівлі- продажу земельної ділянки, не зміг позивач і оформити земельну ділянку шляхом відведення її йому за рішенням ОСОБА_5 з мотивів наявності власника. Позивач вважає, що у звязку з набуттям права власності на житловий будинок, він має право відповідно до ст.. 120 ЗК України отримати право власності на земельну ділянку в розмірі, встановленому в договорі. За цих обставин він просить суд прийняти відповідне рішення про задоволення його уточнених позовних вимог.

Відповідач в особі представника Данилівської сільради звернувся з заявою про розгляд справи за його відсутністю та про постановлення рішення, яке б відповідало вимогам закону, а представник відповідача гр. ОСОБА_5 позов не визнала, посилаючись на недобросовісну поведінку позивача по відношенню до гр. ОСОБА_2 та наявність перед нею деяких боргів, треті особи в судове засідання не прибули, гр. ОСОБА_3 не має заперечень щодо задоволення позову, представник третьої особи -відділу Держкомзему у Біловодському районі в судове засідання не прибув, про слухання справи повідомлялися належним чином.

Вислухавши позицію представників сторін у справі, оглянувши письмові докази у справі, а саме оригінал та копію договору купівлі продажу житлового будинку за адресою в с. Данилівка, вулиця Луганська, б. № 28, витяг зі свідоцтва про реєстрацію права власності на нерухоме майно у вигляді житлового будинку в с. Данилівка, вулиця Луганська, б. № 36, копію рішень Данилівської сільради про присвоєння будинку, належному позивачу, замість номер 28 - № 36(а.с.6,11,39,49, 52), дані про наявність державного акту (а.с. 8) на імя гр. ОСОБА_2 в с. Данилівка, вулиця

Луганська, б. № 28, зареєстрованого 11 квітня 2001 року в Данилівській сільраді за № 142загальною площею 0,3352 га, з яких рілля 0,2467га, в тому числі сільськогосподарських угідь-0,2467га, під будівлею та іншими угіддями 0,0885 га, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав:

як встановлено при розгляді справи, гр. ОСОБА_6 та відповідач гр. ОСОБА_2 уклали договір купівлі- продажу житлового будинку в с. Данилівка. вулиця Луганська, № 28(нині 36) 20 вересня 2001 року, угода зареєстрована в БТІ 20 березня 2008 року за реєстраційним номером 22567548.

Відповідно діючого законодавства України, спір про право на землю при переході права власності на будівлю слід вирішувати, виходячи з положень земельного законодавства, яке було чинним чи є чинним на час переходу права власності на споруду.

Якщо продавець продав нерухомість, то у нього вже не має підстав користуватися земельною ділянкою, виділеною для обслуговування цього обєкта нерухомості, який вже не є його власністю, так як вже обслуговувати нічого. Тому суд виходить з того, що земельна ділянка, яка належить на праві власності на підставі одного державного акту на землю, але має два види цільового призначення, а саме для обслуговування житлового будинку та ведення підсобного господарства, може бути передана у власність позивачу у справі в розмірі не більше 0,25га для обслуговування житлового будинку з усіма допоміжними спорудами, виходячи з вимог ст. 120 ЗК України в редакції Закону від 27.04.2007 року № 997-У, тобто виходячи з дати реєстрації договору в БТІ, відповідно до якої до особи, що придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право і власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірі, встановленому договором. . Якщо договором про відчуження житлового будинку , будівлі або споруди розмір земельної ділянки не визначено, до набувача переходить право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим 1 будинком, будівлею або спорудою, та на ту частину земельної ділянки, яка необхідна для її обслуговування, тобто в селі не більше, ніж 0,25 га .

За таких обставин діючим законодавством не передбачено передача у власність всієї земельної ділянки, яка була у власності гр. ОСОБА_2 як надана єдиним масивом,і не дивлячись на те, що вона має тільки один державний акт на землю, отриманий нею у 2001 році за Земельним Кодексом України в іншій редакції, який втратив свою силу з 2002 року. Тому суд приходить до висновку, що державний акт серії 11-ЛГ № 000616 може бути визнаним недійсним тільки частково, а саме на площу 0,25 га - для обслуговування житлового будинку з розташованими поряд будівлями та спорудами, в частині ж визнання його недійсним в розмірах, відведених для ведення підсобного господарства, він не може бути визнаним не дійсним,в цій частині він залишається власністю гр. ОСОБА_2 і може бути відчуженим тільки на підставі цивільно - правових угод як на користь Данилівської сільради в порядку, визначеному ст..

142 ЗК України, так і на користь позивача чи інших осіб шляхом нотаріально засвідчених угод.

На основі викладеного, керуючись ст. ст. 10,11, 15,88,213-215,218 ЦПК України, ст. 124 Конституції України, ст. ст. 120,152,153,154,158 ч.2 ЗК України ( в редакції 2002 року станом на березень 2008 року),ст..202,203 ч.1,5, 215 ч. 1,210, 328,334,346 ч.1п.1,373,374,377ЦК України (в редакції на 2008 рік) , суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково. Визнати за позивачем гр. ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку в с. Данилівка, вулиця Луганська, б. № 36( № 28) Луганської області в розмірі 0,25 га для обслуговування житлового будинку та розташованих на ній будівель та споруд , яка раніше належала відповідачу гр. ОСОБА_2 на підставі рішення Данилівської сільської

Ради від 04.02.1997 року відповідно державного акта серії 11ЛГ № 000616 , зареєстрованого 11 квітня 2001 року в Данилівській сільраді Луганської області за № 142.

Визнати частково недійсним державний акт на земельну ділянку, а саме у розмірі 0,25 га - в частині обслуговування житлового будинку та господарських будівель серії 11 ЛГ № 000616 на імя ОСОБА_2, виданий та зареєстрований в Данилівській сільській ОСОБА_5 11 квітня 2001 року на підставі рішення Даниліської сільської ОСОБА_5 від 04 лютого 1997 року(реєстраційний № 142).

В задоволенні інших позовних вимог відмовити за їх безпідставністю.

Стягнути на користь позивача у справі з відповідача гр. ОСОБА_2 120 гривень за ІТЗ з судового розгляду справи та 130 гривень. 50 копійок витрат на сплату судового збору.

Копію рішення вручити та направити всім учасникам процесу.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Луганської області через Біловодський районний суд шляхом подачі в 10 -денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження, і подання після цього протягом 20 днів апеляційної скарги або в порядку, передбаченому ст. 295 ч. 4 ЦПК України.

Суддя:

ОСОБА_7.