АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2010 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого Чупікової В. В.

судців: Винту Ю.М., Ружило О.А.

секретар ТодорякГ.Д.

за участю відповідача ОСОБА_1, його представника ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про зміну розміру сплачуваних аліментів за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 22 грудня 2009 року,

встановила:

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про зміну розміру стягуваних аліментів і просила стягувати з відповідача ОСОБА_1, уродженця та мешканця ІНФОРМАЦІЯ_1 на її користь на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 аліменти у твердій грошовій сумі по 340 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Посилалася на те, що рішенням Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 28.01.2002 року стягнуто з відповідача аліменти на утримання сина щомісячно у розмірі по 37 грн. З часу ухвалення рішення змінилися ціни на продукти харчування. Держава витрачає на харчування дітей у Сторожинецькій школі-інтернаті по 15 грн. в день, а за місяць ця сума складає більше 400 грн. Крім цього, встановлений прожитковий мінімум для дитини відповідного віку в розмірі 680 грн. на місяць.

Рішенням Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 22 грудня 2009 року позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_4 на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_6 на утримання ОСОБА_4, 02.08. ІНФОРМАЦІЯ_7 щомісячно по 230 грн. до досягнення ним повноліття.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 ставиться питання про скасування рішення Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 22 грудня 2009 року та ухвалення нового рішення про відмову позивачу в задоволенні позовних вймог через невикористання можливості отримання державної допомоги в розмірі різниці між визначеним розміром аліментів і 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, а саме: п.З ст.184 СК України та норм процесуального права - ч.Зст.Зб, ст. 192 ЦПК України.

В судовому засіданні апеляційної інстанції відповідач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 апеляційну скаргу підтримали з підстав, викладених в ній.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішені суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі змії матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'ї когось із них.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_3 частково та стягуючи відповідача на її користь на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_1 1.1 аліменти по 230 грн. щомісячно, суд першої інстанції виходив з того, відповідно до ст. 182 СК України батьки повинні належно утримувати дітей,; прожитковий мінімум для дітей відповідного віку на день розгляду спрг становить 701 грн. на місяць, чим порушив норми матеріального процесуального права, що відповідно до п.4 ч.І ст.309 ЦПК України підставою для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нової рішення про відмову в задоволенні її позовних вимог.

Відповідно до ст.11 ЦПК України суд першої інстанції розгі цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осй] поданих відповідно до цього кодексу, в межах заявлених вимог і на підсі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

За матеріалами справи встановлено, що рішенням Сторожинецької районного суду Чернівецької області від 28.01.2002 року визначений розі аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 та стягнуто користь позивачки по 37 грн. щомісячно до досягнення ним повноліття, тому ухвалюючи рішення про стягнення на користь позивачки аліментів утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 по 230 грн. щомісячно досягнення ним повноліття, суд першої інстанції вийшов за межі позові вимог, оскільки позивачка заявила позов про збільшення розміру алімеї визначених рішенням суду, а не про стягнення аліментів.

В судовому засіданні апеляційної інстанції відповідач ОСОБА_1 пояснював, що на час ухвалення рішення про стягнення аліментів утримання сина ОСОБА_4 по 37 грн. щомісячно позивачка не працювала, а він мав нерегулярний заробіток. На даний час він втратив роботу через інвалідність, змінився його сімейний стан - має трьох неповнолітніх дітей від другого шлюбу, на утримання яких за рішенням суду стягується 1/2 частина пенсії, не має змоги сплачувати аліменти в більшому розмірі, чим визначив раніше суд.

За матеріалами справи встановлено, що позивачка ОСОБА_3 працює листоношею в ЧД УДПЗ «Укрпошта», її заробітна плата за 6 місяців складає 5219,58 грн. /а. с. 26/. Відповідач ОСОБА_1 О, не працює, являється інвалідом третьої групи загального захворювання, отримує пенсію 544, 08 грн. в місяць /а.с.16, 27, 22-23/. За рішенням Вижницького районного суду Чернівецької області від 12.07.2004 року з нього на утримання трьох неповнолітніх дітей: ОСОБА_5,ІНФОРМАЦІЯ_8, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_9, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_10, стягуються аліменти в розмірі Уг частини заробітку, доходу/а.с.17/.

З урахуванням викладеного колегія судців приходить до висновку, що позивачка ОСОБА_3 належними та допустимими доказами не довела зміну її або відповідача матеріального, сімейного стану, стану здоров'я , яка би давала підстави для збільшення розміру аліментів, визначених рішенням Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 28.01.2002 року. Доводи позивачки щодо витрачання на утримання дитини в школі-інтернаті більше 400 грн. в місяць, про встановлення прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку 680 грн. на місяць, як на підставу для збільшення розміру аліментів, не ґрунтуються на вимогах закону. Разом з тим, позивачка не позбавлена права на отримання державної допомоги в розмірі різниці між визначеним судом розміром аліментів і 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

На підставі ст.192 СК України та керуючись ст.ст. 11, 209, 218, 307, 309 ЦПК України, колегія судців

Вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 22 грудня 2009 року скасувати.

В задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про зміну розміру сплачуваних аліментів відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання ним законної сили.

Головуючий

і

Судді: