РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Балтський районний суд Одеської області

м. Балта, вул. Ткаченка, 56, 66102, (04866) 2 15 70

Балтський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді БОДАШКО Л.І.

при секретарі ТИХОНОВІЙ Н.І.

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м.Балті Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 за участю третьої особи відділу громадянства іміграції та реєстрації фізичних осіб Балтського РВ ГУ МВС України в Одеській області про визнання втративши право на реєстрацію місця проживання і зняття з реєстраційного обліку і за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, за участю третьої особи приватного нотаріуса Балтського нотаріального округу про визнання угоди недійсною ,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача за участю третьої особи відділу громадянства іміграції та реєстрації фізичних осіб Балтського РВ ГУ МВС України в Одеській області, в якій просить визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право на реєстрацію місця проживання і зняття з реєстраційного обліку за адресою : Одеська область, м. Балта, вул. Котовського № 452 стверджуючи, що вона проживала в незареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3, з яким в подальшому зареєструвала шлюб 06.12.2008 року. 04.11.2008 року ОСОБА_4 склав договір довічного утримання, який був посвідчений приватним нотаріусом Балтського нотаріального округу , реєстр № 4994, згідно якого він передав їй у власність житловий будинок з господарськими будівлями, розташований по вул. Котовського № 452 в м. Балта Одеської області.

23.03.2009 року ОСОБА_3 помер, тому вона, згідно вищевказаного договору зареєструвала на своє імя право власності на вказаний житловий будинок з господарськими будівлями. Однак, в цьому будинку зареєстрована ОСОБА_2, але в ньому вже більш ніж десять років не проживає, а реєстрація тої в її будинку позбавляє можливості розпорядитися своєю власністю.

Крім того, ОСОБА_5 погано відносилася до батька, тобто до ОСОБА_6, не допомагала тоді, коли він хворів, тому він саме так розпорядився своєю власністю, оскільки казав, що донці дав гроші на придбання квартири, але ці гроші та потратила, оскільки вела аморальний спосіб життя. Зустрічний позов ОСОБА_2 вона не визнає, оскільки саме ОСОБА_3 запропонував їй звернутися до нотаріуса і скласти цей договір, який вони самі читали і власноручно підписували, як він, так і вона. Всі умови договору вона виконувала, кормила ОСОБА_3, доглядала за ним, прала йому, він жив у неї в с. Бендзарі безоплатно, вони часто жили і в спірному будинку разом, коли хворів, вона лікувала його за свої кошти.

Представник позивачки ОСОБА_1 - ОСОБА_7 її позовні вимоги підримав у повному обсязі, а вимоги ОСОБА_8 не визнав, оскільки в судовому засіданні не представлено доказів, які б підтвердили фіктивність договору довічного утримання.

ОСОБА_2 позов ОСОБА_1 не визнала і звернулася з зустрічним позовом до ОСОБА_8 за участю третьої особи - приватного нотаріуса Балтського нотаріального округу про визнання договору довічного утримання недійсним, стверджуючи, що останнім часом вона з батьком не жила, а проживала ІНФОРМАЦІЯ_1 разом зі своїми дітьми. Батько ніколи на неї не сварився і вона на нього, він не міг скласти такий договір зовсім чужій людині, яка не доглядала за ним і умови договору не виконувала, що на час укладання якої угоди вони не мали намірів створювати правові наслідки, обумовлені цим договором, тому він є фіктивним.

Представник ОСОБА_2 - адвокат ОСОБА_9 позовні вимоги ОСОБА_2 підтримав у повному обсязі і просив їх задовольнити, визнавши договір довічного утримання недійсним.

Третя особа - начальник відділу громадянства іміграції та реєстрації фізичних осіб Балтського РВ ГУ МВС України в Одеській області ОСОБА_10 в судове засідання не зявилася, однак надала листа в суд, з якого вбачається, що проти позову ОСОБА_1 вона не заперечує і просить справу розглянути без її присутності у звязку з зайнятістю.

Третя особа - приватний нотаріус Балтського нотаріального округу Одеської області ОСОБА_11 позов ОСОБА_2 не визнала і повідомила, що на укладанні такого договору наполягав сам ОСОБА_3, який був присутнім разом з ОСОБА_1, він перечитав договір і сам його підписав, а також причитала ОСОБА_1 і теж його підписала. Вони підтвердили, що він не є фіктивнимчи удаваним, тобто не є таким, що передбачено ст.ст.234, 235 ЦК України, тому вона посвідчила цей договір і зареєструвала його в реєстрі за № 4994 від 04.11.2008 року. Жодних сумнівів в тому, що ОСОБА_3 не розуміє суті договору, або знаходиться в нездоровому стані, у неї не було, оскільки вона б не посвідчила договір.

Заслухавши вимоги і заперечення ОСОБА_1, заперечення і вимоги ОСОБА_2, пояснення третьої особи - ОСОБА_11, свідків, суд прийшов до висновку, що вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню у повному обсязі, а вимоги ОСОБА_2 JI.B. задоволенню не підлягають у звязку з наступним.

Відповідно до договору довічного утримання, складеного між ОСОБА_1 і ОСОБА_3 04.11.2008 року, ОСОБА_3 передав у власність ОСОБА_1 житловий будинок з господарськими будівлями, розташований по вул. Котовського № 452 в м. Балта Одеської області і згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, видане 16.04.2009 року Балтським БТІ, власником вищевказаного будинку є ОСОБА_1

Згідно довідки голови вуличного комітету ОСОБА_12 від

07.09.2009року, ОСОБА_3 JI.B. на протязі десяти років в будинку № 452 по вул. Котовського в м. Балта не проживає.

Свідки ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_12 підтвердили в судовому засіданні, що ОСОБА_3 JI.B. за вищевказаною адресою не проживає більш ніж десять років, що в цьому будинку жив ОСОБА_3 з ОСОБА_1 і жили вони ще разом в с. Бендзарі Балтського району в будинку ОСОБА_1, яка доглядала за ОСОБА_3, лікувала його, а донька ним не цікавилася і лише вимагала від нього гроші і будинок.

До пояснень свідка ОСОБА_18 про те, що саме з 01 листопада по 08.11.2008 року він разом з ОСОБА_3 був на лікуванні в м. Кобиляки Полтавської області, куди вони разом поїхали 01.11.2008 року зі станції Балта, суд відноситься критично, оскільки, дійсно, вони туди їздили на лікування не в 2008 році, а в 2007 році, про що листом № 87 від 24.02.2010 року підтвердила головний лікар Балтського ПНД ОСОБА_19, а начальник станції Балта листом від

10.03.2010року підтвердила той факт, що 1 листопада 2008 року в період з 21 до 23 години у напрямку до ст. Кобиляки Полтавської області зі станції Балта потягів не було.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 JI.B. лише зареєстрована за вищевказаною адресою, але там непроживає і, крім того, не має жодного права власності на же житло, а ОСОБА_1 є власником цього будинку і має право розпорядитися ним на свій розсуд, чого зробити не може, оскільки в цьому будинку зареєстрована ОСОБА_2

Що стосується визнання договору довічного утримання недійсним, то в судовому засіданні не представлено жодного доказу, який би підтверджував вимоги ОСОБА_2, навпаки, як приватний нотаріус ОСОБА_11, так і ОСОБА_1, свідки ОСОБА_20, ОСОБА_14, ОСОБА_15 підтвердили, що ОСОБА_3 мав намір передати ОСОБА_1 у власність свій будинок, що і зробив, відвідавши нотаріуса, а з донькою ОСОБА_2 у нього не склалося, оскільки вона погано до батька відносилася, погрожувала йому, навіть були сварки і бійки, але не зважаючи не те, він при житті дав їй 3 тис. доларів СІЛА для того, щоб вона собі придбала житло, однак вона цього не зробила, а гроші потратила. ОСОБА_1 була дуже хорошою жінкою, доглядала за ним, готувала їжу, прала йому речі, лікувала, коли він хворів, постійно навідувалася в лікарні, а донька цього не робила.

Крім того, нотаріус підтвердила, що особисто ОСОБА_3 підписав договір довічного утримання, що це була його воля і він підтвердив, що ця угода є не фіктивною і не удаваною.

У звязку з цим суд вважає, що в задоволенні вимог ОСОБА_2 про визнання договору довічного утримання недійсним слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 71 ЖК України, ст.ст. 15,16,234, 235,334, 377 ЦК України, ст.ст. 209, 213, 217, 218,223 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 за участю третьої особи відділу громадянства іміграції та реєстрації фізичних осіб Балтського РВ ГУ МВС України в Одеській області про визнання втративши право на реєстрацію місця проживання і зняття з реєстраційного обліку задовольнити у повному обсязі.

Визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право на реєстрацію місця проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, знявши її з реєстраційного обліку за цією адресою.

В задоволенні позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_1, за участю третьої особи приватного нотаріуса Балтського нотаріального округу про визнання угоди недійсною відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду через Балтський районний суд шляхом подачі в десятиденний строк, з дня проголошення рішення, заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом двадцяти днів апеляційної скарги з подачею її копій до апеляційної інстанції, або в порядку ч.4 ст. 295 ЦПК України