Справа № 22ц-1177 Головуючий у 1 інстанції: Микитчин І.М.
Категорія: 27 Доповідач: Штефаніца Ю.Г.
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 травня 2010 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого: Павлишина О.Ф.

суддів: Штефаніци Ю.Г., Мусіної Т.Г.

при секретарі Панчук І.С.,

за участі представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за апеляційною скаргою закритого акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» на ухвалу Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 09 лютого 2010 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ЗАТ КБ «Приват Банк» про внесення змін та доповнень до умов договору, -

в с т а н о в и л а:

Позивач ОСОБА_1 в грудні 2009 року звернувся в суд з позовом до ЗАТ КБ «ПриватБанк» про внесення змін та доповнень до кредитного договору № Е/V2791 від 20.07.2007 року, укладеного між позивачем та відповідачем про надання іпотечного кредиту в розмірі 350000 доларів США, шляхом внесення змін до пункту 1.3 цього договору щодо умов погашення кредиту та доповнення кредитного договору пунктом 9.12. щодо відповідальності сторін.

Для забезпечення позову позивач просив зупинити дію п.1.3 договору та додатку №1 до Кредитної угоди від 26 липня 2007 року щодо графіка погашення кредиту та відсотків, до вирішення справи по суті.

09 лютого 2010 року позивач звернувся до суду з повторною заявою про забезпечення позову шляхом припинення дії договору п.1.3 та додатку №1 до договору.

Ухвалою судді від 09 лютого 2010 року за заявою позивача про забезпечення позову зупинено дію кредитного договору № Е/V2791 від 20.07.2007 року укладеного між ОСОБА_1 та ЗАТ КБ «ПриватБанк», а також додатку №1 від 26 липня 2007 року до цього договору Графіка погашення кредиту, до завершення розгляду позову по суті.

Дану ухвалу суду оскаржив представник ПАТ КБ «ПриватБанк». В апеляційній скарзі зазначає, що винесена ухвала суду є незаконною, необґрунтованою, такою, що постановлена в порушення розяснень п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», та вказує, що вжиті заходи забезпечення позову не відповідають позовним вимогам, є не співмірними та перешкоджають господарській діяльності юридичної особи. Апелянт просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову, якою відмовити в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Заслухавши суддю - доповідача, представника позивача ОСОБА_2 в заперечення доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали з урахуванням доводів апеляційної скарги і заперечень на неї, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Згідно із ст.151 ЦПК України суд може за заявою позивача вжити заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідальності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи.

Таким чином, ці заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватись у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб, учасників процесу.

Згідно п.7 зазначеної вище Постанови, ухвала про забезпечення позову постановлюється в порядку, визначеному ст. 209 ЦПК України, і повинна включати мотивувальну частину, де поряд із зазначенням мотивів, із яких суд (суддя) дійшов висновку про обґрунтованість припущення про те, що невжиття заходів забезпечення може у майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення, наводиться посилання на закон, яким суд керувався при постановлені ухвали. Разом з тим, у винесеній ухвалі, районний суд не навів належного обґрунтування (мотивів) свого висновку про необхідність забезпечення позову.

Сам факт відмови Банку від розгляду та задоволення пропозицій позивача про внесення запропонованих змін до умов договору кредиту, на що робиться покликання в оскаржуваній ухвалі, не свідчить про наявність реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

При цьому судова колегія не знаходить в заяві ОСОБА_1 достатніх обґрунтувань на підтвердження того, що невжиття заходів забезпечення може у майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення чи утруднити його та знаходить застосований судом спосіб забезпечення позовних вимог таким, що перешкоджає господарській діяльності Банку та фактично змінює спірні умови договору до розгляду справи по суті.

Судова колегія на підставі п.2 ст.312 ЦПК України вважає, що ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню, з постановленням ухвали про відмову ОСОБА_1 у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Враховуючи наведене та керуючись ст.303, п.2 ч.2 ст. 307, п.2. ст. 312, п. 6 ч.1 ст.314, ст.ст. 315,317,319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу закритого акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» задовольнити частково.

Ухвалу Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 09 лютого 2010 року скасувати, та постановити ухвалу, якою відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом зупинення дії договору № Е/V2791 від 20.07.2007 року п.1,3 та додатку №1 графік погашення кредиту укладеного між ОСОБА_3 та ЗАТ КБ «Приватбанк».

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Головуючий: Павлишин О.Ф.

Судді: Мусіна Т.Г.

ОСОБА_4