АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № Справа № 22ц-2992/10 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Кіктенко Л.М.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2010 року м. Дніпропетровськ 20 вересня 2010 року колегія судців судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого судці - Бараннік О.П.

суддів - Кіктенко Л.М., Пищиди М.М.

при секретарі - Грало О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційні скарги ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на рішення Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 10 лютого 2010 року та ОСОБА_2 на додаткове рішення Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 18 березня 2010 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_5 від власного імені та як законного представника неповнолітнього ОСОБА_6, КЖЕП- №3, третя особа: Міське комунальне виробниче підприємство «Дніпроводоканал» про відшкодування шкоди, -

Встановила:

У жовтні 2008 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_5 від власного імені та як законного представника неповнолітнього ОСОБА_6, КЖЕП-№3, третя особа: Міське комунальне виробниче підприємство «Дніпроводоканал» про відшкодування шкоди , посилаючись на те, що є власником квартири АДРЕСА_1. 20 вересня 2008 року його квартира була залита водою з належної відповідачам квартири №28 у тому ж будинку, розташованої поверхом вище, внаслідок зриву гранбукси вентилю відповідної системи, були пошкоджені: стеля, покриття стін, покриття підлоги, телефонна та електрична проводки, розташоване у квартирі майно, в результаті чого, позивачеві була спричинена матеріальна та моральна шкода. Після неодноразових уточнень позовних вимог, позивач остаточно прохав стягнути з відповідачів на його користь 36733 грн.ООкоп. матеріальної шкоди та 5000 грн. моральної шкоди.

Рішенням Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 10 лютого 2010 року позов задоволено частково.

Стягнено солідарно з ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_5, неповнолітнього ОСОБА_6 в особі законного представника ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 21873 грн.ООкоп., в тому числі 20373 грн.00 коп. у відшкодування матеріальної шкоди та 1500 грн.ООкоп. моральної шкоди.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Додатковим рішенням Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 18 березня 2010 року в порядку розподілу судових витрат додатково стягнено з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_5, неповнолітнього ОСОБА_6 в особі законного представника ОСОБА_5 362 грн.39 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 ставить питання про скасування рішення суду в частині стягнення з відповідачів на його користь матеріальної шкоди і

ухвалення в цій частині нового рішення, яким стягнути з відповідачів на його користь матеріальну шкоду 27703 грн,, що складається з пошкодження нерухомості на 26717 грн. та матеріальних збитків 986 грн., а також стягнути судові витрати 4030 грн., посилаючись на незаконність та необгрунтованість рішення суду в цій частині. Також ставить питання про скасування додаткового рішення Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 18 березня 2010 року та ухвалення'нового рішення про відмову у задоволенні цих витрат, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 ставлять питання про скасування рішення суду , посилаючись на його незаконність, порушення судом норм процесуального права,остаточна сума збитків судом не визначена.

Вивчивши матеріали справи , перевіривши законність та обгрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає , що апеляційна скарга ОСОБА_3, ОСОБА_4 задоволенню не підлягає, а апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 на праві власності на підставі свідоцтва про право власності на житло від 7.04.1994 року (а.с.6) і свідоцтва про право на спадщину за законом від 11.08.2008 року (а.с.7) належить квартира АДРЕСА_1.

Відповідачам : ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_5 та неповнолітньому ОСОБА_6 на праві власності належить квартира АДРЕСА_2, яка розташована поверхом вище над квартирою позивача.

20 вересня 2008 року о 2 годині 30 хв. в квартирі відповідачів відбулася аварія в системі водопостачання , зірвана головка (гранбукса) латунного вентилю , який подає воду до зливного бачка туалету, внаслідок якої, відбулося витікання з системи водопостачання у квартирі відповідачів значної кількості води, якою була залита квартира позивача, розташована поверхом нижче , внаслідок чого, йому заподіяна шкода.

Згідно висновку №214-09 судово-будівельної технічної експертизи Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз від 12 червня 2009 року розмір матеріальної шкоди , спричиненої залиттям квартири Позивача з вини власників квартири АДРЕСА_3 складає 20373 грн. 00 коп.(а.с.68-106).

Частиною 1 ст.1166 ЦК України передбачено, що шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно вимог ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини , крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до вимог ст. 322 ЦК України власник зобов*язаний утримувати майно, що йому належить , якщо інше не встановлено договором або законом.

З урахуванням вказаних норм матеріального права та наявних в матеріалах справи доказів суд обгрунтовано прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог позивача та стягнув з відповідачів на користь позивача матеріальну шкоду у ромірі 20373 грн. 00 коп. і моральну шкоду у розмірі 1500 грн.

Рішення суду відповідає вимогам норм матеріального , процесуального права, встановленим обставинам і матеріалам справи.

Але в частині відмови у задоволенні вимог про стягнення з відповідачів на користь позивача витрат за надання юридичної допомоги позивачу адвокатом колегія судців вважає за необхідне рішення Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 10 лютого 2010 року скасувати, вимоги в цій частині з урахуванням вимог ст. 84 ЦПК України задовольнити частково, та стягнути з ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_5 з кожного на користь ОСОБА_2 по 670 грн.00 коп. за надання правової допомоги .

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 відносно незаконності рішення суду щодо не прийняття до уваги акту від 2.10.2008 року про наявні в його квартирі пошкодження в результаті залиття , не можуть бути підставою для скасування рішення, оскільки суд посилався на висновок проведеної експертизи з урахуванням доказів по справі, які

узгоджуються із матеріалами справи та на підставі акту від 2.11.2008 року та шкоди, заподіяної пошкодженням підлоги, що не була зазначена в акті.

Доводи апеляційної скарги відповідачів відносно того, що місце, звідки відбулось затоплення квартири позивача, відноситься до стояку, безпідставні, оскільки аварія відбулася у зв*язку з тим, що бул-зірвана головка (гранбукса) латунного вентилю, що подає воду до зливного бачку туалету, що не відноситься до стояку, це місце розташрване саме в квартирі відповідачів і відповідно до вимог сті322 ЦК України власники зобов *язані утримувати своє майно, які несуть відповідальність за його технічний стан .

Інші доводи апеляційних скарг не споростовують правильність висновків у рішенні суду, зводяться до переоцінки доказів, тому не можуть бути підставою для його скасування. Відповідно ж до ст.212 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та обєктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Що стосується доводів апеляційної скарги ОСОБА_2 про скасування додаткового рішення про стягнення з нього на користь відповідачів судових витрат , колегія суддів вважає за необхідне скаргу в цій частині задовольнити, додаткове рішення Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 18 березня 2010 року скасувати, у зв*язку з тим, що відповідачі таких вимог перед судом про стягнення судових витрат не ставили . Позовні вимоги позивача задоволено частково, тому відповідно до вимог ч.І ст.88 ЦПК України витрати за проведення судової експертизи не підлягають стягненню із позивача на користь відповідачів.

Керуючись ст.,ст. 209 ,303,307, 308,314 ЦПК України , колегія суддів ,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 10 лютого 2010 року скасувати в частині відмови у задоволенні вимог ОСОБА_2 про стягнення витрат на правову допомогу .

Стягнути із ОСОБА_4, ОСОБА_7, ОСОБА_5 з кожного на користь ОСОБА_2 по 670 грн. за надання правової допомоги .В іншій частині у задоволенні цих вимог ОСОБА_2 відмовити.

Скасувати додаткове рішення Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 18 березня 2010 року.

В іншій частині апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, ОСОБА_5 відхилити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене вкасаційному порядку до Верховного Суду України протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Судді: