У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 квітня 2010 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

Головуючого судді: Богонюка М.Я.

Суддів: Приколоти Т.І., Федоришина А.В.

При секретарі: Панчук І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Франківського районного суду м. Львова від 26 жовтня 2009 року, -

встановила:

Оскаржуваним рішенням частково задоволено позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1, Франківської районної адміністрації Львівської міської ради, третя особа ЛКП "Сокільницьке" про усунення перешкод у користуванні квартирою, вселення, встановлення порядку користування житлом та стягнення моральної шкоди.

Зобов'язано ОСОБА_1 не чинити ОСОБА_2 перешкод у користуванні квартирою, 35 по вул. Пулюя, 19 в м. Львові.

Вселено ОСОБА_2 у квартиру АДРЕСА_1.

Виділено у користування ОСОБА_2 житлову кімнату площею 10,1 кв.м. під літерою 4 за адресою: м. Львів, вул. Пулюя, 19/35.

Виділено у користування ОСОБА_1 житлові кімнати площею 17,2 кв.м. під літерою 3 з балконом 1,6 кв.м. та кімнату 13,6 кв.м. під літерою 2 з балконом 0,8 кв.м.

Залишено у спільному користуванні ОСОБА_1 та ОСОБА_2: кухню, площею 8,5 кв.м. під літерою 5; коридор площею 9 кв.м. під літерою 1; ванну площею 2,3 кв.м. під літерою 7; вбиральню площею 1,2 кв.м. під літерою 6; кладову площею 0,3 кв.м. під літерою 8.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Апелянт вважає, що рішення суду є незаконним, ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права при неповно з'ясованих обставинах, що мають значення для справи. Стверджує, що судом першої інстанції не розглянуто його позовні вимоги про припинення права на частку у спільному майні та винесено незаконну ухвалу про роз'єднання в окремі провадження однорідних позовних вимог. Також судом не враховано те, що він є власником ? квартири по вул. Пулюя, 19/35 і має право на збереження та користування своїм майном. Судом не дано належної оцінки протиправним намаганням ОСОБА_2 проникнути в його квартиру без відома.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення на підтримання та заперечення скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така підлягає задоволенню.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 311 ЦПК України рішення суду підлягає скасуванню з направленням справи на новий розгляд, якщо суд розглянув не всі вимоги і цей недолік не був і не міг бути усунений ухваленням додаткового рішення судом першої інстанції.

Судом та матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_2 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_1 про усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням, вселення, встановлення порядку користування та відкриття окремого рахунку.

В процесі розгляду вищевказаної справи, ОСОБА_1 звернувся в суд із заявою про обєднання в одне провадження позовних вимог за його позовом до ОСОБА_3 про припинення права на частку у спільному майні, а саме квартири АДРЕСА_1 та позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням, вселення, встановлення порядку користування та відкриття окремого рахунку. Між сторонами виник спір щодо права володіння та користування квартирою №35 по вул.. Пулюя, 19 в м. Львові.

Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 07 листопада 2008 року згадані справи було обєднано в одне провадження, а ухвалою цього ж суду від 26 жовтня 2009 року, в день ухвалення рішення по справі, справи було розєднано в окремі провадження.

Розєднуючи позовні вимоги в окремі провадження та частково задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2 усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням, вселення, встановлення порядку користування та відкриття окремого рахунку, суд першої інстанції не врахував, що фактично виділив в окреме провадження одну частину одних вимог. Оскільки ці вимоги стосуються однієї квартири АДРЕСА_1, взаємопов'язані між собою і спільний їх розгляд є доцільним, позовні вимоги виникли з одних правовідносин, задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову і навпаки. Роз'єднання вимог фактично привело до неможливості усунення вказаних недоліків при розгляді цієї справи. А рішення по даній справі стає преюдицією для невирішеного позову.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції допущено порушення норм процесуального права, яке є безумовною підставою для скасування рішення суду першої інстанції, що перешкоджає суду апеляційної інстанції дослідити нові докази і обставини. А відтак, колегія суддів вважає, що рішення суду підлягає скасуванню з направленням справи на новий розгляд.

При новому розгляді справи суду першої інстанції слід вирішити питання про обєднання в одне провадження цивільних справ за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням, вселення, встановлення порядку користування та відкриття окремого рахунку та позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про припинення права на частку у спільному майні.

Керуючись ст.ст. 303, 307 ч. 1 п. 5, 311 ч. 1 п. 5, 314 ч. 1 п. 2 ,315 ЦПК України, колегія суддів -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Франківського районного суду м. Львова від 26 жовтня 2009 рокускасувати, а справу направити на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Верховного суду України протягом двох місяців з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий:

Судді: