Справа № 22ц-336 Головуючий у 1 інстанції: Чорна С.З.
Категорія: 34 Доповідач: Штефаніца Ю.Г.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 квітня 2010 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого: Павлишина О.Ф.

суддів: Штефаніци Ю.Г., Мікуш Ю.Р.

при секретарі: Гарванко М.М.

за участі позивачки ОСОБА_1 та відповідачки ОСОБА_2, розглядаючи у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Сихівського районного суду м.Львова від 18 листопада 2009 року, -

в с т а н о в и л а:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, з участю третіх осіб ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про відшкодування збитків, завданої залиттям її квартири АДРЕСА_1 в якій вона проживає, власниками квартири № 68, що поверхом вище, та просила стягнути з відповідачів завдану їй майнову шкоду в розмірі 29821 грн., та відшкодувати моральну шкоду в розмірі 2000 грн..

Рішенням Сихівського районного суду м.Львова від 18 листопада 2009 року позовні вимоги задоволені частково та постановлено стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 22343 грн. матеріальної шкоди, 500 грн. моральної шкоди та 261, 5 грн. судових витрат. Цим же рішенням ухвалено стягнути з ОСОБА_2 на користь Львівського НДІ судових експертиз 153 грн. затрат за участь експерта у судовому засіданні.

Не погоджуючись з ухваленим рішенням, відповідач ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, вказуючи на те, що рішення суду є незаконним і необґрунтованим, ухвалене внаслідок неповного з'ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків суду обставинам справи, з порушенням та невірним застосуванням норм матеріального і процесуального права. При цьому апелянт, визнаючи факт залиття квартири позивачки внаслідок витікання води з квартири № 68 через незакритий водопровідний кран, зазначає, що встановлений судом розмір відшкодування матеріальних збитків не відповідає фактичній шкоді є завищеним та ґрунтується на висновках судової будівельно-технічної експертизи, обєктивність якої є сумнівною, оскільки висновки експерта суперечать іншим матеріалам справи, акт експертизи є незаконним. На думку апелянта, судом не встановлено реального розміру завданої майнової шкоди та не доведено факту заподіяння позивачеві моральної шкоди. Просить оскаржуване рішення скасувати та повністю відмовити у задоволенні позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення відповідачки ОСОБА_2 на обґрунтування апеляційної скарги, заперечення на апеляційну скаргу позивачки ОСОБА_1, перевіривши матеріали справи та доводи скарги, колегія суддів не вбачає достатніх підстав для задоволення скарги.

Суд першої інстанції, в супереч доводам апелянта, з достатньою повнотою та всебічністю дослідив надані сторонами докази, вірно встановив фактичні обставини справи, спірні правовідносини та правильно застосував матеріальне і процесуальне право при вирішенні даного позову.

Судом першої інстанції встановлено, і апелянтом не оспорюються наступні обставини. Позивачка є власником квартири АДРЕСА_1, а відповідачка квартири № 68 в цьому ж будинку, яка розташована поверхом вище над квартирою позивачів.

Відповідно до комісійного акту ЛКП «Під Зуброю» від 11 грудня 2008 року обстеження квартири АДРЕСА_1 та фотознімків видно, що квартира позивачки була затоплена сусідами з квартири № 68 в цьому ж будинку внаслідок халатного ставлення до сантехнічних приладів в цій квартирі, що призвело до затоплення та пошкодження в квартирі №64 : велика кімната - стеля оббої, лепки; стіни оббої; коридор стіни оббої; спальня стеля; кухні - стелі(а.с.6, 20-29).

Відповідності до вимог ст.ст. 10, 177 ЖК України, громадяни зобовязані забезпечувати схоронність жилих приміщень. Бережно ставитися до санітарно-технічного та іншого обладнання, додержуватися правил утримання жилого будинку та користування жилими приміщеннями.

Відповідачка ОСОБА_2 не заперечила того факту, що залиття квартири сусідів Кирилів відбулось внаслідок витікання води з її квартири з незачиненого крану, та не спростувала своєї вини в завданні шкоди майну позивачів в наслідок недбалості, погодившись відшкодувати завдані збитки, але в меншій сумі ніж визначив суд.

Таким чином, задовольняючи позов, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що внаслідок залиття квартири позивачів, останнім було заподіяно з вини відповідачки матеріальну шкоду, а тому при вирішенні спірних правовідносин правильно застосував ст.1166 ЦК України, та вірно стягнув заподіяну майнову шкоду з ОСОБА_2, як власника квартири, з чим остання погодилась.

При визначенні розміру відшкодувань майнової шкоди, суд вірно виходив із висновків судової будівельно-технічної експертизи за №1879 від 27.08.2009 року, відповідно до якої вартість відновлювального ремонту квартири АДРЕСА_1 становить 22343 грн., яка визначена за результатами експертного дослідження, проведеного за клопотанням відповідачів ОСОБА_2І.і ОСОБА_3 на підставі ухвали суду, експертом з належним фаховим рівнем щодо дослідження обєктів нерухомості, будівельних матеріалів, оцінки будівельних обєктів та споруд (а.с.63-64), здійснено на основі безпосереднього візуального огляду, обстеження та обміру квартири за участі сторін, вивчення матеріалів справи, щодо обставин та обсягів залиття приміщень, які не викликають сумніву в своїй достовірності та обгорунтовано покладено судом в основу свого рішення.

Судом першої інстанції взяті до уваги і пояснення в суді експерта ОСОБА_7 про те, що при проведенні експертизи у кошторис включалась виключно шкода завдана внаслідок залиття квартири. При визначенні ціни шкоди враховувалось часткове виконання ремонтних робіт відповідачами в коридорі, які не включались у вартість відновлювального ремонту.

До того ж, визначена експертом вартість відновлювального ремонту нижча за кошторисну вартість цього ремонту, яка була визначена ТзОВ «Галичина станом на 1 січня 2009 року та становила 29 821 грн..

Таке рішення суду відповідає розясненням п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» №6 від 27.03.1992 року (із змінами і доповненнями), відповідно до яких потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості на час розгляду справи втраченого майна, робіт, які необхідно провести, щоб виправити пошкоджену річ.

Лист обласного комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» щодо розрахунку вартості ремонтних робіт, на який покликається апелянт, з огляду на положення ст.58, 59 ЦПК України колегія суддів не бере до уваги, оскільки він не має належного доказового значення та не спростовує з достатньою очевидністю і достовірністю експертного висновку.

Що стосується підстав та розміру відшкодувань немайнової шкоди, то враховуючи, що затоплення квартири позивачки призвело до зміни звичного їй способу життя, душевних переживань, повязаних з пошкодженням житла внаслідок залиття та необхідністю проведення його ремонту, колегія суддів вважає, що матеріалами справи доведена підставність заподіяння ОСОБА_1 моральної шкоди з вини відповідачки, а її вартість встановлена у відповідності до вимог ст.23 ЦК України.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду, судом першої інстанції прийнято рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального закону, а тому колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду.

З урахуванням зазначеного та керуючись ст.303, п.1 ч.1 ст. 307, ст.308,ст.ст. 313 315, 319 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Сихівського районного суду м.Львова від 18 листопада 2009 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двох місяців шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду України.

Головуючий: Павлишин О.Ф.

Судді: Мікуш Ю.Р.

ОСОБА_8