Справа № 2-550/10
Провадження № -
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.10.2010 року Васильківський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судці Чорнобук В.І.

при секретарі - Пильченко А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду сел. Васильківка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про стягнення грошових коштів, зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, Дніпропетровської міської ради, про відмову в стягненні грошових коштів, припинення права власності на домоволодіння у звязку із знищенням майна та визнання права власності на будівлі та споруди, -

встановив

18 серпня 2010 р. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, про стягнення із ОСОБА_2 на його користь грошової суми в розмірі 2000, 00 грн. за виконані по договору будівельного підряду роботи. В обгрунтування позовних вимог ОСОБА_1 посилався на те, що 25, березня 2010 року між ним та ОСОБА_2 було укладено договір будівельного підряду згідно з яким ОСОБА_1, виступаючи у якості Підрядника взяв на себе зобовязання по замовленню ОСОБА_2 виконати певні монтажно-будівельні роботи за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Гвардійська 23. Як пояснив ОСОБА_1, спочатку за договором він мав отримати 20/100 відсотків будівлі складу, роботи ним були виконані повністю, якісно та в строк, але через те що пізніше зясувалося, що побудована будівля не належить ОСОБА_2 на праві власності, то останній не міг виконати умов договору і запропонував розрахуватись з ОСОБА_1 грошима у розмірі 2000, 00 грн., на що ОСОБА_1 погодився. В обговорений строк ОСОБА_2 зобовязання не виконав, тому ОСОБА_1 просив стягнути з ОСОБА_2 на свою користь 2000, 00 грн..

31 серпня 2010 р. до суду звернувся ОСОБА_2 із зустрічним позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та Дніпропетровської міської ради в якому просив суд відмовити ОСОБА_1 в задоволенні його позовних вимогах по первісному позову повністю, припинити право власності - ОСОБА_3 на 1Л частки домоволодіння, ОСОБА_4 на 1/6 частки домоволодіння, ОСОБА_5 на 1/6 частки домоволодіння, ОСОБА_6 на 1/6 частки домоволодіння, яке розташоване за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Гвардійська, 23 у звязку зі знищенням майна та визнати за ОСОБА_2, право власності на: нежитлову будівлю складу А-1 загальною площею 153,2 м2; нежитлову будівлю складу Б-1 загальною площею 79,5 м2; нежитлову будівлю складу В-1 загальною площею 38,0 м2; нежитлову будівля складу Г-1 загальною площею 17,4 м2; нежитлову будівлю складу Д-1 загальною площею 285,8 м2; нежитлову будівлю складу Е-1, у тому числі прибудова Е'-і загальною площею 46,7 м2; навіс літ. Ж, навіс літ. Є, огорожу 1-8, мостіння І, II, що розташовані на земельній ділянці загальною площею 0,2984 Га за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Гвардійська, 23а, без акту введення в експлуатацію.

В обгрунтування позовних вимог ОСОБА_2 посилався на те, що дійсно роботи по договору підряду ОСОБА_1 виконав, на момент закінчення вказаних робіт ОСОБА_2 не мав фінансової можливості розрахуватися із ОСОБА_1, однак у серпні 2010 р. вказана заборгованість була сплачена ОСОБА_1 в повному обсязі, про що свідчить розписка про отримання 2000 грн.. Таким чином, станом на серпень 2010 року ОСОБА_2 в повному обсязі виконав свої зобовязання згідно вказаного договору, а отже ОСОБА_1 вже не має підстав для задоволення своїх позовних вимог.

При цьому ОСОБА_2 на праві приватної власності (на підставі свідоцтва про право на спадщину ВКТ № 017757 реєстр № 1-4745 від 27.08.2008 року, видане Другою дніпропетровською нотаріальною конторою) належить 54/100 відсотків домоволодіння за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Гвардійська, 25. Це домоволодіння йому заповіла ОСОБА_7, за якою він доглядав та допомогав їй вести господартво.

Як пояснив ОСОБА_2, біля вказаного домоволодіння знаходились зруйновані залишки якоїсь будівлі та будівельне сміття, які з часом перетворилися на звалище промислового та побутового сміття, що сприяло розповсюдженню тарганів, пацюків та неприємного запаху. Звалище утворилося на місці колишнього домоволодіння №23 по вул. Гвардійській, яке було покинуте господарями та під впливом природних явищ самозруйнувалося без догляду. Цей факт знайшов своє підтвердження у довідках Квартального комітету № 18 Ленінського району м. Дніпропетровська від 10.04.2007 року та від 13.06.2008 р. за підписом голови комітету ОСОБА_8: 3 1993 року будинок №23 по вул.Гвардійській був зруйнований та ніхто там не проживав, було звалище сміття. ОСОБА_2 прибрав та вивіз сміття за свій рахунок, позасипав ями.....

ОСОБА_2 неодноразово звертався в міську раду та органи санітарного контролю м. Дніпропетровська з проханням прибрати звалище та огородити цю територію. Однак ніяких дій з боку органів державної влади здійснено не було. Тому на початку 2003 року ОСОБА_2 з метою перешкоджання подальшому розповсюдженню антисанітарного стану на прилеглі території, був вимушений за рахунок своїх власних коштів, найняти сміттєвоз та самотужки прибрав все сміття. Однак, через деякий час стихійне звалище утворилось знов. Оскільки це перешкоджало нормальній життєдіяльності та загрожувало здоровю його та його сусідів ОСОБА_2 в березні 2003 повторно найняв сміттєвоз та вивіз все сміття, очистивши майданчик.

Щоб не допустити в подальшому утворенню нового звалища, ОСОБА_2 наприкінці 2003 року був вимушений за свій рахунок обнести колишнє звалище парканом та збудувати господарські будівлі та споруди, а саме: нежитлову будівлю складу А-1 загальною площею 153,2 м2; нежитлову будівлю складу Б-1 загальною площею 79,5 м2; нежитлову будівлю складу В-1 загальною площею 38,0 м2; нежитлову будівля складу Г-1 загальною площею 17,4 м2; нежитлову будівлю складу Д-1 загальною площею 285,8 м2; нежитлову будівлю складу Е-1, у тому числі прибудова ЕМ загальною площею 46,7 м2; навіс літ. Ж, навіс літ. Є, огорожу 1-8, мостіння І, II.

В судовому засіданні ОСОБА_1 проти зустрічного позову не заперечував.

Представник ОСОБА_2 в судовому засіданні проти первісних вимог заперечував, посилаючись на те, що сума боргу в розмірі 2000, 00 грн. ОСОБА_1 погашена повністю, зустрічний позов підтримав.

ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в судове засідання не зявилися, про час місце проведення засідання були повідомлені належним чином.

Представник Дніпропетровської міської ради до судового засідання не зявився, про час та місце проведення засідання був повідомлений належним чином, до суду направив лист в якому не заперечував проти зустрічних позовних вимог ОСОБА_2

Суд, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та представника ОСОБА_2 та вивчивши матеріали справи, всебічно зясувавши обставини, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає установленими такі факти та відповідні ним правовідносини.

Судом встановлено, що 25 березня 2010 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір будівельного підряду згідно з яким ОСОБА_1, виступаючи у якості Підрядника взяв на себе зобовязання по замовленню ОСОБА_2 виконати певні монтажно- будівельні роботи за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Гвардійська 23. ОСОБА_1 за договором мав отримати 20/100 відсотків будівлі складу, роботи ним були виконані повністю, якісно та в строк, але як пізніше зясувалося, побудована будівля не належить ОСОБА_2 на праві власності, то останній не міг виконати умов договору і запропонував розрахуватись з ОСОБА_1 грошима у розмірі 2000, 00 грн., на що ОСОБА_1 погодився. В обговорений строк ОСОБА_2 зобовязання не виконав. Однак, як встановлено судом під час розгляду справи ОСОБА_2 у серпні 2010 р. вказану заборгованість ОСОБА_1 сплатив повністю, про що свідчить розписка про отримання 2000 грн.. В звязку з чим суд вважає первісні позовні вимоги ОСОБА_1 такими, що не підлягають задоволенню.

Вирішуючи зустрічні позовні вимоги суд приходить до наступного.

ОСОБА_2 на праві приватної власності (на підставі свідоцтва про право на спадщину ВКТ № 017757 реєстр № 1-4745 від 27.08.2008 року, видане Другою дніпропетровською нотаріальною конторою) належить 54/100 відсотків домоволодіння за адресою:м.Дніпропетровськ, вул. Гвардійська, 25. Це домоволодіння йому заповіла ОСОБА_7, за якою ОСОБА_2 доглядав та допомагав їй вести господартво. Біля домоволодіння знаходився пустир з залишками зруйнованого домоволодіння по вул. Гвардейській, 23, яке з часом перетворилося на звалище промислового та побутового сміття, що сприяло розповсюдженню тарганів, пацюків та неприємного запаху. ОСОБА_2 неодноразово звертався в міську раду та органи санітарного контролю м. Дніпропетровська з проханням прибрати звалище та огородити цю територію. Однак ніяких дій з боку органів державної влади здійснено не було. Від ОСОБА_7 ОСОБА_2 стало відомо, що колись за адресою: вул. Гвардійська, 23 проживала сімя, потім діти повиростали та розїхались, батьки померли. З часом без належного догляду будинок самозруйнувався та на його місті утворилося сміттєзвалище.

Згідно листа КП «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» від 3.03.2007 року право власності на домоволодіння № 23 по вул. Гвардійській було зареєстровано: Уг частка за ОСОБА_3 на підставі договору дарування від 27.05.1966 р., посвідченого 2-ою ДДНК за реєстром 32-1748; 1/6 частка за ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 31.10.1985 р., виданого 2-ою ДДНК за реєстром №1-5255; 1/6 частка за ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 31.10.1985 р., виданого 2-ою ДДНК за реєстром №1-5255; 1/6 частка за ОСОБА_6 на підставі договору дарування посвідченого 2-ою ДДНК за реєстром №2-4036.

Також згідно акту по визнанню доцільності знесення будівель від 1.03.1985 р., який зберігається в матеріалах інвентарної справи КП «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації», вбачається, що зношення будівлі за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Гвардійська, 23 на момент укладання вказаного акту вже складало 81,8 відсоток, що також свідчить про недбале ставлення вищевказаних власників цього домоволодіння до своєї власності, яке призвело до фактичної руйнації будинку та утворенню на його місті сміттєзвалища.

Згідно довідки Квартального комітету №18 Ленінського району м. Дніпропетровська за підписом голови комітету ОСОБА_8, наданої ОСОБА_2 у судовому засіданні, ніякого домоволодіння за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Гвардійська, 23 фактично немає, будинок без належного догляду давно самозруйнувався. Ніяких данних в книзі реєстрації квартального комітету за цією адресою немає.

Відповідно до ст. 13 Конституції України, власність зобов'язує. Власність не повинна використовуватися на шкоду людині і суспільству.

Згідно ст. 322 ЦК України, власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, нести всі витрати, пов'язані з утриманням належного йому майна.

До таких витрат належать витрати, пов'язані зі зберіганням майна, його ремонтом, забезпеченням збереження його властивостей тощо. Невиконання власником свого обов'язку по утриманню своєї власності може створювати небезпеку для третіх осіб, отже своєю бездіяльністю та недбалим ставленням до власного майна ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 порушили чинне законодавство, що призвело до самозруйнування домоволодіння та утворенню на його місці сміттєзвалища, яке заважало оточуючим, порушувало їх законні права ті інтереси та несло реальну загрозу їй здоровю та життю.

Таким чином, приймаючи до уваги довідки Квартального комітету №18 Ленінського району м. Дніпропетровська від 10.04.2007 р. та від 13.06.2008 р., акт по визнанню доцільності знесення будівель від 01.03.1985 р. КП «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації», суд дійшов висновку, що домоволодіння № 23 по вул. Гвардійській в м. Дніпропетровську фактично не існує в наслідок його знищення шляхом самозруйнування під впливом природних явищ та через недбале ставлення його власників до своєї власності. Отже суд вбачає наявність всіх підстав для припинення права власності на домоволодіння № 23 по вул. Гвардійській в м. Дніпропетровську ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_2 був вимушений вжити заходи, щоб захистити здоровя своєї родини та свою власність. На початку 2003 року ОСОБА_2 з метою перешкоджання подальшому розповсюдженню антисанітарного стану на прилеглі території, був вимушений, за рахунок своїх власних коштів, найняти сміттєвоз та самотужки прибрав все сміття. Однак, через деякий час стихійне звалище утворилось знов. Оскільки це перешкоджало нормальній життєдіяльності та загрожувало здоровю його та його сусідів ОСОБА_2 в березні 2003 повторно найняв сміттєвоз та вивіз все сміття, очистивши майданчик. Даний факт знайшов підтвердження в свідченнях ОСОБА_1

Щоб не допустити в подальшому утворенню нового звалища, ОСОБА_2 був вимушений за свій рахунок обнести колишнє звалище парканом та збудувати господарські будівлі та споруди, а саме нежитлову будівлю складу А-1 загальною площею 153,2 м2; нежитлову будівлю складу Б-1 загальною площею 79,5 м2; нежитлову будівлю складу В-1 загальною площею 38,0 м2; нежитлову будівля складу Г-1 загальною площею 17,4 м2; нежитлову будівлю складу Д-1 загальною площею 285,8 м2; нежитлову будівлю складу Е-1, у тому числі прибудова ЕМ загальною площею 46,7 м2; навіс літ. Ж, навіс літ. Є, огорожу 1-8, мостіння І, II, що розташовані на земельній ділянці загальною площею 0,2984 Га. Як пояснив ОСОБА_2 в судовому засіданні ці будівлі та споруди були необхідні йому для забезпечення ведення господарчої діяльності на особистому домоволодінні.

Слід зазначити, що дані будівлі та споруди було збудовано без належного дозволу і проекту тому, що як пояснив ОСОБА_2, у нього не було часу на оформлення відповідних документів а жити поряд зі звалищем сміття , наражаючи на небезпеку здоровя дітей та його з дружиною, було неможливо.

Відповідно до вищевказаного дані будівлі та споруди вважаються самочинними, згідно ч. 1 ст. 376 ЦК України, житловий будинок, споруда, інше нерухоме майно вважається самочинним будівництвом, якщо вони побудовані або будуються на земельній ділянці, яка не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу або належно затвердженого проекту, або із значними порушеннями будівельних норм і правил.

Всі роботи по очищенню звалища сміття та будівництву складських будівель та споруд виконувалися ОСОБА_2 виключно за особистий рахунок (витрати на будівельні матеріали, оплата робіт), а згідно ч. З ст. 331 ЦК України, до закінчення будівництва (створення майна), особа вважається власником матеріалів, оснащення і т.д, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна).

При будівництві вищевказаних будівель та споруд ОСОБА_2 не були порушені права третіх осіб.

Факт закінчення будівництва підтверджується технічним висновком № б/н ТОВ «Стеконік» (ліцензія AB №293528, строк дії ліцензії з 20.12.2005 р по 20.12.2010 р.) від 09.09. 2010 р. про технічний стан будівельних конструкцій, розташованих, за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Гвардійська 23а, та не оспарюється сторонами по справі.

Згідно вказаного технічного висновку будівлі та споруди, що розташовані за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Гвардійська 23а мають ознаки нерухомого майна, зокрема фундамент, несущі конструкції, опорні та огороджувальні конструкції, технічні умови побудованих будівель та споруд відповідають санітарним, протипожежним нормам, а також номрам ДБН, можлива експлуатація вищезгаданих об'єктів за прямим призначенням. Вказане свідчить про відсутність необхідності замовляти та отримувати відповідний акт введення в експлуатацію.

Отже, відповідно до вищевикладеного та приймаючи до уваги що іншого способу для захисту майнових та особистих прав ОСОБА_2 окрім припинення права власності ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на знищене саморуйнуванням під дією природних факторів домоволодіння №23 по вул. Гвардійській у м. Дніпропетровську судом не вбачається, керуючись ст.ст. 13, 21 22, 55 Конституції України, ст. 11, 13, 15, 16, 322, 323, 346 ЦК України, ст. 10, 31, 57, 60, 212-215 ЦПК України, - Вирішив

У задоволенні первісного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про стягнення грошових коштів - відмовити повністю.

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, Дніпропетровської міської ради, про відмову в стягненні грошових коштів, припинення права власності на домоволодіння у звязку із знищенням майна та визнання права власності на будівлі та споруди - задовольнити повністю.

Припинити право власності на 1/2 частки домоволодіння №23 по вул. Гвардійській м. Дніпропетровська Захарової ОСОБА_9 у звязку зі знищенням майна.

Припинити право власності на 1/6 частки домоволодіння №23 по вул. Гвардійській м. Дніпропетровська Бондаренко ОСОБА_10 у звязку зі знищенням майна.

Припинити право власності на 1/6 частки домоволодіння №23 по вул. Гвардійській м. Дніпропетровська Бондаренко ОСОБА_11 у звязку зі знищенням майна.

Припинити право власності на 1/6 частки домоволодіння №23 по вул. Гвардійській м. Дніпропетровська Мішина ОСОБА_12 у звязку зі знищенням майна.

і Визнати за фізичною особою ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1), право власності на: нежитлову будівлю складу А-1 загальною площею 153,2 м2; нежитлову будівлю складу Б-1 загальною площею 79,5 м2; нежитлову будівлю складу В-1 загальною площею 38,0 м2; нежитлову будівля складу Г-1 загальною площею 17,4 м2; нежитлову будівлю складу Д-1 загальною площею 285,8 м2; нежитлову будівлю складу Е-1, у тому числі прибудова Е'-1 загальною площею 46,7 м2; навіс літ. Ж, навіс літ. Є, огорожу 1-8, мостіння І, II, що розташовані на земельній ділянці загальною площею 0,2984 Га за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Гвардійська, 23а, без акту введення в експлуатацію.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції в 10 денний строк з дня

Суддя: