Апеляційний суд Івано-Франківської області
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2010 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого-судді Фединяка В.Д.

суддів: Соколовського В.М., Матківського Р.Й.

секретаря Довжинської Н.Б.

з участю ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 його представника ОСОБА_2,

яка також представляє інтереси ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 до ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 про стягнення 972 грн. матеріальної та 500 грн. моральної шкоди за апеляційною скаргою ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 на рішення Надвірнянського районного суду від 11 листопада 2010 року, -

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2010 року ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 звернувся в суд з указаним позовом, мотивуючи позовні вимоги тим, що йому на праві власності належить земельна ділянки площею 0,75 га, яка знаходиться в урочищі «Залози» у с. Максимець Зеленської сільської ради. Проте літом 2009 року на належній йому земельній ділянці площею 0, 30 га відповідач самовільно скосив траву і привласнив сіно. Згідно акту оцінки проведеної комісією Надвірнянської РДА від 30.04.2010 року заподіяні збитки становлять 972 грн. Крім цього, вказував позивач, неправомірними діями відповідачів йому заподіяно моральну шкоду, яку оцінює у розмірі 500 грн.

Під час розгляду справи ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 звернувся в суд з зустрічним позовом до ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 і Зеленської сільської ради, третя особа на стороні позивача ОСОБА_3 про визнання незаконним і скасування рішення Зеленської сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області від 24 жовтня 2005 р. за № 11 про надання у приватну власність

------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------ Справа №22ц-6405/2010 Головуючий у 1інст. ОСОБА_4

Категорія 45 Суддя-доповідач ОСОБА_5

земельних ділянок загальною площею 0,75 га, які розташовані в с.Максимець, ур. «Залози», визнати недійсним Державні акти на право власності на земельні ділянки від 16.05.2006 р. : серія ЯГ № 303987, реєстраційний номер 37; серія ЯГ № 303988 реєстраційний номер 36; серія ЯГ № 303989 реєстраційний номер 34; серія ЯГ № 303988 реєстраційний номер 35 видані ОСОБА_1 (м.Надвірна, вул.Галицького 1/31) та зобовязати Надвірнянський районний відділ земельних ресурсів скасувати реєстрацію зазначених державних актів на право власності на земельні ділянки і стягнути з відповідача 500 грн. моральної шкоди. Свої вимоги мотивував тим, що що рішенням Зеленської сільської ради від 27 березня 1993 року йому надано 0,64 га земельної ділянки, якою він користується по даний час. Однак, без вилучення у нього цієї землі рішенням Зеленської сільської ради від 24 жовтня 2005 року належну йому земельну ділянку передано у приватну власність ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2. Також позивач зазначав, що незаконною приватизацією земельної ділянки з вини ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 йому заподіяно моральну шкоду, яку просив відшкодувати у розмірі 500 грн.

Рішенням Надвірнянського районного суду від 11 листопада 2010 року позов ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 задоволено частково і стягнуто ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь позивача 972 грн. матеріальної шкоди та 279,50 грн. судових витрат.

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовлено у задоволенні позову.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 ставить питання про скасування оскаржуваного рішення, відмовити ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 у задоволенні позову і задовольнити його позов, вказуючи на те, що суд неповно зясував обставини справи, дав неправильну оцінку поданим доказам у підтвердження позову, тому ухвалив помилкове рішення.

У судовому засіданні ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 та його представник підтримали доводи апеляційної скарги, просять задовольнити цю скаргу.

ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 заперечує щодо задоволення апеляційної скарги і вважає рішення суду у справі законним і обґрунтованим.

Заслухавши доповідь судді, пояснення сторін, дослідивши матеріали справи і перевіривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку про відхилення апеляційної скарги з таких підстав.

Задовольняючи позов ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2, суд першої інстанції виходив з того, що рішення Зеленської сільської ради Надвірнянського району від 24 жовтня 2005 р. за № 11 позивачу у встановленому законом порядку наданні у приватну власність земельні ділянки загальною площею 0,75 га, які розташовані в с.Максимець, ур. «Залози» і видані йому 16.05.2006 р. державні акти на право власності на ці земельні ділянки. Проте, літом 2009 року ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 на частині цих земель самовільно скосив траву і забрав собі сіно вартість якого становить 972 грн.

Відмовляючи ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 у задоволенні позову, суд зіслався на те, що позивач не подав суду доказів про порушення Зеленською сільською радою Надвірнянського району чи відповідачем його права власності чи користування на земельні ділянки передані у приватну власність ОСОБА_6. В.І. ІНФОРМАЦІЯ_2 і заподіяння у звязку з цим моральної шкоди.

Висновок суду відповідає вимогам закону і матеріалам справи.

За змістом ст. ст. 3, 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, установленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні і суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Згідно ч.3 ст.152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування, або державних органів приватизації, або центрального органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом.

За змістом ст. 126 ЗК України право власності чи право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державним актом.

Форми державних актів на право власності на земельну ділянку, право постійного користування земельною ділянкою затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Згідно ч.ч. 2, 3 ст. 152 цього Кодексу власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, зокрема, шляхом визнання прав або відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав.

Як убачається з матеріалів справи, рішення Зеленської сільської ради Надвірнянського району від 24 жовтня 2005 р. за № 11 ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2, у встановленому законом порядку наданно у приватну власність земельні ділянки загальною площею 0,75 га, які розташовані в с.Максимець, ур. «Залози» і 16.05.2006 р. йому видано йому чотири державні акти на право власності на ці земельні ділянки.

Зазначені обставини підтверджуються копією рішення сільської ради від 14.10.2005 р. про передачу у приватну власність земельної ділянки (а.с.115) та копіями державних актів на цю землю (а.с.6-10).

Судом встановлено, що літом 2009 року ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 на частині земельної ділянки розміром 0,30 га переданих ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2, у приватну власність самовільно скосив траву і забрав собі сіно. Згідно акта про визначення збитків власникам землі та землекористувачам складеному к 30.04.2010 р. комісією Надвірнянської райдержадміністрації вартість заподіяних збитків становить 972 грн. Даний факт підтверджується актом про обстеження земельної ділянки (а.с.10), даними, які містяться в акті визначення збитків та розрахунком до нього (а.с.11-14).

У звязку з наведеним, суд обґрунтовано відхилив доводи ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 про те, що спірна земельна ділянка надана йому у користування на підставі рішення сільської ради від 27.10.1993 р., оскільки ним не представлено доказів про розміщення цієї земельної ділянки, акт про конфігурацію цієї землі та відведення її в натурі. Також позивачем не представлено доказів про порушення його права на землю під час передачі ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2, у приватну власність земельних ділянок.

З цих підстав, суд обґрунтовано відмовив ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 у задоволенні позову.

За таких обставин, відповідно ст.ст. 116,126,152 ЗК України суд першої інстанції прийшов до правильного висновку стягнувши з ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 972 грн. збитків заподіяних порушенням земельного законодавства, так як відповідач літом 2009 року самовільно скосив траву на належній позивачу земельній ділянці і привласнив сіно.

Правильним є також рішення суду про відмову ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 у стягненні 500 грн. моральної шкоди, так як не встановлено вини відповідача у заподіянні такої шкоди.

Суд відхиляє поданий ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 до апеляційної скарги як доказ у підтвердження позову акт відведення земельної ділянки розміром 0,14 га від 10.01.1960 р. наданої ОСОБА_3 для забудови, оскільки в цьому акті немає схеми конфігурації землі, не зазначено суміжних землекористувачів і не вказано де розміщена ця земельна ділянка.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду викладених в оскаржуваному рішенні, тому не можуть бути підставою для скасування по суті правильного рішення суду лише з одних формальних міркувань.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає оскаржуване рішення суду по суті правильним і таким, що ухвалене з дотриманням норм матеріального і процесуального права. Підстав для скасування цього рішення, за доводами апеляційної скарги не встановлено.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 307,308,313-315,317 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 відхилити. Рішення Надвірнянського районного суду від 11 листопада 2010 року в даній справі залишити без зміни.

Ухвала набирає чинності з моменту проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ з часу набрання законної сили.

ОСОБА_7 ОСОБА_5

Судді: В.М. Соколовський

ОСОБА_8