Провадження № 2-1498/10 Справа № 2-1498/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2010 року Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:

Головуючого судді - Фанда О.А.,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Харкові цивільну справу за позовом

ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про виселення без надання іншого житлового приміщення, -

в с т а н о в и в:

21 січня 2010 року ОСОБА_2 звернулася до суду з вказаним позовом.

В обґрунтування вимог посилалася на те, що вона є власником ? частини домоволодіння № 9 по вул. Анапській в м. Харкові, на підставі договору дарування від 15 січня 1993 року № 2-330.

Разом з нею за цією адресою постійно проживають: донька - ОСОБА_4 та колишній чоловік - ОСОБА_3.

ОСОБА_3 тривалий час зловживає алкогольними напоями, влаштовує скандали, висловлюється нецензурною лайкою на її, позивачки, адресу, займається рукоприкладством, погрожує фізичною розправою, бє посуд, пошкоджує меблі тощо.

Посилаючись на вищевказані обставини, ОСОБА_2 просила виселити відповідача з домоволодіння, розташованого за адресою: вул. Анапська, 9 в м. Харкові без надання іншого житлового приміщення та зобовязати Комінтернівський РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області скасувати реєстрацію ОСОБА_3 за вказаною адресою.

В судовому засіданні позивачка та її представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі.

Відповідач проти задоволення позову заперечував, посилаючись на відсутність підстав для його виселення. При цьому зазначив, що в домоволодіння № 9 по вул. Анапській в м. Харкові він вселився як член сім`ї на підставі заяви ОСОБА_2 Після розірвання шлюбу з позивачкою вони ще тривалий час проживали однією сімєю, вели спільне господарство. Зазначав, що за вказаною адресою він з метою покращити житлові умови родини, за власні грошові кошти, побудував двоповерхове домоволодіння, яке є самочинним. Для цього йому довелося продати свою квартиру. За місцем робити він характеризується позитивно, до міліції не викликався, заходи громадського впливу до нього не застосовувалися, до адміністративної відповідальності він не притягався, веде спокійний образ життя.

ОСОБА_4, допитана в якості свідка в судовому засіданні, пояснила, що вона є донькою ОСОБА_2 та ОСОБА_3 Батько зловживає спиртними напоями, внаслідок чого вони з матірю сваряться. ОСОБА_3 висловлювався в адрес ОСОБА_2 нецензурною лайкою, «замахувався», мали місце випадки, коли він вдарив ОСОБА_2 Свідок також підтвердила, що відповідач за адресою їх постійного проживання займається благоустроєм будинку, батьки разом здійснювали прибудову до нього.

Свідок ОСОБА_5 мати позивачки повідомила, що між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 постійно виникають сварки. Були випадки, коли відповідач бив посуд, приходив додому у стані алкогольного спяніння, інколи дома взагалі не ночував. Вказані обставини їй відомі зі слів позивачки, оскільки на протязі останніх 4 років вона дуже рідко буває за вказаною адресою та майже не бачить відповідача.

Свідок ОСОБА_6, допитаний за клопотанням відповідача, пояснив, що з 1992 року він знайомий з сімєю ОСОБА_3. Відповідача характеризує позитивно. Йому відомо, що стосунки між сторонами на час розгляду справи складні, вони сваряться, оскільки ОСОБА_2 хоче виселити ОСОБА_3 з домоволодіння. Свідок зазначив, що відповідач постійно займається благоустроєм житла для своєї родини, він особисто допомагав ОСОБА_3 з будівництвом домоволодіння за адресою вул. Анапська 9 в м. Харкові.

ОСОБА_7, допитаний в якості свідка, зазначив, що ОСОБА_3 позитивно характеризується на роботі, добре ставиться до своє родини. Будь-які випадки недостойної поведінки відповідача йому не відомі.

ОСОБА_8, допитаний в якості свідка в судовому засіданні, зазначав, що знає сім`ю ОСОБА_3 вже давно. Йому відомо, що ОСОБА_3 своїми руками та за власні кошти побудував двоповерховий житловий будинок за адресою вул. Анапська 9 в м. Харкові. Він знає відповідача лише з позитивної сторони.

Суд, заслухавши пояснення сторін та їх представників, показання свідків, допитаних в судовому засіданні, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені наступні обставини та відповідні до них правовідносини.

ОСОБА_2 є власником ? домоволодіння № 9 по вул. Анапській в м. Харкові на підставі договору дарування від 15 січня 1993 року № 2-330 (а.с. 5-6).

З вересня 1990 року по 2 березня 2005 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі.

В 1995 році ОСОБА_3 вселився та був зареєстрований у домоволодінні за адресою: вул. Анапська 9 в м. Харкові відповідно до заяви ОСОБА_2 як член сім`ї власника та постійно там проживав.

Відповідно до ч. 1 ст. 156 ЖК України члени сім`ї власника будинку, які проживають разом з ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. У разі відсутності угоди між власником будинку (квартири) і колишнім членом його сім`ї про безоплатне користування жилим приміщенням до цих відносин застосовуються правила, встановлені ст. 162 ЖК України.

Згідно з ч. 4 ст. 9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Підстави виселення членів сім`ї (колишніх членів сім`ї) власника будинку передбачені ст. 157, ч. 1 ст. 116 ЖК України.

Виселення відповідно до ч. 1 ст. 116 ЖК України може мати місце, якщо наймач, члени його сім`ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують або псують жиле приміщення, використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявилися безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадяться без надання іншого жилого приміщення.

У всіх цих випадках до винних осіб повинні попередньо вживатися заходи попередження, що застосовуються судами, прокурорами, органами внутрішніх справ, адміністративними комісіями виконкомів, а також заходи громадського впливу, вжиті на зборах жильців будинку чи членів ЖБК, трудових колективів й іншими громадськими організаціями за місцем роботи або проживання відповідача.

З матеріалів справи вбачається, що 23 червня 2009 року постановою УІМ Комінтернівського РВ ХМУ ГУМВС України у Харківській області в порушенні кримінальної справи за заявою позивачки за фактом вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України відмовлено на підставі п. 2 ст. 6 КПК України за відсутності складу злочину. З мотивувальної частини постанови вбачається, що відповідач категорично заперечував факт висловлювання на адресу позивачки погроз та звинувачень. Складу адміністративного правопорушення у діях відповідача виявлено також не було, протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складався.

З огляду на вищезазначене, вказана постанова не може бути доказом вчинення відповідачем за адресою проживання будь-якого правопорушення.

З постанови УІМ Комінтернівського РВ ХМУ ГУМВС України у Харківській області від 4 листопада 2009 року за заявою позивачки в порушенні кримінальної справи за фактом вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України відмовлено на підставі п. 2 ст. 6 КПК України за відсутності складу злочину. Відносно ОСОБА_3 було складено адміністративний протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 КУпАП.

Вказаний адміністративний матеріал був досліджений в судовому засіданні. Постанова судді Комінтернівського районного суду м. Харкова від 11 грудня 2009 року набрала законної сили та ніким не оскаржена.

Згідно ч. 3 т. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, в яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини.

За таких обставин, суд вважає встановленим, що ОСОБА_3 4 листопада 2009 року порушив правила співжиття, проте вказані порушення не носили систематичний характер. Крім того, з адміністративного матеріалу вбачається, що ОСОБА_3 не був присутній в судовому засіданні під час розгляду справи про вчинення адміністративного правопорушення. Докази отримання відповідачем копії постанови судді Комінтернівського районного суду м. Харкова від 11 грудня 2009 року, а також виконання постанови адміністративний матеріал не містить.

За таких обставин, підстави вважати, що заходи попередження, громадського впливу до ОСОБА_3 виявилися безрезультатними відсутні.

Суд також приймає до уваги, що ОСОБА_3 брав безпосередню участь у будівництві двоповерхового будинку, пристроєного до ? частини домоволодіння ОСОБА_2 за адресою: вул. Анапська б. 9 в м. Харкові та займався його благоустроєм.

Вказані обставини не заперечувала й позивачка, ОСОБА_2, та були підтверджені донькою сторін - ОСОБА_4, допитаної в якості свідка у судовому засіданні.

З огляду на вищезазначене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про виселення ОСОБА_3 з домоволодіння за адресою: вул. Анапська, 9 в м. Харкові задоволенню не підлягають.

При цьому суд вважає за необхідне, за результатами розгляду справи, застосувати до ОСОБА_3 заходи попередження та розяснити йому, що в разі допущення ним руйнування, псування житлового приміщення, або використання його не призначенням, порушення інших правил співжиття, він, в разі звернення власника домоволодіння з відповідним позовом, може бути виселений за рішенням суду без надання йому іншого житлового приміщення.

Керуючись ст.ст. 9 ч. 4, 116 ч. 1, 157 Житлового кодексу, ст. ст. 10, 11, 88, 209, 212 215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_2 про виселення без надання іншого житлового приміщення ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Попередити ОСОБА_3, що в разі допущення ним руйнування, псування житлового приміщення, або використання його не призначенням, порушення інших правил співжиття, він може бути виселений за рішенням суду без надання іншого житлового приміщення.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області через Комінтернівський районний суд м. Харкова протягом десяти днів з дня проголошення рішення шляхом подання апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: ОСОБА_9