АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22ц-1298/10 Головуючий у 1-й інстанції Колотієвський О.О. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2010 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого: ОбідіноїО.І.

Суддів: Дорош А.І. , Карнаух П.М. при секретарі Киві А.М.

за участю

позивача ОСОБА_2 представника відповідача ОСОБА_3

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві апеляційну скаргу ОСОБА_2

на ухвалу Кременчуцького районного суду Полтавської області від ЗО жовтня 2009 року

по матеріалу за позовом ОСОБА_2 до ВАТ «Крюківський вагонобудівний завод» про визнання ВАТ «Крюківський вагонобудівний завод» порушником Кодексу законів про працю України та Закону України «Про оплату праці» у травні місяці 2009 року , -

ВСТАНОВИЛА:

06.10.2009 р. ОСОБА_2 звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою судді від 15.10.2009 р.: позовна заява ОСОБА_2 до ВАТ «Крюківський вагонобудівний завод» про визнання ВАТ «Крюківський вагонобудівний завод» порушником Кодексу законів про працю України та Закону України «Про оплату праці» у травні місяці 2009 року залишена без руху, позивачеві наданий строк для усунення недоліків до 29.10.2009 р.

Ухвалою судді від 30.10.2009 року позовна заява ОСОБА_2 до ВАТ «Крюківський вагонобудівний завод» про визнання ВАТ «Крюківський вагонобудівний завод» порушником Кодексу законів про працю України та Закону України «Про оплату праці» у травні місяці 2009 року визнана неподаною і повернута позивачу.

В апеляційній скарзі позивач просить вищевказану ухвалу судді скасувати та направити справу на новий розгляд до місцевого суду, посилаючись не допустимість відмови у відкритті провадження у справі з мотивів недоведеності заявленої вимоги, відсутності доказів.

Апеляційна скарга не підлягає задоволеннню з наступних підстав.

Згідно ст. 312 ч.І п.1 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Постановляючи ухвалу від 15.10.2009 р. про залишення позовної заяви без руху, суддя першої інстанції виходив з того, що при її подачі не дотримано вимог ст.. 119 ЦПК України, зокрема, в ній відсутня вимога щодо захисту порушеного чи оспорюваного права, виходячи із другої вимоги про стягнення на користь позивача судових витрат, із змісту позовних вимог не зрозуміло які саме витрати та в якому розмірі вони повинні бути стягнені, відсутнє обґрунтування чому на користь позивача з відповідача повинні стягуватися ці витрати.

Як вбачається із матеріалу, копію даної ухвали позивач отримав 22.10.2009 р. (а.с.3)

З цих же підстав, ухвалою судді від 30.10.2009 р. позовна заява ОСОБА_2 визнана неподаною та повернута йому. На час постановлення ухвали позивач не усунув недоліки, зазначені в ухвалі від 15.10.2009 р.

Як встановила колегія суддів, такий висновок судді місцевого суду є правильним, виходячи з наступного.

Як вбачається із змісту позовної заяви, позивач дійсно не зазначив вимогу щодо; захисту порушеного чи оспорюваного права, відсутнє обґрунтування чому на користь цозивача з відповідача повинні стягуватися судові витрати. У позовній заяві позивач зазначає про звільнення від сплати судового збору за позовами, їцо випливають із трудових правовідносин і одночасно подає заяву про відстрочення, розстрочення, зменшення, звільнення від судових витрат.

Таким чином вбачається, що позивач не виконав вимоги відповідно до ухвали судді від 15.10.2009 р., а тому на підставі ч.2 ст. 121 ЦПК України ухвала судді від 30.10.2009 р. постановлена правомірно.

Посилання позивача на незаконність відмови у відкрити провадження, не заслуговує на увагу, оскільки у даному випадку позовна заява визнана недоданою та повернута у відповідності до вимог- ст. 121 ч.2 ЦПК України , а не відмовлено у відкритті провадження у порядку ст.. 122 ч. 2 ЦПК України.

Беручи до уваги викладене, колегія суддів приходить до висновку про те, що ухвала суду постановлена з додержанням вимог процесуального закону, доводи апеляційної скарги, не спростовують висновків суду першої інстанцій, а тому апеляційну скаргу слід відхилити.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.2, 312 ч.І п.1, 314, 315, 319 ЦПК України, колегія

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити, а ухвалу судді Кременчуцького районного суду Полтавської області від 30 жовтня 2009 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання нею законної сили.

СУДДІ: / підписи/