Апеляційний суд Житомирської області
РІШЕННЯ

Іменем України

28 жовтня 2010 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Житомирської області

в складі: головуючої судді Косигіної А.М.

суддів Котік Т.С., Олексієнка М.М.

при секретарі Порохня М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 Мелетіївнн до дочірнього підприємства Державної акціонерної компанії „Хліб України Черняхівський комбінат хлібопродуктів про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки розрахунку, відшкодування моральної шкоди

за апеляційною скаргою дочірнього підприємства Державної акціонерної компанії „Хліб України* Черняхівський комбінат хлібопродуктів

на рішення Черняхівського районного суду Житомирської області від 19 травня 2010 року, -

встановила:

У лютому 2010 року ОСОБА_2 звернулася до суду позовом, в обґрунтування якого зазначила, що з 28.08.2006 року по 11.10.2007 року працювала техніком-лаборантом ДП ДАК „Хліб України Черняхівський комбінат хлібопродуктів. При звільненні їй не була виплачена заробітна плата, в звязку з чим позивачка просила стягнути з відповідача 1036 грн. 86 коп. заборгованості по заробітній платі, середній заробіток за весь час затримки розрахунку та 3000 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Черняхівського районного суду від 19 травня 2010 року позов задоволено частково. Стягнуто з ДП ДАК- „Хліб України Черняхівський комбінат хлібопродуктів на користь ОСОБА_2 1035 грн. 86 коп. заборгованості по заробітній платі, 14329 грн. 14 коп. середнього заробітку за час затримки розрахунку та 1000 грн. на відшкодування моральної шкоди. Стягнуто з відповідача на користь держави 162 грн. 15 коп. судового збору та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. В задоволенні решти вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ДП ДАК „Хліб України Черняхівський комбінат хлібопродуктів, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати в частині задоволення вимог ОСОБА_2 про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку та моральної шкоди. Зазначає, що суд першої інстанції не взяв до уваги те, що підприємство перебувало в стадії банкрутства, на його розрахункові рахунки було накладено арешт, внаслідок чого підприємство не могло виплатити позивачці заборгованість по заробітній платі. Також, позивачкою не надано суду жодного доказу на підтвердження спричинення їй моральної шкоди та його розміру.

Розглянувши справу в межах, визначених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.ст. 115, 116 КЗпП України своєчасна виплата заробітної плати та проведення розрахунку при звільненні є обовязком підприємства, установи, організації, а не його правом.

В разі невиплати з вини власника даних сум у визначений строк, підприємство повинно виплатити працівнику його середній заробіток за весь час затримки розрахунку /ст. 117 КЗпП/.

Встановлено, що з 28.08.2006 року по 11.10.2007 року ОСОБА_2 працювала техніком-лаборантом ДП ДАК „Хліб України Черняхівський комбінат хлібопродуктів /а.с. 4-5/. В день звільнення з нею не було проведено повного розрахунку, в звязку з чим утворилась заборгованість в сумі 1035 грн. 86 коп. /а.с. 6/.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про порушення трудових прав ОСОБА_2 та наявність підстав для стягнення на її користь середнього заробітку за час затримки розрахунку. Проте, визначаючи період затримки розрахунку, суд помилково не взяв до уваги, що зимовою настання відповідальності за ст. 117 КЗпП України є наявність вини підприємства /власника/ у недодержанні строків, передбачених ст. 116 КЗпП України.

З матеріалів справи вбачається, що 04.03.2006 року господарським судом Житомирської області порушена справа про банкрутство ДП ДАК „Хліб України Черняхівський комбінат хлібопродуктів /а.с.25 /. Саме з вказаного часу підприємство не здійснювало господарську діяльність, а кошти на рахунках підприємства були відсутні /а.с.18-20, 21-23, 28/. Тільки на підставі наказу № 6 від 29 січня 2009 року підприємство відновило роботу /а.с. 24/.

Крім того, у звязку з виконанням зведеного виконавчого провадження з примусового виконання виконавчих документів про стягнення з підприємства заборгованості по заробітній платі, відділом державної виконавчої служби Черняхівського РУЮ Житомирської області постановами від 15.05.2007 року, 08.06.2007 року, 20.07.2007 року, 24.03.2009 року та 15.09.2009 року на рахунки боржника накладалися арешти. Лише 29.09.2009 року державною виконавчою службою винесено постанову про зняття арешту з рахунків /а.с.29/.

З огляду на викладене, відповідач фактично був позбавлений можливості до

29.09.2009року виконати свій обовязок та виплатити позивачці заборгованість по заробітній платі, з причин, що не залежали від його волі. Тому, саме з 29.09.2009 року, підприємство має нести відповідальність перед позивачкою за несвоєчасну виплату заборгованості по заробітній платі.

З довідки ДП ДАК „Хліб України Черняхівський комбінат хлібопродуктів вбачається, що заробітна плата ОСОБА_2 становила за травень 2007 року - 394 грн. 73 коп., за червень 2007 року - 459грн. 60 коп. /а.с. 44/. Інші відомості про заробітну плату позивачки втрачені /а.с. 30-33/. Враховуючи наведене, на користь ОСОБА_2 підлягає стягненню середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 3549 грн. 42 коп. за період з 29.09.2009 року по

15.09.2010року /21,91х162/, виходячи з того, що її середньоденна заробітна плата складає 21 грн. 91 коп. /394,74+459,60/:39=21,91/, а час затримки розрахунку - 162 дні.

На підставі викладеного, рішення суду першої інстанції в частині стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку підлягає зміні.

Відповідно до ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Судом встановлено, що тривала невиплата заборгованості по заробітній платі /протягом трьох років / погіршила матеріальний стан позивачки, змусила змінювати звичний спосіб життя, шукаючи додаткові засоби для існування, а тому визначений судом розмір моральної шкоди в сумі 1000 грн. є достатньою компенсацію моральних переживань ОСОБА_2 Підстав для скасування рішення в цій частині немає.

У звязку із зменшенням розміру коштів, стягнутих на користь позивачки, рішення суду в частині відшкодування судового збору також підлягає зміні.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд стягує з ДП ДАК „Хліб України Черняхівський комбінат хлібопродуктів на користь держави 59 грн. 50 коп. судового збору /51 грн. за вимогу майнового характеру та 8 грн. 50 коп. за вимогу немайнового характеру /.

В іншій частині рішення не оскаржується, а тому не є предметом апеляційного розгляду.

Керуючись ст. ст. 209, 218, 303, 307, 309, 313, 316, 317, 319, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів,

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу дочірнього підприємства Державної акціонерної компанії „Хліб України Черняхівський комбінат хлібопродуктів задовольнити частково.

Рішення Черняхівського районного суду Житомирської області від 19 травня 2010 року змінити в частині визначення розміру середнього заробітку за час затримки розрахунку та судового збору.

Стягнути з дочірнього підприємства Державної акціонерної компанії „Хліб України Черняхівський комбінат хлібопродуктів на користь ОСОБА_2 3549 грн. 42 коп. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 29 вересня 2009 року по 19 травня 2010 року.

Стягнути з відповідача на користь держави 59 грн. 50 коп. судового збору.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуюча

Судді