Справа №2-131/2010р.
11 березня 2010 року Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області в складі:
головуючого - судді Гукаленко О.О.,
при секретарі - Вовченко І.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білгород-Дкістровському цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення вартості витрат на лікування та придбання медикаментів,
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення вартості витрат на лікування та придбання медикаментів.
Позивач в судове засідання не зявився, але надав заяву згядно якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просив справу слухати в його відсутність.
Відповідачка в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та заперечувала проти їх задоволення. Згідно ч.4 ст.169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.
Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, вислухавши сторони, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.
У судовому засіданні встановлено, що з 08 вересня 2005 року по 16 січня 2006 року позивач знаходився на лікуванні в Одеському обласному військовому шпиталі.
За вказаний період позивачу зробили три операції, внаслідок чого він став інвалідом II групи за загальним захворюванням з ампутацією правої нижньої кінцівки.
Як пояснював позивач всі витрати на лікування та придбання медикаментів він поніс самостійно, його дружина ОСОБА_3 відмовилась матеріально та морально допомогти та підтримали у важкий період.
Згідно п.3 ст.10 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідно до ч.1 ст.57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Відповідно до ч.2 ст. ст.60 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.
Як встановлено матеріалами справи сторни перебували в зареєстрованому шлюбі, шлюбні відносини припинили у 2001 році, а 16 жовтня 2006 року шлюб був офіційно розірван, що підтверджується рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 16 жовтня 2006 року.
Від шлюбу мають спільну доньку - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, позивачка здійснює догляд за дитиною, а відповідач вихованням та утриманням дитини не займається.
Крім того, позивач в своїй позовній заяві не довів жодної конкретної обставини та не надав жодних доказів, про те, що ним були витрачені значні кошти на його лікування, за таких обставин суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 необґрунтованими та такими, по не підлягають задоволенню.
Керуючись ст.76 ч. 2 СК України, ст.ст.10, 11, 60, 213-215 ЦПК України, суд, -
В задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення вартості витрат на лікування та пристанню медикаментів - відмовити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя