У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 серпня 2010 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

Головуючого судді: Богонюка М.Я.

Суддів: Шашкіної С.А., Кота І.Н.

При секретарі: Качмар М.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 30 березня 2010 року, -

встановила:

Оскаржуваним рішенням суду ОСОБА_1 відмовлено в задоволенні позову до Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради, ОСОБА_2, ЛОКП "БТІ та ЕО", треті особи ОСОБА_3, ЛКП "Янів 405", орган опіки та піклування Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання недійсним розпорядження та свідоцтва про право власності, зобов'язання до внесення змін у свідоцтво про право власності.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким задоволити його позовні вимоги.

Апелянт вважає, що рішення суду ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права при неповно з'ясованих обставинах, що мають значення для справи. Так судом не було взято до уваги тієї обставини, що спірну комору в підвалі він приватизував в 1997 році, така розташована під його квартирою. Натомість ОСОБА_7 мав право на приватизацію інших підсобних приміщень.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення сторін на підтримання та заперечення скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така задоволенню не підлягає.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, ОСОБА_1 разом з сім'єю проживають в ІНФОРМАЦІЯ_1. В 1997 році вказана квартира ними була приватизована та 04 березня 1997 року отримано свідоцтво про право власності на квартиру, де також зазначено, що у власність їм передано і комору в підвалі площею 8,0 кв.м.

ОСОБА_2 разом з сім'єю проживають в квартирі №3 даного будинку. У відповідності до розпорядження №655 від 10 травня 2006 року, ОСОБА_2 та членам його сім'ї квартиру №3 передано їм у власність на підставі даного розпорядження. 10 травня 2006 року видано свідоцтво про право власності на квартиру де також зазначено що у власність передана і комора в підвалі площею 8,8 кв.м.

Судом також беззаперечно встановлено, що сім'я ОСОБА_2 на протязі десятків років користувалися коморою в підвалі площею 8,8 кв.м., яку в подальшому і приватизували разом з квартирою. ОСОБА_1 дана комора ніколи не належала. Тому разом з сім'єю передано у власність комору в підвалі площею 8,0 кв.м. Розпорядження, яким йому було передано у власність квартиру з коморою він не оспорював.

На підставі даного розпорядження отримав свідоцтво про право власності на квратиру, яке є чинним на даний час.

Відмовляючи в задоволенні позову ОСОБА_1 про визнання недійсними розпорядження та свідоцтва про право власності на квартиру, суд першої інстанції вірно виходив з того, що даними правовстановлюючими документами жодні права позивача не порушені, а такі прийняті з дотриманням вимог закону.

Судом вірно встановлені фактичні обставини справи, правильно застосований матеріальний закон та дотримана процедура передбачена ЦПК України.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 307 ч. 1 п. 1, 308, 314 ч. 1 п. 1, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 30 березня 2010 рокузалишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Верховного Суду України протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий :

Судді: