Вугледарський міський суд Донецької області
м. Вугледар 25 лютого 2010 року
Вугледарський міський суд Донецької області в складі: головуючого - судді Жамбровського С.І., при секретарі Радаєвій Н.Г., за участю представника позивача ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вугледарі цивільну справу за позовом
ОСОБА_2 до Державного підприємства «Донецька вугільна
енергетична компанія» ВП «Шахта «Південнодонбаська №3» про відшкодування
моральної шкоди, спричиненої в наслідок пошкодження здоров'я на виробництві, -
Позивач звернувся до суду із позовною заявою про відшкодування моральної шкоди, в наслідок пошкодження здоровя при виконанні трудових обов'язків.
Позовні вимоги мотивовані тим, що з 11.09.1979 року по теперішній час позивач працював на підприємствах вугільної промисловості, зокрема на шахті «Південнодонбаська № 3». При виконанні трудових обов'язків, згідно акту розслідування професійного захворювання від 27.08.2007 р., отримав професійне захворювання: „хронічна вертеброгенна попереко-крижева радікулопатія, в наслідок якого 04 вересня 2007р. рішенням Медико-соціальної експертної комісії позивача визнано інвалідом 3 групи та визначена стійка втрата професійної працездатності 40% - безстроково. Позивач просить суд стягнути з ДП «Донецька вугільна енергетична компанія» ВП «Шахта «Південнодонбаська №3» моральну шкоду у сумі 40 000 грн. та витрати на юридичну допомогу в сумі 1000,00грн.
В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1, діюча на підставі угоди, підтвердила заявлені позивачем ОСОБА_3 позовні вимоги, просила суд задовольнити їх в повному обсязі, і стягнути з відповідача ДП «ДВЕК» ВП «Шахта «Південнодонбаська №3» в рахунок відшкодування моральної шкоди 40 000 грн. та витрати на юридичну допомогу в сумі 1000грн.
Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надіслав суду заяву про розгляд справи у його відсутність та заперечення, згідно яких позов відповідачем не визнано, з причини не встановлення позивачу висновком МСЕК моральної шкоди, а також в звязку з тим, що позивач пропустив тримісячний строк звернення до суду з позовом про відшкодування шкоди.
Вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи надані сторонами в обґрунтування своїх вимог та заперечень, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Згідно акту розслідування хронічного професійного захворювання на виробництві від 27.08.2007 року позивач працюючи на підприємстві шахта «Південнодонбаська №3» отримав професійне захворювання: „хронічна вертеброгенна попереко-крижева радікулопатія (а.с.14)
04 вересня 2007 року рішенням Медико-соціальної експертної комісії, позивачу вперше визначена ступінь втрати професійної працездатності у відсотках, яка дорівнює 40 %, безстроково (а.с.15).
В судовому засіданні встановлено, що внаслідок професійного захворювання позивачу завдано моральну шкоду, яка обумовлена моральними та фізичними стражданнями з приводу погіршення життєвих умов. Позивач внаслідок професійного захворювання та стійкої втрати професійної працездатності позбавлений можливості щодо реалізації своїх звичок та бажань, ушкодження його здоров'я призвело до негативних наслідків морального характеру, що потребує додаткових зусиль для організації життя. Викладене є підставою для відшкодування позивачу моральної шкоди відповідачем.
Згідно з п. 4.1 Рішення Конституційного Суду України від 27.01.2004 р. № 1-рп/2004 моральна шкода потерпілого від нещасного випадку на виробництві чи професійного захворювання полягає, зокрема, у фізичному болю, фізичних та душевних стражданнях, яких він зазнає у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я. Як наслідок, моральна шкода, заподіяна умовами виробництва, спричинює порушення таких особистих немайнових прав, як право на життя, право на охорону здоровя тощо.
Положеннями ст. 173 КЗпП України передбачено, що шкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я , повязаним з виконанням трудових обовязків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку.
У відповідності зі ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику проводиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.
При визначені розміру відшкодування моральної шкоди суд приймає до уваги принципи розумності, виваженості, домірності компенсації моральної шкоди з огляду на важкі наслідки травми, ступінь втрати працездатності, тривалий характер негативних наслідків професійного захворювання, негативні наслідки зміни укладу життя, особистих звязків і прийшов до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача відшкодування моральної шкоди в розмірі 12 000 грн.
Посилання представника відповідача на необґрунтованість вимог позивача через відсутність висновку МСЕК про наявність моральної шкоди та пропуску строку звернення до суду, передбаченого ст..233КЗпП України, суд не може прийняти до уваги, так як висновок МСЕК який підтверджує моральну шкоду необхідний тільки у разі відсутності стійкої втрати працездатності, а позивачу завдана стійка втрата працездатності в розмірі 40% в наслідок профзахворювання, що стосується пропуску строку, то ст.268 ЦК України зазначено, що позовна давність не поширюється на вимоги про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим пошкодженням здоров' я.
Відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України Про державне мито суд вважає за необхідне стягнути з Державного підприємства «Донецька вугільна енергетична компанія» ВП «Шахта «Південнодонбаська №3» судовий збір в розмірі державного мита в сумі 8,50 грн.
Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України Про порядок оплати витрат з інформаційно-технічного забезпечення розгляду цивільних справ суд вважає за необхідне стягнути з Державного підприємства «Донецька вугільна енергетична компанія» ВП «Шахта «Південнодонбаська №»3» витрати за інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи в сумі 15 грн.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
На підставі викладеного, ст. ст. 173, 237-1 КЗпП України, ст.3 Декрету Кабінету Міністрів України Про державне мито, Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку оплати витрат з інформаційно-технічного забезпечення розгляду цивільних справ та їх розмірів», керуючись ст. 60, 81, 88,213-215 ЦПК, суд
Позов ОСОБА_2 задовольнити частково.
Стягнути з Державного підприємства «Донецька вугільна енергетична компанія» ВП «Шахта «Південнодонбаська №3» на користь ОСОБА_2 1000 грн. (одну тисячу гривень 00 копійок) в рахунок відшкодування витрат на юридичну допомогу.
Стягнути з Державного підприємства «Донецька вугільна енергетична компанія» ВП «Шахта «Південнодонбаська №3» на користь держави судовий збір в розмірі державного мита в сумі 8,50 грн. (вісім гривень 50 копійок).
Стягнути з Державного підприємства «Донецька вугільна енергетична компанія» ВП «Шахта «Південнодонбаська №3» витрати з інформаційно-технічного забезпечення розгляду цивільної справи в сумі 15,00грн. (пятнадцять гривень 00 копійок).
Заяву про апеляційне оскарження цього рішення може бути подано до Вугледарського міського суду протягом 10 днів з дня проголошення рішення.
Апеляційна скарга на це рішення може бути подана в судову палату з цивільних справ Апеляційного суду Донецької області через Вугледарський міський суд протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.
Суддя Вугледарського
міського суду ОСОБА_4