Жовтневий районний суд м.Дніпропетровська
Справа № 2-821/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2010 року Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді Черновського Г.В.

при секретарі - Вобліковій О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Дніпропетровська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Дніпропетровської міської лікарні №8 про скасування наказу,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з вищезазначеною позовною заявою посилаючись на те, що з 01 липня 1989 року вона перебуває з відповідачем у трудових відносинах, працюючи на посаді лікаря-анестезіолога в Дніпропетровській міській лікарні № 8. На підставі наказу від 05.05.2008 року № 96 до неї було застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді оголошення догани. Позивачка вважає наказ про застосування до неї заходів дисциплінарного стягнення незаконним та необґрунтованим, просила суд його скасувати.

У судовому засіданні позивачка заявлені позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила суд позов задовольнити.

Представник відповідача позовні вимоги не визнав посилаючись на те, що протягом багатьох років лікар ОСОБА_1 систематично допускає помилки в оформленні медичної документації й при наданні медичної допомоги хворим, порушує ст.43 Закону України від 10.11.92 № 2801-ХП „Основи Законодавства України про охорону здоров'я "про що свідчать дані:

-протоколів оперативних нарад відділення анестезіології (копії протоколів оперативних нарад відділення анестезіологи від 07.12.01р., 13.12.01р., 26.03.02р., 16.04.02р., 14.05.02р., 08.10.02р., 14.03 03р., 24.02.06р., 13.03.06р., 22.09.06р.. 04.09.06р., 11.10.06р., 24.10.06р., 11.12.06р., 19.12.06р., 28.04.07р.. 28.05.07р., 11.06.07р., 20.08.07р., 25.08.07р., 1 1.09.07р., 20.09.07р.);

-моніторингу роботи відділення анестезіології й протоколи проведення експертної оцінки 1 і 2 рівні (протоколи експертної оцінки);

-протокол експертної оцінки 3 рівня;

- звіти завідувача відділенням анестезіології й інтенсивної терапії ОСОБА_2 по контролі якості лікування хворих у відділенні анестезіології за 9 місяців 2007 року й 2006 року;

Відповідач неодноразово вказував позивачці на недоліки, допущені нею в оформленні медичної документації й помилки при проведенні загальних знеболювань, однак його зауваження ОСОБА_1 ігнорувалися, помилки повторювалися, мали місце випадки фальсифікації медичної документації.

Підстав для недовіри лікарям-експертам, анестезіологам вищої кваліфікаційної категорії (один із яких - позаштатний міський анестезіолог, зав.відділенням 9 міської лікарні, іншої зав.відділенням анестезіології міської лікарні №8) в адміністрації міської лікарні №8 не виникало. Крім того, надавши в суд без згоди хворі копії карт знеболювання й копії історій хвороби (що є медичною документацією) лікар ОСОБА_1 знову порушила даний Закон про збереження лікарської таємниці.

26.10.2007р. два завідуючих дорослими ЛОР відділення написали відмову від роботи з лікарем ОСОБА_1 (копії заяв зав.відділеннями) на підставі її низької кваліфікації.

У зв'язку з вищевикладеним, з огляду на безефективність прийнятих заходів щодо підвищення лікарем ОСОБА_1 якості надання анестезіологічної допомоги дорослим і дітям, а також з огляду на рапорт завідувача відділенням АИТ ОСОБА_3, рецензії лікаря - анестезіолога 1-й кваліфікаційної категорії ОСОБА_4, думка міського позаштатного анестезіолога ОСОБА_5 лікареві відділення анестезіології й інтенсивної терапії ОСОБА_1 наказом головного лікаря лікарні ОСОБА_6 була оголошена догана за систематичні порушення при проведенні загальних знеболювань хворим і веденні медичної документації.

З доганою лікар ОСОБА_1 26.10.2007 року виявила свою письмову незгоду й просила провести засідання комісії в справах трудових спорів лікарні. Голова комісії в справах трудових спорів лікарні ОСОБА_7 був ознайомлений із проханням ОСОБА_1 і призначив проведення засідання комісії по трудових спорах, запросивши на нього останню. З наданого протоколу засідання комісії видно, що на 02.11.2007 року заява в КТС лікарем ОСОБА_1 не подавалася. Засідання комісії проходило в її присутності, представника профспілкового комітету й представника адміністрації. Комісією розглянута суть суперечки, а саме правильність і обґрунтованість оголошення догани лікарев ОСОБА_1 і ухвалено рішення про обґрунтованість оголошення догани, так як від адміністрації лікарні на засідання КТС запитувалися протоколи експертної оцінки 1, 2, 3 рівнів якості надання медичної допомоги, то, цілком ймовірно, у п.2. рішення комісії є

неточність у назві розглянутих документів. Що стосується

претензій лікаря ОСОБА_1 до порушення складання протоколу КТС,

то назва підприємства зазначена на печатці комісії в справах трудових спорів;

прізвище, ім'я та по батькові того, що звернувся зазначено в графі «заявник»; дата

звернення не була зазначена у зв'язку з відсутністю в комісії

заяви особи, що зверталася; прізвища членів комісії зазначені; заперечень членів комісії з прийняття рішення не зафіксовано, отже рішення прийняте одноголосно.

При проведенні аналізу якості надання анестезіологічної допомоги в 2008 році знову більшість недоліків виявлено в лікаря ОСОБА_1

Адміністрація лікарні вжила заходів для підвищення кваліфікації лікаря ОСОБА_1 З 02.01.09 по 15.06.09 лікар перебувала на спеціалізації по дитячої анестезіології, з 21.11.09 по 30.11.09 проходила курс вдосконалення по дорослій анестезіології.

Провести об'єктивний аналіз роботи лікаря ОСОБА_1 в 2009 році не представляється можливим у звязку із тривалим строком навчання - 7 місяців і плановою відпусткою - 35 днів.

Таким чином, представник відповідача зазначив, що наказ про застосування до позивачки заходів дисциплінарного стягнення у вигляді оголошення догани є правомірним та обґрунтованим, оскільки застосування до неї таких заходів стягнення є наслідком вчинення останньою систематичних порушень при наданні анестезіологічної допомоги та інтенсивної терапії, а також при оформленні медичної документації.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити, з викладених нижче підстав.

Судом встановлені наступні факти:

Лікар ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, працює в Дніпропетровській міській лікарні №8 з 01.07.1989 року на посаді лікаря анестезіолога (18 років). Загальний стаж роботи лікарем анестезіологом 25 років, має 2 кваліфікаційну лікарську категорію. /а.с.133-140/.

На підставі наказу відповідача від 05.05.2008 року №96 позивачці оголошено догану за самоусунення від надання медичної допомоги хворому, порушення пунктів 2.9, 2.11 посадової інструкції та порушення пунктів 7.2, 8.3-8.5, 8.11 наказу МОЗ України від 08.10.1997 року «Про регламентацію діяльності анестезіологічної служби України». /а.с.129-131/.

Питання щодо скасування наказу від 05.05.2008 року № 96 за заявою позивачки розглядалось комісією по трудових спорах, за результатами розгляду якого комісією було прийнято рішення, оформлене протоколом від 22.05.2008 року, яким догану, оголошену позивачці на підставі наказу від 05.05.2008 року № 96 визнано обґрунтованою. /а.с.6,132/.

Відповідно до п.2.9 та п.2.11 посадової інструкції позивачки, до завдань та обовязків лікаря-анестезіолога відноситься володіння методиками проведення закритого масажу серця, функції серця, електричної дефібриляції серця, забезпечення кваліфікованого проведення інтенсивної терапії й реанімації при невідкладних станах, а також взаємодія із лікарями інших спеціальностей, взаємозвязок з іншими відділеннями. /а.с.123-127/.

За змістом п.4 Положення про лікаря-анестезіолога структурного підрозділу служби анестезіології, затвердженого наказом МОЗ України від 08.10.1997 року № 303, лікар-анестезіолог забезпечує і несе безпосередню відповідальність, зокрема, за необхідний рівень спеціального обстеження хворого, якісне ведення медичної документації, яка обєктивно відображає зміни стану хворого, а також послідовність застосування засобів і методів лікування, забезпечення цілеспрямованості та послідовності в лікувальному процесі. /а.с.29-30/.

Пунктом 5 зазначеного Положення регламентовано обовязок лікаря-анестезіолога здійснювати ретельний нагляд за станом життєво важливих функцій організму, постійно реєструвати їх у відповідних медичних документах під час операцій (знеболення) і післяопераційному періоді до їх відновлення і стабілізації та своєчасно проводити корекцію інтенсивної терапії.

Позивачка неодноразово припускалася помилок при виконанні своїх функціональних обовязків та наданні медичної допомоги хворим, ці обставини підтверджуються письмовими доказами, наявними в матеріалах справи. /а.с.31-90/.

На підставі наказу відповідача від 25.10.2007 року № 171 позивачці оголошено догану за недоліки при веденні медичної документації та при проведенні загальних знеболювань хворим. /а.с. 91-92/.

У судовому засіданні встановлено та матеріалами медичної карти стаціонарного хворого № 2482/581 підтверджено, що 05.04.2008 року о 23.55 годині у дитяче ЛОР відділення поступив хворий, якому позивачкою 06.04.2008 року з 01.25 до 01.55 години проводилось надання анестезіологічної допомоги, а о 02.30 годині 06.04.2008 року хворого після завершення операції було переведено позивачем до відділення анестезіології та інтенсивної терапії. При подальшому аналізі медичної документації хворого, який знаходився на стаціонарному лікуванні в дитячому ЛОР відділенні, завідуючим дитячим ЛОР відділенням було складено рецензію, відповідно до якої, враховуючи вкрай тяжкий загальносоматичний стан офтальмологічного хворого перенос езофагоскопії хворому дитячого ЛОР відділення на 5-6 годин не викликав би серйозних змін у стані хворого. /а.с.93-95/.

Про що свідчать дані про смерть хворого Т., 89 років від 06.04.08, історія хвороби № 2275. А саме лікар-анестезіолог ОСОБА_1:

- при огляді хворого Т. додатковий анамнез не зібрала й не відбила його в історії хвороби, внаслідок чого був упущений важливий діагностичний критерій ураження дихального центра й відстрочене надання спеціалізованої анестезіологічної допомоги;

- не оцінила, зроблену за її вказівкою ЕКГ, що свідчить про відсутність діагностичного процесу у лікаря ОСОБА_1 при наданні допомоги хворому Т;

- призначила введення гепарина й дексаметазона, однак, запису про призначення в історії хвороби не залишила й свої призначення не обґрунтувала;

- самоусунулася від лікування хворого Т. (перебувала в ургентному операційному блоці, спостерігаючи за дитиною К. після наркозу, до констатації біологічної смерті у хворого Т.).

На прискорення настання смерті вплинули фактори: несвоєчасна госпіталізація хворого в ПИТ, пізній початок кардиотоничной терапії, проведення якої збільшило спазм сосудів головного мозку й посилення ішемії, відсутність спроб переводу хворого на ИВЛ на тлі самоусунення лікаря ОСОБА_1Т від лікування хворого.

Смерть хворого Т. розглянуто на засіданні лікувальної контрольної комісії 24.04.2009 року і патологоанатомічної конференції за участю завідуючого патологоанатомічного відділення ОСОБА_8 Визначені помилки чергового персоналу в ніч 05-06.04.09. і винесені адміністративні стягнення, у тому числі лікареві-анестезіологові ОСОБА_1 винесена догана.

Відповідно до ч.1 ст.52 Основ законодавства України про охорону здоровя медичні працівники зобов'язані подавати медичну допомогу у повному обсязі хворому, який знаходиться в критичному для життя стані.

У відповідності до ст.139 КЗпП України працівники зобов'язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

Відповідно до ч.2 ст.140 КЗпП України у трудових колективах створюється обстановка нетерпимості до порушень трудової дисципліни, суворої товариської вимогливості до працівників, які несумлінно виконують трудові обов'язки. Щодо окремих несумлінних працівників застосовуються в необхідних випадках заходи дисциплінарного і громадського впливу.

Згідно вимог ст.147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення - догана або звільнення.

Стаття 148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці.

Оцінюючи усі докази, які були досліджені судом у судовому засіданні у їх сукупності щодо вимог позивачки до відповідача, суд виходить з того, що трудовий договір породжує тривалі правовідносини між власником або уповноваженим ним органом і працівником. Водночас закон покладає на працівника обовязок сумлінно та своєчасно виконувати свої трудові обовязки, додержуватись трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів, які встановлюють та закріплюють додаткові обовязки працівника в залежності від галузі здійснення трудової діяльності. При вирішенні питання щодо правомірності та обґрунтованості застосування до позивачки дисциплінарного стягнення у вигляді догани, суд виходить з того, що у судовому засіданні було встановлено наявність неодноразових порушень з її боку своїх функціональних обовязків при наданні анестезіологічної допомоги та інтенсивної терапії, а також при оформленні медичної документації, вимог посадової інструкції, що також було відображено у чисельних оперативних нарадах та протоколах.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими, а тому у задоволенні позову ОСОБА_1 до Дніпропетровської міської лікарні № 8 про скасування наказу слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.139, 140, 147, 148 КЗпП України; ст.ст.10, 11, 60, 212, 213, 215 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Дніпропетровської міської лікарні № 8 про скасування наказу - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене у апеляційний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення шляхом подання заяви про апеляційне оскарження рішення суду до Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська, та подання апеляційної скарги до апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м.Дніпропетровська протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження рішення суду або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

Суддя: