Сокальський районний суд Львівської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2010 р. Сокальський районний суд Львівської області в складі

головуючого-судді Ніткевич А.В.

при секретарі Шебец І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Сокалі. цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення суми позики,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з даним позовом до відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3, в позовній заяві вказав, що 26.02.2008 року він позичив подружжю ОСОБА_3 3000 Євро, що на цю дату було еквівалентно сумі 30447,90 гри., виходячи із курсу 1014.93 грн, за 100 Євро. Договір позики був укладений строком на три місяці під зобов»язання відповідачів сплачувати йому 5% в місяць за користування грошовими сумами. В підтвердження умов укладеного договору позики та отримання суми 3000 Євро, відповідачі надали йому письмову розписку від 26.02.2008 року. Свої зобов'язання за договором він виконав, передавши відповідачам 3 тис. Євро, що підтверджено змістом розписки. Позичальники в обумовлений строк позичені кошти не повернули, мотивуючи фінансовою неспроможністю сплатити цю суму. Станом на час пред»явлення позову відповідачі повинні сплатити йому 3000 Євро та відсотки за користування позичинеми коштами з 01.03.2008 року по 10.09.2010 року в розмірі 4620 Євро, що еквівалентно сумі 46889 грн. Таким чином, просить суд стягнути з відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в його користь 77336 гри., що становить заборгованість по договору позики та відсотки за користування позичинеми коштами, а також судові витрати по справі.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги, а також обґрунтування таких, наведене у позовній заяві, підтримав, додатково повідомив, що жодних коштів відповідачі йому не повертали. Він є приватним підприємцем, проте, дозволу на зайняття діяльністю, пов»язаною із наданням фінансових послуг, він не має.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, що стосується повернення суми позики 3000 Євро, в іншій частині позовні вимоги заперечив, в обгрунтування повідомив, що дійсно отримав від позивача позику, проте, повернув йому 1700 Євро. Повертав суму позики під чесне слово, розписку про повернення 1700 Євро від позивача не брав. Гроші позичав особисто сам, дружина лише розписалася на розписці. В тій частині, у якій визнав позовні вимоги, не заперечує щодо задоволення позовних вимог.

Представник відповідача ОСОБА_4 в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, що стосується поверення 3000 Євро суми позики, в іншій частині заперечив. підтримав обгрунтування, наведене відповідачем ОСОБА_5 додатково в обгрунтування повідомив, що позивач немає дозволу на надання фінансових послуг, тому

не має підстав для стягнення з відповідача суми 4620 Євро, що становить відсотки за користування позикою.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не прибула, подала клопотання через відповідача хахулу А.І. про розгляд справи у її відсутність.

Заслухавши позивача, відповідача ОСОБА_2 та його представника, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково з таких підстав.

З оглянутої в судовому засіданні розписки від 26.02.2008 року встановлено, що ОСОБА_6 позичив в ОСОБА_1 три тисячі Євро під 5%

місячних на три місяці з 01 березня 2008 року по 31 травня 2008 року. Відсотки в розмірі 75 Євро буде сплачувати спочатку і всередині місяця.

Таким чином, позичальником по договору позики виступив особисто відповідач ОСОБА_2, відповідно, позовні вимоги до відповідача ОСОБА_7 є безпідставні.

Відповідно до ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

В свою чергу, згідно із ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлений договором.

Разом з чим, відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Крім цього, відповідно до ст. 533 ЦК України, грошове зобов»язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов»язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу.

Згідно курсу НБУ, станом на 02.11.2010 року. 100 Євро еквівалентні 1102,6189 грн.

Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення в користь позивача ОСОБА_1 з відповідача ОСОБА_2 заборгованості за надану позики є підставними і доказами в судовому засіданні доведеними, при цьому, згідно офіційного курсу НБУ станом на 02.11.2010 року, з відповідача слід стягнути в користь позивача суму боргу 33060 грн., що еквівалентна 3000 Євро.

В свою чергу, частиною 1 ст. 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.

Пунктом 5 роз. 7 «Прикінцевих положень» Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» передбачено, що до приведення законодавства у відповідність із цим законом, закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечать цьому закону, якщо інше не передбачено цим законом. Відповідно до положень зазначеного закону, надання коштів у позику є фінансовою послугою (п. 6 ст. 4 Закону); фінансова послуга надається з метою отримання прибутку, різновидом якого є проценти (п. 5 ч. 1 ст. 1 Закону).

Відповідно до ч. 1 ст. 5 вказаного Закону, фінансові послуги надаються фінансовими установами, а також, якщо це прямо передбачено законом, фізичними особами - суб»єктами підприємницької діяльності.

Отже, в інших випадках надання грошових коштів на умовах позики зі сплатою процентів не допускається.

Оскільки позивач ОСОБА_1 не має дозволу на надання фінансових послуг, тому позовна вимога про стягнення з відповідачів в користь позивача 4620 Євро відсотків за користування позикою, що еквівалентно 46889 грн., не підлягає до задоволення.

В свою чергу, відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, якщо позов задоволено частково, судові виграти присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позонних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Оскільки позовні вимоги задоволено в частині 42% від загальної суми позовних вимог, слід стягнути з відповідача ОСОБА_2 в користь позивача ОСОБА_1 375,21 грн. понесених судових витрат по справі.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 33060 (тридцять три тисячі шістдесят) грн. 00 коп. суми боргу за договором позики, що еквівалентно станом на 02 листопада 2010 року 3000 Євро.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 375 (триста сімдесят п»ять) грн. 21 коп. судових витрат по справі.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене сторонами в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Сокальський районний суд шляхом подання в 10-денний строк з дня проголошення апеляційної скарги.

Головуючий А.В. Ніткевич