Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
21 вересня 2010 року. Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області у складі:
судді Заверюхи В.О.,
при секретарі Малаховій І.П.,
розглянувши у судовому засіданні в м. Ізмаїл цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Ізмаїльської міської ради, третя особа КП «Ізмаїльське МБТІ» про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на спадкове майно,-
У серпні 2010 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому зазначила, що 19 серпня 1987 року помер ОСОБА_2, чоловік її сестри, після смерті якого залишилось спадкове майно, а саме жилий будинок з надвірними спорудами, що розташований в м. Ізмаїл, Одеської області по вул. Бадаєва, 3, що належав померлому на підставі свідоцтва про право власності.
Після смерті ОСОБА_2 спадщину прийняла жінка померлого та сестра позивачки по справі ОСОБА_3, тому, що на день смерті спадкодавця вона постійно проживала спільно із спадкодавцем на час її смерті та протягом шести місяців після неї, однак у встановленому порядку не оформив.
21 липня 1994 року ОСОБА_3 померла. Після її смерті спадщину прийняв син ОСОБА_4, тому, що на день смерті спадкодавця вона постійно проживала спільно із спадкодавцем на час її смерті та протягом шести місяців після неї, однак у встановленому порядку не оформив.
17 жовтня 2009 року племінник позивачки по справі ОСОБА_4 помер. Після його смерті спадщину прийняла тітка ОСОБА_1, яка у встановленому законом порядку звернулася до приватного нотаріусу Ізмаїльського міського нотаріального округу ОСОБА_5 із заявою про прийняття спадщини.
Позивачка по справі є спадкоємцем третьої черги спадкування за законом на майно, що залишилося після смерті ОСОБА_4.
В цей час ОСОБА_1 звернулася до приватного нотаріусу Ізмаїльського міського нотаріального округу ОСОБА_5 за видачею свідоцтва про право на спадщину за законом на спадковий будинок, але їй у цьому було відмовлено, через ту обставину, що відсутні документи, що підтверджують родинні відносини між мною та померлим.
З наведених підстав позивач просив встановити факт родинних відносин між померлим 19 серпня 1987 року ОСОБА_2 та померлою 19 липня 1994 року ОСОБА_6, між померлою 21 липня 1994 року ОСОБА_6 та померлим 17 жовтня 2008 року ОСОБА_4, між нею та померлою. 19 липня 1994 року ОСОБА_6 та визнати за нею право власності на зазначене вище спадкове майно, що залишилося після смерті племінника ОСОБА_4, померлого 17 жовтня 2009 року.
В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 позов підтримала.
В судове засідання відповідач не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, проте про причину неявки не повідомив, тому суд відповідно до ст.224 ч.1 ЦПК ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за відсутності заперечень до того позивача.
Представник третьої особи - Ізмаїльського МБТІ в судове засідання не зявився, але надав суду заяву, в якій зазначає, що проти задоволення позовних вимог не заперечує, та просить справу розглянути без представника Ізмаїльського МБТІ.
Вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до вимог ст.ст. 10, 11, 59, 60, 61 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, обставини, визнані сторонами, не підлягають доказування, а обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншим засобами доказування.
ОСОБА_2 помер 19 серпня 1987 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 17.03.2006 р. серії І-ЖД №038269.
ОСОБА_3 була жінкою ОСОБА_2, що підтверджується відомостями домової книги відповідно до якої ОСОБА_2 та ОСОБА_7 поселилися в будинку № 3 по вул. Бадаєва в м. Ізмаїл, Одеської області одночасно 28 квітня 1975 року; обидва прибули до цього будинку з іншої адреси: м. Ізмаїл, вул. Добролюбова, 4; ОСОБА_2 проживав в будинку до дня своєї смерті 19 серпня 1987 року; ОСОБА_3 проживала в будинку з 1975 року по день своєї смерті 21 липня 1994 року; обидва отримали паспорти видані Корсунь-Шевченковським РОВД Черкаської області; обидва мали спільні прізвища, які були змінені при видачі свідоцтва про смерть ОСОБА_2 та ОСОБА_3.
ОСОБА_3 померла 21 липня 1994 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 05.04.2006 р. серії І-ЖД № 038376.
ОСОБА_4 був сином ОСОБА_3 підтверджується додатком до військового квитка від 30 листопада 1966 року в якому у п. 12 вказано: мати ОСОБА_3, а також відомостями домової книги та спільними прізвищами.
17 жовтня 2009 року ОСОБА_4 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 20.10.2009 р. серії І-ЖД № 199804.
ОСОБА_4 був племінником ОСОБА_8, так як ОСОБА_1 та ОСОБА_3 були сестрами, що підтверджується посвідкою про народження Несторової (ОСОБА_9Б.) та витягом з з державного реєстру актів цивільного стану громадян про реєстрацію шлюбу про народження ОСОБА_9, спільними із померлою 21 липня 1994 року ОСОБА_3 по-батькові Борисівна.
Статтею 524 ЦК України в редакції закону 1963 року спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.
На виконання ухвали Ізмаїльського міськрайонного суду, листом № 1799/01-14 від 27 серпня 2010 року Ізмаїльська державна нотаріальна контора повідомила про те, що після смерті ОСОБА_2 спадкова справа не заводилась, але є заповіт від його імені на все майно на користь ОСОБА_10. Після смерті ОСОБА_3 спадкова справа була заведена на підставі заяв про прийняття спадщини від умені ОСОБА_10 та ОСОБА_11. Від імені ОСОБА_3 посвідчений заповіт на все майно на користь ОСОБА_10.
Відповідно до ст. 548 ЦК України в редакції закону 1963 року, що був чинний на час відкриття спадщини, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.
Відповідно до ст. 549 ЦК України в редакції закону 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він протягом шести місяців з дня відкриття спадщини фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.
Відмовляючи позивачу в частині позову щодо визнання права власності, суд виходить з того, що спадкоємцем після смерті ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є ОСОБА_10, яка прийняла спадщину відповідно до вимог ЦК України в редакції закону 1963 року, однак не оформила її належним чином.
ОСОБА_4, спадщину після якого прийняла позивачка по справі ОСОБА_1, не є спадкоємцем після смерті ОСОБА_2 та ОСОБА_3, права власності на спадкове майно не набув.
З наведених підстав суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.
Керуючись ст.ст. 10,11,60,61,213-215 ЦПК України, ст.ст. 524, 529, 548, 549 ЦК України в редакції закону 1963 року ЦК України,-
Позов ОСОБА_1 до Ізмаїльської міської ради, третя особа КП «Ізмаїльське МБТІ» про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на спадкове майно задовольнити частково.
Встановити факт, що ОСОБА_2, який помер 19 серпня 1987 року та ОСОБА_3, яка померла 21 липня 1994 року були чоловіком та жінкою.
Встановити факт, що померлий 17 жовтня 2009 року ОСОБА_4 був сином ОСОБА_3, яка померла 21 липня 1994 року.
Встановити факт, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, є сестрою ОСОБА_3, яка померла 21 липня 1994 року.
В частині позовних вимог щодо визнання права власності на жилий будинок з надвірними спорудами, що розташований за адресою: м. Ізмаїл, вул. Бадаєва, 3 відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя: