РІШЕННЯ

Іменем України

Справа № 2-764/10

провадження у справі № 2-764/10

31 березня 2010 року м. Новоград-Волинський

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області

в складі: головуючого - судді Мозгового В. Б.,

при секретарі Палашкевич М. В.,

з участю: заявника ОСОБА_1,

представника Державного казначейства України ОСОБА_2,

представника Новоград-Волинської міжрайонної прокуратури ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Новоград-Волинський цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про відшкодування шкоди завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про стягнення з Державного казначейства України в межах бюджетних призначень, затверджених у Державному бюджеті України на 2010 рік на відшкодування відповідно до Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду на його користь моральну шкоду в сумі 1 648 000 грн..

Свої вимоги в сумі 103 000,00 грн. обґрунтовує тим, що головою ДПА в Житомирській області ОСОБА_4, при здійсненні ним своїх повноважень на професійній основі було видано в період провадження досудового слідства по кримінальній справі №9/6264 незаконне розпорядження №7 від 12 січня 2001 року на підставі якого безпідставно і незаконно було відмовлено у забезпеченні розгляду його звернень в даному випадку по заяві №302 від 24.05.2001 року, що стверджується рішенням Богунського районного суду Житомирської області від 18.12.2001 року №2-4143/2001 яким було зобовязано голову ДПА ОСОБА_4 направити на його адресу мотивовану відповідь на вказану вище заяву, але рішення суду не виконано і до сього дня.

Свої вимоги в сумі 1 545 000,00 грн. обґрунтовує тим, що постановленою ухвалою від 26.11.2008 року про відмову у відкритті провадження по справі №2-2034/08 суддею Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області було позбавлено його права на доступ до справедливого суду та відкритого розгляду справи, забезпечення судового розгляду по суті заяви №407/6264 від 14 листопада 2008 року.

В судовому засідання заявник свої заявлені вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі.

Представник Державного казначейства України та представник Новоград-Волинської міжрайонної прокуратури заявлені заявником в заяві вимоги не підтримали та просили суд відмовити у їх задоволенні.

Вислухавши пояснення заявника, представників та дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести обставини на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 ЦПК України.

В своїх заявлених вимогах заявник просить стягнути з відповідача моральну шкоду, посилаючись на спеціальну норму - Закон України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання , досудового слідства, прокуратури та суду» (далі Закон), згідно якої він начебто має право на таке відшкодування.

Стаття 2 цього Закону передбачає випадки, які дають право на відшкодування шкоди, завданої громадянинові діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду, а саме:

постановлення виправдувального вироку суду,

встановлення в обвинувальному вироку суду чи іншому рішенні суду факту незаконного притягнення як обвинуваченого, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході розслідування чи судового розгляду кримінальної справи обшуку, виїмки, незаконного накладання арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи та інших процесуальних дій, що обмежують чи порушують права та свободи громадян, незаконного проведення оперативно-розшукових заходів,

закриття кримінальної справи за відсутністю події злочину, відсутністю події злочину або недоведеністю участі обвинуваченого у вчиненні злочину,

відмови в порушенні кримінальної справи або закриття кримінальної справи, з підстав, зазначених у п.2 частини першої цієї статті.

закриття справи про адміністративне порушення.

Отже, право на відшкодування шкоди, завданої громадянинові діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду настає лише при встановлені незаконних дій посадових осіб зазначених органів.

Як пояснив в судовому засіданні заявник, розпорядження №7 від 12.01.2001 року (а.с. 66) ним не оскаржувалось і судом незаконим не визнавалось, а втратило на його думку чинність в моменту закриття кримінальної справи №9/6264 тобто 21 червня 2001 року, оскільки воно стосувалося тільки цієї кримінальної справи.

Таким чином суд приходить до висновку, що оскільки вказане розпорядження не було визнано незаконним, а втратило чинність з моменту закриття вказаної кримінальної справи, тому правові підстави для застосування Закону відсутні. Посилання заявника на те, що на підставі вказаного розпорядження безпідставно і незаконно було відмовлено у забезпеченні розгляду його звернень, в даному випадку по заяві №302 від 24.05.2001 року (а.с.59), що стверджується рішенням Богунського районного суду Житомирської області від 18.12.2001 року №2-4143/2001 (а.с.60), яким було зобовязано голову ДПА ОСОБА_4 направити на його адресу мотивовану відповідь на вказану заяву і, що рішення суду не виконано до сього дня, також не мають правових підстав для застосування Закону, оскільки не ґрунтуються на Законі так як останній, як було вищезазначено, передбачає виключні випадки для відшкодування такої шкоди.

Щодо іншої вимоги заявника з приводу постановлення ухвали від 26.11.2008 року про відмову у відкритті провадження по справі №2-2034/08 (а.с.73) суддею Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області, якою було позбавлено його права на доступ до справедливого суду та відкритого розгляду справи, забезпечення судового розгляду по суті заяви №407/6264 від 14 листопада 2008 року, суд приходить до висновку, що вказані вимоги також є необґрунтованими, недоведеними та такими, що не ґрунтуються на Законі, оскільки в судовому засіданні заявник пояснив, що вказана ухвала вищестоящим судом не визнана не законною і на час розгляду справи чинна.

Крім того, згідно з п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 1 листопада 1996 року №9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» матеріальна та моральна шкода, заподіяна при здійсненні правосуддя, відшкодовується державою відповідно до ст.62 Конституції України лише безпідставно засудженій особі в разі скасування вироку як неправосудного.

Таким чином, заявником в судовому засіданні не доведено обґрунтування підставності власних вимог, їх відповідності вимогам Закону, не представлено доказів на підтвердження вказаних ним обставин, у звязку з чим в заявлених вимогах про відшкодування моральної шкоди слід відмовити.

На підставі вищевикладеного, керуючись п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 1 листопада 1996 року №9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», Законом України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання , досудового слідства, прокуратури та суду» від 01.12.1994 року (із змінами та доповненнями) та ст. ст. 11, 60, 208, 209, 212-215 ЦПК України, -

в и р і ш и в:

В задоволені заяви ОСОБА_1 про стягнення з Державного казначейства України в межах бюджетних призначень, затверджених у Державному бюджеті України на 2010 рік на відшкодування відповідно до Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду» на його користь моральної шкоди в сумі 1 648 000 грн. відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку, заява про що може бути подана протягом 10 днів після його оголошення, апеляційна скарга протягом 20 днів після подання заяви про апеляцію.

Головуючий