РІШЕННЯ

І м е н е м У к р а ї н и

23 грудня 2010 року м. Токмак

Токмацький районний суд Запорізької області у складі: головуючого Новікової Н.В., при секретарі Похвалітовій М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в Токмацькому районному суді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про відшкодування понесених матеріальних витрат та стягнення моральної шкоди та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягненні витрат на ремонт житлового будинку, отриманних без достатніх підстав, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_4 та ОСОБА_5, який було неодноразово уточнено, і в якому просила стягнути солідарно з відповідачів заборгованість із газопостачання в розмірі 675,00 грн., водопостачання у розмірі 105,29 грн., послуг телефонного звязку у розмірі 296,00 грн.; заподіяну відповідачами моральну шкоду в розмірі 2000, 00 грн. та покласти на відповідачів понесені судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначила, що на підставі рішення постійно діючого третейського суду при асоціації «Правосуддя» від 16.10.2007 року та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 21.08.2008 року їй на праві власності належить будинок за адресою: м. Токмак, вул. Мостова, 84. У звязку з тим, що з 2008 року відповідачі незаконно займали приміщення житлового будинку, чинили перешкоди у користуванні та розпорядженні ним вона звернулася з позовом до Токмацького районного суду про зобовязання відповідачів звільнити належний їй будинок.

В липні 2009 року відповідачі звільнили житловий будинок, забрали речі та виїхали на інше місце проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1. У звязку з нерегулярною сплатою ними витрат за комунальні послуги, зокрема за газо-, водопостачання, послуги телефонного звязку, утворилась заборгованість: за газопостачання у розмірі 675,00 грн., за водопостачання 105,29 грн., за телефон 296,00 грн. Після виселення з будинку відповідачами заборгованість не була погашена, і вона як власник будинку, змушена була за власні кошти відшкодовувати заборгованість, яку тепер просить стягнути з відповідачів.

Крім того, ОСОБА_1 вказує, що відповідачами ОСОБА_5 їй завдана моральна шкода, що полягає у душевних переживаннях, викликаних самоправним зайняттям відповідачами її житлового будинку, чиненням перешкод у користуванні та розпорядженні будинком а також вивезенням позивачами з будинку в липні 2009 року всіх належних їй на праві власності речей. Незаконні дії відповідачів обурили, сильно образили, принизили, викликали душевні переживання та емоційні зриви у неї. Вона постійно переживала за стан здоровя своєї майбутньої дитини, побоювалася, що емоційні стреси негативно відобразяться на здоровї ненародженої дитини та майбутніх пологах.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник підтримали позовні вимоги, суду пояснили наступне. Житловий будинок раніше належав бабусі ОСОБА_1 - ОСОБА_6 Після її смерті в 1996 року, за заповітом будинок перейшов у власність матері позивача ОСОБА_7, а ОСОБА_3 - за заповітом перейшов у власність автомобіль. У 2002 році мати ОСОБА_1 померла і житловий будинок перейшов у її власність, що підтверджено рішенням третейського суду та зареєстровано в БТІ м. Токмак. На теперішній час ОСОБА_3 звільнили її будинок, однак після звільнення будинку залишилась заборгованість за спожиті комунальні послуги, які вона просить стягнути з відповідачів ОСОБА_3.

Не визнає позовні вимоги ОСОБА_2 про відшкодування витрат на ремонт та утримання будинку, оскільки на проведення будь-яких ремонтних робіт у будинку вона згоди не давала. Посилається на те, що між ними був усний договір найму житлового будинку, укладеного на безоплатній основі та безстроково, а наймачі зобовязані приймати участь у витратах по утриманню будинку та прибудинкової території, проведенню ремонту. Крім того, вказує, що після того, як ОСОБА_2 звільнили будинок вони зняли розетки, люстри, нову газову піч, вивезли речі, що були у будинку.

Відповідач ОСОБА_2 позов не визнала, звернулася з зустрічним позовом до ОСОБА_1, який також було уточнено та в якому просила стягнути з ОСОБА_1 вартість проведеного ремонту та газифікації житлового будинку в сумі 77548 грн. та понесені судові витрати.

Заперечення проти позову ОСОБА_1 та свої позовні вимоги мотивує наступним. Вони сплачували всі комунальні послуги в повному обємі, будь-яких претензій до родини ОСОБА_2 у обслуговуючих організацій не було, про що свідчить і те, що договори були переукладені з ОСОБА_1 Також не зрозуміло за який період утворилась заборгованість яку просить стягнути ОСОБА_1

Крім того зазначає, що в 1996 році померла мати її чоловіка, ОСОБА_3 - ОСОБА_6 Після її смерті відкрилася спадщина, яка складалася з житлового будинку за адресою м.Токмак. вул. Мостова, 84 та автомобілю. Спадкоємці ОСОБА_3 та його сестра ОСОБА_7 домовилися про розділ спадщини таким чином, що ОСОБА_3 отримав автомобіль та відмовився від спадщини на житловий будинок на користь сестри, ОСОБА_7, яка буде займатися оформленням спадщини. А потім будинок продадуть та розділять кошти порівну. В 1997 році ОСОБА_7 оформила на себе право на спадщину на будинок, але протягом 5 років вона з ОСОБА_3 не могли продати будинок. Весь цей час ОСОБА_2 з родиною проживала в цьому будинку, а ОСОБА_3 проживав там ще за часи, коли ще була жива його мати. В 2002 році померла ОСОБА_7 Її донька ОСОБА_1, як спадкоємиця 1 черги, знала про домовленість між нею та ОСОБА_3, що вони з родиною проживають у будинку, доглядають його, підтримують у належному стані. ОСОБА_1 не мала наміру жити в м. Токмак. Тому не заперечувала, щоб вони з родиною продовжували користуватися будинком.

Влітку 2003 року вони уклали з ОСОБА_1 договір кіпівлі-продажу цього будинку, на виконання якого до кінця 2003 року вона передала ОСОБА_1 1000 доларів США. ОСОБА_1 обіцяла оформити нотаріально договір купівлі-продажу після оформлення на себе права на спадщину. З 2004 року вона сплатила 1700 гривень за будівництво вуличного газопроводу, на протязі 2005-2006 років за власні кошти побудувала новий гараж, навіс, арку, провела ремонт іншого гаражу, ремонт веранди, оснащення колодязю, перекрила дах будинку азбестоцементними листами, поновила кутки цегляних стін житлового будинку, замінила ввід електропроводки у бидинку, видалила аварійні дерева з земельної ділянки. У 2007 році провела ремонт в будинку: обліцувала плиткою стіни у житлових кімнатах, у кухні пластиком, поклеїли шпалери у кімнатах, кухні, коридорі, відремонтували підлогу шляхом заміни дощатої підлоги на лінолеум та ковролін, провели монтаж люстр, вмикачів, розеток, демонтаж скритої старої електропроводки та виконали інші ремонтні роботи у будинку та на території домоволодіння загальною вартістю 76048 грн.. Вважає, що вона провела капітальній ремонт будинку і має право відповідно до ст. 776 ЦК України на відшкодування вартості ремонту. ОСОБА_1 була обізнана про ці роботи та витрати, не заперечувала проти цього. 16.10.2007 р. третейський суд визнав ОСОБА_1 такою, що прийняла спадщину житловий будинок за адресою м. Токмак, вул. Мостова, 84, а 21.08.2008 р. ОСОБА_1 зареєструвала своє право власності в Токмацькому міському БТІ «Абрис», після чого в вересні 2008 року повідомила, що змінила намір оформляти договір купівлі-продажу у нотаріуса.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2О та її представник позовні вимоги ОСОБА_1 не визнали та підтримали свої позовні вимоги за зустрічним позовом, пояснивши, що після смерті матері чоловіка ОСОБА_2 будинок намагалися продати, але він був в поганому стані та розташований біля кладовища. Житловий будинок ОСОБА_1 отримала у спадщину, тривалий час оформлювала своє право власності на житловий будинок, обіцяла після цього оформити договір купівлі-продажу між нею та ОСОБА_2, а до цього часу дозволила відповідачам проживати в житловому будинку, в 2003 році ОСОБА_2 сплатила ОСОБА_1 за будинок 1000 долларів США. ОСОБА_1 часто приїжджала до ОСОБА_2 у гості, була обізнана, що ОСОБА_2 робили ремонт в будинку, проти цього не заперечувала. У вересні 2008 року ОСОБА_1 відмовилася від домовленості купівлі-продажу будинку, бо її не влаштовувала сума 1000 доларів США, вимагала або доплатити, або виїхати з житлового будинку. У 2009 році з будинку 84 по вул.. Мостовій її сімя виїхала, заборгованості з оплати комунальних послуг не мали, оскільки вважає що вони зробили капітальний ремонт будинку просить стягнути з ОСОБА_1 вартість ремонту. Не заперечувала, що коли виїжджали з будинку зняли лінолеум, ковролін, розетки та вивезли речі, що їм належать.

Відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_4 в судове засідання не з'явилися, відповідно до наданих суду заяв просили про розгляд справи за їх відсутності, позов ОСОБА_1 не визнали.

Свідок ОСОБА_8 суду пояснила, що проживає неподалік будинку 84 по вул. Мостовій м. Токмак, знала матір позивача ОСОБА_1, знайома з сім'єю ОСОБА_4. ОСОБА_3 доглядав свою мати, а його сестра та мати позивачки проживала в Алчевську, приїжджала раз на рік. В 2003 році ОСОБА_2 позичала в неї 500 долларів США і пересилала їх поштою позивачу ОСОБА_1. Якби не сім'я ОСОБА_2, яка доглядала за будинком, він би розвалився. Вони зробили в будинку опалення, ремонт. Позивач ОСОБА_1 з 2003 року кожне літо приїжджала у гості до ОСОБА_2, ремонт сім'я ОСОБА_2 робила на протязі 2004 2008 років. Літню кухню та гараж ОСОБА_3 побудував приблизно в 1978-1979 роках.

Свідок ОСОБА_9, суду пояснила, що проживає в будинку 69 п вул. Мостовій, знає сімю ОСОБА_3, які проживали у будинку 84 більше 12 років доглядали за будинком, робили ремонт, потім у будинок заїхали квартиранти. На сьогоднішній день будинок продається, однак покупців немає.

Свідок ОСОБА_10, суду пояснила, що давно знає сімю ОСОБА_3, зі слів ОСОБА_2 знає, що вони купили будинок 84 по вул.Мостовій у ОСОБА_1 за 1000 доларів, з 2004 року в будинку робили ремонт, провели газ. ОСОБА_1 про це знала оскільки часто влітку гостювала у ОСОБА_2.

Свідок ОСОБА_11 суду пояснила, що давно знає сімю ОСОБА_2, ОСОБА_2 продавали будинок 84 по вул.. Мостовій, оскільки будинок довго не продавався вони домовились з ОСОБА_1 про продаж будинку їм за 1000 доларів. Договір домовились укласти пізніше. Після цього ОСОБА_2 стали робити ремонт у будинку, провели газ.

Свідок ОСОБА_12 суду пояснив, що зі своєю дружиною винаймають у ОСОБА_1 будинок 84 по вул.. Мостовій в м. Токмак. Коли вони туди заїхали будинок був без ремонту, поли зроблені у двох кімнатах, стіни побілені, вони переїхали до будинку, покрасили вікна, підлогу, зробили розетки, підремонтували кришу, оскільки вона протікала.

Заслухавши сторони та їх представників, дослідивши матеріали справи суд встановив такі обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Будинок 84 по вул.. Мостовій в м. Токмак, після смерті ОСОБА_7 в 2002 році перейшов у власність позивача ОСОБА_1, що підтверджено рішенням третейського суду від 16.10.2007 р., виконавчим листом Алчевського міського суду від 24.10.2007 р. та витягом про реєстрацію права власності від 21.08.2008 р.

У вказаному будинку сімя ОСОБА_2 проживали з 1996 по 2002 рік як наймачі за домовленістю з власником ОСОБА_13, а з 2002 року по 2009 рік як наймачі за домовленістю про безоплатне безстрокове проживання з власником ОСОБА_1 В лютому 2009 році сімя ОСОБА_2 звільнила будинок.

Відповідно до відповіді начальника Токмацького управління по газопостачанню та газифікації № 05/261 від 24.03.2010 р. станом на липень 2009 року за адресою Мостова, 84 існувала заборгованість в розмірі 675 грн., яка була сплачена в липні. З 14.07.2009 р. від ОСОБА_14 надійшла заява про припинення газопостачання в будинок. 16.07.2009 р. з ОСОБА_1 було укладено договір про газопостачання будинку 84 по вул.. Мостовій (т.2, л.д. 42, 43). Докази про період за який виникла заборгованість суду не надані. Крім того, в матеріалах справи міститься довідка, підписана начальником Токмацького УГГ № 04/463 від 14.06.2010 р. відповідно до якої претензій до ОСОБА_14 підприємство не має. (т.2, а.с. 96)

Відповідно до відповіді директора КП «Водопровідник» ТМР № 67 від 26.04.2010 р. на особистому рахунку абонента ОСОБА_1 (м. Токмак вул.. Мостова, 84) на 01.07.2009 р. була заборгованість в розмірі 85,62 грн., на 01.08.2009 р. заборгованість - 105,29 грн.

Відповідно до довідки начальника Цеху ТП № 17 (Укртелеком) № 540 від 11.06.2010 р. ОСОБА_6 була абонентом ЦТП № 17 та власником телефону 2-92-74 у період з 01.11.1994 р. по 31.03.2010 р. на підставі договору про надання телекомунікаційних послуг від 01.11.1994 р. . 31.03.2010 р. дію даного Договору було припинено за заявою абонента. Заборгованості за надані послуги ОСОБА_6 не має (т.2, а.с. 97).

Таким чином, доказів того, що заборгованість за газо, водо-постачання та телефон утворилась саме з вини сімї ОСОБА_6 та за період коли ОСОБА_6 проживали в ІНФОРМАЦІЯ_2 не надано, а тому в цій частині позов ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Крім того, доказів того, що ОСОБА_1 діями ОСОБА_6 була спричинена моральна шкода суду не надано. Відповідно до пояснень, що містяться у відмовному матеріалі № 1090, дослідженому у судовому засіданні, ОСОБА_1 не має ніяких претензій до ОСОБА_6.

Враховуючи наведене, суд вважає, що доказів спричинення ОСОБА_1 моральної шкоди суду не надано, у звязку з чим в цій частині позову також слід відмовити.

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 слід задовольнити частково, з наступних підстав.

Під час проживання в житловому будинку 84 по вул.. Мостовій сім'я ОСОБА_2 зробила газифікацію будинку, змінивши пічне опалення на газове. Суд вважає цю обставину визнаною ОСОБА_1, оскільки вона відмовилась від своєї вимоги демонтувати газове опалення і повернути їй пічне, у звязку з чим вартість робіт в розмірі 1700 грн. + 2073 грн., що підтверджена документально підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2

Також ОСОБА_2 вказує, що її сімя, побудувала новий гараж, навіс, арку, провела ремонт іншого гаражу, ремонт веранди, оснащення колодязю, перекрила дах будинку, поновила кутки цегляних стін житлового будинку, замінила ввід електропроводки у будинку, провела інші ремонтні роботи, однак ОСОБА_2 не надала суду доказів того, що все це було зроблено зі згади ОСОБА_1 - власника будинку.

Вартість робіт по ремонту будинку, визначену наданими відповідачем ОСОБА_2 довідкою експерта та кошторисом, суд вважає неналежним доказом, оскільки роботи по переплануванню та реконструкції житлового будинку проведено без передбаченого законом отримання дозволу місцевої ради, дослідження та оцінка робіт проведена за відсутністю та без повідомлення позивача ОСОБА_1, яка не визнає кількість, якість та вартість ремонтних робіт, оцінку проведено з порушенням встановлених норм та правил проведення оцінки.

В порушення ст. 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», та п.60 Постанови Кабінету Міністрів України № 1440 від 10 вересня 2003 р. про затвердження Національного стандарту N 1 "Загальні засади оцінки майна і майнових прав" наданий відповідачем ОСОБА_2 висновок Запорізької Торгово-Промислової палати підписано лише експертом-оцінювачем, а не підписано керівником суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання, звіт не містить розділів, що розкривають зміст проведених процедур та використаної нормативно-правової бази з оцінки майна. Кошторисна документація не затверджена Замовником, який в ній взагалі не зазначений.

Крім того, як було встановлено в судовому засіданні та підтверджено сторонами, після того, як ОСОБА_2 виїхали з будинку 84 по вул.. Мостовій, вони забрали лінолеум, ковролін, зняли розетки, що призвело до зменшення вартості ремонтних робіт, однак їх вартість на сьогоднішній день неможливо визначити, клопотань про призначення експертизи суду не заявлялось.

Керуючись ст. ст.158, 168, 169 ЖК України, 16, 23, 778, 1166-1167 ЦК України, ст. ст.7, 10, 11, 59, 60, 64, 79, 84, 88, 212-215, 218 ЦПК суд, -

в и р і ш и в:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про відшкодування понесених матеріальних витрат та стягнення моральної шкоди відмовити.

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягненні витрат на ремонт житлового будинку, отриманних без достатніх підстав задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 за газифікацію будинку 3773 грн.

В іншій частині позову відмовити.

Після набрання рішенням законної сили зняти арешт на будинок № 84 по вул.. Мостовій в м. Токмак Запорізької області, накладений відповідно до ухвали Токмацького районного суду Запорізької області від 10 січня 2009 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через Токмацький районний суд Запорізької області шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: