РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2-950/10

Провадження № 2-950/10

12.01.2010 року Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого - судді Грищенко І.О.

при секретарях - Дворніченко Г.О., Бражнік Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до закритого акціонерного товариства «Страхова компанія «Статус» про стягнення суми боргу, пені за прострочення надання послуг та відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

24 червня 2009 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просить:

-стягнути з відповідача на його користь 5000 грн простроченого боргу, який утворився внаслідок невиконання відповідачем своїх зобов»язань за Договором добровільного страхування здоров»я на випадок хвороби та від нещасних випадків № 0400ВВ від 02.02.2009 року;

-стягнути з відповідача на його користь 3600 грн пені за прострочення надання йому, як споживачеві за договором страхування, послуги;

-стягнути з відповідача на його користь 1700 грн моральної шкоди.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що між ним та відповідачем був укладений Договір добровільного страхування здоров»я на випадок хвороби та від нещасних випадків № 0400ВВ від 02.02.2009 року, відповідно до умов якого, об»єктом страхування є майнові інтереси його (позивача, застрахованої особи за Договором), що пов»язані із життям, здоров»ям та працездатністю. У зв»язку із встановленням йому інвалідності ІІІ групи, він звернувся до відповідача з метою отримання страхової виплати, відповідно до умов договору страхування. Листом відповідача було відмовлено у страховій виплаті на підставі ст. 26 Закону України Про страхування та у зв»язку із тим, що договір страхування був укладений під час захворювання позивача. Вважаючи відмову відповідача у здійсненні страхової виплати необгрунтованою, незаконною, та такою, що не основана на укладеному ним із відповідачем договорі страхування, просить суд задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі.

В судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги.

Представники відповідача ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які діють за довіреностями, заперечуючи проти позову, надали до суду письмові заперечення , в яких зазначено , що обгрунтовано відмовлено позивачеві у страховій виплаті відповідно до положень укладеного договору страхування та чинного законодавства, просили відмовити у задоволенні позовних вимог.

Суд, заслухавши пояснення позивача та представників відповідача, дослідивши докази , надані сторонами в обґрунтування заявлених позовних вимог та заперечень на позовні вимоги, вивчивши матеріали справи в сукупності, доходить висновку, що вимоги позивача необгрунтовані, не знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду, суперечать вимогам діючого законодавства та положенням укладеного сторонами спору договору страхування, а тому не підлягають задоволенню. При цьому суд виходив із наступного.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

В період часу з вересня 2008 року по квітень 2009 року позивач час від часу перебував на стаціонарному лікуванні в різних медичних установах м. Харкова у зв»язку із встановленим йому діагнозом: Остеохондроз поперекового відділу хребта. 05.11.2008 року позивачеві було зроблено операцію.

02.02.2009 року між позивачем, як страхувальником (застрахованою особою) та відповідачем, як страховиком, був укладений Договір добровільного страхування здоров»я на випадок хвороби та від нещасних випадків № 0400ВВ (далі договір страхування). Відповідно до умов договору, об»єктом страхування є майнові інтереси позивача (застрахованої особи за договором), що пов»язані із життям, здоров»ям та працездатністю.

Страховими випадками у договорі визначено події, що сталися із застрахованою особою під час дії цього договору та підтверджені документами, виданими уповноваженими органами у встановленому порядку. Серед страхових випадків, на випадок яких проводилося страхування майнових інтересів позивача за умовами договору, зазначено стійку втрату застрахованою особою загальної працездатності (встановлення інвалідності І, ІІ або ІІІ групи) внаслідок захворювань, зазначених у Додатку № 1 до договору або внаслідок нещасного випадку.

08.04.2009 року позивачеві було встановлено інвалідність ІІІ групи (причина інвалідності загальне захворювання), що засвідчується копією довідки до акту огляду МСЕК (а.с. 11). 16.04.2009 року позивач звернувся до відповідача із заявою про страхову виплату, в якій зазначив у розділі заяви характер події (діагноз) - Остеохондроз поперекового відділу хребта, грижа, присвоєна інвалідність ІІІ групи (а.с. 24).

Листом від 26.05.2009 року відповідач повідомив позивача про відмову йому у страховій виплаті на тій підставі, що договір страхування був укладений в момент захворювання позивача, про яке позивач повідомив відповідача лише 16.04.2009 року. Крім того, відповідач у листі зазначав, що захворювання Остеохондроз поперекового відділу хребта не зазначений у переліку захворювань, визначених у додатку № 1 до договору страхування.

Відповідно до положень ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов»язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов»язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Ст. 989 ЦК України встановлено, що страхувальник зобов»язаний при укладенні договору страхування надати страховикові інформацію про всі відомі йому обставини, що мають істотне значення для оцінки страхового ризику, і надалі інформувати його про будь-які зміни страхового ризику.

Ч. 2 ст. 8 Закону України Про страхування страховий випадок визначений як подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов»язок страховика здійснити виплату страхової суми страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Умовами договору страхування (а.с. 7), укладеного сторонами спору, страховим випадком, на який посилається позивач, визначено стійку втрату застрахованою особою загальної працездатності (встановлення інвалідності І, ІІ або ІІІ групи) внаслідок захворювань, зазначених у Додатку № 1 до договору або внаслідок нещасного випадку.

У Додатку № 1 до договору страхування від 02.02.2009 року таке захворювання (діагноз), як Остеохондроз поперекового відділу хребта, яке було встановлене позивачеві, не міститься. Відтак, встановлення позивачеві інвалідності внаслідок такого захворювання (діагнозу), як Остеохондроз поперекового відділу хребта, що не входить до переліку хвороб Додатку № 1 до договору страхування, не є страховим випадком за умовами договору страхування, отже відмова відповідача позивачеві у страховій виплаті є обгрунтованою, основаною на укладеному сторонами договорі страхування та чинному законодавстві.

Позивач у позові також наголошує, що його випадок підпадає під дію пункту Додатку № 1 до договору страхування, в якому йде мова про: будь-яке захворювання, яке потребує оперативного хірургічного лікування, і яке потребує лікування в стаціонарних умовах не менш як 5 днів. Разом з тим, судом було встановлено, що позивачеві було зроблено операцію ще 05.11.2008 року, тобто до початку набрання чинності договором страхування, - 03.02.2009 року, отже страховий захист за укладеним позивачем 02.02.2009 року договором страхування на час операції позивача (05.11.2008 року) ще не діяв.

З епікриз-виписки із історії хвороби позивача № 2090 (а.с. 25, 26) також вбачається, що позивач вважає себе хворим ще з 2006 року, коли його почали турбувати болі в попереку, після чого він лікувався у травматологічному відділенні 17-ї лікарні міста Харкова та йому було поставлено діагноз: грижа диска L-5 S-1. Таким чином, позивач ще до укладення договору страхування із позивачем вважав себе хворим, тривалий час перебував на лікарняному та не повідомив про цю обставину відповідача при укладанні договору страхування.

Разом з тим, відповідно до укладеного договору страхування, страхувальник зобов»язаний надати страховикові достовірні відомості стосовно інформації, яку страховик вимагає при укладенні договору страхування, що має істотне значення для оцінки страхового ризику, і надалі письмово інформувати його про будь-яку зміну страхового ризику. Відповідно до п. 8.3.3. Правил страхування здоров»я на випадок хвороби відповідача (а.с. 29-44), страхувальник зобовязаний при укладанні договору страхування надати інформацію страховику про всі відомі йому обставини, що мають істотне значення для оцінки страхового ризику, і надалі своєчасно інформувати його про будь-яку зміну цих обставин. Вказані положення відповідають приписам ст. 989 ЦК України.

п. 4.1.3. Правил страхування здоров»я на випадок хвороби відповідача встановлено, що якщо інше не передбачено договором страхування, то страховими випадками не визнаються хронічні захворювання, на які застрахована особа захворіла до початку набуття чинності договором страхування.

Суд доходить висновку, що позивач, як страхувальник (застрахована особа) за договором страхування, при укладенні 02.02.2009 року із відповідачем договору страхування, не надав відповідачеві, як страховикові, інформацію про відомі йому обставини своєї хвороби (яка мала ознаки хронічного захворювання), що мали істотне значення для оцінки страхового ризику за договором страхування і надалі не інформував відповідача про будь-які зміни страхового ризику.

Зважаючи на зазначене, суд вважає, що захворювання (діагноз) Остеохондроз поперекового відділу хребта, яке було встановлене позивачеві, таким, що не є страховим випадком за умовами укладеного позивачем із відповідачем договору страхування; а також те, що страховий захист за укладеним позивачем 02.02.2009 року договором страхування на час його операції (05.11.2008 року) ще не діяв, отже, у зв»язку із захворюванням позивача у відповідача не виникає обов»язку , відповідно до ст. 8 Закону України Про страхування, здійснити страхову виплату відповідачеві, обов»язку щодо сплати пені та відшкодування моральної шкоди.

Керуючись ст. ст. 10, 11,57-60, 209, 212, 214, 215 ЦПК України, ст.ст. 23, 526, 979, 989, 990, 991 ЦК України, Законом України «Про страхування», Правилами добровільного страхування здоров»я на випадок хвороби, суд,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення з закритого акціонерного товариства «Страхова компанія «Статус» суми простроченого боргу в розмірі 5 000 (п»ять тисяч) грн., пені за прострочення надання послуги в розмірі 3 600 ( три тисячі шістсот) грн. та відшкодування моральної шкоди в розмірі 1 700 ( одна тисяча сімсот) грн - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд 1 інстанції шляхом подачі в 10 денний строк з дня його проголошення заяви про апеляційне оскарження і подачею після цього протягом 20 днів апеляційної скарги або в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя: І.О.Грищенко