Справа № 2-459/10/09
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2010 року Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - Ніколаєнко І.В.

при секретарі - Конюшенко Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Відкритого акціонерного товариства „Харківський тракторний завод" та Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та профзахворювань України в Київському районі м. Харкова про відшкодування шкоди у зв'язку з професійним захворюванням, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, в якому просить стягнути з ВАТ „ХТЗ" на його користь не донараховану та недоплачену суму одноразової допомоги і втраченого заробітку за період з 2000 року по 01.11.2001 р. у розмірі одноразово - 3980,75 грн., з Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування в Київському районі м. Харкова недоплачену суму втраченого заробітку за період з 01.11.2001 р. по 01.06.2009 р. в розмірі 35763,40 грн. та починаючи з 01 червня 2009 р. по 1335,98 грн. на місяць з подальшим перерахуванням у відповідності з діючим законодавством.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 уточнив свої позовні вимоги, просить встановити розмір втраченого заробітку станом на 01.04.2001 р. - 313,88 грн. та стягнути з Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування у Київському районі м. Харкова недоплачену суму втраченого заробітку за період з 01.11.2001 р. по 01.04.2010 р. одноразово - 38899,06 грн. та починаючи з 01 квітня 2010 р. і довічно по 1074,28 грн. на місяць з подальшим перерахуванням у відповідності з діючим законодавством.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 посилаються та те, що позивач працював у ВАТ „Харківський тракторний завод" в сталеливарному цеху обрубником фасонного лиття, 08.04.1987 р. одержав травму на виробництві, що підтверджується актом форми Н-1. 05.10.1990 р. у позивача встановлено професійне захворювання, однак він продовжував працювати за своїм фахом. За висновком МСЕК від 26.09.1994 р. він був визнаний інвалідом 3-ої групи з втратою професійної працездатності 50%. Відповідач ВАТ „ХТЗ" своїм розпорядженням №498 від 03.11.1994 р. призначив позивачу відшкодування шкоди. Але позивач вважає, що середньомісячний заробіток для визначення розміру втраченого заробітку був підприємством розрахований невірно. В подальшому стан здоров'я позивача погіршився й 28.11.1996 р. МСЕК визнала його інвалідом 2-ої групи з втратою професійної працездатності 70% безстроково.

У зв'язку з невірно визначеним середнім заробітком позивача йому систематично недонараховувалися виплати відшкодування шкоди, що підтверджується приписом ОСОБА_3 державної інспекції праці від 12.04.2010 р.

В 2001 році документи ОСОБА_1 були передані Відділенню виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків і профзахворювань України в Орджонікідзевському районі, а з 2005 року - Відділенню в Київському районі. Ці відділення продовжили виплату невірно розрахованого підприємством втраченого заробітку з подальшим перерахуванням у відповідності зі ст. 29 ЗУ №1105-Х1У від 23.09.99 р. Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та профзахворювання, які призвели до втрати працездатності".

Представник відповідача ВАТ „ХТЗ" ОСОБА_4 частково визнала позов, посилаючись на те, що в січні 2010 року за заявою позивача ОСОБА_3 державною інспекцією праці Харківської області була здійснена перевірка розрахування середнього заробітку і відшкодування шкоди, надано припис №20-01-108/0012-0007 від 12.01.2010 р. про проведення перерахунків ОСОБА_1 ВАТ „ХТЗ" проведено відповідні перерахунки та встановлено розмір втраченого заробітку станом на 01.04.2001 р. - 313,88 грн., про що видано наказ №88 від 18.02.2010 р. В даний час підприємством підготовлені нові довідки для передачі Фонду.

Представник відповідача - Відділення виконавчої дирекції ФССНВУ в Київському районі м. Харкова - ОСОБА_5 проти позову заперечувала, посилаючись на те, що підприємство призначало і перераховувало суми втраченого заробітку. Фонд лише продовжував виплати, не порушував закон. Порушило закон ВАТ „ХТЗ", то воно й повинно відповідати, провести додаткові виплати, а Фонд продовжити виплати в нових розмірах з даного часу. При цьому Фонд посилається на заключні положення Закону №1105-Х1У, що „вся заборгованість потерпілим на виробництві і членам їх сімей, яким до набрання чинності цим Законом підприємства, установи і організації не відшкодували матеріальну шкоду, спричинену ушкодженням здоров'я, виплачується цими підприємствами, а в разі їх ліквідації без правонаступника - Фондом соціального страхування від нещасних випадків Підприємство ВАТ „ХТЗ" не ліквідоване, тому позивач повинен свої вимоги надати до ВАТ «ХТЗ».

Суд, вислухавши пояснення та доводи сторін, перевіривши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази в їх сукупності, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_1 перебував в трудових правовідносинах з Харківським тракторним заводом, який реорганізовано в ВАТ „Харківський тракторний завод", обрубником фасонного лиття на наждаках вручну, що підтверджується записами в трудовій книжці. 08.04.1987 р. ОСОБА_1 одержав виробничу травму, а 05.10.1990 р. у нього встановлено професійне захворювання, що підтверджується відповідними Актом форми Н-1 від 09.04.1987 р. та Актом розслідування профзахворювання від 05.10.1990 p.

За висновком МСЕК від 26.09.1994 р. позивача визнано інвалідом 3-ї групи з втратою професійної працездатності 50% згідно довідки №151246. 06.12.2001 р. позивач буз переоглянутий на МСЕК, визнаний інвалідом 2-ої групи, встановлено стійку втрату професійної працездатності 70% згідно довідки №026553. При повторному переогляді на МСЕК 12.02.2007 р. друга група інвалідності і 70% втрати працездатності встановлено безстроково, що підтверджується довідкою №004584.

Харківський тракторний завод призначив потерпілому ОСОБА_1 відшкодування шкоди (одноразову допомогу та щомісячну суму втраченого заробітку), що підтверджується розпорядженням №498 від 03.11.1994 р. В подальшому у відповідності з пунктом 28 Правил відшкодування шкоди, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 23.06.1993 р. №472, підприємство проводило перерахунок розміру втраченого заробітку позивача, його розмір станом на 01.04.2001 р. склав - 203,24 грн. на місяць.

З матеріалів справи вбачається, що цей розмір втраченого заробітку розраховано з порушенням пункту 22 Правил відшкодування шкоди, згідно якому середньомісячний заробіток для розрахування розміру відшкодування потерпілому втраченого заробітку визначається за бажанням потерпілого за 12 або три останніх повних календарних місяців роботи, які передували каліцтву, а при професійному захворюванні - стійкій втраті професійної працездатності. Середньомісячний заробіток у вказаний період підлягає корегуванню на час встановлення МСЕК стійкої втрати професійної працездатності ? врахуванням підвищення тарифних ставок (посадових окладів) відповідних працівників.

Як вбачається з Акту перевірки №20-01-108/0012 від 12.01.2010 року ОСОБА_3 державної інспекції праці у Харківській області, проведеної за зверненням ОСОБА_1 в ВАТ „ХТЗ", середній заробіток позивача за три повні календарні місяця, які передували даті МСЕК (26.09.94 p.), склав: вересень 1993 р. - 411020,79 крб., жовтень - 441560,15 крб., листопад - 495431,99 крб. Цей заробіток підприємство повинно було відкоригувати на коефіцієнти підвищення тарифних ставок з 01.12.93 р. -3,0; з 01.07.94 р. - 2,0, що зроблено не було, чим порушено пункт 22 Правил відшкодування шкоди, затверджених постановою Кабміну України від 23.06.93 р. №472. ВАТ „ХТЗ" надано Припис заступника начальника ОСОБА_3 державної інспекції праці - заступника Головного державного інспектора праці у Харківський області від 12.01.2010 р. №20-01-108/0012-0007 щодо перерахування середньомісячного заробітку потерпілого ОСОБА_1 для визначення розміру втраченого заробітку у зв'язку з ушкодженням здоров'я з проведенням корегування його на дату МСЕК (26.09.1994 р.), та перерахування втраченого заробітку ОСОБА_1 за період з 26.09.1994 р. по 01.04.2001 р.

ВАТ „ХТЗ" у відповідності з Приписом державної інспекції праці видано наказ від 18.02.2010 р. №88 „Про перерахування середнього заробітку і розміру відшкодування шкоди обрубника СЛЦ ОСОБА_1В.", яким встановлено розмір втраченого заробітку станом на 01.04.2001 р.-313,88 грн.

У відповідності із Законом України від 23.09.1999 р. №1105-Х1У „Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та профзахворювання, які призвели до втрати працездатності" підприємства передають справи потерпілих на виробництві працівників Фонду соціального страхування від нещасних випадків України (його робочим органом), який продовжує виплату відшкодування шкоди з моменту передачі справи.

ВАТ „ХТЗ" передало справу ОСОБА_1 Орджонікідзевському відділенню Фонду згідно акту приймання-передачі № 118 від 07.11.2001 p., вказавши суму щомісячної виплати втраченого заробітку - 203,24 грн., хоча повинно було призначити суму - 313,88 грн. Відділення продовжило виплати ОСОБА_1 страхової суми втраченого заробітку по 203,24 грн. починаючи з 01.11.2001 p., що підтверджується постановою Фонду №1515 від 12.11.2001 р. Тобто недоплачувало потерпілому по 11064 грн. на місяць. З 2005 р. справу ОСОБА_1 передано за місцем проживання Київському районному Відділенню Фонду.

Згідно зі ст. 29 Закону України №1105-Х1У щомісячна страхова виплата втраченого заробітку підлягає перерахуванню в випадках зміни ступеню втрати працездатності потерпілого, а також в разі підвищення середньої заробітної плати в галузях національної економіки. Правлінням Фонд|| соціального страхування від нещасних випадків України встановлено коефіцієнти перерахування:

з 01.03.02 р.- 1,193; з 01.03.03 р. - 1,182; з 01.03.04 р. - 1,152;

з 01.03.05 р. - 1.238; з 01.03.06 р. - 1,203; з 01.03.07 р. - 1,183.

з 01.03.08 р. - 1.125; з 01.03.09 р. - 1,063; з 01.03.10 р. - 1.0.

Відповідно сума втраченого заробітку підлягає перерахуванню та складає:

з 01.03.02 р.-313,88 грн. ч 1,193 374,46 грн.

з 01.03.03 р -374.46 грн. х 1,182 = 442,61 грн.

з 01.03.04 р -442,61 грн. х 1,152 = 509,89 грн.

з 01.03.05 р -509,89 грн. х 1,238 = 631,24 грн.

з 01.03.06 р -631,24 грн. ч 1,203 = 759,38 грн.

з 01.03.07 р -759,38 грн. х 1,183 = 898,35 грн.

3 01.03.08 р -898,35 грн. х 1,125 = 1010,64 грн.

з 01.03.09 р -1010,64 грн. х 1,063 = 1074,31 грн.

Всього за період з 01.11.2001 р. по 01.04.2010 р. Фонд повинен виплатити позивачу - 84704,20 грн. (313,88 грн. х4 міс. + 374,46 грн. х 12 міс.+ 442,61 грн. х 12 міс. + 509,89 грн. х 12 міс. + 631,24 грн. х 12 міс. + 759,38 грн. х 12 міс. + 1010,64 ч 12 міс. + 1074,31 грн. ч 13 міс.).

Фактично Фонд виплачував позивачу:

з 01.11.01 р. - 203,24 грн.; з 1.03.02 р. -242,47 грн.; з 01.03.03 р. - 286,60 грн.; з 01.03.04 р. -330,16 грн.; з 01.03.05 р. - 408,74 грн.; з 01.03.06 р. - 491,70 грн.; з 01.03.07 р. - 581,69 грн.; з 01.03.08 р. - 654,40 грн.; з 01.03.09 р. - 695,62 грн., що підтверджується Постановами Фонду від 12.11.01 р. №1515; від 28.03.02 р. №951/01; від 24.03.03 р. №1378; від 25.03.04 р. №951/2004-1691; від 04.02.05 р. №53; від 0.03.06 р. №665/2-06; від 22.03.07 р. - №665/2-07; від 05.04.08 р. №2019/665/665/34 від 30.03.09 р. №2019/665/665/47. Всього Фондом виплачено потерпілому за період з 01.11.01 р. по 01.04.10 р. -45805,14 грн. (203,24 грн. х 4 міс. + 242,47 грн. х 12 міс. + 286,60 грн. х 12 міс. + 330,16 грн. х 12 міс. + 408,74 грн. х 12 міс. + 491,70 грн. х 12 міс. + 581,69 грн. 12 міс. + 654,40 грн. х 12 міс. + 695,62 грн. х 13 міс). У зв'язку з чим суд стягує з Відділення виконавчої дирекції Фонду в Київському районі на користь позивача недоплачену Фондом суму втраченого заробітку за вказаний період - 38899 грн. 06 грн. (84704.20 грн. - 45805,14 грн.) та починаючи з 01 квітня 2010 року і довічно по 1074 грн. 31 коп. на місяць з подальшим перерахуванням у відповідності з діючим законодавством.

Згідно зі ст. ст. 5, 40 Закону України № 1105-Х1У на Фонд соціального страхування покладається обов'язок своєчасного та повного відшкодування шкоди. Якщо потерпілому, або особам, які мають право на одержання страхової виплати, з вини Фонду соціального страхування від нещасних випадків своєчасно не визначено або не виплачено суму страхової виплати, ця сума виплачується без обмеження протягом будь-якого строку. Згідно Інформаційних листів Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків України від 04.04.2003 р. №33 та від 22.02.2007 р. №480-08-1 робочі органи виконавчої дирекції Фонду зобов'язані приймати нові довідки про розміри щомісячних страхових виплат у разі, коли ці суми перераховані підприємством самостійно, за заявами потерпілих, на вимоги державних інспекторів праці, за рішеннями судів через порушення законодавства з питань відшкодування шкоди в період до 01 квітня 2001 року за вимогами нормативних документів, які мали чинність до 1 квітня 2001 року Роботі органи виконавчої дирекції Фонду зобов'язані прийняти рішення, оформити його новою постановою та провадити щомісячні страхові виплати у новому розмірі, якщо рішення про цей розмір було прийнято судом.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 10, 11, ч. 2 ст. 27, 60, 88, 212-215 ЦПК України, ст. ст. 43. 46 Конституції України, Правилами відшкодування шкоди, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 23.06.93 р. №472, Законом України від 23.09.99 р. №1105-Х1У „Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та профзахворювання, які призвели до втрати працездатності", ст. 259 КЗпП України. Постановою Кабміну України від 18.01.2003 р. №50 „Деякі питання Державного департаменту нагляду за додержанням законодавства про працю", суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 з Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків України в Київському районі м. Харкова недоплачену страхову суму втраченого заробітку за період з 01.11.2001 р. по 01.04.2010 р. одноразово в розмірі -38899,06 грн. (тридцять вісім тисяч вісімсот дев'яносто дев'ять грн. 06 коп.) та починаючи з 01 квітня 2010 року і довічно по 1074 грн. 28 коп. щомісячно з подальшим перерахуванням і відповідності з діючим законодавством.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Харківської області через Київський районний суд м. Харкова шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

СУДДЯ