Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 травня 2010 року. Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Заверюхи В.О.,

при секретарі Малаховій І.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ізмаїлі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про продовження строку для прийняття спадщини, -

В С Т А Н О В И В:

У березні 2010 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про продовження строку прийняття спадщини та зазначила, 25 грудня 2008 року помер її батько ОСОБА_3, після його смерті залишилося спадкове майно у вигляді 1/6 частини житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що розташований за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Ю.Фучика, 137. Вона є спадкоємицею першої черги після смерті батька, інших спадкоємців першої черги немає. На час смерті батька вона проживала в ІНФОРМАЦІЯ_1 Російської Федерації і тому в установленому законом строк вона не могла прийняти спадщину, а коли приїхавши в м. Ізмаїл, дізналася про смерть свого батька звернулася до нотаріальної контори то дізналася, що заяву про прийняття спадщини після його смерті подала спадкоємиця другої черги ОСОБА_2

Вважаючи, що зазначений строк нею пропущено з поважних причин, позивачка просила визначити їй додатковий, двохмісячний строк для прийняття спадщини.

Позивачка ОСОБА_1 в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити повністю.

Відповідачка ОСОБА_2 в судовому засіданні позов не визнала та пояснила, що її померлий брат ОСОБА_3 розірвав шлюб з матірю позивачки ще у 1982 року, після того та до смерті він проживав окремо від сімї за зазначеною вище адресою, зловживав спиртними напоями, вона його доглядала, лікувала, а коли він помер похоронила його за свої кошти. Також відповідачка пояснила, що вона знала, що у її брата є донька, яка мешкає в Російській Федерації але повідомити її про смерть батька не мала можливості, тому, що не знала як з нею звязатися та не мала відомостей про те, чи жива вона взагалі, так як з 1993 року вона до батька взагалі не приїздила та з батьком не спілкувалася. З цих обставин вона звернувшись до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 вона скрила від нотаріуса відомості про те, що після його смерті можливо є спадкоємці першої черги.

Вислухавши пояснення сторін, свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

ОСОБА_3 помер 25.12.2008 року, що підтверджується свідоцтвом про його смерть виданого повторно 06.02.2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Ізмаїл Ізмаїльського міського управління юстиції Одеської області, серія І-ЖД № 210386.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України позивач ОСОБА_1 донька померлого ОСОБА_3, є спадкоємицею за законом першої черги, що підтверджується свідоцтвом про її народження виданого РАЦС м. Ізмаїл 07.05.1974 року, серія І-ЖД № 406516.

Після смерті ОСОБА_3 залишилося спадкове майно у вигляді 1/6 частини житлового будинку, що розташований за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Ю.Фучика, 137, право власності померлого на який підтверджується довідкою КП «Ізмаїльське МБТІ» № 418 від 18.02.2010 року.

Згідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за законом чи за заповітом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

У відповідності до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 1270 ч.1 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно зі ст. 1272 ч.3 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» особа яка не прийняла спадщину у встановлений законом строк може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини повязані з обєктивними, непереборними істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Як встановлено в судовому засіданні та підтверджено поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 позивач ОСОБА_1 вийшла заміж та уїхала проживати в ІНФОРМАЦІЯ_1 Російської Федерації, ще у 1993 році. Потім у періодичність один раз на три роки вона приїздила у м. Ізмаїл та навідувала свою матір. Останній раз вона батька бачила у 1998 році, з тих пір з ним не спілкувалася. 01 січня 2010 року ОСОБА_1 була знята з реєстраційного обліку в смт. Касторне, Курської області Російської Федерації та переїхала проживати в м. Ізмаїл, тоді і дізналася про смерть батька та 06 лютого 2010 року звернувшись до нотаріальної контори для прийняття спадщини за законом після його смерті дізналася, що її тітка та сестра померлого ОСОБА_2 відповідачка по справі, як спадкоємиця другої черги звернулася з заявою до Ізмаїльської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3

В судовому засіданні також встановлено та підтверджено поясненнями свідків ОСОБА_9, ОСОБА_7, ОСОБА_8, що відповідачка ОСОБА_2 відповідно до ст. 1262 ЦК України є спадкоємицею другої черги. Померлий ОСОБА_3 після розлучення зі своєю дружиною матірю позивачки, з 1982 року проживав окремо від сімї за однією адресою з відповідачкою, але у належній йому частині житлового будинку, не спілкуючись зі своєю донькою взагалі, зловживав спиртними напоями, а відповідачка ОСОБА_2 доглядала його, лікувала, а коли він помер похоронила його за свої кошти та станом на цей час доглядає за спадковою частиною житлового будинку. Також відповідачка пояснила, що вона знала, що у її брата є донька, яка мешкає в Російській Федерації в але повідомити її про смерть батька не мала можливості, тому, що не знала як з нею звязатися та не мала відомостей про те, чи жива вона взагалі, так як з 1993 року вона до батька взагалі не приїздила та з батьком не спілкувалася. З цих обставин вона звернувшись до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 приховавши від нотаріуса відомості про те, що після його смерті можливо є спадкоємці першої черги.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

З наведених вище підстав та враховуючи те, що позивачка ОСОБА_1 мешкає в м. Ізмаїл, ні де не працює, тобто суттєвих перешкод у швидкому зверненні до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини у неї не існує, суд вважає можливим її позовні вимоги задовольнити частково та визначити їй додатковий строк тривалістю 1 місяць для прийняття спадщини за законом після смерті батька ОСОБА_3, померлого 25 грудня 2008 року.

Керуючись ст.ст. 10,11, 209, 214-215,218 ЦПК України, ст.ст. 1258, 1262, 1269, 1270, 1272 Цивільного Кодексу України, п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про продовження строку для прийняття спадщини задовольнити частково.

Визначити ОСОБА_1 додатковий строк тривалістю 1 місяць з дня набрання законної сили цього рішення суду для прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_3, померлого 25 грудня 2008 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, або в порядку ч.4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя: