Лубенський міськрайонний суд Полтавської області
Р І Ш Е Н Н Я Справа №2-5/10

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 жовтня 2010 року Лубенський міськрайонний суд

Полтавської області

у складі: головуючого судді - Чабаненка В.О.,

при секретарі Шрейтер С.О.,

позивач ОСОБА_1,

представники позивача ОСОБА_2, ОСОБА_3,

відповідачі ОСОБА_4, ОСОБА_5,

представник ОСОБА_5 ОСОБА_6

представник третьої особи Засульської сільської ради ОСОБА_7,

представник третьої особи відділу будівництва та архітектури Лубенської РДА ОСОБА_8,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5, ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні майном, суд, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_9 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні майном.

В позові вказала, що позивачці на праві власності належить квартира АДРЕСА_1. Відповідачці ОСОБА_5 належить квартира АДРЕСА_2, яка знаходиться під квартирою позивачки.

У 2005р. позивачка надала згоду ОСОБА_5 на прибудову до приміщення її квартири, при цьому остання запевнила, що прибудова ніяким чином не чинитиме позивачці перешкод.

У 2006р. відповідачка з її чоловіком ОСОБА_4 розпочала будівництво прибудови до квартири. З»ясувалося, що перекриття прибудови зводиться фактично до верхнього рівня бар»єру лоджії позивачки. Влітку від нагрівання поверхні перекриття листів шиферу утворюється парниковий ефект на лоджії позивачки, в весняно-осінній період від затікання води в отвори, що існують в місцях приєднання перекриття прибудови до лоджії позивачки утворюється конденсат. Все це створює позивачці незручності на суттєво впливає на стан здоров»я.

В добровільному порядку відповідачі не бажають опускати елементи перекриття прибудови до рівня між 1 та 2 поверхами будинку.

Прохає суд зобовязати відповідачів, як співвласників прибудови до квартири АДРЕСА_2, розібрати дах прибудови квартири, опустити крокви до рівня між 1 та 2 поверхами, перекрити утеплювачем і покривним матеріалом андуліном; стягнути з відповідачів на користь позивачки судові витрати, які складаються з судового збору 8,50грн. та 7,50 витрати на ІТЗ.

В судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги змінила, прохає суд :

- зобов»язати ОСОБА_5 та ОСОБА_4, як співвласників прибудови до квартири АДРЕСА_3 опустити рівень покрівлі влаштованої прибудови на 0,49 м до рівня підлоги лоджії та житлової кімнати квартири №4 шляхом розбирання даху прибудови, опущення крокв до рівня 2,70 м згідно даних проекту ;

- зобов»язати ОСОБА_5 та ОСОБА_4 як співвласників прибудови до квартири АДРЕСА_4 перекрити прибудову покрівельним матеріалом метало черепицею ;

- стягнути з відповідачів на її користь судові витрати, які складаються із державного мита в сумі 8,50 грн., витрат ІТЗ в сумі 7,50 грн., 1103,04 грн. за надання експертного висновку, 2000 грн. за послуги адвоката.

На задоволенні позовних вимог наполягає.

Відповідачі в судовому засіданні позов не визнали, мотивуючи, що прибудова і її перекриття зроблено з дозволу і по проекту, передбаченими законодавством, відступів і порушень проекту не допущено, облаштування перекриття прибудови було письмово узгоджено з позивачкою.

Представник третьої особи - відділу будівництва та архітектури Лубенської РДА ОСОБА_8 у судовому засіданні позов не визнав, пояснив, що ніяких відступів і порушень проекту не допущено, добудова прибудови проводилася за письмовою згодою позивачки.

Представник третьої особи - Засульської сільської ради ОСОБА_7 при вирішенні спору покладається на розсуд суду, зазначив, що дозвіл на прибудову сільська рада відповідачам давала, так як проти цього ніхто із сусідів не заперчував, в тому числі і позивачка.

Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково.

Встановлено, що ОСОБА_1 на праві власності належить квартира АДРЕСА_5. Відповідачці ОСОБА_5 належить квартира АДРЕСА_2, яка знаходиться під квартирою позивачки.

У 2005р. позивачка надала письмову згоду ОСОБА_5 на прибудову до приміщення її квартири, що зафіксовано секретарем сільської ради.

У 2006р. відповідачка з її чоловіком ОСОБА_4 розпочала будівництво прибудови до квартири. Позивачка вважає, що влітку від нагрівання поверхні перекриття листів шиферу, утворюється парниковий ефект на лоджії позивачки, в весняно-осінній період від затікання води в отвори, що існують в місцях приєднання перекриття прибудови до лоджії позивачки утворюється конденсат. Все це створює позивачці незручності на суттєво впливає на стан здоров»я.

В ході розгляду справи була проведена судова будівельно-технічна експертиза і додаткова судова будівельно-технічна експертиза і сторони вважають, що доказів по справі добуто достатньо і на підставі них можна вирішувати спір по справі.

Згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи № 734 від 14 жовтня 2009 року, яку ставлять під сумнів відповідачі і представник відділу будівництва та архітектури Лубенської РДА конструктивне рішення прибудови, в частині влаштованого примикання покрівлі прибудови до огороджуючої конструкції лоджії квартири №4, не відповідає затвердженому проектному рішенню, а конструктивне рішення покрівлі прибудови і оздоблення покрівельного покриття не відповідає вимогам п.2.54 ДБН В.2.2-15-2005.

Згідно висновку додаткової судової будвельно-технічної експертизи встановити в повній мірі відповідність збудованої прибудови квартири АДРЕСА_3 проектній документації від 2006 року складеній ОСОБА_10І та затвердженої головним архітектором Лубенського району ОСОБА_11 не представляється можливим в зв»язку з відсутністю в кресленнях детально розроблених вузлів та фрагментів з розмірами елементів та запроектованих матеріалів.

В ході допиту експерта встановлено, що при проведенні будівельно технічної експертизи він не взяв до уваги а.с. 15 справи, де додаткова специфікація елементів крокв згідно якої конструктивне рішення примикання покрівлі прибудови до огороджуючої конструкції лоджії квартири позивачки погоджено письмово 30.12.2008 року з усіма учасниками судового розгляду, в тому числі з позивачкою.

Суд, взявши до уваги висновки експертиз, дозвільну і проектну документацію, яка знаходиться в матеріалах справи, приходить до висновку що проект добудови до квартири з боку відповідачів не порушений, а не витриманий п.2.54 Державних будівельних норм (ДБН) В.2.2-15-2005 «Несучі конструкції суміщеного покриття вбудовано-прибудованої частини житлового будинку повинні мати вогнестійкість не менше RЕ 45 ( для плит, настилів, прогонів, ) і не менше R 45 ( для балок, ферм, арок, рам), а також групу за межею поширення вогню МО. Рівень покрівлі вбудовано-прибудованої частини будинку не повинен перевищувати позначку підлоги вище розташованих приміщень основної частини будинку. Матеріали покриття повинні мати показники пожежної небезпеки не вище ніж Г1 ( для утеплювача); РП1 (для поверхневих шарів конструкцій покрівлі). Покриття повинне мати захисний шар, що запобігає сонячному перегріву», що і вказано у висновку судової будівельно-технічної експертизи.

Тому суд вважає, що в задоволенні позовної вимоги про опущення рівня покрівлі влаштованої прибудови на 0,49 м до рівня підлоги лоджії та житлової кімнати квартири №4 шляхом розбирання даху прибудови, опущення крокв до рівня 2,70 м згідно даних проекту необхідно відмовити, так як покрівля побудована згідно проекту.

Виходячи із засад виваженості, розумності і справедливості, позовну вимогу про перекриття прибудови покрівельним матеріалом метало черепицею з метою запобігання сонячного перегріву, суд вважає за необхідне задовольнити частково зобов»язати відповідачів покрити шиферну покрівлю захисним шаром, а саме пофарбувати білою або сріблястою фарбою.

Відповідно до ст..88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційнодо тієї частини позовних вимог, у задоволені яких позивачеві відмовлено. Позивачеві фактично частково задоволена позовна вимога перекриття прибудову покрівельним матеріалом метало черепицею з метою запобігання сонячного перегріву відповідачів зобов»язано не перекрити дах метало черепицею, а пофарбувати шифер білою або сріблястою фарбою і відмовлено в задоволенні іншої позовної вимоги про опущення рівня покрівлі влаштованої прибудови на 0,49 м до рівня підлоги лоджії та житлової кімнати квартири №4 шляхом розбирання даху прибудови, опущення крокв до рівня 2,70 м згідно даних проекту. Суд вважає, що задоволена приблизно п»ята частина позовних вимог і тому пропорційно до п»ятої частини належить відшкодувати позивачці понесені нею документально підтверджені судові витрати, а це сплата судового збору 8,50 грн. : 5 = 1,7 грн., витрати ІТЗ 7,50 грн. : 5 = 1,5 грн., витрати на проведення експертизи 1103 грн. : 5 = 220,60 грн., всього 223,80 грн. Витрати на правову допомогу за послуги адвоката не підлягають відшкодуванню, так як вони документально не підтверджені, тобто в матеріалах справи відсутня квитанція про ці витрати.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 12, 57,60,88,209, 212-215 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Зобов»язати ОСОБА_5, ОСОБА_4 суміщене покриття шифером прибудованої частини квартири №1 житлового будинку №3 по вул.. Костенюка в с.Засулля Лубенського району з метою зменшення коефіцієнту поглинання сонячної радіації, запобігання сонячного перегріву покрити захисним шаром, а саме пофарбувати білою або сріблястою фарбою.

Стягнути солідарно з ОСОБА_5, ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 частину судових витрат в сумі 223,80 грн., а саме 1,7 грн. судового збору, 1,5 грн. витрат ІТЗ, 220,6 грн. витрат за проведення судової будівельно-технічної експертизи.

В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Полтавської області протягом двадцяти днів з дня подачі заяви про апеляційне оскарження, яка подається протягом десяти днів з дня оголошення рішення суду.

Суддя Лубенського міськрайонного суду: В.О.Чабаненко