№ 2-1363/10
31 серпня 2010 року Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області
головуючій судді Подобєд О.К.
при секретарі Севастьяновій Л.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпродзержинську цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_1 і кредит» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-
У звязку з тим, що відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 , в судове засідання не зявились, про час та дату розгляду справи були сповіщені належним чином, в офіційному виданні газеті «Вісті» № 53 (1140) від 29.07.2010 р. було розміщено оголошення про виклик відповідачів в судове засідання з зазначенням місця, дати та часу розгляду справи, про поважні причини неявки суду не повідомили, суд вважає за можливе у відповідності зі ст.224 ЦПК України, розглянути позовні вимоги за їх відсутності, постановивши заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, при чому розяснити позивачу наслідки постановления заочного рішення у відповідності зі ст.ст.228-232 ЦПК України.
Дослідивши матеріали судової справи, заслухавши пояснення представника Позивача, суд вважає позов обґрунтований та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено що, між Публічним акціонерним товариством «ОСОБА_1 і кредит» та ОСОБА_2, ОСОБА_3 був укладений кредитний договір № 031-08-ФЛ/10 від 26.06.2008 року.
Таким чином, Позивач виконав свої зобовязання за вказаним кредитним договором у повному обсязі.
Статтею 1054 Цивільного кодексу України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальниковіу розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України передбачено, що в разі якщо договором і встановлено обовязок Позичальника повернути позику (кредит) частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини Позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до умов договору.
Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до умов вказаного кредитного договору (п.п.2.1,3.1.,3.2,3.3.) Відповідач зобов'язаний повернути Позивачу в повному обсязі кредит, сплатити нараховані проценти за фактичний час його використання, комісію за обслуговування кредитної заборгованості та можливі штрафні санкції, в порядку та у випадках визначених цим Договором.
Як вбачається із умов вказаного кредитного договору та графіку погашення суми кредиту, строк повернення кредитних коштів на час розгляду судом цієї судової справи вважається таким, що настав.
В пункті 6.2. умов вказаного кредитного договору сторони встановили, що у разі прострочення строку сплати мінімально необхідного платежу по погашенню кредиту Позичальник сплачує Банку пеню у розмірі 1% від несвоєчасно сплаченої суми за кожний день прострочки.
Позивач звернувся до Відповідача ОСОБА_2 із вимогою від 25.03.2009 року про погашення заборгованості перед банком, яка була залишена Відповідачем без задоволення.
На час розгляду цієї справи доказів погашення наданого Позивачем кредиту Відповідачем суду також не надано.
Відповідно до вимог ст. ст. 526, 530 Цивільного кодексу України, зобовязання мають виконуватися у відповідності до вимог договору та чинного законодавства у встановленні строки, одностороння відмова від зобовязань не допускається.
Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обовязковим для виконання сторонами.
Згідно ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобовязання внаслідокодносторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобовязання; сплата неустойки тощо.
Частина 1 ст. 625 Цивільного кодексу України передбачає, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.
В силу приписів ст. ст. 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу у встановлений договором або законом спосіб, зокрема шляхом примусового виконання обовязку в натурі.
Судові витрати у справі покладаються на Відповідачів, згідно ст. ст. 79, 81 Цивільного процесуального кодексу України.
Керуючись ст. ст. 525, 526, 530, 546, 549, 550-552, 610-612, 626, 629, 631, 1048-1050, 1052, 1054 Цивільного кодексу України, ст. ст.1-11, 15, 18, 57-60, 62, 64, 79, 81, 212-215, 218 Цивільного процесуального кодексу України, -
Позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Дніпропетровської області.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя О.К. Подобєд