Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2010 року Ізмаїльській міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого судді Бурнусуса О.О.

при секретарі Осадчій В.В.,

за участю сторін: представника позивачів ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому попередньому судовому засіданні в залі суду міста Ізмаїла цивільну справу за позовом ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до ОСОБА_4 сільської ради, Ізмаїльського району, третя особа КП «Ізмаїльське МБТІ», про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулись до суду з позовними вимогами, якими просять визнати за ними, як спадкоємцями за законом першої черги право власності в рівних частинах за кожною по 1/10 на житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: Ізмаїльський район, с. Утконосівка, вул. Кірова, 77, 1/5 частина якого належала померлому 02.01.2003 року ОСОБА_5, мотивуючи тим, що нотаріальною конторою їм відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на спадковий житловий будинок.

Представник позивачів в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та наполягає на їх задоволенні.

Представник відповідача ОСОБА_4 сільської ради в судове засідання не зявився, про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, якою позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення.

Представник третьої особи КП «Ізмаїльське МБТІ» в судове засідання не зявився, про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, якою не заперечує проти задоволення позовних вимог.

Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання.

Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України, ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення проводиться в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Вислухавши представника позивачів, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 1/5 частина житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: Ізмаїльський район, с. Утконосівка, вул. Кірова, 77 належить ОСОБА_5, що підтверджено довідкою виконавчого комітету ОСОБА_4 сільської ради, Ізмаїльського району від 18.10.2010 року за № 2011.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-ЖД № 319380 від 02.01.2003 року, виданого ОСОБА_4 сільською радою, Ізмаїльського району, ОСОБА_5 помер 02.01.2003 року.

За загальним правило дії законів та інших нормативно-правових актів у часі (ч.1 ст. 58 Конституції України) ЦК України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності, тобто з 1 січня 2004 року. Пленум Верховного Суду України у п.1 постанови «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7 роз'яснив, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинний на той час закон, зокрема, відповідні правила ЦК Української РСР 1963 року, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі, коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим кодексом.

Після смерті ОСОБА_5 згідно ст.525 ЦК УРСР (1963 року) відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить 1/5 частина житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: Ізмаїльський район, с. Утконосівка, вул. Кірова, 77.

За життя спадкодавець заповіту не залишав, що підтверджено Витягом із спадкового реєстру (заповіти/спадкові справи) № 25037908 від 18.10.2010 року, згідно якого інформація про заповіт, складений та посвідчений від імені ОСОБА_5 відсутня.

Спадкоємцями за законом першої черги відповідно до ст. 529 ЦК УРСР (1963 року) після смерті ОСОБА_5 являються:

-дружина ОСОБА_3, що підтверджено свідоцтвом про шлюб серії І-ЖД № 108271 від 12.04.2010 року, виданого відділом РАЦС по Ізмаїльському району Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції, Одеської області;

-донька ОСОБА_2, що підтверджено свідоцтвом про народження серії VІІ-УР № 0985465 від 25.08.1966 року, виданого ОСОБА_4 сільським бюро ЗАГС, Ізмаїльського району та свідоцтвом про укладення шлюбу серії ІІ-ЖД № 444048 від 02.09.1987 року, виданого Плавневською сільською радою, Ренійського району, Одеської області, відповідно до якого ОСОБА_6 після укладення шлюбу змінила прізвище на «Крецу».

Інших спадкоємців, які заявили свої права на спадкове майно, немає.

Відповідно ст. 549 ЦК УРСР 1963 року спадкоємець, який фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, вважається таким, що прийняв спадщину.

Судом встановлено, що позивачі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на момент смерті спадкодавця ОСОБА_5 проживали разом з ним, що підтверджено довідкою виконавчого комітету ОСОБА_4 сільської ради від 18.10.2010 року за № 2011 та відмітками в паспортах громадян України ОСОБА_3 та ОСОБА_2 про місце реєстрації за адресою проживання спадкодавця, тобто вважаються такими, які фактично прийняли спадщину.

Письмовою відповіддю Ізмаїльської державної нотаріальної контори від 18.10.2010 року за № 2156/2-14 позивачам було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом, у звязку із тим, що відсутній право встановлювальний документ на спадковий житловий будинок, так як у разі смерті власника нерухомого майна, первина реєстрація права власності на яке не була проведена, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватись в судовому порядку.

Заслухавши пояснення представника позивачів, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач визнав позов і обставини визнані сторонами не підлягають доказуванню у відповідності до ст. 61 ч.1 ЦПК України. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 60, 213-215 ЦПК України, ст. 525, 529, 549 ЦК УРСР (1963 року), суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до ОСОБА_4 сільської ради, Ізмаїльського району, третя особа КП «Ізмаїльське МБТІ», про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати право власності за ОСОБА_2 на 1/10 частину житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: Ізмаїльський район, с. Утконосівка, вул. Кірова, 77.

Визнати право власності за ОСОБА_3 на 1/10 частину житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: Ізмаїльський район, с. Утконосівка, вул. Кірова, 77.

Припинити право власності на 1/5 частину житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: Ізмаїльський район, с. Утконосівка, вул. Кірова, 77 за померлим ОСОБА_5.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя