Сокальський районний суд Львівської області
Справа № 2- 1349/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2010 року Сокальський районний суд Львівської області в складі

головуючого - судді Фарини Л.Ю.

при секретарі Матолінець З. М.

розглянули у відкритому судовому засіданні в місті Сокаль, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання незаконним самочинного будівництва,

в с т а н о в и в:

Позивач звернулася в суд з позовом про визнання незаконним самочинного будівництва.

Просила суд визнати незаконним самовільне будівництво в спільному коридорі і зобов»язати відповідача повернути спільний коридор в загальний стан, продовжити термін позовної давності для подання виправлення недоліків у зв»язку із її хворобою.

В судовому засіданні позивач уточнила позовні вимоги, просила суд визнати незаконним самовільне будівництво в спільному коридорі і зобов»язати відповідача повернути спільний коридор в загальний стан, відновити строк позовної давності для подання позову у зв»язку із її хворобою.

Представник відповідача ОСОБА_3 в судовому засіданні проти первісних та змінених позовних вимог заперечив. Суду пояснив, що на його думку причина пропуску позивачем строку на звернення до суду є неповажною. Стосовно позовної вимоги про визнання незаконним самочинного будівництва, то його батько ОСОБА_2 ніякого самочинного будівництва не здійснював, твердження позивача є надуманими. Неодноразово до них приїжджали представники Белзької міської ради Сокальського району, які жодних порушень на які покликається у позові позивач - з боку відповідача ОСОБА_2, не виявили. Крім того, облаштування їхньої кухні було здійснено під час капітального ремонту в 1960-1970р.р., а кладова була включена в загальну площу приватизованої квартири згідно рішення Белзької міської ради.

Заслухавши сторін, дослідивши докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що зазначена позивачем причина пропуску строку звернення до суду з позовом є поважною, оскільки відповідно до оглянутого витягу з історії хвороби амбулаторного стаціонарного хворого Белзької поліклініки позивач кілька років хворіє на ішемічну хворобу серця (лікується амбулаторно), крім того, більше року (2006р.) в неї була травма колінного суглоба (а.с.70). Також суд враховує особу позивача, яка є похилого віку, пенсіонером, учасницею війни, на утриманні у неї перебуває інвалід ІІ групи. З цих підстав в силу ст.73 ЦПК України, 267 ЦК України суд приходить до висновку, що вимога про поновлення процесуального строку для звернення до суду з позовом підлягає до задоволення.

Стосовно позовної вимоги позивача про визнання незаконним самовільного будівництва в спільному коридорі і зобов»язання відповідача повернути спільний коридор в загальний стан судом встановлено наступне.

Відповідно до відповіді Белзької міської ради Сокальського району від 16.08.2010р. №521/02-09, житловий будинок в якому проживають сторони знаходиться на балансі КП»Житлокомунсервіс» м.Белз Сокальського району. Капітальний ремонт житлового будинку по вул.Грушевського, 2 проводився в 60-х роках. В будинку №2 по вул..Грушевського в м.Белз кухня, в квартирі №6, яка належить ОСОБА_2 була облаштована під час капітального ремонту. ОСОБА_2 влаштував кладову розмірами 1,20мХ2,30м, яка була включена в площу приватизованої квартири згідно розпорядження Белзького міськвиконкому №5/01-3 від 02.11.1995р.

В силу п.4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільний Кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності ЦК України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав та обов»язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Відповідно до ст.376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, в т.ч. без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотним порушенням будівельних норм і правил.

У разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов"язати особу, яка здійснила будівництво, провести відповідну перебудову ( в необхідних випадках знесення).

Аналогічне положення містилося і в ч.2 ст.105 ЦК України (1963р.).

Із змісту позовної заяви вбачається, що позивач просить суд визнати незаконним самовільне будівництво в спільному коридорі і зобов»язати відповідача повернути спільний коридор в загальний стан.

Оскільки належним позивачем, тобто суб"єктом звернення до суду з позовом з даної категорії справ є чітко встановлений законом - орган державної влади або орган місцевого самоврядування з тих підстав, в цій позовні вимозі ОСОБА_1 слід відмовити за безпідставністю.

Крім того, враховуючи майновий стан позивача, її слід звільнити від оплати судових витрат по справі.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 267, 376 ЦК України, ст.ст. 10,60,82, 212 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в:

Змінені позовні вимоги задовольнити частково.

Поновити ОСОБА_1 пропущений строк для звернення до суду з позовом.

В позовній вимозі ОСОБА_1 про визнання незаконним самовільного будівництва в спільному коридорі і зобов»язання відповідача ОСОБА_2 повернути спільний коридор в загальний стан відмовити.

Звільнити ОСОБА_1 від оплати судових витрат по справі.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: