Справа № 2-949/10/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2010 року

Київський районний суд м.Харкова у складі:

головуючог судді Плетньова В.В.

при секретарі Бієнко О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у ОСОБА_1 справ) за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3. 3-і особи: КІІ «Харківське Міськ БТІ» та 8 Харківська Державна нотаріальна контора

про визнання права власності за заповітом.-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 24.09.2009 р. звернулася до суду з позовною заявою, в якійпросить встановити що об'скіом спадкування за заповітом ОСОБА_4 від 25 жовтня 2005 року, посвідченого державним нотаріусом Восьмої Харківської державної нотаріальної контори, зареєстрованого у реєстрі за № 4-1482, на користь ОСОБА_2 та ОСОБА_3, є 78/100 частин житлового будинку з надвірними будівлями під № 4 по вул. Височінській у м. Харкові, визнати за ним право власності на 39/100частин цього будинку, посилаючись на те що 2 лютого 2008 року померла його нерідна мати ОСОБА_4, яка його виростила та виховала спільно з його батьком. Проживала ОСОБА_4 у належному їй на праві власності будинку у м. Харкові по вул.Височінська. буд. № 4. Після ЇЇ смерті залишилось спадкове майно у вигляді 78/100 частин житлового будинку з надвірними будівлями, за адресою м.Харків, вул.Височінська буд. № 4. який належав їй на підставі рішення Московського районного суду м. Харкова від 5.04.1962 року та рішення Київського районного суду м. Харкова від 3.08.1982 року. 25 жовтня 2005 року ОСОБА_5 у Восьмій Харківській Державній Нотаріальній конторі склала заповіт яким належний їй зазначеним жилий будинок з надвірними будівлями заповідала своїй дочці ОСОБА_3 та позивачеві у рівних частках. Цей заповіт на час смерті не відмінений та не змінений. У встановлений законом шестимісячний строк він звернувся до Восьмої ХДНК з заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_4 що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі. Але 8-ма ХДНК відмовила йому у видачі свідоцтва про право власності на спадок за заповітом з тих підстав, що у заповіті помер належного матері будинку по вул.Височінській який вона заповідала вказано №4 2 замість №4. Оскільки ОСОБА_6 померла, неможливо внести в заповіт зміни, позивач змушений звернутися до суду з позовом .

7.12.2009 р. ОСОБА_3 подала до суду зустрічну позовну заяву, у якій послалася на ті самі обставини справи і просила визнати за нею право власності на інші 39/100частин будинку на тих самих підставах.

В судовому засіданні сторони підтримали свої позови та визнали взаємні позовні вимоги, підтвердивши обставини справи, що були викладені у позовних заявах. Представники 3-х осіб не явилися в судове засідання. 3-і особи просили розглянути справу у відсутності представників.

Вислухавши сторони, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав:

Відповідно до ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за законом можуть бути фізичні особи, що є живими на час відкриття спадщини.

Згідно вимог ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Відповідно ч.2 ст. 256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення , зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншою порядку ї/ встановлення.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Московського районного суду від 05.04. 1962 р. за ОСОБА_4 було визнано право власності па 5/12 частин житлового будинку №4, по вул. Височінській у м. Харкові.

Право власності на 5/12 часток домоволодіння № 4, по вул..ВисочінськІй в м.Харкові зареєстровано па праві власності за ОСОБА_7, тобто на дівоче прізвище матері позивача у ХМБТІ р.№2201. що вбачається з рішення суду яке зареєстровано у ХМБТІ та занесено в реєстрову книгу за № 2201. яке додано до позову.

Рішенням Київського районного суду м.Харкова від 03. 08.1982 року в зв'язку з перерозподілом ідеальних часток у домоволодінні № 4 по вул. Височінській між співвласниками ОСОБА_7 та ОСОБА_8, за матір'ю позивача було визнано право власності на 78/100 часток житлового будинку з надвірними побудовами.

При при реєстрації із ХМБТІ зазначеного рішення суд) була допущена помилка. _/ реєстраційному посвідченні від 06.02.1986 року, а саме номер жилого будинку одночасно вказано № 4, та № 4/2. у зв'язку з чим у заповіті помер належного спадкодавиці будинку вказаної 4/2.

Крім того, суд вважає, що є підстави для ухвалення рішення про задоволення позову, оскільки визнання взаємних позовів сторонами може бути прийнято судом. Таке визнання не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Керуючись ст.ст. 212-215,235.256 ЦПК України. ст.ст.1216-

1223.1233.1247.1248.1256.1268 ЦК України, суд,-

ВИРІШИВ :

І Позов ОСОБА_2 та зустрічний позов ОСОБА_3 задовольнити.

Встановити, що об'єктом спадкування за заповітом ОСОБА_4 від 25жовтня 2005 року, посвідченого державним нотаріусом Восьмої Харківської державної

нотаріальної контори, зареєстрованого у реєстрі за № 4-1482, на користь ОСОБА_2

Юрійовича та ОСОБА_3, є 78/100 частин житлового будинку з надвірними будівлями піл № 4 по вул. Височінській у м. Харков.

Визнати за ОСОБА_2 та за ОСОБА_3 право власності на 39/100 частин цього будинку з надвірними будівлями за кожним в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_9.

Рішення підлатає реєстрації в КП „ХарківськеМіськБТГ".

На рішення може бути подано апеляційну скарг) до Апеляційного суду Харківської області шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом 10 днів і дня проголошення рішення та подачі протягом 20 днів після цього самої апеляційної скарги через Київський районний суд м.Харкова.

СУДДЯ: