Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 серпня 2010 року. Справа № 2-О-34/10

Вільногірський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Шаповала Г.І.

при секретарі Кудіній Н.І.

з участю:

заявника ОСОБА_1

представника заінтересованої особи ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вільногірську, Дніпропетровської області, цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа у справі: виконком Вільногірської міської ради, Дніпропетровської області,

У С Т А Н О В И В:

Згідно заяви, що надійшла до суду 06.05.2010 року, заявниця прохає встановити факт, що вона та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що помер 04.02.2010 року, проживали спільно однією сімєю без реєстрації шлюбу в органах РАЦС з 08 березня 1960 року по 04 лютого 2010 року, тобто, до дня смерті ОСОБА_3.

В обґрунтування заяви зазначено, що з 8.03.1960 року заявниця вступила в фактичні шлюбні відносини з громадянином ОСОБА_3 з яким вони прожили постійно сумісно однією сімєю, як подружжя, до дня його смерті - 04.02.2010 року.

Від фактичного шлюбу вони дітей не мають. Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно. За свого життя чоловік заповіт на своє майно не складав, тому належне йому майно спадкується за законом. За законом спадкоємців 1-ї, 2-ї та 3-ї черги майна чоловіка не має.

Згідно ст.1264 ЦК України вона є спадкоємцем 4-ї черги за законом, як особа, що постійно проживала разом із спадкоємцем однією сімєю не менше 5-ти років до часу відкриття спадщини.

В теперішній час, з метою юридичного оформлення свого права власності на спадщину, вона звернулась в нотаріальну контору з проханням прийняти заяву про прийняття спадщини, але нотаріус їй відмовила, посилаючись на те, що не має ніяких доказів мого права спадкування, як спадкоємця 4-ї черги, і рекомендувала звернутись для вирішення цього питання до суду, в звязку з чим заявниця і звернулась до суду з цією заявою про встановлення факту їхнього спільного з чоловіком проживання з 08.03.1960 року до дня його смерті, так як іншим шляхом цей факт встановити неможливо.

Це питання можливо вирішити тільки в судовому порядку на підставі положень ч.1 п.5 ст.256 ЦПК України.

Вона вважає, що її вимоги можуть бути задоволені за наступних підстав.

Вони проживали з померлим сумісно однією сімєю ще з часу, коли будувалось місто Вільногірськ, з 1960 року.

Спочатку вони проживали в бараках по вул. Будівельників, а в 1972 році отримали квартиру за адресою АДРЕСА_1 в якій проживали постійно до дня смерті чоловіка на протязі 38-ми років, і в якій вона проживає і зараз, і в якій вони обидва були зареєстровані по паспортному обліку. Вони мали спільний бюджет, вели спільне господарство, тобто їхні взаємовідносини були взаємовідносинами подружжя.

Зазначена квартира 05.04.2007 року ними була приватизована і кожному з них належить по 1/2 частині цієї квартири.

Встановлення факту їхнього постійного проживання з ОСОБА_3 їй необхідно для подачі заяви на прийняття спадщини і отримання свідоцтва на спадщину у вигляді частини майна чоловіка, яке вона спадкує як спадкоємець 4-ї черги за законом.

В судовому засіданні заявниця заяву та її обґрунтування підтримала в повному обсязі.

Представник заінтересованої особи в судовому засіданні заявила, що заперечень проти задоволення заяви не має.

Допитані в якості свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 в судовому засіданні показали, що вони добре знають заявницю та ОСОБА_3, які, починаючи з шестидесятих років 19 століття спільно проживали однією сімєю до настання смерті ОСОБА_3, дітей не мали.

Згідно копії паспорта серії АЕ 184384, виданого Вільногірським МВ УМВС України в Дніпропетровській області, ОСОБА_1 надії Семенівні, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженка с. Мотронівки, Верхньодніпровського району, Дніпропетровської області, зареєстрована 01.11.1974 року за адресою АДРЕСА_2.

Згідно копії свідоцтва про смерть серії 1-КИ № 310526, виданого 04.02.2010 року керівником державного органу реєстрації актів цивільного стану, ОСОБА_3 помер 04.02.2010 року, у віці 73 роки, у м. Вільногірську Дніпропетровської області, актовий запис в книзі реєстрації смертей № 27.Згідно копії свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 05.04.2007 року (а.с.7), та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 13.04.2007 року (а.с.8), технічного паспорту (а.с.11-11) - квартира АДРЕСА_3, належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_3 1/2 частка і ОСОБА_1 1/2 частині.

Згідно копії довідки від 08.02.2010 року (а.с.9), виданої ОСОБА_1, в тому, що вона дійсно зареєстрована за місцем проживання в ІНФОРМАЦІЯ_3, з відміткою, що ОСОБА_3, 1936 р. н., був зареєстрований за вказаною адресою з 06.03.75 року по день смерті 04.02.2010 року.

Згідно ст.1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають

особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Суд приходить до висновків, що заявниця та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що помер 04.02.2010 року, проживали спільно однією сімєю без реєстрації шлюбу в органах РАЦС, з 08 березня 1960 року по 04 лютого 2010 року, тобто, до дня смерті ОСОБА_3; правоустановчого документу, який би, відповідно до діючого законодавства, посвідчував даний факт, немає, що перешкоджає заявниці оформити право на спадщину; усунути цей недолік можливо лише за рішенням суду.

На підставі викладеного, а також ст.ст.3,4,11 16, ЦК України, керуючись ст. ст. 209 ч.3, 212-215, 222, 223, 234,235,256-259, 294 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Заяву задовольнити в повному обсязі.

Встановити факт, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженка с. Мотронівки, Верхньодніпровського району, Дніпропетровської області, яка мешкає АДРЕСА_4, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що помер 04.02.2010 року в м. Вільногірську, Дніпропетровської області, у віці 73 років, проживали спільно однією сімєю без реєстрації шлюбу в органах РАЦС з 08 березня 1960 року по 04 лютого 2010 року, тобто, до дня смерті ОСОБА_3, що необхідно встановити заявниці для оформлення права на спадщину.

Судові витрати у справі в виді судового збору 08.50 грн. та оплати за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи 30.00 грн., всього на суму 38.50 грн., покласти на заявника ОСОБА_1.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення через Вільногірський міський суд, Дніпропетровської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий суддя Г.І. Шаповал