Жовтневий районний суд м.Дніпропетровська
Справа № 2-432/2010
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

16 лютого 2010 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді - Маймур Ф.Ф.

при секретарі - Смоленченко І.Г.

за участю : позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В :

07 липня 2008 року ОСОБА_1 звернулась до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди.

Позивач у позовній заяві та у судовому засіданні в обґрунтування позовних вимог посилалась на те, що 04.02.2005 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено дві угоди про надання правової допомоги у веденні двох різних цивільних справ, по кожному з договорів було сплачено кошти в загальній сумі 4000 гривень, але ОСОБА_2 без поважної причини відмовилась приймати участь у згаданих цивільних справах, а також відмовилась повертати отримані кошти, в результаті чого позивача була змушена звернутись до суду за захистом свої інтересів, просила суд стягнути з ОСОБА_2 у рахунок повернення коштів сплачених за двома угодами про надання правової допомоги у розмірі 4000 гривень, 3 відсотки річних за користування коштами сплаченими за надання правової допомоги у період з травня 2006 року по дату ухвалення судового рішення, моральну шкоду у розмірі 3000 гривень, а також витрати понесені позивачем при зверненні до суду з даним позовом.

Позивач ОСОБА_1, у судовому засіданні позовні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та наполягала на їхньому задоволенні.

Відповідач ОСОБА_2, у судове засідання не зявилась, про час, дату та місце розгляду справи повідомлена належним чином шляхом направлення на її адресу судових повісток, , про причини неявки суд не повідомила. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача згідно ст. 169 ЦПК України за правилами глави 8 ЦПК України (а.с 48, 62, 77, 88, 121, 127, 133, 142, 154).

Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали даної цивільної справи, суд приходить до наступного висновку з таких підстав.

Судом встановлено, що 04 лютого 2005 року між позивачем та відповідачем було укладено дві угоди про надання правової допомоги, згідно яких відповідач ОСОБА_2 отримала від позивача ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 4 000 (чотири тисячі) грн. 00 коп. у рахунок сплати послуг по представництву законних інтересів ОСОБА_1 у Магдалинівському районному суді Дніпропетровської області, а також у Нікопольському міськрайонному суді Дніпропетровської області по двом різним цивільним справам, відповідно до умов укладених договорі ОСОБА_2 зобовязалась виконати умови укладених угод, що підтверджується копіями зазначених договорів наявних в матеріалах справи (а.с. 18-19).

Судом встановлено, що ОСОБА_1 було видано довіреність на імя ОСОБА_2, якою остання наділялась правами на представництво інтересів ОСОБА_1 в усіх правоохоронних та судових органах, що підтверджується копією зазначеної довіреністю від 04.02.2005 року за реєстровим № 4-602 посвідченою державним нотаріусом Сьомої дніпропетровської державної нотаріальної контори ОСОБА_3 наявною в матеріалах справи ( а.с. 21).

Судом встановлено, що ОСОБА_4 займається адвокатською діяльністю на підставі свідоцтва про право заняття адвокатською діяльністю № 1137 від 13 березня 2003 року, що підтверджується копією зазначеного свідоцтва наявного в матеріалах даної цивільної справи (а.с. 20).

Також судом встановлено, що ОСОБА_2 свої зобовязання за угодами про надання правової допомоги виконанні не були, оскільки ОСОБА_2 не відвідувала судові засідання по вказаним цивільним справам, що підтверджується доказами наявними в матеріалах справи ( а.с. 24-29).

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 зверталась до ОСОБА_2В шляхом направлення претензії, з приводу надання останньою пояснень стосовно своїх неявок у судові засідання по згаданим цивільним справам, а також з проханням повернути сплачені кошти за договорами про надання правової допомоги, що підтверджується доказами наявними в матеріалах справи (а.с. 22)

Також у судовому засіданні судом встановлено, що відповідач взяті на себе зобовязання не виконала, на момент розгляду справи у суді сплачені за угодами кошти не повернула, що підтверджується поясненнями позивача у судовому засіданні.

Правовідносини, які виникли між сторонами врегульовані нормами Цивільного Кодексу України в редакції 2003 року, Законом України «Про захист прав споживачів», Законом України «Про адвокатуру», угодами про надання правової допомоги від 04.02.2005 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 525 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання.

У відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 901 ЦК України за договором послуг одна сторона (виконавець) зобовязується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобовязується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно ч. 2. ст. 1210 ЦК України, шкода завдана внаслідок недоліків робіт (послуг), підлягає відшкодуванню їх виконавцем.

У відповідності до ч.1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» У разі виявлення недоліків у виконаній роботі (наданій послузі) споживач має право на свій вибір вимагати відшкодування завданих йому збитків з усуненням недоліків виконаної роботи (наданої послуги) своїми силами чи із залученням третьої особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про адвокатуру» При здійсненні своїх професійних обов'язків адвокат зобов'язаний неухильно додержувати вимог чинного законодавства, використовувати всі передбачені законом засоби захисту прав і законних інтересів громадян та юридичних осіб і не має права використовувати свої повноваження на шкоду особі, в інтересах якої прийняв доручення, та відмовитись від прийнятого на себе захисту підозрюваного, обвинуваченого, підсудного.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 Закону України «Про адвокатуру» якщо договір розривається достроково, оплата праці адвоката провадиться за фактично виконану роботу. У разі неналежного виконання доручення на вимогу громадянина або юридичної особи, які уклали договір з адвокатом чи з адвокатським об'єднанням, внесена плата повертається їм повністю або частково, а при виникненні спору - за рішенням суду.

Відповідно до п. 2 угоди про надання правової допомоги від 04 лютого 2005 року адвокат, користуючись своїм статусом і дотримуючись діючого законодавства здійснює захист клієнта, використовуючи всі надані йому законодавством права та засоби захисту з метою зясування обставин справи і надавати йому необхідну правову допомогу, адвокат гарантує, що буде усі свої знання, досвід та дії спрямовувати на захист прав і законних інтересів клієнта, не буде чинити ніяких дій на його шкоду.

З огляду на вищенаведене та приймаючи до уваги, що невиконання відповідачем умов за угодами про надання юридичних послуг від 04 лютого 2005 року є неправомірним, а також те, що адвокатом не виконано своїх зобовязань перед довірителем, порушено низку положень адвокатської діяльності, суд приходить до висновку про те, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 4 000 (чотири тисячі) грн.. 00 коп. у рахунок повернення коштів сплачених за угодами про надання правової допомоги від 04 лютого 2005 року.

Вирішуючи питання щодо вимоги позивача до відповідача про стягнення збитків повязаних з втратою покупної спроможності грошей сплачених відповідачу у рахунок надання послуг за угодами про надання правової допомоги від 04.02.2005 року, суд вважає за потрібне стягнути з відповідача на користь позивача 3 відсотки річних за користування коштами починаючи з травня 2006 року та інфляційних витрат у розмірі 2 698 (дві тисячі шістсот девяносто вісім) грн.

Вирішуючи вимоги позивача щодо відшкодування моральної шкоди суд виходить з того, що внаслідок невиконання вищезазначених угод позивачу була завдана моральна шкода, яка полягає для позивача у перенесених душевних стражданнях, втраті душевного спокою у звязку з тим, що позивач була поставлена у важке матеріальне становище, що вплинуло на її подальший життєвий устрій та позбавило її можливості на нормальне існування. Таким чином, враховуючи ступінь душевних страждань позивача, суд вважає можливим позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди задовольнити повністю, стягнути з відповідача на користь позивача у рахунок відшкодування моральної шкоди 3000 (три тисячі) грн.

Вирішуючи питання, щодо розподілу судових витрат, на підставі ст. 88 ЦПК України і приймаючи до уваги результат вирішення справи, та враховуючи, що позивачем було сплачено судовий збір 8,50 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи 30 грн., а також понесені значні затрати у звязку із зверненням до суду, а саме зверненням за правовою допомогою та витрати повязані з участю у даній цивільній справі, тому суд вважає необхідним витрати понесені позивачем повязані з розглядом справи у розмірі 345 грн. 25 коп., стягнути з відповідача на користь позивача.

Враховуючи, що позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 66 грн. 98 копійок .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 23, 610, 525, 901, 1210, 1167 ЦК України, Законом України «Про захист прав споживачів», ст.ст. 208-210, 218 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Стягнути з ОСОБА_2 (65000, м. Одеса, вул. Б. Хмельницького, 3-33; 53200, м. Нікополь, вул. Іртишська, 87; 53200, м. Нікополь, вул. Лапінська, 500, ІПН НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (49000, м. Дніпропетровськ, вул. Поля, 2/78, ІПН НОМЕР_2) у рахунок повернення коштів за угодами про надання правової допомоги від 04 лютого 2005 року з урахуванням 3 % річних та інфляційних витрат 6 698 (шість тисяч шістсот девяносто вісім) грн. 00 коп., у рахунок відшкодування моральної шкоди 3000 (три тисячі) грн. 00 коп., у рахунок повернення судових витрат 345 (триста сорок пять) грн. 25 коп., а разом 10 043 (десять тисяч сорок три) грн. 25 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 (65000, м. Одеса, вул. Б. Хмельницького, 3-33; 53200, м. Нікополь, вул. Іртишська, 87; 53200, м. Нікополь, вул. Лапінська, 500, ІПН НОМЕР_1) на користь держави судовий збір у розмірі 66 (шістдесят шість) грн. 98 коп.

Рішення суду набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 223 ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуте судом за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана відповідачем протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Заочне рішення суду може бути оскаржено позивачем у Апеляційний суд Дніпропетровської області протягом 10 днів з дня проголошення рішення шляхом подання заяви про апеляційне оскарження рішення суду до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська, та подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження рішення суду, також апеляційна скарга може бути подана до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Жотвневий районний суд м.Дніпропетровська протягом 10 днів з дня проголошення рішення суду, без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя Ф.Ф. Маймур