Дата документу 20.04.2010
ЄУ № 2-269/2010
Провадження №2-269/2010
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2010 року Новопсковський районний суд Луганської області у складі головуючого судді В.В. Проньки

при секретарі О.Л.Котовій

за участю позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Новопсков цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 до управління Пенсійного Фонду України в Новопсковському районі Луганської області про визнання лій неправомірними та зобовязання здійснити призначення пенсії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом в інтересах неповнолітньої доньки ОСОБА_3 до відповідача - управління Пенсійного Фонду України в Новопсковському районі, в якому просить визнати неправомірними дії відповідача щодо відмови в призначенні пенсії на дитину у разі втрати годувальника, та зобовязати відповідача призначити на користь неповнолітньої ОСОБА_3. М.В. пенсію у разі втрати годувальника відповідно до ст. 45 Закону України „Про пенсійне забезпечення щодо призначення пенсії у разі втрати годувальника при неповному стажі, в розмірі пропорційному наявному стажу роботи годувальника.

В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, просить позов задовольнити. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що вона з січня 2005 року перебувала у фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_4, який помер 08.08.2008 року по день його смерті. За час проживання в шлюбі з ОСОБА_4 у них 17.01.2005 року народилася донька ОСОБА_3. 26.02.2010 року вона звернулася до відповідача з заявою про призначення пенсії у разі втрати годувальника при неповному стажі, в розмірі пропорційному наявному стажу роботи годувальника , але їй відповідачем було відмовлено, у звЯзку з відсутністю у померлого ОСОБА_4 на дату смерті страхового стажу ( 4 роки), який був би необхідний для призначення пенсії.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти вимог позивача, посилаючись на те, що пенсія у звЯзку з втратою годувальника призначається відповідно до розділу 5 Закону України „ Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування (далі - Закону). У чинність п.1 ст. 36 Закону пенсія у звЯзку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сімї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по інвалідності. При цьому дітям пенсія призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника. Оскільки ОСОБА_4 помер у віці 29 років, то відповідно до ст. 32 Закону для призначення пенсії необхідно 4 роки страхового стажу. При зверненні позивача до управління Пенсійного Фонду України позивач надала документи, які підтверджують страховий стаж і відповідно до яких загальний страховий стаж ОСОБА_4 складає лише 2 роки 4 дні. Вимоги позивача про призначення пенсії вразі втрати годувальника відповідно до ст. 45 Закону України „Про пенсійне забезпечення не відповідають чинному законодавству оскільки положення даного Закону застосовуються в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах і за вислугу років.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги позивача задоволенню не підлягають в звЯзку з наступним.

Судом встановлено, що позивач з січня 2005 року по серпень 2008 року перебувала у фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_4. За час проживання в шлюбі з ОСОБА_4 у них 17.01.2005 року народилася донька ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом

про народження (а.с.7). 08.08.2008 року ОСОБА_4 помер у віці 29 років, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.18).

26.02.2010року позивач звернулася до відповідача з заявою про призначення пенсії у разі втрати годувальника на дитину ОСОБА_3 за померлого ОСОБА_4

01.03.2010року за вих. № 3749/21-10 відповідачем було відмовлено в призначення пенсії у звязку з відсутністю в померлого ОСОБА_4 на день смерті страхового стажу, а саме 4 роки який був би необхідний для призначення даної пенсії.

У чинність п.1 ст. 36 Закону пенсія у звязку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сімї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по інвалідності. Відповідно до ст. 32 Закону особи, визнані інвалідами, мають право на пенсію по інвалідності за наявності такого страхового стажу на час настання інвалідності або на день звернення за пенсією, зокрема від 27 років до досягнення особою 31 року включно - 4 роки.

Судом встановлено, що на день смерті ОСОБА_4 виповнилося 29 років, тобто для призначення пенсії у звязку з втратою годувальника у померлого ОСОБА_4 повинно було бути 4 роки страхового стажу. Як вбачається з матеріалів справи, та документів наданих відповідачу для призначення пенсії, страховий стаж ОСОБА_4 складає лише 2 роки 4 дні, в звязку з чим право на пенсію по втраті годувальника у непрацездатних членів сімї, а саме у доньки померлого - ОСОБА_3 відсутнє.

Стосовно вимог позивача, щодо призначення пенсії відповідно до ст. 45 Закону України „ Про пенсійне забезпечення у разі втрати годувальника при неповному стажі, в розмірі пропорційному наявному стажу роботи годувальника, то суд вважає їх безпідставними, та такими, що не відповідають вимогам чинного законодавства. Відповідно до Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 року, який набрав чинності з січня 2004 року пенсія у звязку з втратою годувальника призначається на підставі розділу 5 Закону. Стаття 45 Закону України „Про пенсійне забезпечення застосовується в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах і за вислугу років.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання дій неправомірними та зобов'язання здійснити призначення пенсії не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.10,11,60,212-215 ЦПК України, ст. ст. 5, 8, 32, 36 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування суд,

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 до управління Пенсійного Фонду України в Новопсковському районі Луганської області про визнання дій неправомірними та зобовязання здійснити призначення пенсії відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку на подання заяви про апеляційне оскарження, якщо її не було подано, а вразі подачі заяви про апеляційне оскарження - після закінчення двадцятиденного строку, встановленого для подачі апеляційної скарги, якщо така не була подана.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду може подано протягом десяти днів з дня його проголошення апеляційному суду Луганської області через Новопсковський районний суд. Апеляційну скаргу на рішення може бути подано апеляційному суду Луганської області через Новопсковський районний суд протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Повний текст рішення складено в нарадчій кімнаті 20.04.2010 року.