Справа №22-ц-4723 Суддя-доповідач - ОСОБА_1
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2010 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого - Смирнової'Т.В,

суддів - Ільченко О.Ю., Ведмедь Н.І.

з участю секретаря судового засідання - Пархоменко А.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Сумського районного суду Сумської області від 02 листопада 2010 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування майнової та моральної шкоди,

встановила:

У липні 2010 року ОСОБА_2 звернувся до суду з зазначеним позовом, який обґрунтовував тим, що 05 лютого 2010 року з вини водія ОСОБА_3 сталося зіткнення автомобіля ЗІЛ-ММЗ, державний номер НОМЕР_1, під керуванням відповідача, з автомобілем ВАЗ-21013, державний номер НОМЕР_2, яким він керував по довіреності, чим йому було завдано майнову та моральну шкоду, тому він просив стягнути з відповідача 3797 грн. майнової та 2500 грн. моральної шкоди.

Рішенням Сумського районного суду Сумської області від 02 листопада 2010 року позов ОСОБА_2 задоволено частково - стягнуто на його користь з ОСОБА_3 500 грн. у відшкодування моральної шкоди.

8 апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати зазначене рішення суду і

ухвалити нове рішення про задоволення позову в повному обсязі, при цьому

посилається на неповне з'ясування обставин справи, порушення норм матеріального і

процесуального права. Зазначає, що він є спадкоємцем власника автомобіля ВАЗ-

21013 - ОСОБА_4, тому висновок суду про те, що йому не завдано

майнової шкоди, є помилковим.

Як встановлено судом першої інстанції, 05 лютого 2010 року близько 11 години на вул.Лебединській в м.Суми сталося зіткнення автомобіля ЗІЛ-ММЗ. державний номер НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_3, з автомобілем ВАЗ-21013, державний номер НОМЕР_2, яким керував по довіреності ОСОБА_2

По факту цієї дорожньо-траиспортної пригоди постановою Сумського районного суду від 21 квітня 2010 року ОСОБА_3 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП.

Власник автомобіля ВАЗ-21013, державний номер НОМЕР_2 - ОСОБА_4, померла 06 жовтня 2009 року, суд вважав, що представництво ОСОБА_2 за довіреністю припинилось, тому відмовив йому у стягненні матеріальної шкоди.

Заслухавши пояснення позивача, який підтримав апеляційну скаргу, заперечення відповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обгрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Частково задовольняючи позов, суд виходив з того, що пошкодженням автомобіля шкоди завдано власнику транспортного засобу, а не його володільцю -ОСОБА_2

Є вірним висновок суду про те, що позивач внаслідок дорожньо-транспортної пригоди зазнав моральної шкоди, і розмір її відшкодування визначено судом, виходячи з засад розумності та справедливості, врахувавши при цьому характер та обсяг його моральних страждань. Доводи ОСОБА_2 про протилежне є безпідставними.

Проте, що стосується відмови у стягненні матеріальної шкоди, то колегія суддів не може погодитися з такими висновками суду, оскільки вони зроблені у зв'язку неповним дослідженням обставин справи та неправильним застосуванням норм матеріального права, що є підставою для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення.

Встановлено, що на момент дорожньо-транспортної пригоди позивач керував транспортним засобом, власником якого була його мати - ОСОБА_4 Шкода, заподіяна одному з володільців джерела підвищеної небезпеки з вини іншого володільця відшкодовується винним відповідно до ст.1166 ЦК України. Вина відповідача підтверджується постановою районного суду від 21 квітня 2010 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху, яку він не оскаржив (а.с.70).

В ході розгляду справи в суді першої інстанції позивач заявляв клопотання про зупинення провадження до прийняття ним спадщини після смерті матері - ОСОБА_4, яка померла 05 жовтня 2009 року (а.с.72, 69), проте суд невмотивовано відмовив у задоволенні зазначеного клопотання.

Разом з тим, в суді апеляційної інстанції ОСОБА_2 надав свідоцтво про право на спадщину, згідно з яким він та його брати і сестри отримали спадкове майно, в тому числі і автомобіль, а також - заяву цих спадкоємців про дачу згоди на реєстрацію автомобіля ВАЗ-21013. державний номер НОМЕР_2 на ім'я ОСОБА_2, тобто позивач є на даний час фактично власником автомобіля і він мав право вимоги на відшкодування матеріальної шкоди, завданої спадковому майну.

Доводи апелянта про те, що автомобіль ЗІЛ-ММЗ був застрахований іншою особою, а тому відповідальність за шкоду повинна нести страхова компанія ЗАТ «Магістральполіс», колегія суддів не може взяти до уваги, так як позов до страховика не заявлений. Крім того, відповідач не надав доказів, що він взагалі повідомив страхову компанію про страховий випадок, а навпаки, ним дана розписка позивачу, що він особисто відшкодує шкоду (а.с.54).

Зважаючи на викладене, колегія суддів вбачас підстави для стягнення матеріальної шкоди, тому рішення суду в цій частині підлягає скасуванню.

Що стосується розміру матеріальної шкоди, то як вбачається з матеріалів справи, згідно з висновком спеціаліста вартість відновлювального ремонту становить 3475 грн. 20 коп. (а.с. 13-20). За проведення вказаного висновку позивачем сплачено 280 грн., які також підлягають відшкодуванню (а.с.7), а всього шкода становить 3755 грн. 20 коп.

Висновок спеціаліста відповідачем не спростований.

Підлягають також стягненню на користь позивача і сплачені ним як в суді першої, так і апеляційної інстанції судові витрати (240 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи та 76 грн. судового збору).

Керуючись ст.ст. 307 ч.І п.2; 309 ч.І л.п.З, 4; 314 ч.2, 316 ЦПК України, колегія суддів

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Сумського районного суду Сумської області від 02 листопада 2010 року в частині відмови у стягненні матеріальної шкоди скасувати.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 3755 (три тисячі сімсот п'ятдесят п'ять) грн. 20 коп. матеріальної шкоди та 316 (триста шістнадцять) грн. повернення судових витрат.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишити без зміни.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і протягом двадцяти днів може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді -