Ленінський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 2-1062/2010
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 травня 2010 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого-судді - Нікітенко Н.П., при секретарі Висоцькій О.О., розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів за договором позики,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів за договором позики в сумі 11000 грн. 00 коп., вказавши в заяві, що 15 грудня 2008 року відповідач ОСОБА_2 взяла у нього позику в сумі 11000 грн. та зобов'язалась повернути гроші. В підтвердження факту укладання договору позики та одержання від неї грошей у зазначеній сумі, відповідачка написала розписку.

В зв»язку з тим, що в розписці не було зазначено дати повернення грошових коштів, ОСОБА_1 направив лист ОСОБА_2 з вимогою повернути отримані кошти, однак, станом на 01.10.2009 року грошові кошти відповідачкою не повернуто.

Відповідачка не виконала своїх зобов'язань за договором позики та не повернула борг у зазначеній сумі.

На вимоги ОСОБА_1 щодо повернення грошових коштів відповідачка не реагує, добровільно повернути кошти не бажає, у зв'язку з чим він змушений звернутися в суд з позовом.

На основі викладеного, позивач просить стягнути з відповідача суму боргу за договором позики у розмірі 11000 гривен, витрати по оплаті держмита в сумі 110 грн. 00 коп. та інформаційно-технічного забезпечення в сумі 120 грн.

Представник позивача за дорученням ОСОБА_3 позов підтримала у повному обсязі і просить його задовольнити. Підставами для задоволення позову є те, що розписка написана відповідачкою власноручно, підтвердження психічного натиску та його наслідків з боку позивача відповідачем суду не надано.

Представник відповідача за дорученням ОСОБА_4 та відповідачка заперечують проти позову, мотивуючи тим, що ОСОБА_2 працювала на посаді менеджера в ТОВ «Металдвер». 15 грудня 2008 року розписку відповідачка дійсно написала власноручно, але під психічним впливом з боку позивача та його брата в м. Дніпропетровську. Причиною написання розписки є дорожньо-транспортна пригода, яка мала місце 01 жовтня 2008 року, внаслідок чого ОСОБА_2, яка мовбито керувала автомобілем, не справилась з керуванням і пошкодила автомобіль ОСОБА_1

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, свідків, всі представлені докази в сукупності, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона передає у власність іншій стороні кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцю таку ж суму коштів. Договір позики вважається укладеним з моменту передачі грошей.

Згідно ст.1047 ЦК України на підтвердження укладання договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника, яка посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми.

У статті 1049 ЦК України зазначено, що позивальник зобов»язаний повернути позикодавцеві позику кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором між ними. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред»явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред»явлення позикодавцем вимоги про те, якщо інше не встановлено договором.

Судом встановлено, що між сторонами був укладений договір позики на суму 11000 гривен, що підтверджено розпискою відповідача ОСОБА_2 від 15.12.2008 року. (а.с. 3).

На звернення позивача щодо повернення грошових коштів від 25.03.2009 рік ОСОБА_2 не відреагувала. Дотепер відповідачка не виконала своїх зобов'язань по поверненню позики. (а.с. 4).

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 суду пояснили, що вони знайомі з відповідачкою ОСОБА_2, разом працювали на ТОВ «Металдвер», де директором є ОСОБА_1 Вони знають про існування розписки, яку написала ОСОБА_2 під впливом ОСОБА_1 з розповіді самої відповідачки. Крім того , зі слів ОСОБА_2, їм відомо , що грошей по розписці вона не отримувала. Самі свідки не були присутні при написанні розписки та при передачі грошових коштів , тоту до пояснень свідків суд відноситься критично тому, що у відповідності до вимог ст. 1051 ЦК України якщо договір позики має бути укладений у письмовій формі , рішення суду не може ґрунтуватись на свідченнях свідків для підтвердження того , що гроші або речі насправді не були одержані позичальником від позикодавця…

Крім того , відповідачкою не надано жодного доказу на підтвердження примусового написання розписки або звернення після її написання до органів внутрішніх справ за цими обставинами.

З урахуванням викладеного, з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню грошовий борг в сумі 11000 грн.

Згідно ст.88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню і витрати, понесені позивачем по оплаті держмита в сумі 110 грн. 00 коп. та інформаційно-технічного забезпечення в сумі 120 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 212, 213, 224 ЦПК України, ст.ст. 625, 1046-1050 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів за договором позики - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму боргу в сумі 11000 грн., а також витрати по оплаті держмита в сумі 110 грн. 00 коп. та інформаційно-технічного забезпечення в розмірі 120 грн.

Рішення може бути оскаржено в апеляційний суд Запорізької області шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя: Н.П. Нікітенко