АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2010 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді : Буленка О.О.

Суддів : Панченка О.О., Триголова В.М.,

При секретарі : Ачкасовій О.Н.,

За участю адвоката: ОСОБА_2

розглянула у м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на рішення Київського районного суду м. Полтави від 14 жовтня 2010 року

у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про розірвання договору довічного утримання, третя особа Перша Полтавська державна нотаріальна контора.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача Апеляційного суду, ОСОБА_1, -

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 14 жовтня 2010 року позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено.

Розірвано договір довічного утримання від 18 серпня 2006 року, укладений між нотаріусом Першої Полтавської державної нотаріальної контори 18 серпня 2006 року, реєстровий номер 5-392.

Визнано за ОСОБА_4 право власності на квартиру АДРЕСА_1.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 понесені судові витрати в сумі 45 гривень 50 копійок.

З рішенням суду не погодилася ОСОБА_3 та подала на нього апеляційну скаргу, у якій просить його скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Апелянт вважає рішення суду таким, що постановлено з порушенням норм матеріального права, вказуючи на те, що нею фактично виконувалися всі вимоги договору утримання. Також посилалася на відсутність належних доказів про невиконання нею умов спірного договору..

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення за наступних підстав.

Відповідно п.1 ч.1 ст.307 ЦПК України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Згідно ч. 1 ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Так, судом першої інстанції вірно встановлено та не заперечується сторонами, 18 серпня 2006 року між позивачем ОСОБА_4 та відповідачем ОСОБА_3 укладено договір довічного утримання, згідно якого позивач передала у власність відповідачу квартиру № 19 в м. Полтаві по вул. Жовтневій, 74.

Як вбачається зі змісту договору, відповідач ОСОБА_3 взяла на себе зобов?язання довічно повністю утримувати ОСОБА_4, забезпечуючи її: житлом, шляхом збереження прав безоплатного по життєвого проживання у відчужуваній квартирі; щоденним 3-х разовим харчуванням; придатним для носіння одягом і взуттям; здійснення догляду та необхідної допомоги; надання побутових послуг; забезпечення готівкою щотижня, яка має бути не меншою одного неоподаткованого мінімуму громадян; забезпечення згідно з рецептами лікарів належними лікувальними засобами.

Окрім того, пунктом 5 договору сторони визначили, що розмір матеріального забезпечення ( харчування, одягу, догляду та необхідної допомоги ) визначений ними в розмірі не менше 380 гривень в місяць.

Вказаний договір був посвідчений державним нотаріусом Першої Полтавської державної нотаріальної контори 18 серпня 2006 року, зареєстрований в реєстрі за № 5-392.

Відповідно до ст. 744 ЦК України за договором довічного утримання одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобовязується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно.

Стаття 526 ЦК України встановлює, що зобовязання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства.

Згідно ст. 755 ЦК України у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обовязків, незалежно від його вини, на вимогу відчужувача договір довічного утримання може бути розірваний за рішенням суду.

Окрім того, пунктом 6 договору довічного утримання сторони також передбачили, що договір може бути розірваний за згодою сторін, а у разі невиконання його умов та відмови від добровільного розірвання однією із сторін зверненням до суду.

Встановивши, що протягом дії договору, ОСОБА_3 не здійснювалося забезпечення позивача щоденним 3-х разовим харчуванням, вірно не взявши до уваги посилання на періодичне придбання нею продуктів харчування судом як належне виконання вказаного пункту договору, невиконання умов договору в частині забезпечення придатним для носіння позивача ОСОБА_4 одягом і взуттям, забезпечення готівкою щотижня, яка була б не меншою одного неоподатковуваного мінімуму громадян, а також забезпечення згідно з рецептами лікарів належними лікувальними засобами, суд дійшов обґрунтованого висновку відносно того, що відповідач неналежним чином не виконувала свої обовязки по договору, та висновку, що договір довічного утримання від 18 серпня 2006 року, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 підлягає розірванню.

Відповідно до ч. 1 ст. 756 ЦК України у разі розірвання договору довічного утримання відчужував набуває право власності на майно, яке ним було передане і має право вимагати його повернення.

Враховуючи наявність вимоги позивача про повернення сторін у первісне становище, вірним є висновок суду про визнання за ОСОБА_4 права власності на відчужену нею квартиру.

В свою чергу, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, на те підтверджують належними доказами їх неправомірність.

Враховуючи викладене, судова колегія дійшла висновку про те, що судом першої інстанції з'ясовано всі обставини та надано їх належну правову оцінку. Порушень норм матеріального та процесуального права, які б могли призвести до зміни чи скасування рішення Київського районного суду м. Полтави від 14 жовтня 2010 року судовою колегією не встановлено.

Керуючись ст.ст.303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Київського районного суду м. Полтави від 14 жовтня 2010 року залишити без змін..

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя: О.О. Буленко

Судді: О.О. ОСОБА_5 Триголов