Справа №22-ц-190/10 Суддя-доповідач - Смирнова
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2010 року м.Суми

колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Сумської області:

головуючого - Смирнової Т.В.,

суддів - Ільченко О.Ю., Ведмедь Н.І.,

з участю секретаря судового засідання - Пархоменко А.П.,-

розглянула у відкритому судовому засіданні у приміщенні апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою Відкритого акціонерного товариства "Укрнафта" в особі відокремленого підрозділу нафтогазвидобувного управління "Охтирканафтогаз"

на рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 04 грудня 2009 року

у справі за позовом Відкритого акціонерного товариства "Укрнафта" в особі відокремленого підрозділу нафтогазовидобувного управління "Охтирканафтогаз" до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про відшкодування шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 04 грудня 2009 року позовні вимоги Відкритого акціонерного товариства "Укрнафта" в особі відокремленого підрозділу нафтогазовидобувного управління "Охтирканафтогаз" задоволені частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 - 11.087 грн., з зарахуванням сплаченої ним суми 4.770 грн. 21 коп. та остаточно стягнуто 6.316 гр. 09 коп., з ОСОБА_2 Анатолійовича-2.000 грн., з ОСОБА_3 - 2.000 грн., ОСОБА_4 - 2.000 грн., ОСОБА_5 - 2.000 грн., ОСОБА_6 - 2.000 грн., ОСОБА_7 - 2.000 грн., ОСОБА_8 - 2.000 грн. на користь Відкритого акціонерного товариства "Укрнафта" в особі відокремленого підрозділу нафтогазовидобувного управління "Охтирканафтогаз".

Позовні вимоги Відкритого акціонерного товариства « Вкрнафта » в

особі відокремленого підрозділу нафтогазовидобувного управління "Охтирканафтогаз" щодо відшкодування 35.179 грн. 91 коп. матеріальної шкоди залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі ВАТ "Укрнафта" просить скасувати зазначене рішення суду в частині відмови у задоволенні позову про стягнення шкоди в сумі 35.179 грн. 91 коп. і ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні, вимоги в повному обсязі, вирішивши питання щодо перерозподілу судових витрат. При цьому апелянт посилається на порушення норм матеріального права.

Зокрема, зазначає, що суд дійшов невірного висновку, що позивач не забезпечив належне зберігання паливно-мастильних матеріалів.

Крім того, судом не враховано, що при визначенні розміру шкоди, що | підлягає покриттю, крім прямої дійсної шкоди, враховується ступінь вини працівника і та конкретна обстановка, за якої шкоду було заподіяно.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення апелянта, підтримуючого скаргу, заперечення відповідачів, перевіривши законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без зміни з наступних підстав.

ВАТ "Укрнафта" в особі НГВУ "Охтирканафтогаз" звернулось з позовом до ОСОБА_1 про стягнення на користь позивача 60.267 грн. матеріальної шкоди від нестачі товарно - матеріальних цінностей.

Під час розгляду справи, в якості співвідповідачів були залучені ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, Волкс:, І В.І., ОСОБА_2

Задовольняючи частково позовні вимоги ВАТ "Укрнафта" в особі НГВУ "Охтирканафтогаз" суд першої інстанції виходив з того, що підприємству заподіяна шкода як з вини працівників, так і з вини ВАТ "Укрнафта" в особі НГВУ "Охтирканафтогаз".

Колегія суддів вважає, що висновки суду ґрунтуються на матеріалах справи та вимогах закону.

Так, згідно зі ст. ст. 130, 131 КЗпП України працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, внаслідок порушення покладених трудових обов'язків, а в свою чергу підприємство зобов'язано створити працівникам умови, необхідні для нормальної роботи і забезпечення повного зберігання дорученого майна.

Відповідно до ст. 138 КЗпП України обов'язок доказування наявних умов для покладання матеріальної відповідальності на працівника покладається на власника підприємства, або уповноважений ним орган.

Таким чином, сам по собі факт виявлення нестачі матеріальних цінностей у бригади матеріально-відповідальних осіб, без встановлення їх винних дій щодо незбереження цінностей, не є достатньою підставою для покладення на них повної матеріальної відповідальності за завдану шкоду.

Як вбачається з матеріалів справи пряма дійсна шкода від нестачі пального складає 25. 087 грн. 09 коп., а з урахуванням кратності її обчислення у відповідності до ст. 1353 КЗпП України та Постанови КМУ № 16 від 22.01.1996р. розмір шкоди складає 60.267 грн. 03 коп.

Ці обставини сторонами визнаються і не ставляться під сумнів.

Задовольняючи частково позов та стягуючи з відповідачів загалом 25.087 грн. суд виходив з вимог ст. 137 КЗпП України взявши до уваги, що шкода стала наслідками не лише порушень працівника, а і внаслідок відсутності умов, що забезпечують зберігання матеріальних цінностей .

Такий висновок суду грунтується на матеріалах справи.

Так, не визнаючи позов відповідачі посилались на негерметичність ємкостей , де зберігалося паливо, що ємкості тривалий час не зачищалися від осаду, на їхні звернення з цього приводу службові особи позивача належним чином не реагували та не вживали заходів.

Письмовим доказом цих фактів є дефектний акт поАЗС№1 від 14 листопада 2003 року, тобто за 2 роки до виявлення нестачі. Згідно з цим актом 8 резервуарів для зберігання палива були встановлені з порушенням вимог будівництва, закопані у землю без бетонної подушки. На час складання акту деформовані, мають течі в них є вода і бруд, тому точно визначити залишки неможливо. Крім того, їх зачистка від осаду не проводилася ніколи за весь час експлуатації.

Вести облік пального майна не можливо. Роздаточні колонки не перевірялись, в той час як це треба робити кожен рік, декілька з колонок потребують ремонту ( а.с. 18-21 т. 1).

Цей акт складено та підписано представниками адміністрації підприємства та завскладом ОСОБА_1

Факт деформації ємкості на АЗС підтверджено матеріалами обстежень, які провели спеціалісти Полтавського Загону ПВЧ ВАТ " Укрнафта" ( кримінальна справа а.с. 58-61).

З актів про виконання зачистки резервуарів( а.с. 60,61, кримінальної справи) вбачається, що при проведенні інвентаризації у відповідачів із ємкостей видалявся твердий донний осад, але його кількість не зазначене. і не врахована при визначенні нестачі.

Зазначені докази підтверджують висновки суду щодо зазначеного ступеню вини позивача у виникненні шкоди.

За таких обставин посилання апелянта на відсутність вини підприємства в утворенні нестачі палива не ґрунтується на матеріалах справи.

Більш того, згідно з умовами договору про повну матеріальну відповідальність ( т. 2 а.с. 17-19) п. 13 притягнення колективу бригади до матеріальної відповідальності проводиться лише після ретельної перевірки причин утворення шкоди, з урахуванням письмових пояснень членів бриги а у разі необхідності також висновків спеціалістів.

Позивачу було відоме посилання відповідачів на причини НЕСТАЧІ; відповідач ОСОБА_1 ставив питання про проведення експертизи стану ємкостей, проте позивач не виконав свого обов'язку щодо встановлення причин нестачі пального, не було зазначено щодо причин нестачі і в позовних заявах у кримінальній і цивільній справах.

Таким чином, колегія суддів вважає, що всупереч вимогам ст.60 ЦПК України позивач не довів факту відсутності своєї вини у виникненні нестачі пального, відповідно вимогам ст. 138 КЗпП України не довів того факту, що шкода виникла лише з вини відповідача ОСОБА_1 або лише з вини членів бригади матеріально-відповідальних осіб.

За таких обставин, суд першої інстанції вірно частково задовільнив позов, а стягнення присудженої шкоди провів у відповідності до ступеню ВИНИ кожного працівника, з урахуванням сімейного та матеріального стану.

Інші доводи апеляційної скарги не спростують висновків суду.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 308, 314, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства "Укрнафта" в особі відокремленого підрозділу нафтогазовидобувного управління "Охтирканафтогаз" відхилити.

Рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 04 грудня 2009 року в даній справі залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і з цього часу може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців.

Головуючий

Судді -