АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22ц-248/10 Головуючий у 1-й інстанції Андрущенко С.А. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2010 року м. Полтава

Колегія судців судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого: Обідіної О.І.

Суддів: Дорош АЛ., Карнауха П.М.

при секретарі Киві А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника Відкритого акціонерного товариства «Тепловозоремонтний завод» ОСОБА_2 на рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 2 листопада 2009 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ВАТ «Тепловозоремонтний завод» про стягнення заробітної плати при звільненні,

колегія суддів , заслухавши доповідь судді - доповідача Обідіної О.І.

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 02.11.2009 року позов ОСОБА_3 задоволено частково.

Стягнуто з ВАТ «Тепловозоремонтний завод» на користь ОСОБА_3 6001 грн. 29 коп. коштів за період працевлаштування, в іншій частині позовних вимог відмовлено за безпідставністю.

Вирішено питання про судові витрати по справі.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, останнє оскаржив відповідач, який в апеляційній скарзі просить скасувати та постановити нове рішення про відмову в задоволенні позову в повному обсязі, посилаючись при цьому на те, місцевим судом безпідставно не застосовані строки позовної давності, а висновки суду суперечать фактичним обставинам справи .

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

По справі встановлено та не заперечується сторонами, , що позивач 22.04.2008 р. за строковим трудовим договором була прийнята на роботу у ВАТ «Тепловозоремонтний завод» згідно наказу № 91 на посаду редактора багатотиражної газети та радіомовлення.

Наказом №264 від 25.07.2008 р. ОСОБА_4 звільнена з роботи у зв»язку з закінченням строку трудового договору на підставі п.2 ст. 36 КЗпП України.

Відповідачем в день звільнення позивача не було проведено розрахунку по заробітній платі, останній мав місце 30.07.2008 року.

На момент звільнення позивач була вагітна, у зв»зку з чим на неї поширювалась встановлена ст. 184 КЗпП України гарантія по збереженню на період працевлаштування середньої заробітної плати на строк не більше трьох місяців з дня закінчення строкового трудового договору.

Задовольняючи в цій частині позовні вимоги, суд першої інстанції обгрунтовано застосував до правовідносин положення ст. 184 Кзпп України, постановивши рішення про стягнення з роботодавця 6001 грн. 29 коп. на користь звільненої вагітної жінки , за якою зберігається впродовж трьох місяців право на отримання середньої заробітної плати з дня закінчення строкового трудового договору.

Оскільки вказаний висновок ґрунтується на нормах матеріального права, колегія суддів не вбачає підстав для скасування судового рішення в цій частині.

Доводи апеляційної скарги про незастосування правових наслідків сплину строку позовної давності не заслуговують на увагу, оскільки при вирішенні спору суд першої інстанції вірно застосував вимоги ст. 238 КЗпП України, згідно якої при розгляді трудових спорів у питаннях про грошові вимоги ...орган, який розглядає спір, має право винести рішення про виплату працівникові належних сум без обмеження будь-яким строком.

Твердження апелянта про те, що поведінка працівника ОСОБА_4 при звільненні, яка не виявила бажання продовжувати подальші трудові відносини з товариством , в даному випадку є підставою для відмови в стягненні з роботодавця на її користь гарантій, встановлених ст.. 184 КЗпП України, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки закон не пов»язує право на отримання встановлених ст. 184 КЗпП України гарантій для вагітних жінок з поведінкою останніх при їх звільненні.

Оскільки доводи апеляційної скарги не містять нових фактів чи засобів доказування і не спростовують висновки суду першої інстанції, колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду , яке постановлене з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. 303, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника Відкритого акціонерного товариства «Тепловозоремонтний завод» ОСОБА_2 відхилити, а рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 2 листопада 2009 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржено до Верховного Cvnv Укпаїни протягом двох місяців шляхом подачі касаційної скарги.

СУДДІ: (підписи)

Згідно: