Жовтневий районний суд м.Дніпропетровська
№ 2- 865
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2010 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

у складі: головуючого

судді Антонюка О.А.

при секретарі Ткаченко Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зобовязання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 09 квітня 2009 року звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про зобовязання вчинити певні дії. Позивач в своїх позовних вимогах та в ході судового засідання посилалася на те, що вона отримала в спадщину від своєї доньки ОСОБА_3 ? частину квартири АДРЕСА_1, згідно свідоцтва про право на спадщину від 07 травня 2008 року. Після отримання документів про право власності позивач дізналася про самовільні дії відповідача про розєднанню вказаної квартири на дві окремі, через такі дії змінилася площа її власності у вказаному житлі, доля, порушені її права. Вважає вказане незаконним і не відповідаючим дійсності, На її звернення до відповідача з питаннями про скасування вказаного отримала відмову, добровільно спір не вирішено. Вважає такі дії відповідача протиправними і просила захистити її конституційні права, зобовязати ОСОБА_2 усунути самовільне розєднання квартири АДРЕСА_1 шляхом приведення її до стану, який відповідає технічним характеристикам цієї квартири згідно із свідоцтвом про право на спадщину за законом від 07 травня 2008 року (спадкова справа № 948/07), задовольнивши позов в повному обсязі.

Представники відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнали, посилаючись на те, що дійсно мають з позивачем частку власності в квартирі АДРЕСА_1, зробили ремонт та реконструкцію цього житла. Всі їх дії стосовно позивача проведені у відповідності до діючого законодавства, порушень допущено не було. Ніяких зобовязань інших відносно позивача на себе не брали і не беруть, нічиїх прав не порушували та шкоди не завдавали. Вважають позовні вимоги безпідставними і просили в їх задоволенні відмовити в повному обсязі.

Вислухавши пояснення позивача, представників позивача і відповідача, оцінивши надані і добуті докази, перевіривши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і підлягаючими задоволенню.

Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

В судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 отримала у спадщину після смерті своєї дочки ОСОБА_3 ? частину квартири АДРЕСА_1 згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 07 травня 2008 року, реєстровий № 2-611, спадкова справа № 948/07, інша частина вказаного житла на праві власності належить відповідачу ОСОБА_2. Після отримання та реєстрації права власності позивач звернулася до КП ДМБТІ Дніпропетровської обласної ради для отримання технічного паспорту на вказаний обєкт нерухомості. Після отримання технічного паспорту на квартиру АДРЕСА_1 станом на 22 лютого 2008 року та візуального огляду позивач дізналася, що відповідач самовільно, з порушенням норм закону розєднала вказану спірну квартиру на дві окремі. Про незаконність вказаних дій говорить відсутність письмової згоди на це співвласника житла позивача, відсутність належної проектної та дозвільної документації. Зараз технічні характеристики квартири АДРЕСА_1 суттєво відрізняються від тих, що були законними до перепланування та реконструкції і зафіксовані в свідоцтві про право власності позивача на її частину квартири. Вказані обставини позбавили можливості позивача належним чином використовувати свою власність, розпоряджатися нею, що свідчить про порушення її прав власника.

З питанням приведення вказаного спірного обєкту нерухомості в первісний стан і законного використання можливостей власника позивач звернулася до відповідача, але отримала відмову. Виник спір і позивач вимушена була звернутися з позовом до суду.

В судовому засіданні знайшли своє обєктивне підтвердження неправомірні дії відповідача стосовно позивача та завдання цими діями шкоди правам позивача, а тому на відповідача не може бути покладено обов'язок по вчиненню певних дій у повному обсязі.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв'язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч. 4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивач заперечує будь-які домовленості і зобовязання стосовно відповідача по незаконним (з точки зору відповідача) діям відносно нього, предмета спору, а відповідач цього не довів, твердження відповідача про наявність будь-яких інших зобовязань або неправомірності стосовно нього є припущенням.

Не може суд прийняти до уваги позицію відповідача стосовно не визнання позовних вимогах, оскільки вона спростовується вищенаведеним і нічим обєктивно не підтверджується.

При таких обставинах суд вважає можливим зобовязати відповідача ОСОБА_2 усунути самовільне розєднання квартири АДРЕСА_1 шляхом приведення її до стану, який відповідає технічним характеристикам цієї квартири згідно із свідоцтвом про право на спадщину за законом від 07 травня 2008 року (спадкова справа № 948/07) та стягнути з ОСОБА_2 на користь позивача судові витрати: судовий збір 17 грн. і витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу 30 грн., а всього 47 грн.

Таким чином суд вважає, що позовні вимоги про зобовязання вчинити певні дії ґрунтуються на вимогах закону і підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 3, 19, 55, 124 Конституції України, ст. ст. 3, 23, 1166, 1167 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 57, 58, 60, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Зобовязати ОСОБА_2 усунути самовільне розєднання квартири АДРЕСА_1 шляхом приведення її до стану, який відповідає технічним характеристикам цієї квартири згідно із свідоцтвом про право на спадщину за законом від 07 травня 2008 року (спадкова справа № 948/07).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати: судовий збір 17 грн. і витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу 30 грн., а всього 47 грн.

Рішення може бути оскаржено в апеляційний суд Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом 10 днів з дня проголошення рішення, а апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження або в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя -