Справа № 22ц-1766/10р. Головуючий у І-й інстанції Борейко С.В.
Категорія справи 34 Доповідач в апеляційній інстанції - ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2010 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого судді Петрички П.Ф.,

суддів Зверхановської Л.Д. і ОСОБА_1,

при секретарі Глинському О.А.,

за участю адвоката ОСОБА_2, позивачки ОСОБА_3 і її представника ОСОБА_4, відповідача ОСОБА_5 та представника ЛКП „Житловик-С ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Сихівського районного суду м. Львова від 25 грудня 2009 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 25 грудня 2009 року (з урахуванням ухвали суду від 26.02.2010 року про виправлення описки в даті рішення суду) частково задоволено позов ОСОБА_3 до ОСОБА_5 і ЛКП „Житловик-С та стягнуто з ОСОБА_5 на користь позивачки 2 136 грн. матеріальної шкоди заподіяної їй в результаті залиття її квартири, 500 грн. моральної шкоди і сплачені позивачкою 51 грн. судового збору та 30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Дане рішення оскаржив відповідач ОСОБА_5

Апелянт просить рішення суду скасувати і ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог до нього, покликаючись на порушення і неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права.

Вважає, що суд не дав належної оцінки показам свідка ОСОБА_7, представника ЛКП „Житловик-С, який пояснив, що при виконанні ним робіт по прочищенню кухонної каналізації він змушений був занурити пристрій для прочищення каналізаційних труб на глибину понад 6 метрів, що свідчить про те, що довжина забиття каналізації сягала рівня між другим і третім поверхами, відповідальність за що несе ЛКП „Житловик-С, а не він, а відтак винуватцем залиття квартири позивачки вважає саме ЛКП „Житловик-С.

Вважає, що позивачкою не наведено будь-яких доказів про її фізичні та моральні страждання, які б підпадали під визначення моральної шкоди, а відтак рішення суду в частині стягнення з нього на користь позивачки моральної шкоди також вважає неправомірним.

Рішення суду в частині стягнення з нього на користь позивачки понесених нею судових витрат по справі (51 грн. судового збору та 30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи) також вважає неправомірним, оскільки її позов було задоволено лише частково.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення апелянта і його представника на підтримання доводів апеляційної скарги та заперечення цих доводів зі сторони позивачки, її представника і представника ЛКП „Житловик-С, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Згідно Висновку № 420 від 27.02.2009 року проведеної по справі судової будівельно-технічної експертизи залиття квартири позивачки № 41 відбулося з приміщення вище розташованої квартири відповідача № 45 імовірно з приміщення кухні (мийки), однак встановити причини цього залиття не надається можливим, оскільки на день огляду квартири № 45 запірна арматура в приміщенні кухні і кухонна каналізація квартири в справному стані (а.с. 58-71).

Причини залиття квартири позивачки відображені в Акті від 31.01.2008 року, складеному майстрами ЛКП „Житловик-С і мешканцями сусідніх квартир, згідно якого причиною цього залиття стало те, що у квартирі відповідача № 45 була забита кухонна каналізація (а.с. 7).

Твердження апелянта про те, що причиною залиття ним квартири позивачки стало забиття загальнобудинкових каналізаційних труб, є голослівними і нічим не підтвердженими, оскільки інші квартири будинку в результаті забиття загальнобудинкових каналізаційних труб (по версії апелянта) пошкоджені не були, та спростовуються вище згаданим Актом від 31.01.2008 року, показами свідків в суді першої інстанції та поясненнями позивачки про те, що її квартира була залита чистою водою, а не каналізаційними стоками.

Колегія суддів вважає безспірним той факт, що в результаті залиття її квартири позивачка зазнала моральної шкоди, а відтак відхиляє доводи апеляційної скарги щодо недоведеності нею факту заподіяння їй моральних страждань та погоджується з висновками оскаржуваного рішення про відшкодування їй моральної шкоди у розмірі 500 грн.

Оскаржуваним рішенням позов в частині стягнення на користь позивачки заподіяної їй майнової шкоди судом було задоволено у повному обсязі, а відтак суд правомірно стягнув з відповідача на користь позивачки понесені нею судові витрати по справі (51 грн. судового збору та 30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи), які були оплачені позивачкою виходячи з розміру таких витрат для позовів зі спорів майнового характеру, а відтак доводи апеляційної скарги і в цій частині до уваги прийматись не можуть.

За вище наведених обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дав належну оцінку всім обставинам і доказам по справі в їх сукупності та ухвалив рішення по справі з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому приходить до висновку про те, що підстави для його скасування відсутні і апеляційну скаргу на нього, яка не спростовує висновків рішення суду, слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 303, 307 ч.1 п.1, 308, 314 ч.1 п.1, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити та залишити рішення Сихівського районного суду м. Львова від 25 грудня 2009 року без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двох місяців з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий:

Судді: