У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 листопада 2010 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

Головуючого судді: Богонюка М.Я.

Суддів: Приколоти Т.І., Федоришина А.В.

При секретарі: Луньо К.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 24 лютого 2010 року, -

ВСТАНОВЛЕНО:

Оскаржуваним рішенням задоволено позов акціонерно комерційного банку соціального розвитку "Укрсоцбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Стягнуто з ОСОБА_1 в користь АКБ "Укрсоцбанк" 241726 грн. 33 коп.

Стягнуто судовий збір по справі 1720 грн. та 120 грн. Витрат на інформаційно технічне забезпечення розгляду справи.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Апелянт вважає, що рішення суду ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права при неповно з'ясованих обставинах справи. Стверджує, що при винесенні оскаржуваного рішення судом порушено його права на відстоювання своїх законних інтересів, подання обґрунтованого заперечення та доказів його обґрунтування, а також права на отримання кваліфікованої правової допомоги, оскільки повістка про виклик до суду на 24.02.2010 року отримана ним 22.02.2010 року. Крім того у визначеному законом порядку йому не надсилалась ухвала про відкриття провадження по справі.

Покликається на те, що судом не взято до уваги те, що він звертався до АКБ СР "Укрсоцбанк" з приводу відтермінування по валютному кредиту або зміні валюти кредиту у зв'язку з погіршенням матеріального становища та дане звернення було проігнороване банком.

Також стверджує про неправильне нарахування штрафних санкцій.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення на підтримання та заперечення скарги, дослідивши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, колегія суддів вважає, що така не підлягає до задоволення.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах , встановлених договором , а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Судом та матеріалами справи встановлено, що згідно договору кредиту №606/33 140 від 22 серпня 2008 року АКБ СР "Укрсоцбанк" надав ОСОБА_1 кредит на суму 26447 доларів США зі сплатою процентної ставки за кредитом 9% процентів річних з кінцевим терміном повернення до 21.08.2015 року. Згідно п. 1.1. вказаного договору, повернення основної суми кредиту позичальник зобов'язувався здійснювати щомісячно включно до 20 го числа згідно з вказаним графіком.

У зв'язку з тривалим невиконанням позичальником своїх договірних зобов'язань за кредитним договором, АКБ "Укрсоцбанк" 10.07.2009 року направив претензію з вимогою погасити кредит, сплатити відсотки та неустойку. Станом на 27 серпня 2009 року позичальником вимогу не виконано.

Задовольняючи позов про стягнення заборгованості за кредитним договором, суд першої інстанції вірно виходив з дії кредитних договорів, укладених між сторонами, в яких обумовлені права та обов'язки сторін та відповідальність сторін за невиконання чи неналежне виконання сторонами зобов'язань, взятих на себе умовами договору. З боку позивача умови договорів виконано, відповідачами порушено взяті на себе кредитними договорами зобов'язання, що потягнуло за собою нарахування штрафних санкцій передбачених умовами договору на відповідачів.

Безпідставними є покликання апелянта на те, що він звертався до позивача з приводу відтермінування сплати суми за кредитним договором у зв'язку з погіршенням матеріального становища, оскільки договором кредиту від 22 серпня 2008 року не передбачено таких умов.

Також не можуть братися до уваги покликання апелянта щодо неправильного нарахування штрафних санкцій, оскільки, відповідальність сторін за невиконання умов договору, а саме штрафні санкції визначено п. 4.2 кредитного договору, укладеного між сторонами по справі. Позивачем по справі надано суду розрахунок штрафних санкцій по позичальнику згідно договору кредиту №606/33 140 від 22.08.2008 року станом на 27.08.2009 року, та дані розрахунки не були спростовані відповідачем по справі.

Судом вірно встановлені фактичні обставини справи, правильно застосований матеріальний закон та дотримана процедура передбачена ЦПК України.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 307 ч. 1 п. 1, 308, 314 ч. 1 п. 1, 315 ЦПК України, колегія суддів, - ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 24 лютого 2010 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з часу набрання ухвалою законної сили.

Головуючий:

Судді: