РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2-170/10

Провадження № 2-170/10

13.04.2010 року Дзержинський районний суд м. Харкова в складі :

головуючого - судді Грищенко І.О

при секретарі - Мушаровій ( Дворніченко) Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Харківської міської ради Харківської області , 3-я особа- Нікольська ОСОБА_2 про визнання права власності , за позовом ОСОБА_3 до Виконавчого комітету Харківської міської ради Харківської області, ОСОБА_1 про визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати за ним право власності на нежитлову будівлю (гараж), загальною площею 19,5 кв м , що розташований у дворі житлового будинку №5 по пр. Правди в м. Харкові.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що в 1999 році ним самовільно у дворі житлового будинку №5 по пр. Правди в м. Харкові було побудовано капітальний гараж. За самовільне будівництво його було притягнено до адміністративної відповідальності. В подальшому він отримав згоду на збереження побудованого гаража та замовив у ПП «БРАУН-ХАРКІВ» (ліцензія АА №774174) технічний висновок про технічний стан будівельних конструкцій гаражу і можливості його подальшого використання. Згідно висновку фахівців, конструкції гаражу знаходяться в задовільному технічному стані і забезпечують несучу здатність необхідну для подальшої його експлуатації. КП «Харківське міське БТІ» було виготовлено технічний паспорт , визначено загальну площу гаражу, що становить 26,8 кв м .

Рішенням суду від 29 січня 2007 року позовні вимоги позивача було задоволено. За ним було визнано право власності на нежитлову будівлю (гараж), загальною площею 26,8 кв м , що розташований у дворі житлового будинку №5 по пр. Правди в м. Харкові.

17 березня 2008 року представником виконавчого комітету Харківської міської ради було подано заяву про перегляд рішення суду у зв»язку з нововиявленими обставинами.

Ухвалою суду від 25 березня 2008 року заяву задоволено. Рішення суду від 29 січня 2007 року скасовано у зв»язку з нововиявленими обставинами. До участі у справі в якості 3-ї особи залучено ОСОБА_3 , яка заявила про свої права на вказане нерухоме майно. Справу призначено до розгляду.

В квітні 2008 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом про визнання за нею права власності на гараж, що розташований у дворі будинку № 5 по пр. Правди в м. Харкові.

В обґрунтування своїх вимог зазначає про те, що її мати- Асс А.М. в 1994 році збудувала гараж у дворі будинку № 5 по пр. Правди в м. Харкові , за що її було притягнуто до адміністративної відповідальності. На підставі рішенням виконавчого комітету Дзержинської районної в м. Харкові ради від 13.06.2000 року № 102/5 Про надання дозволу на встановлення гаражу учаснику бойових дій, інваліду 111 групи загальних захворювань- Асс ОСОБА_4 у дворі будинку № 5 по пр. Правди в м. Харкові , як виняток було надано дозвіл на встановлення типового металевого гаражу, поруч із сміттєзбірником. Після смерті матері вона, як спадкоємиця за заповітом, розпоряджалася гаражем, регулярно сплачувала гроші за користуванням ним. під час проведення ремонтних робіт в квартирі за місцем постійного проживання. вимушена було тимчасово переїхати в інше місто. За час, коли вона була відсутня , через що не наглядала за своїм майном, відповідач ОСОБА_1 зібрав неправдиві документи та незаконно захопив вказаний гараж .

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_5, який діє на підставі договору про надання послуг правового характеру, який долучено до матеріалів справіи, підтримали позовні вимоги та просили задовольнити посилаючись на обставини, наведені в обгрунтування . Додатково пояснили, що в 1994-1996 роках батько ОСОБА_1 подарував йому гараж, передавши від нього ключі. Коли позивач займався ремонтом в квартирі, зайві речі було перенесено на зберігання в гараж. До 2005 року площу гаражу він не змінював. Після того, як виникла необхідність збереження в гаражі транспортного засобу , площа гаражу була збільшена. Тоді ж виникли претензії з боку інших претендентів на користування вказаним гаражем. Просили прийняти до уваги той факт, що позивач постійно з 1994-1996 років користується зазначеним гаражем, що можуть підтвердити свідки, які є його сусідами по гаражу, в 1999 році провів його капітальний ремонт , що є підставою для визнання за ним права власності на цей гараж.

Представник відповідача в особі виконавчого комітету Харківської міської ради Харківської області в судове засідання не з»явився, про причини неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи був неодноразово повідомлений своєчасно та належним чином, про що свідчать дані судових розписок, які долучено до матеріалів справи.

3-я особа ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_6, яка діє на підставі договору про надання правової допомоги, який долучено до матеріалів справи, позовні вимоги ОСОБА_1 не визнали , просили відмовити в їх задоволенні. Свої заперечення мотивують тим, що ОСОБА_1 не надано жодного документу на підтвердження факту користування ним та членами його родини спірним гаражем в період часу з 1994 року по дійсний час. У 1994 році ОСОБА_7М- мати ОСОБА_3, за допомогою свого зятя ОСОБА_8, у дворі будинку , де вона проживала, встановила металевий розбірний гараж, в якому зберігала автомобіль. При житті в 1990 році ОСОБА_7 зробила розпорядження на випадок смерті. При цьому все своє майно заповідала своїй дочці- Нікольській Н.І. ОСОБА_7 померла 02.04.2000 року. після її смерті ОСОБА_9 кольська Н.І. та члени її родини користувалися гаражем для зберігання побутових речей та автомобілю. за користування гаражем вносили відповідні платежі. В період часу з січня 2005 року по листопад 2006 року ОСОБА_3 тимчасово виїхала з квартири АДРЕСА_1. У вказаний період ОСОБА_1 заволодів її гаражем, частково перебудував його, після чого отримав рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 08.12.2005 року про визнання за ним права власності на вказане нерухоме майно. Коли ОСОБА_3 дізналася про вказаний факт, вона звернулася до ЦВМ Дзержинського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області. За її зверненням було проведено відповідну перевірку та прийнято рішення про порушення кримінальної справи № 20060115 по факту надання завідомо підробленого рішення суду по ч. 3 ст. 358 КК України. Зважаючи на те, що ОСОБА_1 не підтверджено факт користування вказаним гаражем, підстав для визнання за ним права власності на вказане майно не вбачається.

Свої позовні вимоги ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_6 підтримали, просили задовольнити з підстав, наведених вище. Просили прийняти до уваги той факт, гараж постійно, з дня його побудови, знаходився в правомірному користуванні родини ОСОБА_3, а тому є законні підстави для визнання за нею права власності на вказане нерухоме майно.

Відповідач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_5 позовні вимоги 3-ї особи ОСОБА_3 не взнали та заперечували проти їх задоволення з підстав, наведених вище в обґрунтування вимог позивача ОСОБА_1

Суд, заслухавши пояснення позивача ОСОБА_1, його представника, 3-ї особи- Нікольської Н.І. , її представника ОСОБА_6, свідків , дослідивши матеріали справи та докази, надані в обґрунтування заявлених позовних вимог та заперечень на позовні вимоги, дійшов наступного.

Судовим розглядом справи встановлено, що в 1994 році ОСОБА_7 у дворі будинку № 5 по пр. Правди в м. Харкові , де вона мешкала, за допомогою свого зятя ОСОБА_8 встановила металевим розбірний гараж для зберігання транспортного засобу. На підтвердження вказаної обставини 3-ю особою ОСОБА_3І, яка заявила самостійна вимоги на предмет спору, надано довідку ЖКВ інституту «Гіпросталь» від 26.05.1994 року, копію якої долучено до матеріалів справи. Після того, як ОСОБА_7 в 1997 році було присвоєно статус ветерана війни- учасника бойових дій , про що свідчать дані посвідчення № 429965, вона звернулася до виконавчого комітету Дзержинської районної в м. Харкові ради з приводу надання дозволу на встановлення металевого гаражу у дворі будинку, де вона проживала. На підставі рішенням виконавчого комітету Дзержинської районної в м. Харкові ради від 13.06.2000 року № 102/5 Про надання дозволу на встановлення гаражу учаснику бойових дій, інваліду 111 групи загальних захворювань- Асс ОСОБА_4 у дворі будинку № 5 по пр. Правди в м. Харкові , як виняток було надано дозвіл на встановлення типового металевого гаражу, біля сміттєзбірника. На підставі вказаного рішення Управлінням містобудування та архітектури м. Харкова був оформлений та виданий проект установки металевого гаражу, площею 18 кв м. 02.04.2000 року ОСОБА_7 померла. Після смерті її дочка ОСОБА_3 та члени її родини продовжували використовувати вказаний гараж в своїх цілях, вносили оплату за користування, що підтверджено даними квитанцій, які містяться в матеріалах справи.

В період тимчасової відсутності ОСОБА_3 та членів її родини за адресою постійного проживання- ІНФОРМАЦІЯ_1 . кВ. 185, в період часу з січня 2005 року по листопад 2006 року, вказаним гаражем став користуватися ОСОБА_1, який провів відповідні роботи по збільшенню площі вказаного гаражу та встановлення його на фундамент, для присвоєння статусу капітальної будови.

Вказані факти знайшли своє підтвердження в процесі розгляду справи, не заперечувалися учасниками процесу. На підтвердження вказаного, ОСОБА_1 надано фотознімки, які містяться в матеріалах справи. При огляді фотокарток було встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 наполягають на тому, що користувалися одним й тим же гаражем. ОСОБА_3 наполягала на тім, що вказаним гаражем користувалася до того часу, поки його не було самовільно та безпідставно захоплено ОСОБА_1 , та поки не було ним проведено роботи щодо переобладнання та збільшення площі. Коли ці факти нею було встановлено, вона негайно звернулася до правоохоронних органів , що знайшло своє підтвердження в судовому засіданні.

На підтвердження факту користування вказаним гаражем ОСОБА_1 та ОСОБА_3 заявили клопотання про допит свідків. Клопотання були задоволені. В ході судового процесу було допитано свідків ОСОБА_10О,. ОСОБА_11І, ОСОБА_12 , яки підтвердили ті обставини, на які в обгрунтуванн6я своїх позовних вимог посилається позивач ОСОБА_1

З боку ОСОБА_3 було допитано в якості свідків ОСОБА_8, ОСОБА_13 та ОСОБА_14, які з свого боку також підтвердили той факт, що родина ОСОБА_3 дійсно протягом багатьох років користувалася вказаним гаражем. Свідок ОСОБА_13, яка раніше працювала в ЖЄО № 27, нині КП «Жилкомсервіс» пояснила, що ОСОБА_3 до ЖЄО була надано документи на право користування вказаним вище гаражем. При цьому їй відомо, що осені 2006 року сторонніми особами було розпочато будівельні роботи навколо спірного гаражу.

Відповідно до вимог ст.. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Позивач ОСОБА_1 та 3- тя особа- Нікольська Н.І., яка заявила самостійні вимоги на предмет спору, в обґрунтуванні своїх вимог визначальним вважають факт користування майном у вигляді гаражу. При цьому ОСОБА_3 просить також прийняти до уваги , що її матері було надано дозвіл на встановлення та подальше використання металевого розбірного гаражу. Вона, як спадкоємиця після смерті матері, має право на використання вказаного майна та визнання за нею права власності на це майно.

Суд не може погодитися з такими доводами позивач та 3-ї особи, тому що суперечить діючим нормам цивільного законодавства.

Відповідно до вимог ст.. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Згідно зі ст.. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Процедура надання земельних ділянок під уже забудоване нерухоме майно визначена Порядком вирішення питань, пов»язаних із самочинним будівництвом, затвердженого рішенням сесії Харківської міської ради Харківської області 4 скликання від 28.09.2005 року № 188/05.

З пояснень ОСОБА_1 та ОСОБА_3 вбачається, що вони не зверталися у встановленому діючим законодавством порядку до компетентних органів з приводу надання земельної ділянки під збудоване нерухоме майно.

ОСОБА_3 в обґрунтування своїх вимог також посилається на той факт, що на її ім.»я матерю при житті 01.12.1990 року було складено заповіт, відповідно до якого все належне їй майно де б воно не було та з чого б воно не складалося та все те, що буде належати їй на день смерті по закону, заповідає ОСОБА_3, яка проживає разом з нею.

ОСОБА_3 не надала суду доказів на підтвердження того факту, що її матері ОСОБА_7 на день смерті на праві власності належало нерухоме майно в вигляді гаражу, що розташований у дворі будинку № 5 по пр. Правди в м. Харкові.

Крім того, рішенням виконавчого комітету Дзержи6нської районної в м. Харкові ради від 24.02.2009 року № 65/2 скасовано рішення виконавчого комітету Дзержинської районної в м. Харкові ради від 13.06.2000 року № 102/5 Про надання дозволу на встановлення гаражу учаснику бойових дій, інваліду 111 групи загальних захворювань- Асс ОСОБА_4 у дворі будинку № 5 по пр. Правди в м. Харкові .

Таким чином, суд вважає, що ні позивач ОСОБА_1 , ні З-я особа ОСОБА_3 , яка заявила самостійні вимоги на предмет спору, не надали суду достатніх та належних доказів на підтвердження того факту, що у них на законних підставах виникло право власності на нерухоме майно- спірний гараж у дворі будинку № 5 по пр. Правди в м. Харкові.

Під час судового розгляду справи ОСОБА_1 та ОСОБА_3 не було доведено обставин, які мають істотне значення для вирішення справи про визнання права власності на нерухоме майно. Факт правомірності користування вказаним майном не було ними доведено.

За таких обставин, суд вважає , що позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_3 не грунтуються на законних підставах , а тому не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст..ст.. 10, 11, 57-60, 209, 212, 214, 215 ЦПК України, ст. ст. 328, 331, 376, 1233 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про визнання права власності на нежитлову будівлю (гараж), загальною площею 26,8 кв.м., що розташований у дворі житлового будинку №5 по пр. Правди в м. Харкові- відмовити.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 про визнання права власності на гараж, що розташований у дворі житлового будинку №5 по пр. Правди в м. Харкові- відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд 1 інстанції шляхом подачі протягом 10 днів з дня його проголошення заяви про апеляційне оскарження та подачею після цього протягом 20 днів апеляційної скарги або в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя: І.О.Грищенко