КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №2-1314/2010
Провадження № 1314
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.10.2010 року Київський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді Кузіної Ж.В.

при секретарі Дзюбенко Р.Д.

за участі позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Полтави цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ТОВ «Антарес- 2000» про встановлення факту перебування у трудових відносинах, стягнення грошових коштів ,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про встановлення факту перебування у трудових відносинах, стягнення грошових коштів посилаючись на те, що 04.12.2008 року між ним та відповідачем в особі директора підприємства ОСОБА_3 був укладений трудовий договір згідно якого позивач приступив до роботи юрисконсульта . Йому було надано робоче місце, комп»ютер, ключі від кабінету , доведено умови праці, розклад робочого часу, обумовлено заробітну плату у розмірі 2 500 грн. Позивач працював на посаді юрисконсульта приймав участь у судових засіданнях . 23.09.2009 року позивач був звільнений з роботи за власним бажанням та згідно акту передачі справ від 16.10.2009 року передав справи новому юристу . Проте при звільненні відповідачем не було виплачено позивачу заборгованість по заробітній платі у розмірі 1 900 грн., 1 280 грн. компенсацію за невикористану відпустку, а тому підлягає стягненню середній заробіток за час затримки розрахунку . Відповідачем не були здійснені записи до трудової книжки щодо роботи позивача на посаді юрисконсульта ТОВ «Антарес-2000».

11 лютого 2010 року позивачем збільшено позовні вимоги, згідно яких просив стягнути заборгованість по зарплаті 1 316 грн. 82 коп., компенсацію за 16 днів відпустки 1333 грн. 44 коп., заборгованість у зв»язку з затримкою з виплатами по зарплаті 11499 грн.

26.07.2010 року позивачем надано заяву про збільшення позовних вимог, відповідно до якої просив стягнути заборгованість по заробітній платі за період з 04 грудня 2008 року пл. 23 вересня 2009 року у розмірі 15 813, стягнути середній заробіток з розрахунку 1 757 грн. , не виплачену компенсацію за невикористану відпустку у розмірі 1 054 грн.

У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та просив позов задовольнити, встановити факт перебування в трудових відносинах та визнати трудовий договір укладеним між позивачем та відповідачем на посаді юрисконсульта ТОВ «Анатерс-2000», стягнути з відповідача на користь позивача грошові кошти у розмірі 34 437 грн., зобов»язати відповідача здійснити сплату внесків до Пенсійного фонду України, Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та безробіття.

Представник відповідача заявлений позов не визнав та пояснив, що позивач не перебував у трудових відносинах з відповідачем. На підприємстві відсутній наказ про його прийняття та звільнення з роботи та у зв»язку з цим заробітна плата йому не могла бути нарахована. Щодо участі його в судових засіданнях як представника дружини директора ТОВ «Антарес-2000», перебуванні на підприємстві, то позивач спілкувався з директором підприємства , ці відносини носили договірні відносини та не пов»язані з ТОВ «Антарес-2000» . Просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Ухвалою суду від 11.02.2010 року до участі у справі в якості третьої особи залучено директора ТОВ «Антарес-2000» ОСОБА_3

У судове засідання третя особа ОСОБА_3 не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належно, причина неявки невідома .У судовому засіданні 17.05.2010 р. суду пояснив, що є директором ТОВ «Анатарес-2000». Позивач допомагав відповідачу як юрист у розгляді справ за позовом його дружини щодо повернення депозиту з банку. На підприємстві не було юриста і позивач вирішував деякі одноразові питання , щодо надання ОСОБА_3 юридичної послуги , за що останній зі своєї зарплати платив йому кошти. Будь-яких договорів щодо виконання послуг, трудовий договір між сторонами не укладався.

Суд,заслухавши пояснення сторін, третьої особи, свідків, дослідивши матеріали справи, матеріали перевірки № 148/10 , приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що згідно довідки з ЄДРПОУ ТОВ «Антарес-2000» є юридичною особою, керівник ОСОБА_3 Довідки видані станом на 20.02.2007р. та 08.04.2010р.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 пояснила, що працює на посаді начальника відділу кадрів ТОВ «Антарес-2000» . Позивач не надавав до відділу кадрів заяву про прийняття на роботу, наказ про його прийом на роботу не складався, трудової книжки не надавав.

Свідок ОСОБА_5 суду пояснила, що працює головним бухгалтером ТОВ «Антарес 2000» . Позивач в трудових відносинах з підприємством не перебував, виконував доручення директора,які саме не знає. Заробітна плата позивачу не виплачувалась. За розпорядженням директора ТОВ «Антарес-2000» , позивачу видавались кошти з заробітної плати директора, за отримання яких він не розписувався. Акти про виконання робіт між позивачем та ТОВ «Антарес-2000» їй не надавались .

Свідок ОСОБА_6 суду пояснив, що з грудня 2008 року позивач працював на посаді юриста ТОВ «Антарес -2000» . На той час свідок виконував обов»язки директора підприємства ОСОБА_7 , працювали в одному кабінеті . Наказ про прийняття позивача на роботу, запису у трудовій книжці про працевлаштування позивача на ТОВ «Антарес-2000» не бачив. На підставі чого позивач представляв інтереси відповідача достовірно не знає. Свідок пояснив, що перебував у трудових відносинах з ТОВ «Антарес-2000» проте, документального підтвердження своїх трудових відносинах з даним підприємством немає. За таких обставин пояснення свідка не можуть бути прийняті до уваги.

Свідок ОСОБА_8 суду пояснив, що знає позивача , заходив до нього по місцю роботи ТОВ «Антарес-2000» , де він працював юристом. Про посаду позивача знає зі слів позивача, інших осіб, прізвища яких назвати не може. На столі, де сидів позивач знаходилась табличка юрист. Свідок у трудових відносинах з ТОВ «Антарес-2000» не перебував.

Оскільки в судовому засіданні, свідок ОСОБА_8 пояснив, що про посаду позивача він дізнався зі слів самого позивача, зі слів осіб, прізвища ,яких йому не відомі, такі пояснення не можуть бути прийняті судом до уваги як доказ.

Позивач, як на підтвердження своїх позовних вимог посилається на акт здачі- приймання справ юрисконсультами ТОВ «Антарес-2000» , проте доказів, що вказані справи перебували у провадженні судів, позивач приймав у них участь з довіреністю виданою ТОВ «Антарес-2000» як юрисконсульту, відмітки посадової особи ТОВ «Антарес-2000» про передачу справ відсутні, а тому посилання позивача на вказаний акт як на доказ є неприйнятним.

Відповідно до податкових розрахунків за 1 - 3 квартали 2009 року ,які містять відмітки про прийняття їх Державною податковою інспекцією м. Полтави , враховуючи ідентифікаційний номер позивача ОСОБА_1 - НОМЕР_1 , заробітна плата останньому не виплачувалась , та як наслідок , прибутковий податок не утримувався.

Згідно платіжних відомостей за березень - вересень 2009 року відсутні відомості щодо виплати позивачу заробітної плати як працівнику ТОВ «Антарес-2000».

Відповідно до повідомлення Державної податкової інспекції м. Полтави від 16.07.2010 року, згідно податкових розрахунків сум нарахованого ( сплаченого) доходу на користь платника податку та сум утриманого ( перерахованого) з них податку за ф. 1ДФ ( звітність квартальна) інформація на громадянина ОСОБА_1 за період з 4 кв. 2008 року по 3 квартал 2009 року відсутня.

Крім того, позивач звернувся на адресу прокуратури Київського району м. Полтави щодо проведення перевірки з приводу невиплати ТОВ «Антарес-2000» заробітної плати більше одного місяця, виконання безоплатних робіт не передбачених трудовим договором.

У ході проведеної перевірки , обставин на які посилається позивач у своєму зверненні не встановлено.

Згідно ст.24 КЗпП України укладення трудового договору оформляється наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу про зарахування працівника на роботу. Трудовий договір вважається укладеним і тоді, коди наказ чи розпорядження не буди видані , але працівника фактично було допущено до роботи.

Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику розгляду судами трудових спорів» № 9 від 06.11.1992 року фактичний допуск до роботи вважається укладенням трудового роботу незалежно від того, чи було прийняття на роботу належним чином оформлене, якщо робота провадилась за розпорядженням чи відома власника або уповноваженого ним органу.

Директор ТОВ «Антарес-2000» в судовому засіданні пояснив, що позивач не виконував роботу юрисконсульта, таких розпоряджень про фактичний допуск позивача як працівника підприємства він не надавав.

У судовому засіданні здобуто достатньо доказів, що відносно позивача ОСОБА_1 наказ про прийняття його на роботу на посаду юрисконсульта ТОВ «Антарес-2000» не виносився, доказів, що він фактично виконував роботу чи мало місце розпорядження власника або уповноваженого органу про фактичний допуск його до роботи , позивачем не надано, а тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 24 КЗпП України, Постанови Пленуму ВСУ «Про практику розгляду судами трудових спорів» № 9 від 06.11.1992 року «, ст..ст. 10,11.60, 209, 212, 213-215 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Полтавської області через Київський районний суд м. Полтави протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуючий Ж.В.Кузіна