Справа №2-348/2010р
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

„26 листопада 2010р. м.Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова в складі: головуючого - судді Федюшина М.В., при секретарі - Корнєєвої І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом шованьова ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третьої особи Пятої ірківської державної нотаріальної контори про визнання недійсною заяви про відмову від овязкової частки у спадщині, суд,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з позовом, в якому просить визнати недійсною його заяву подану до Пятої Харківської державної нотаріальної контори від 10 листопада 2008 року про відмову від обовязкової долі у спадщини на користь свого онука ОСОБА_2, після смерті його сина ОСОБА_3, який помер в м.Харкові 14травня 2008 року, посилаючись те, що під час укладення зазначеної вище відмови він помилявся щодо природи цього правочину, оскільки підписав відмову від отримання у спадщину частки нерухомого майна, якеналежало ОСОБА_3 за життя, вважав, що відмова стосується іншого майна та знаходився під впливом тяжких для нього обставин через смерть сина.

У судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги, просили суд визнати недійсною заяву подану позивачем до Пятої Харківської державної нотаріальної контори 10 листопада 2008 року про відмову від обовязкової долі у спадщини на користь онука ОСОБА_2, після смерті сина ОСОБА_3, який помер в м.Харкові 14 травня 2008 року, на підставі 229 ЦК України, як таку, що була укладена позивачем, як особою, яка на момент укладення угоди помилялася відносно обставин, що мали суттєве значення, а також на підставі ст. 230 ЦК України, враховуючи те, що інша сторона умисно ввела позивача в оману відносно обставин, які мають суттєве значення, у звязку з чим, була подана заява про відмови від нерухомого майна замістьрухомого.

Відповідач і його представник позов не визнали, просили суд у його задоволенні відмовити, посилаючись на те, що дійсно після смерті ОСОБА_3, відкрилася спадщина, ОСОБА_4 самостійно запропонував онуку, що відмовиться від своєї обовязкової частки, на спадщину на його користь, про що 10 листопада 2008 року подав у державну нотаріальну контору відповідну заяву про відмову від частки на квартиру, яка належала батьку. Будь-якого тиску з боку відповідача на ОСОБА_4 не було.

Представники третьої особи Пятої Державної нотаріальної контори м.Харкова ОСОБА_5, ОСОБА_6 позов не визнали, просили в його задоволенні відмовити, посилаючись на те, що 10 листопада 2008 року ОСОБА_4 було подано заяву про відмову від обовязкової долі у спадщини після смерті сина на користь онука. В присутності ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_2 сторонам були розяснені правові наслідки подання зазначеної заяви та розяснено її сутність. Після чого, ОСОБА_4 підписав її, в також розписався в журналі реєстрації чинів, посвідчених нотаріусом. ОСОБА_4 чітко знав, що підписує заяву про відмову від обовязкової частки у спадщині на користь онука, а не який не будь іншій правочин. Було виявлено намір позивача на подачу зазначеної вище заяви, після чого складено проект заяви, текст було зачитано уголос, та з ним ознайомлено сторони угоди, ніяких заперечень від сторін не було, Наступного дня ОСОБА_4 зявився у контору із іншими родичами та прохав анулювати подану їм 10 листопада 2008 року заяву. ОСОБА_6 розяснила ОСОБА_4 порядок та підстави звернення в суд для скасування вказаної заяви. Позов ОСОБА_4 вважають надуманим, необгрунтованим і таким, що не підлягає задоволенню.

Свідки ОСОБА_7, ОСОБА_8 вказали на те, що домовленості між позивачем та відповідачем щодо відмови від нерухомого майна після смерті ОСОБА_3 не було, було обумовлено відмову від побутового майна. 11 листопада 2008 року вони були із позивачем у нотаріальній конторі з приводу скасування поданої раніше заяви, де ОСОБА_4 облаяли та сказали, щоб він звертався з цим питанням у суд.

Суд, вислухавши пояснення сторін, їх представників, свідків, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суд, при розгляді справи виходить з вимог ст.ст.15, 60 ЦПК України, згідно з якими, судами розглядаються цивільні справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Сторони по справі не звертались до суду з клопотаннями про забезпечення інших доказів по

Як встановлено в судовому засіданні, 14 травня 2008 року в м.Харкові помер ОСОБА_3, свідоцтво про смерть ОСОБА_9 1-BJ1 №171013 від 16 травня 2008 року виданного відділом РАЦС по м.Харкову №4.

.11 стопала 2008 року ОСОБА_4 була подана в 5 Державну нотаріальну контору заяву відмову від обовязкової долі у спадщини на користь свого онука ОСОБА_2, після смерті сина ОСОБА_3, який помер в м.Харкові 14 травня 2008

Відповідно до вимог ст.1241 ЦК України, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова та непрацездатні батьки спадкують незалежно від змісту заповіту', половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом.

Згідно вказаної заяви ОСОБА_4 відмовився від своєї обовязкової частки на спадкове після смерті сина ОСОБА_3 на користь онука ОСОБА_2, яке складається з квартири АДРЕСА_1, власником якого згідно свідоцтва про право власності на житло від 06.01.1994 року є ОСОБА_3.

Згідно вимог ст.1273 ЦК України, спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитись від прийняття спадщини протягом строку встановленому ст.1270 цього кодексу. Заява подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини.

Відмова від прийняття спадщини може бути відкликана протягом строку, встановленого для її прийняття.

Відповідно до вимог ст.203 ЦК України, волевиявлення учасника правочину має бути вільним та відповідати його внутрішній волі, та бути спрямованим на реальне настання правових наслідків.

Згідно ст.ст. 230, 233, 236 ЦК України, судом може бути визнаний недійсним правочин вчинений однією зі сторін під впливом обману, або тяжкої обставини наявної у сторони, з моменту чинення.

Однак, позивачем суду не надано будь-яких доказів про те, що укладаючи угоду щодо відмови від спадщини на користь іншої особи він діяв під впливом обману зі сторони відповідача, або їх обставин, з урахуванням пояснень позивача про те, що він був введений онуком у оману стосовно майна сина від якого він відмовляється на його користь.

За вказаних вище обставин встановлених у судовому засіданні, суд вважає, що заява подана позивачем до Пятої Харківської державної нотаріальної контори від 10 листопада 2008 року про відмову від обовязкової долі у спадщини на користь свого онука ОСОБА_2, після смерті його сина ОСОБА_3, який помер в м.Харкові 14 травня 2008 року, не може визнана недійсною і тому приходить до висновку про те, що в задоволенні позову ОСОБА_4 слід відмовити за необґрунтованістю позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 15, 40, 60, 112, 212, 213, 215 ЦПК України, 229, 233, 1241, 1270, 1271, 1273, 1274 ЦК України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_2, третьої особи Пятої Харківської державної нотаріальної контори про визнання недійсною заяви про відмову від обовязкової частки у спадщині відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Харківської області протягом 10 днів після проголошення рішення.

Суддя Федюшин М.В.