Справа № 2-15/2010 р.
Рішення

Іменем України

27 серпня 2010 р. Тиврівський районний суд Вінницької області

в складі головуючого Кіосак Н.О.,

за участю секретаря Чорної Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ВАТ «Страхове товариство «Гарантія» до ОСОБА_1 про стягнення страхового відшкодування в сумі 68310 грн., третя особа на стороні позивача ,яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ТОВ» Агробуг» с. Яришівка Тиврівського району ,-

встановив:

ВАТ « Страхове товариство» Гарантія» звернувся до суду із позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 68310грн., мотивуючи тим, що 31.07.2008р. з його вини сталася пожежа , внаслідок якої знищено 44, 38 га посівів озимої пшениці, у зв»язку з чим ТОВ»Агробуг» зазнало збитків на 266280грн.

На виконання договору комплексного страхування урожаю від 21.06.2008р. ВАТ « Страхове товариство» Гарантія» було виплачено ТОВ» Агробуг» страхове відшкодування 68310грн.

В судовому засіданні представники позивача ОСОБА_2 ОСОБА_3 позовні вимоги підтримали , просили позов задоволити з підстав, викладених у заяві. Не заперечували, що поле , яким користувався ТОВ» Агробуг» , на якому сталась пожежа, могло бути не оборане та не обкошене.

Представник залученого до участі у справі як третя особа на стороні позивача , яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ТОВ» Агробуг» ОСОБА_4 вважає позов обґрунтованим.

Відповідач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_5 позовні вимоги не визнали, мотивуючи тим, що вини ОСОБА_1 у виникненні пожежі на полі, яким користувався Агробуг»» , немає, розмір спричиненої йому шкоди нічим не підтверджено.

ОСОБА_1 пояснив, що в той день він дійсно спалював конюшину на своїй земельній ділянці, однак покоси , які він спалив , знаходились на відстані 30 м. від краю його земельної ділянки і він дочекався , поки вони не згоріли. Конюшину спалив, так як вона була не придатна для використання через опади . Поле, яким користувався ТОВ «Агробуг» , оборане та обкошене не було.

Суд, вислухавши осіб, що беруть участь в справі, дослідивши матеріали справи, вважає, що в задоволенні позову необхідно відмовити за недоведеністю виходячи з наступного.

Згідно з протоколом огляду місця події ( а.с. 10 ) 31.07.2008 р. за 350 м. від с. Яришівка Тиврівського району , сталась пожежа. Площа згорілого поля 44, 38 га , на якому знаходяться смуги пшениці, місцями обгорілі та залишки стержні пшениці. Загальна площа поля 170 га.

З акта про пожежу від 31.07.2008р. вбачається, що пожежею знищено приблизно 0, 44 га пшениці, пошкоджено - 0,5 га.

За договором комплексного страхування урожаю сільськогосподарських культур від 21.07.2008р. між ВАТ»Страхове товариство «Гарантія» та ТОВ»Агробуг» , на відшкодування завданих пожежею збитків ВАТ»Страхове товариство «Гарантія» виплатило ТОВ»Агробуг» 68310 грн., що стверджується платіжним дорученням №257 від 02.09.2008р.

Земельна ділянка, на якій ОСОБА_1 31.07.2008р. спалював залишки конюшини, належить йому на праві власності, що стверджується Державним актом на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯА №107759 від 2.06.2006р. Факт спалення 31.07.2008р. ОСОБА_1 на своїй земельній ділянці залишків конюшини , відповідачем не оспорюється.

Допитаний як спеціаліст ОСОБА_6 -начальник сектору дізнання ГУ МНС України у Вінницькій області вважає, що ОСОБА_1, спалюючи конюшину на своєму полі Правил пожежної безпеки не порушив, так як конюшина відноситься до грубих кормів, а Правилами забороняються спалювати стерню та післяжнивні залишки, які до грубих кормів не належать .

Однак , відповідно висновку судової пожежно-технічної експертизи №5082 в 16.06.2010р. спалювання 31.07.2008р. ОСОБА_1 конюшини не відповідає вимогам чинним на території України нормативним актам з питань пожежної безпеки в частині вимог щодо організації протипожежного режиму на території полів ,а саме п. 7.9.1.10 Правил пожежної безпеки в Україні, тобто спалювання стерні, післяжнивних залишків та розведення багать на полях у період збирання.

Разом з тим, хлібне поле, на якому сталась пожежа, на час пожежі оборане, обкошена та розділене на квартали не було; роздільна смуга між хлібним полем та земельною ділянкою з конюшиною, що належить ОСОБА_1 , була здискована після пожежі, що вбачається з протоколу огляду місця події від 31.07.2010р., план -схеми до нього, протоколу огляду місця пожежі від 31. 07.2010р. та згідно з висновками судової пожежно-технічної експертизи №5082 від 16. 06.2010р. суперечить вимогам п.п. 7.9.1.6, 7.9.1.7 Правил пожежної безпеки та може перебувати у причинному зв»язку з поширенням горіння на територію даної земельної ділянки .

Крім того, по справі не надано жодних доказів, що земельні ділянки , на якій сталась пожежа , ТОВ» Агробуг» користувався на відповідній правовій підставі.

Як пояснив представник ТОВ» Агробуг» ОСОБА_4, на полі, на якому сталась пожежа знаходиться приблизно 50 земельних ділянок, визначити межі поля, на якому сталась пожежа не має можливості; поле горіло частково , в різних місцях. ТОВ»Агробуг» не є власником даної землі, частиною ділянок на полі ТОВ «Агробуг» користувалось на підставі зареєстрованих договорів оренди, на іншу частину земельних ділянок договори оренди були укладені, однак не зареєстровані.

Належним чином оформленої план -схеми хлібного поля, на якому пожежею знищено посіви, що містять відомості про його межі , власників , землекористувачів , суду не надано.

23 зареєстровані договори оренди земельних ділянок , укладені ТОВ «Агробуг» з іншими особами, копії яких надані суду, самі по собі не стверджують, що саме на вказаних земельних ділянках 31.07.2008р. знищено чи пошкоджено пожежею посіви; будь-які документи , які б свідчили про укладення договорів оренди на інші земельні ділянки не надано.

Продукція , плоди та доходи належать власникові речі, якщо інше не встановлене договором або законом (ч.2 ст. 189 ЦК України).

А, відповідно до ст.. 18 Закону України «Про оренду землі» від 06.10.1998р. договір оренди земельної ділянки набирає чинності після його державної реєстрації

Згідно чинної на той час ч.2 ст. 125 ЗК України право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації.

Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями майну юридичної особи відшкодовується в повному обсязі.

Як вбачається із змісту п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» №6 від 27.03.1992р. вимагати відшкодування шкоди, завданої майну має право власник цього майна , особа , яка володіє майном на праві повного господарського відання, оперативного управління або на іншій правовій підставі , передбаченій законом чи договором.

Слід також зазначити , що у справі відсутні докази , що стверджують вихідні дані, з яких обчислено розмір шкоди.

Так, відповідно до акту про страховий випадок від 22.07.2008р. розмір шкоди обчислено, виходячи з площі пошкоджених сільськогосподарських культур - 44, 38 га; вартості урожаю , на площі, що зазнала впливу негативного фактору -990000 грн. ; питомої ваги пошкоджених сільськогосподарських культур від загальної їх маси - 26, 9%. Вартість урожаю , на площі, що зазнала впливу негативного фактору в сумі 990000 грн. обчислена із узгодженої між сторонами договору середньої урожайності -50 ц/га та ціни урожаю - 1200грн. за 1т..

Разом з тим, суду не надано жодних доказів, як б обґрунтували дані чи про питому вагу пошкоджених культур , чи про ціну урожаю , чи середню урожайність сільськогосподарських культур.

Акт огляду посівів , що наданий суду , датований 07.05.2008р. Доказів про огляд посівів перед укладенням договору комплексного страхування урожаю сільськогосподарських культур від 21.07.2008р. , суду також не надано.

Так само не обґрунтовано доказами , що 07.05.2008р.. оглянуто посіви на хлібному полі, де 31.07.2008р. трапилась пожежа .

Крім того, згідно договору комплексного страхування урожаю сільськогосподарських культур від 21.07.2008р. між ВАТ»Страхове товариство «Гарантія» та ТОВ»Агробуг» застраховано урожай на 1146 га. Однак, суду не надано жодних доказів, що об»єктом страхування були посіви на площі землі, що зазнала впливу пожежею. Суду не надано ні план -схеми земельної ділянки , на якій були застраховані посіви, ні інших графічних матеріалів, які містять відомості про її межі , власників , землекористувачів .

Крім того, згідно ст.. 983 ЦК України, ст.. 18 Закону України «Про страхування» від 07.03.1996р. договір страхування набирає чинності з моменту внесення страхувальником першого страхового платежу , якщо інше не встановлено договором.

Відповідно п.4. 1 Договору комплексного страхування урожаю сільськогосподарських культур від 21.07.2008р. договір набуває чинності з наступного дня після внесення страхувальником страхового платежу або його частини з врахуванням умови , передбаченої п. 3.4 Договору , за яким відповідальність страховика встановлюється пропорційно до внесеним страхувальником страховим платежам.

Однак , доказів про внесення ТОВ»Агробуг» страхового платежу за договором комплексного страхування урожаю по справі також не надано.

Керуючись ст..ст..10,11,16, 60, 88, 212-215 ЦПК України, ст.. 189, 983, 989, 990, 1166 ЦК України, ст..ст. 18,21 Закону України «Про страхування» від 07.03.1996р. ,-

вирішив:

В задоволенні позову ВАТ «Страхове товариство «Гарантія» до ОСОБА_1 про стягнення страхового відшкодування в сумі 68310 грн. відмовити.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Вінницького апеляційного суду через Тиврівський районний суд протягом десяти діб.

Головуючий Н.О.Кіосак

Тиврівський районний суд Вінницької області

м. Тиврів, вул. Шевченка, 3, 23300, (04355) 2-10-94