Справа № 22ц-32/10р. Головуюча у І-й інстанції Мартинишин М.О.
Категорія справи 27 Доповідач в апеляційній інстанції - ОСОБА_1
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2010 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого судді Петрички П.Ф.,

суддів Зверхановської Л.Д. і ОСОБА_1,

при секретарі Терземан Б.В.

та за участю ОСОБА_2 і представника ЗАТ „Комерційний банк „ПриватБанк,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Франківського районного суду м. Львова від 03 червня 2009 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Оскаржуваним рішенням задоволено позов ЗАТ „Комерційний банк „ПриватБанк до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № LVTRGK00000003, укладеного 11.08.2005 року між сторонами спору, у розмірі 13 439,74 доларів США та звернуто стягнення на предмет іпотеки: однокімнатну квартиру № 2 на вул.Кастелівка, 1 у м.Львові, що на праві власності належить відповідачеві, шляхом продажу вказаного предмету іпотеки позивачем шляхом укладення від імені ОСОБА_2 договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, а також наданням позивачеві всіх повноважень, які необхідні для здійснення продажу. Цим же рішенням ухвалено виселити ОСОБА_2 з квартири № 2 на вул.Кастелівка, 1 у м.Львові зі зняттям його з реєстраційного обліку у відділі у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб УМВС України у м. Львові. Стягнуто з відповідача на користь позивача судові витрати по справі у розмірі 1 700 грн. судового збору, 30 грн. витрат за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи та 8,50 грн., а всього разом 1 738 грн. 50 коп.

Дане рішення оскаржив відповідач ОСОБА_2

Апелянт просить рішення суду скасувати і направити справу на новий розгляд, покликаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та на порушення норм процесуального права.

Стверджує, що він „своїх зобовязань за договором не порушує, оскільки не відмовляється „сплатити всі кредитні кошти за прострочення щомісячних платежів та нараховані відсотки за прострочення щомісячних платежів.

Також стверджує, що прострочення платежів відбулось не з його вини, а з вини держави, яка не виконує норм Конституції України, якими гарантовано право громадянина на житло, право на достатній життєвий рівень та право на працю.

Вважає, що суд незаконно повернув йому його зустрічний позов до банку, а розгляд справи за позовом до нього судом відбувався упереджено.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення апелянта на підтримання доводів апеляційної скарги та заперечення цих доводів зі сторони представника ЗАТ „Комерційний банк „ПриватБанк, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

В основу обґрунтування своїх позовних вимог позивачем покладено Договір іпотеки, укладений між сторонами спору 12.08.2005 року в порядку забезпечення виконання зобовязань ОСОБА_2 перед ЗАТ „Комерційний банк „ПриватБанк по кредитному договору № LVTRGK00000003 від 11.08.2005 року.

Таким чином, зобовязання сторін по вище згаданому Договору іпотеки від 12.08.2005 року є похідними від зобовязань, взятих на себе сторонами по кредитному договору від 11.08.2005 року.

Сторони спору в суді апеляційної інстанції визнали той факт, що на час поступлення даної цивільної справи до суду апеляційної інстанції заборгованість відповідача перед позивачем по поточних платежах, за відсотками, з комісії, пені та ін. становить менше трьох тисяч доларів США.

В ході апеляційного провадження у справі ОСОБА_2 сплатив ЗАТ „Комерційний банк „ПриватБанк в рахунок вище згаданої заборгованості 4 000 доларів США (даний факт представник банку визнав) і, таким чином, відповідач повністю погасив свою поточну заборгованість перед позивачем по всіх платежах, які передбачені кредитним договором № LVTRGK00000003 від 11.08.2005 року (а.с. 136-137).

На думку колегії суддів, вище згадана обставина не може бути залишеною без належної оцінки при прийнятті рішення судом апеляційної інстанції в ході апеляційного провадження у справі.

Враховуючи те, що станом на день прийняття рішення по справі судом апеляційної інстанції відповідач повністю погасив свою поточну заборгованість перед позивачем по всіх платежах, які передбачені кредитним договором; те, що предметом іпотеки є квартира, яка (в свою чергу) є єдиним місцем проживання відповідача у м. Львові (а.с. 37), його право на житло, яке закріплене у ст.47 Конституції України, колегія суддів вважає, що обставини по справі змінилися і відпали правові підстави для звернення стягнення на предмет іпотеки, а відтак приходить до висновку про те, що оскаржуване рішення, яким звернуто стягнення на предмет іпотеки, підлягає скасуванню з ухваленням нового про відмову позивачеві у задоволенні його позовної вимоги.

Керуючись ст.ст. 303, 307 ч.1 п.2, 309 ч.1 п.3, 314 ч.2, 316, 319 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Франківського районного суду м. Львова від 03 червня 2009 року скасувати і ухвалити нове, яким відмовити ЗАТ „Комерційний банк „ПриватБанк у задоволенні його позову до ОСОБА_2.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскарженим у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двох місяців з дня набрання рішенням законної сили.

Головуючий:

Судді: