ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОСОБА_1 ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 2-751/10/0408
Провадження № б/н
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"29" квітня 2010 р.

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу у складі: головуючого -судді Валуєвої В.Г.

при секретарі Севанян М.Б.

за участю позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

представника третьої особи : ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кривого Рогу цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 ( третя особа - відділ опіки та піклування Дзержинського райвиконкому) про усунення перешкод у вихованні дитини та встановлення порядку спілкування з дитиною,-

встановив:

02 грудня 2009 року позивач звернувся до суду із вищезазначеним позовом. В обґрунтування позовних вимог, посилається на те, що 04 березня 2005 року він уклав шлюб з ОСОБА_3, який зареєстрований у Саксаганському відділі реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції.

В травні місяці 2009 р. шлюбні відносини між сторонами фактично припинились.

21 серпня 2009 р. рішенням Центрально - Міського районного суду м. Кривого Рогу шлюб між сторонами розірвано. Розірвання шлюбу було зареєстровано 18.11.2009 р. в Центрально-Міському відділі реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції.

Від спільного шлюбу мають сина - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце проживання якого, після фактичного припинення шлюбних відносин, було змінено відповідачем без його погодження.

Після фактичного припинення шлюбних відносин та зміни місця проживання його сина, відповідач почала чинити перешкоди у вихованні та спілкуванні з сином. Відповідач, під будь-яким приводами взагалі не допускала і по цей час не допускає його бачитись з сином. З метою захисту своїх батьківських прав, в серпні місяці 2009 р. він звернувся до органу опіки та піклування Дзержинської районної у місті ради з заявою про визначення йому часу спілкування з сином. Однак рішенням виконкому Дзержинської районної у місті ради від 19.08.2009 р. № 296 йому відмовлено у визначенні часу спілкування з сином та рекомендовано вирішувати вказане питання у судовому порядку.

Із-за перешкод зі сторони відповідача він, як рідний батько, фактично позбавлений можливості на побачення та спілкування зі своїм сином.

Згідно акту обстеження його житлово-побутових умов від 30.07.2009 р. складеного органом опіки та піклування Центрально-Міської у місті ради, він має всі необхідні умови для спілкування зі своїм сином.

Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Згідно ч.ч. 2, 3 ст. 157 Сімейного кодексу України, той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 159 Сімейного кодексу України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні..., другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод, таким чином, позивач просить суд - зобов'язати ОСОБА_3 не чинити йому перешкод у спілкуванні та вихованні сина ОСОБА_5, в також визначити йому наступний порядок спілкуванням сином ОСОБА_6:

- два рази на тиждень у будні дні за його вибором з 09 години 00 хвилин до 09 години 00 хвилин наступного дня, з самостійним обранням ним місця спілкування;

- один раз на тиждень (субота чи неділя) за його вибором з 09 години до 00 хвилин до І 09 години 00 хвилин наступного дня, з самостійним обранням ним місця спілкування;

- у святкові дні (Різдво Христове, ОСОБА_7, Трійця) з 09 години 00 хвилин до О) години 00 хвилин наступного дня, з самостійним обранням ним місця спілкування;

- дозволити три рази на рік брати сина ОСОБА_6 для спільного відпочинку на 31 календарний день.

Позивач ОСОБА_2 підтримав позовні вимоги повністю, надавши суду аналогічні пояснення щодо обставин, викладених у позові.

Відповідач ОСОБА_3 у судовому засіданні позовні вимоги не визнала та пояснила, що вона не заперечує проти спілкування позивача з дитиною, але вваж, що в інтересах дитини час його спілкування з позивачем повинен підпорядковуватися здоровому глузду. Такий частий розпорядок спілкування дитини з позивачем тількиш шкоду дитині. Дитина знаходиться в тому віці, що потребує постійного ДОГЛЯДУ матері. Вона дуже занепокоєна станом здоров'я дитини і не безпідставно. їх сумісна дитина являється малолітнім, йому всього 5 років і тому він потребує постійної догляду саме матері, а не батька і бабусі, матери позивача, які не знають порад лікаря що саме потрібно дитині в той чи інший час. Дитина рідко хворіє, але потреба материнського догляду, потребує занять для розвитку і організованості для його вік Ходить на гуртки розвитку здоров'я і інтелекту. І для цього потрібна постійна присутність і допомога матері, а не батька. Позивач не розуміє цього, а точніше не хоче цього розуміти по причині своїх власних амбіцій, тим самим зашкоджує рідній дитині. Дитина дуже активна, іноді занадто агресивна, ледаща, досі не розвинуті навики самообслуговування,через те, що він є малолітньою дитинок потрібний постійний догляд і допомога саме матері. Часто буває так, що після спілкування з позивачем стан здоров'я дитини погіршується. Він стає агресивним, капризним, не слухняним. Позивач під час зустрічей не правильно виховує дитину, балує його, виконує всі його капризи, настроює проти неї і її рідних, про любов дитини до них, і дитина потім про все це розповідає їй. Внаслідок і цього завдає шкоди психічному і фізичному здоров'ю дитини. Після спілкування з батьком дитина повертається до неї в'яла, в нервовому стані, говорить непристойні образливі слова, не хоче розмовляти і спілкуватися з рідними і з нею, стає замкнутим і образливим. І внаслідок таких змін у настрої дитини вона не може часто заспокоїти сина і порозумітися з ним. Позивач негативно впливає на дитину неодноразово спілкувався з дитиною в грубій і агресивний формі, потім задобрює його іграшками і походами в ігрові зали, заклади харчування такого типу як Макдональдз та інше. Позивач бере без її відома дитину до своїх друзів, спілкуються в неповажливий формі і зловживають дуже непристойною мовою самим ще навмисно навчають дитину всього цього, вважаючи що він хлопчик , повинен мати свою думку таким чином виховують в ньому характер справжнього чоловіка.

Постійно вчить його битися, вважає що він хлопчик і повинен вміти за себе постояти, таким чином дитина ображає у садку і в громадських місцях інших дітей, тим самим в дитині розвивається агресія. Позивач в своїх позовних вимогах керується тільки власними бажаннями і своїми вимогами, не враховуючи стан здоров'я і психіку дитини. Позивач посилаючись до ст. 141 Сімейного кодексу України, про те що мати і батько мають рівні права на спілкування та виховання дитини, потребує частішого спілкування з сином. Але цією ж статтею передбачено рівні обов'язки батьків. Але позивач сплачує лише 400 грн. аліментів, які навіть не складають прожиткового мінімуму за доглядом за дитиною. Окрім цих аліментів, він несе на дитину витрати, пов'язані тільки з його інтересами, таких як покупка іграшок, які лише постійно просить дитина і постійне відвідування дитячих ігрових залів і місць харчування. Тим самим переманює дитину до себе, добре розуміючи, що всі обов'язки за доглядом і розвитком дитини лежать на ній і цих 400 грн. не вистачає для необхідного та того і щоб вона, як мати теж змогла забезпечити його відпочинок з такими розвагами. Тому вона вважає, що так як більша частина обов'язків, догляду і розвитку лежать на ній тому й підстав для вимоги рівних прав зі сторони позивача не може бути.

Позивач просить суд зобов'язати її не чинити йому перешкод у спілкуванні та вихованні сина , але це неправда, вона дозволяє йому спілкуватися з сином , хоч це і впливає на дитину негативно.

Вона вважає, що такі вимоги позивача не можливо задовольнити, враховуючи всі вище наведені заперечення, керуючись інтересами їх малолітньої дитини. Такі часті побачення позивача з сином не можливі ще з таких причин, що дитина повинна мати постійне місце проживання, постійний режим для догляду і розвитку дитини в такому віці.

Представник органу опіки і піклування виконкому Дзержинської районної у місті ради ОСОБА_4 підтримала заперечення.

Заслухавши пояснення сторін по справі, представника органу опіки і піклування Дзержинської районної у місті ради, з»ясувавши обставини справи та надані докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається із змісту ч.2 ст.141 СК України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов»язків щодо дитини.

Судом встановлено, що у шлюбі, який зареєстрований Саксаганським відділом РАЦС м. Кривого Рогу, актовий запис № 107( а.с. 6) народився син- Агарян ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, (а.с.7). Після розірвання шлюбу у 2009 році (а.с.8) дитина залишилась проживати з матір»ю -відповідачем по справі, оскільки між батьками дитини не було досягнуто згоди щодо її виховання, рішенням органу опіки та піклування виконавчого комітету Дзержинської районної у місті Ради за № 296 від 19.08.2009 року ( а.с. 9) батькові дитини - позивачу по справі - ОСОБА_2 було відмовлено у визначенні часу спілкування з малолітнім сином та запропоновано з цим питанням звернутись до суду.

На підставі ст.159 СК України суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування, з урахуванням віку, стану здоров'я дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 159 СК України, якщо той із батьків з ким проживає дитина чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо у спілкуванні та у вихованні дитини, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду.

Враховуючи вищезазначене суд вважає, що позов ОСОБА_2 підлягає частковому задоволенню, а саме необхідно встановити ОСОБА_2 часи спілкування з сином два рази на тиждень після відвідування дитячого садку з 16 години до 20 години у дні, коли дитина не відвідує заняття у гуртках розвитку та здоров»я з обов»язковим попередженням матері дитини про місце спілкування з дитиною;

- один раз на тиждень у вихідний день ( субота або неділя- за домовленістю батьків дитини) з 10 години до 16 години з обов»язковим попередженням матері дитини про місце спілкування з дитиною;

- у світкові дні за домовленістю батьків дитини у який день свята з 12 години до 16 години з обов»язковим попередженням матері дитини про місце спілкування з дитиною;

В частині визначення терміну спільного відпочинку на 31 календарний день три рази на рік з малолітнім сином ОСОБА_6 з позивачем по справі відмовити частково, Я оскільки дитина є малолітньою та потребує материнської опіки та встановити наступне; один раз на рік влітку на відпочинок на тиждень ( сім календарних днів) з обов»язковим попередженням матері дитини про місце відпочинку з дитиною.

Зобовязати ОСОБА_9 не чинити перешкод ОСОБА_2 у спілкуванні з сином.

Керуючись ст. ст.З, 10, 11,60,212-218,294, ЦПК України, та ст.ст. 150,157,158,159 СК України суд,

ВИРШИВ :

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 ( третя особа - відділ опіки та піклування Дзержинського райіиконкому) про усунення перешкод у вихованні дитини та встановлення порядку спілкування з дитиною - | задовольнити частково.

Встановити ОСОБА_2 часи спілкування з його малолітнім І сином ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2

- два рази на тиждень після відвідування дитячого садку з 16 години до 20 годинну | дні, коли дитина не відвідує заняття у гуртках розвитку та здоров»я з обов»язковим попередженням матері дитини про місце спілкування з дитиною;

- один раз на тиждень у вихідний день ( субота або неділя- за домовленістю батьків дитини) з 10 години до 16 години з обов»язковим попередженням матері дитини про місце спілкування з дитиною;

- у світкові дні за домовленістю батьків дитини у який день свята з 12 години ; години з обов»язковим попередженням матері дитини про місце спілкування з дитиною;

- один раз на рік влітку на відпочинок на тиждень ( сім календарних днів з обов»язковим попередженням матері дитини про місце відпочинку з дитиною.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу шляхом подання до с заяви про апеляційне оскарження рішення протягом десяти днів з дня оголошення, та протягом 20 днів після подання вказаної заяви - апеляційної скарг: рішення. Рішення суду набирає законної сили, якщо протягом 10 днів з дня оголошення до суду не надійде заява про апеляційне оскарження.

Суддя: В. Г. Валуєва