Справа №22-ц-440/10 Суддя-доповідач - Ільченко
УХВАЛА

18 березня 2010 року м.Суми

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого - СмирновоїТ.В.

суддів - Ільченко О.Ю.,ВедмедьН.І.

з участю секретаря судового засідання - Пархоменко А.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на ухвалу Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 15 січня 2010 року

про відмову у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Кролевецького районного суду Сумської області, судді Школи Миколи Григоровича про відшкодування майнової та моральної шкоди,

встановила:

Ухвалою Конотопського міськрайонного суду від 15 січня 2010 року відмовлено у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Кролевецького районного суду, судді Школи М.Г. про відшкодування майнової та моральної шкоди.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить зазначену ухвалу суду скасувати і постановити нову ухвалу. При цьому зазначає, що він звернувся з позовом на підставі ст.55 Конституції України та ст.З ЦПК України.

Дослідивши доводи скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що скарга задоволенню не підлягає, виходячи з таких підстав.

Згідно з ч.5 ст.1176 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі внаслідок постановления судом незаконного рішення в цивільній справі, відшкодовується державою в повному обсязі в разі встановлення в діях судді (суддів), які вплинули на постановления незаконного рішення, складу злочину за обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 заявив позов до судді та суду, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що шкоди йому завдано ухваленням незаконної постанови, яка була скасована ухвалою Верховного Суду України. Отже, оскаржувані позивачем дії суду (судді) не є управлінськими, а процесуальними, вчиненими при виконанні ним своїх обов'язків по здійсненню правосуддя, і тому їх законність може

перевірятися лише судом вищої інстанції в порядку, передбаченому процесуальним законом.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те. що відповідачем у справі за про відшкодування шкоди, завданої незаконним рішенням суду, може бути лише держава.

Що ж стосується рішень суду чи судді, то відповідно до ст.129 Конституції України для їх оскарження передбачено інший порядок.

Зважаючи на викладене, суд обґрунтовано відмовив у відкритгі провадження справі за позовом ОСОБА_1 на підставі п.1 ч.2 ст.122 ЦПК України у зв'язку з тим, що його заява не підлягає розгляду в суді у порядку цивільного судочинства.

Отже, ухвала суду від 15 січня 2010 року постановлена з дотриманням норм процесуального права і підстав для її скасування не вбачається.

У зв'язку з наведеним ухвалу суду необхідно залишити без зміни, а апеляційну скаргу - відхилити.

Керуючись ст.ст. 303, 307 ч.2 п.1, 312 ч.І п.1, 313 ЦПК України, колегія суддів.

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити, а ухвалу1 Конотопського міськрайонного суду від 15 січня 2010 року в даній справі залиішп без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і протягом двох місяців може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України.

Головуючий -

Судді -