Апеляційний суд Черкаської області
Справа № 22ц-2820/2010 Головуючий по 1 інстанції
Категорія 57 ОСОБА_1
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2010 р. Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду

Черкаської області в складі:

головуючого Храпко В.Д.,

судців Міщенка С.В, ОСОБА_3,

при секретарі Петренко С.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси, апеляційну скаргу

управління Пенсійного фонду України в Монастирищенському районі на постанову

Монастирищенського районного суду від 17 листопада 2009 року по справі за позовом

ОСОБА_4 до управління Пенсійного фонду України в

Монастирищенському районі про визнання дій відповідача протиправними та зобов'язання провести перерахунок пенсії ,

встановила:

ОСОБА_4 С А. 16.09.2009р. звернувся до суду з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в Монастирищенському районі про визнання дій протиправними та зобов'язання провести перерахунок раніше призначеної йому державної та додаткової пенсій як громадянину, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи, виходячи з розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Підставою для позову позивач вважає відмову відповідача в перерахунку розміру пенсії у відповідності до ст. ст.50 та 54 Закону України № 796-ХІІ та те, що він є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, категорія 1, та інвалідом третьої групи по захворюванню, пов'язаному з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС та відповідно до ст. ст. 50, 54 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (далі по тексту - Закон України № 796-ХІІ), отримує державну та додаткову пенсії, розмір яких не відповідає розміру, встановленому ст.ст.50, 54 Закону України № 796-Х11. Позивач звертався до Управління Пенсійного фонду України у Монастирищенському районі із заявою, в якій просив провести перерахунок призначеної державної пенсії та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, але позитивної відповіді не отримав. Тому просив визнати дії відповідача по відмові в перерахунку пенсії по інвалідності, виходячи з розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність , - неправомірними та зобов'язати зробити перерахунок йому пенсії за 2006-2009 роки , як інваліду третьої групи по захворюванням, пов'язаним з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС і виплачувати ці виплати в подальшому , посилаючись на те, що відповідач не нараховує та не виплачує йому відповідний розмір пенсії, передбачений Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» .

Постановою Монастирищенського районного суду Черкаської області від 17 листопада 2009 року позов ОСОБА_4 задоволено частково.

Визнано неправомірною відмову управління Пенсійного фонду України в Монастирищенському районі Черкаської області ОСОБА_4 у перерахунку пенсії по інвалідності та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка виплачується йому у відповідності зі статтями 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", виходячи з розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність за період з 20.01.2009 року по 17.11.2009 року.

Зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Монастирищенському районі Черкаської області провести перерахунок та виплатити ОСОБА_4 за період з 20.01.2009 року по 17.11.2009 року державну пенсію по інвалідності в розмірі шести мінімальних пенсій за віком, виходячи з розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, який встановлений законами України про Державний бюджет України на відповідні роки, при цьому врахувати виплати, які проведені позивачеві за вказаний період.

Зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Монастирищенському районі Черкаської області провести перерахунок та виплатити ОСОБА_4 за період з 20.01.2009 року по 17.11.2009 року щомісячну додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, в розмірі 50 процентів мінімальної пенсії за віком, виходячи з розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, який встановлений законами України про Державний бюджет України на відповідні роки, при цьому врахувати виплати, які проведені позивачеві за вказаний період.

У решті позовних вимог ОСОБА_4 - відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятою постановою суду про часткове задоволення позову, управління Пенсійного фонду України в Монастирищенському районі, у встановлені строки подало заяву про апеляційне оскарження та апеляційну скаргу в якій просить вищевказану постанову суду скасувати та постановити нове рішення про відмову у задоволенні зазначеного позову, оскільки позивачу не було в повній мірі здійснено доплати як дитині війни у зв'язку з відсутністю коштів та механізму фінансування і виплати даного підвищення до пенсії, а також з підстав пропущення позивачем строків звернення до адміністративного суду .

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга на постанову не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 має статус особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії, учасника ліквідації аварії на ЧАЕС, з 20.01.2009р. є інвалідом III групи захворювання, пов'язаного з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС, перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Монастирищенському районі Черкаської області. Статтею 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визначено підстави та умови призначення державних пенсій особам, віднесеним до категорії І, та у зв'язку із втратою годувальника. Згідно ч. 4 ст. 54 цього ж Закону в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими по третій групі шести мінімальних пенсій за віком.

Відповідно до ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» особам, віднесеним до 1 категорії, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю у відповідних розмірах, зокрема, інвалідам III групи - 50 % мінімальної пенсії за віком. Пунктом 28 розділу II Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» в зазначені вище ст.ст. 50, 54 Закону були внесені зміни, які за рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року №10-рп/2008 (справа щодо предмета та змісту закону про Державний бюджет України) визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними).

Згідно з положеннями частини четвертої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту - суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Отже, за конституційними нормами, виходячи з пріоритетності законів над незаконними актами, при визначенні розміру пенсій позивачеві , застосуванню підлягають стаття 50 та частина четверта статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

А посилання апелянта на те, що порядок обчислення додаткової пенсії особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи визначається Кабінетом Міністрів України- є безпідставними , оскільки надання законодавцем такого права Кабінету Міністрів України не означає, що останній, встановлюючи такий порядок, може допустити звуження змісту та обсягу прав позивача, встановлених цим же Законом. Тобто, Кабінет Міністрів України повинен був встановити зазначений порядок, не порушуючи положень цього Закону, в тому числі й інших законів, якими встановлено розміри мінімальної пенсії за віком.

Зі змісту ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» випливає, що під час визначення розміру пенсій за основу їх нарахування береться мінімальна пенсія за віком. Згідно чинного законодавства розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими частиною першою статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», іншого нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір,- немає. Враховуючи зазначене, судом не приймаються до уваги посилання апелянта на те, що положення частини третьої статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», з якої випливає, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом першим частини першої цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом, оскільки наявність такої норми за відсутності іншого мінімального розміру пенсії за віком не є підставою для відмови в реалізації позивачем конституційної гарантії та права на отримання щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, та пенсії як інваліду III групи, захворювання якого пов'язано з Чорнобильською катастрофою, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, як це встановлено ст. 50 та 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». А отже суд вірно встановив, що права позивача були порушені діями управління Пенсійного фонду України в Монастирищенському районі по неповній виплаті йому належної пенсії як інваліду - чорнобильцю з часу призначення йому пенсії по інвалідності. Посилання ж відповідача на необхідність відмови в задоволенні позову у зв'язку з пропущенням позивачем річного строку звернення до адміністративного суду є безпідставним, оскільки суд, вирішуючи спір , задовольнив вимоги ОСОБА_4 з 20.01.2009р., тобто у межах річного строку з дня звернення позивача з адміністративним позовом у суд.

Згідно ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін , якщо визнає , що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів,-

ухвалила:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Монастирищенському районі - відхилити.

Постанову Монастирищенського районного суду від 17 листопада 2009 року -залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з дня проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду України на протязі 2-х місяців.

Головуючий /підпис/

Судді /підписі/