Справа № 22ц-1464/10р. Головуюча у І-й інстанції Волоско І.Р.
Категорія справи 51 Доповідач в апеляційній інстанції - ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2010 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого судді Петрички П.Ф.,

суддів Зверхановської Л.Д. і ОСОБА_1,

при секретарі Гуняк О.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Сихівського районного суду м. Львова від 09 лютого 2010 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Оскаржуваним рішенням ОСОБА_2 відмовлено у задоволенні його позову до ТзОВ „Рілля України, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 і ОСОБА_6, третя особа прокуратура Львівської області, „про визнання актів, наказів про звільнення, правил внутрішнього трудового розпорядку, записів внесених у трудову книжку не дійсними у звязку з порушенням чинного законодавства, визнання листів такими, що не відповідають дійсності, і зазначення даних актів службовим підробленням, про відшкодування шкоди.

Дане рішення оскаржив позивач ОСОБА_2

Апелянт просить рішення суду скасувати і ухвалити нове „по суті позовних вимог, покликаючись на неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, та на порушення норм процесуального права і на неправильне застосування норм матеріального права.

Вважає, що судом не було дано оцінки тому, що всі акти та документи, що ним оспорюються, були надані ТзОВ „Ріля України, як відповідачем по іншій справі - № 2-1922/08 Сихівського районного суду м. Львова, в кінці судового процесу, що не дало йому можливості ознайомитись із зазначеними документами, дослідити їх, подати свої заперечення щодо приєднання їх до матеріалів згаданої справи в якості доказів та спростувати їх.

Вважає, що судом не враховано того, що він „оскаржує не тільки події і факти, які стверджують перелічені акти, а незаконність їх складання.

Вважає, що його позовні вимоги про визнання „актів індивідуальної дії ТзОВ „Ріля України (всього 12 актів, Правил ..., Посадових інструкцій ..., наказів (в т.ч. і про його звільнення з роботи), листів) судом першої інстанції не розглянуто.

Стверджує, що оскаржувані ним вище згадані документи не досліджувались судом на предмет їх законності при розгляді попередньої справи, № 2-1922/08 Сихівського районного суду м. Львова, а відтак висновки суду щодо цього в оскаржуваному рішенні вважає невірними.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Згідно зі ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Захист цивільних чи трудових прав це передбачені певною нормою закону способи охорони цих прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Відтак, власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Спосіб захисту порушеного права визначається спеціальним законом, який регламентує конкретні цивільні правовідносини.

В той же час, позивач, звертаючись до суду з цілим рядом позовних вимог та посилаючись при цьому на „Конституцію України, ЦПК України, ЦК України, КЗпП України, не посилається на будь-які конкретні норми згаданих законодавчих актів.

Рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 18.11.2008 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 18.05.2009 року, ОСОБА_2 було відмовлено у задоволенні його позовної вимоги про поновлення на роботі у ТзОВ „Рілля України (а.с. 71-78).

Як вбачається з матеріалів справи і, зокрема, змісту позовних вимог, позивач оспорює цілий ряд документів, які регламентують внутрішню діяльність ТзОВ „Рілля України, та документів, які передували його звільненню, а також сам наказ про його звільнення, однак всім цим документам судами першої і апеляційної інстанцій вже була дана оцінка при ухвалені вище згаданих судових рішень по попередній цивільній справі про поновлення ОСОБА_2 на роботі.

А відтак (з урахуванням також того, що позивач вже більше двох років не перебуває у трудових відносинах з відповідачем) оспорювання позивачем цих документів не може бути визнано способом захисту позивачем своїх прав, який передбачено діючим законодавством.

Враховуючи вище наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дав належну оцінку всім обставинам по справі та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому приходить до висновку, що підстави для його скасування відсутні і апеляційну скаргу на нього, яка не спростовує висновків рішення суду, слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 303, 307 ч.1 п.1, 308, 314 ч.1 п.1, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити та залишити рішення Сихівського районного суду м. Львова від 09 лютого 2010 року без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двох місяців з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий:

Судді: