Справа № 22ц-112/10р. Головуюча у І-й інстанції Волоско І.Р.
Категорія справи 34 Доповідач в апеляційній інстанції - ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2010 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого судді Петрички П.Ф.,

суддів Зверхановської Л.Д. і ОСОБА_1,

при секретарі Балюк О.С.

та за участю адвоката ОСОБА_2, ОСОБА_3 і представника Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради на рішення Сихівського районного суду м. Львова від 25 вересня 2009 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Оскаржуваним рішенням частково задоволено позов ОСОБА_3 до Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради про відшкодування шкоди, завданої пошкодженням автомобіля позивача, та стягнуто з відповідача на користь позивача 6 267 грн. 48 коп. матеріальної шкоди, 1 000 грн. моральної шкоди та 313 грн. судових витрат.

Дане рішення оскаржила Сихівська районна адміністрація Львівської міської ради.

Апелянт просить рішення суду скасувати і ухвалити нове, яким відмовити позивачеві у задоволенні його позовних вимог, покликаючись на неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, та на порушення норм матеріального права.

Вважає, що відповідач не вчинив жодних неправомірних діянь, внаслідок яких позивачеві була б заподіяна шкода, а відтак вважає, що відсутній склад цивільного правопорушення, як підстава притягнення позивача до цивільної відповідальності.

Вважає, що пошкодження автомобіля настали не з вини відповідача, а внаслідок порушення позивачем п.п. 2.3, 12.1-12.4 ОСОБА_4 дорожнього руху України.

Звертає увагу на те, що позивач не звертався за виплатою йому страхового відшкодування до ЗАТ „Страхова компанія „АХА Україна, з яким у нього укладено договір страхування наземного транспорту; представники відповідача (в порушення вимог п.11 Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони, затверджених постановою КМ України від 30.03.1994 року № 198) не брали участі в огляді місця дорожньо-транспортної пригоди; посадові особи відповідача за порушення правил і норм утримання автомобільних доріг (ст.140 КУпАП) по факту ДТП з позивачем до адміністративної відповідальності не притягувалися.

Вважає, що позивачем не надано доказів пошкодження його автомобіля, не доведено відповідність дійсності схеми пригоди, а судом не досліджено, як саме сталась ДТП і яким чином переднє колесо автомобіля не пошкоджено, а заднє колесо пошкоджено, а також не опитано в судовому засіданні понятих.

Звертає увагу на суперечності між поясненнями позивача щодо його працевлаштування, які були відібрані інспектором БДПС ДАІ (згідно яких позивач не працює), та поясненнями позивача з цього приводу в судовому засіданні (згідно яких він має роботу).

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника апелянта на підтримання доводів апеляційної скарги та заперечення цих доводів зі сторони позивача і його представника, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Статтями 10, 60 ЦПК України встановлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; сторони мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості і що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а ст.131 ЦПК України що сторони зобовязані подати свої докази чи повідомити про них суд до або під час попереднього судового засідання у справі і що докази, подані з порушенням вище наведених вимог, не приймаються, якщо сторона не доведе, що докази подано несвоєчасно з поважних причин.

Відповідач не скористався своїм правом, передбаченим ст.128 ЦПК України, і будь-яких письмових заперечень проти позову не подав.

Як вбачається з відповіді Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради на звернення позивача, відповідач не заперечував самого факту ДТП, однак свою вину вважав не доведеною, а також вважав, що пошкодження колеса автомобіля настали внаслідок порушення позивачем ОСОБА_4 дорожнього руху України, а саме п.п. 2.3, 12.3 (а.с. 6).

Факт пошкодження колеса автомобіля, який на праві власності належить позивачу (а.с. 15, 16), в результаті його наїзду на відкритий люк стверджується довідкою ВДАІ; поясненнями позивача, які були відібраними у нього працівниками ВДАІ відразу після ДТП; схемою пригоди, складеною працівниками ВДАІ, та Актом технічного огляду продукції (про необхідність заміни колеса - а.с. 3, 4, 5, 7, 19).

Клопотання про допит в якості свідків понятих, які приймали участь в складенні схеми пригоди, представник відповідача в судовому засіданні не заявляв.

За вище наведених обставин доводи апелянта про ненадання позивачем доказів пошкодження його автомобіля, недоведеності схеми пригоди дійсності та „не опитування в судовому засіданні понятих колегія суддів вважає надуманими і такими, що не можуть прийматись до уваги.

Частиною 1 ст.1166 ЦК України встановлено, що підставою для відшкодування майнової шкоди може бути і бездіяльність особи, якщо такою бездіяльністю завдано шкоди майну фізичної або юридичної особи, а відтак доводи апеляційної скарги щодо відсутності „складу цивільного правопорушення до уваги прийматись не можуть.

Як вірно зазначається в оскаржуваному рішенні, Законом України „Про дорожній рух встановлено, що у випадку, коли дорожньо-транспортна подія сталася з причин незадовільного експлуатаційного утримання автомобільних доріг і вулиць, то компенсація витрат власникам транспортних засобів належить до компетенції власника цих автомобільних доріг і вулиць, до компетенції якого і належить організація їх ремонту та утримання.

Пошкодження автомобіля настали в результаті його наїзду на відкритий люк на автомобільній дорозі, тобто дорожньо-транспортна подія сталася з причини незадовільного експлуатаційного утримання цієї автомобільної дороги її власником відповідачем по справі.

Факт порушення позивачем ОСОБА_4 дорожнього руху України відповідачем чи будь-ким іншим не встановлений та не доведений.

З урахуванням вище наведеного, доводи апеляційної скарги стосовно того, що ДТП мала місце внаслідок порушення позивачем ОСОБА_4 дорожнього руху України, також до уваги прийматися не можуть.

Згідно довідки ЗАТ „Страхова компанія „АХА Україна від 19.11.2009 року № 04507/14, з якою у позивача укладено договір страхування наземного транспорту, позивач звертався до цієї компанії за виплатою йому страхового відшкодування, у виплаті якого йому було відмовлено, оскільки даний випадок ДТП у відповідності до умов договору страхування не класифікується, як страховий, а відтак доводи апеляційної скарги і в цій частині до уваги прийматись не можуть.

Згідно довідки, долученої до матеріалів справи в суді апеляційної інстанції, позивач на день ДТП працював артистом драми ДП „Національний академічний український драматичний театр ім. Марії Заньковецької.

За вище наведених обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дав належну оцінку всім обставинам і доказам по справі в їх сукупності та ухвалив рішення по справі з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому приходить до висновку про те, що підстави для його скасування відсутні і апеляційну скаргу на нього, яка не спростовує висновків рішення суду, слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 303, 307 ч.1 п.1, 308, 314 ч.1 п.1, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради відхилити та залишити рішення Сихівського районного суду м. Львова від 25 вересня 2009 року без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двох місяців з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий:

Судді: