Справа №22ц-1643 Головуючий у 1-й інстанції - Левик Я.А.
Категорія: 57 Доповідач в апел. інстанції - Штефаніца Ю.Г.
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 травня 2010 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого: Павлишина О.Ф.

суддів: Штефаніци Ю.Г., Мусіної Т.Г.

при секретарі: Смалюх У.З. ,

у відсутності сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційні скарги начальника управління праці та соціального захисту населення Золочівської державної адміністрації та позивачки ОСОБА_2 на постанову Золочівського районного суду Львівської області від 29 грудня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_2 до управління праці та соціального захисту населення Золочівської державної адміністрації про визнання протиправними дій відповідача та стягнення недоплаченої щомісячної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, -

в с т а н о в и л а:

20 травня 2009 року позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з адміністративним позовом до Управління правці та соціального захисту населення Золочівської державної адміністрації, у якому просила визнати неправомірними дії відповідача щодо визначення їй розміру та виплату допомоги на утримання дитини до досягнення нею трирічного віку та зобов'язати зробити перерахунок і виплатити їй недоплачену державну допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за період з липня 2007 року по березень 2009 року у розмірі прожиткового мінімуму, встановленого для дітей віком до 6 років

Постановою Золочівського районного суду Львівської області від 29 грудня 2010 року заявлений позов задоволено частково. Судом визнано протиправними дії управління праці та соціального захисту населення Золочівської районної державної адміністрації Львівської області щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_2 допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку відповідно до Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» та ухвалено зобов'язати відповідача призначити та виплатити позивачу недоплачену допомогу по догляду за дитиною з 10 липня по 31 грудня 2007 року. В задоволенні решти позову відмовлено.

Не погодившись із постановою суду, її оскаржив відповідач, управління праці та соціального захисту населення Золочівської державної адміністрації Львівської області. Покликаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, цей апелянт просить постанову суду першої інстанції скасувати, в задоволенні заявленого позову відмовити (а.с.33).

Вимоги за апеляційною скаргою обґрунтовує тим, що відповідно до ст.23 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобов'язання та платежі з бюджету можна здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення. Однак суд не зважив при прийнятті рішення на відсутність бюджетних коштів для проведення відповідних доплат. Стверджує, що нарахування і виплата позивачці допомоги по догляду за дитиною були здійснені в розмірах , встановлених Законом України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», а позовні вимоги не ґрунтуються на нормах чинного законодавства.

Позивач ОСОБА_2 в апеляційній скарзі з покликанням на конституційні норми та принципи недопустимості звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод прийняттям нових законів або внесенням змін до чинних законів, стверджує, що при вирішенні позовних вимог за період 2008 та 2009 років, суд безпідставно покликався на внесені зміни до ст.15 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» щодо порядку нарахування допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, оскільки ці положення закону, на її думку, є неконституційними, а тому підстав для відмови у задоволенні її позовних вимог не було (а.с.37-41).

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи законність і обґрунтованість оскаржуваної постанови суду в межах доводів апеляційних скарг та позовних вимог, колегія суддів приходить до переконання, що подані скарги задоволенню не підлягають з наступних мотивів.

Як вбачається з матеріалів справи та фактично визнано сторонами, позивач ОСОБА_2 є матір'ю малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та у відповідності до ст.15 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» у редакції, що була чинною на час виникнення та існування спірних правовідносин у 2007 році, мала право на отримання щомісячної допомоги у встановленому законом розмірі прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що з 10 липня по 31 грудня відповідач протиправно не здійснив нарахування та виплату ОСОБА_2 в повному обсязі такої допомоги, та дійшов вірного висновку про те, що з Управління праці та соціального захисту населення Золочівської районної державної адміністрації Львівської області слід стягнути суму цієї допомоги за вказаний період із врахуванням розміру, визначеного ст.15 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми».

Такі висновки суду першої інстанції, на думку колегії суддів, відповідають нормам матеріального права і фактичним обставинам справи.

Згідно вимог ст.ст.13, 14 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» особа, яка фактично здійснює догляд за дитиною має право на допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, яка виплачується щомісяця з дня призначення допомоги по догляду за дитиною по день досягнення дитиною вказаного віку.

Розмір державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку визначений ч.1 ст.15 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» (в редакції, яка діяла до 01.01.2008р.) і повинен відповідати розміру встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років. Допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається на кожну дитину незалежно від кількості народжених (усиновлених, взятих під опіку) дітей у сім'ї, по догляду за якими надається допомога.

Однак, пунктом 14 ст.71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» дію ч.1 ст.15 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» було зупинено на 2007 рік. При цьому ч.2 ст.56 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» було передбачено, що розмір щомісячної грошової допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, яка виплачується відповідно до Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми», що дорівнює різниці між 50 відсотками прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 90 гривень для незастрахованих осіб та не менше 23 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, для застрахованих осіб, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Проте, рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007р. дані положення ст.56 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» визнані такими, що не відповідають Конституції України.

Відповідно до ч.2 ст.152 Конституції України закони, інші нормативно-правові акти або їх положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

З наведеного слідує, що починаючи з 09.07.2007року і до 31.12.2007 року включно, розрахунок зазначеної допомоги, яка виплачувалася позивачу, повинен був проводитися у розмірі, встановленому законом для прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років.

В частині визначення розміру допомоги позивачу колегія суддів враховує, що згідно ст.62 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» прожитковий мінімум на одну особу на місяць для дітей віком до 6 років складає: з 01 квітня - 463 грн., з 01 жовтня - 470 грн.

Звідси, сума заборгованості перед позивачем за період з 09.07.2007р. до 31.12.2007р. включно повинна обраховуватися із урахуванням вищевказаних розмірів допомоги.

Оскільки функції з призначення, нарахування та виплати допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку відповідно до постанови КМ України № 32 від 16.01.2007р. «Питання виплати застрахованим особам допомоги при народженні дитини та по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку» здійснюють органи праці та соціального захисту населення за місцем проживання застрахованих осіб, відповідний обов'язок правильно покладений судом на відповідача у справі.

Покликання управління праці та соціального захисту населення Золочівської державної адміністрації на відсутність бюджетного фінансування передбачених Законом України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» соціальних виплат як на причину невиконання покладених на нього зобов'язань колегією суддів до уваги не приймаються, оскільки реалізація особою права, що пов'язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань.

Що стосується доводів ОСОБА_2 про незаконність постанови суду щодо відмови їй у задоволенні позовних вимог про визнання неправомірними дії відповідача щодо неповного нарахування та виплату їй допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку в 2008 році та по березень 2009 року, а також про зобов`язання Управління правці і соціального захисту населення Золочівської державної адміністрації здійснити відповідний перерахунок і виплатити їй таку допомогу за вказаний період не менше від прожиткового мінімуму, встановленого законом для дітей віком до 6 років, то колегія суддів знаходить їх безпідставними, виходячи з наступного.

Пунктом 23 Розділу ІІ Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» викладено в новій редакції ч.1 ст.15 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми», згідно якої допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі, що дорівнює різниці між прожитковим мінімумом, встановленим для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 130 грн.

Відповідно до п.22 Порядку призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми, затвердженого постановою КМ України № 1751 від 27.12.2001р. (із змінами, внесеними постановою КМ України № 57 від 22.02.2008р.), допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку відповідно до ст.15 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» виплачується у розмірі, що дорівнює різниці між: з 01.01.2008р. - 50 відсоткам, з 01.01.2009р. - 75 відсоткам, з 01.01.2010р. - 100 відсоткам прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сім'ї з розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше як 130 грн.

Рішенням Конституційного Суду України № 10-рп/2008 від 22.05.2008р. п.23 Розділу ІІ Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» не був визнаний неконституційним. Не були ці положення Закону визнані неконституційними і в 2009 році.

Таким чином, виплата позивачу допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у визначений нею період 2008 - 2009 років правомірно здійснювалась відповідно до вимог п.23 Розділу ІІ Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», а тому суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог в цій частині.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків оскаржуваного судового рішення, а тому підстав для скасування постанови колегія суддів не вбачає.

Керуючись п.п.1,2 Прикінцевих і перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвідомчості справ, пов'язаних із соціальними виплатами» від 18 лютого 2010 року, ст. ст. 303, 304, п. 1 ч.1 ст. 307, ст. 308, п. 1 ч. 1 ст. 314, ст.ст. 315, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційні скарги начальника управління праці та соціального захисту населення Золочівської державної адміністрації та позивачки ОСОБА_2 відхилити.

Постанову Золочівського районного суду Львівської області від 29 грудня 2010 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: Павлишин О.Ф.

Судді: Мусіна Т.Г.

Штефаніца Ю.Г.