АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22ц-2067/10* Головуючий у 1-й інстанції Щабельської І.В. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2010 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області в складі:

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою Управління праці та соціального захисту населення Диканської районної державної адміністрації Полтавської області

на постанову Диканського районного суду Полтавської області від 22 лютого 2010 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Управління праці та соціального захисту населення Диканської районної державної адміністрації Полтавської області, Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних витрат в Полтавській області Головного управління праці та соціального захисту населення Полтавської обласної державної адміністрації про визнання неправомірними відмови у здійсненні перерахунку та виплаті коштів та зобовязання вчинити дії на відновлення порушеного права.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача апеляційного суду Полтавської області, -

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Диканського районного суду Полтавської області від 22 лютого 2010 року позов ОСОБА_2 до Управління праці та соціального захисту населення Диканської районної державної адміністрації Полтавської області, Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних витрат в Полтавській області Головного управління праці та соціального захисту населення Полтавської обласної державної адміністрації про визнання неправомірними відмови у здійсненні перерахунку та виплаті коштів та зобовязання вчинити дії на відновлення порушеного права задоволено частково.

Визнано неправомірними дії Управління праці та соціального захисту населення Диканської районної державної адміністрації Полтавської області та Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних витрат в Полтавській області Головного управління праці та соціального захисту населення Полтавської обласної державної адміністрації щодо нарахування та виплати в неповному обсязі ОСОБА_2 щорічної допомоги на оздоровлення, відповідно ч.4 ст. 48 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", за 2005, 2007 та 2009 роки, та разової грошової допомоги до 5 травня за 2009 рік відповідно до ст. 13 ч 5 ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Зобовязано Управління праці та соціального захисту населення Диканської районної державної адміністрації Полтавської області та Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних витрат в Полтавській області Головного управління праці та соціального захисту населення Полтавської обласної державної адміністрації здійснити ОСОБА_2 перерахунок та виплату щорічної допомоги на оздоровлення за 2005, 2007 та 2009 роки з урахуванням проведенням проведених виплат відповідно до ч.4 ст. 48 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Зобовязано Управління праці та соціального захисту населення Диканської районної державної адміністрації Полтавської області та Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних витрат в Полтавській області Головного управління праці та соціального захисту населення Полтавської обласної державної адміністрації здійснити ОСОБА_3 перерахунок та виплату щорічної разової грошової допомоги до бтравия за 2009 рік з урахуванням проведених виплат згідно ст. 13 ч. 5 ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання про судові витрати.

В апеляційній скарзі Управління праці та соціального захисту населення Диканської райдержадміністрації Полтавської області просить скасувати постанову місцевого суду та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на прийняття оскаржуваної постанови з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Вважає, що Управління діяло в межах повноважень, передбачених чинним законодавством та в межах бюджетних асигнувань.

Відповідно ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 1 категорії та інвалідом війни 2 групи.

Судом встановлено, що відповідачем виплати щорічної допомоги на оздоровлення проводилися на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 26.07.1996 року № 836 «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (із змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2005р.№ 562).

Так, згідно ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно абз. 1 ч. 4 ст. 48 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", передбачено, що щорічна допомога на оздоровлення інвалідам 2-ї групи виплачується в розмірі пяти мінімальних заробітних плат .

Відповідно до ч.7 ст. 48 вказаного закону встановлено, що розмір мінімальної заробітної плати визначається на момент виплати.

Зі змісту законів України про встановлення розмірів мінімальної заробітної плати на 2004- 2005 роки не вбачається будь-яких обмежень щодо можливості застосування розміру мінімальної заробітної плати з метою реалізації норми ст.48 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

При вирішені спору судом першої інстанції вірно взято до уваги приорітетність законів над підзаконними нормативними актами, на підставі чого суд правильно до висновку про застосування положення ст. 48 ЗУ "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а не Постанова КМУ «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 26. 07.1996 р. № 836.

Враховуючи те, що мінімальна заробітна плата на момент виплати, а саме на червень 2005 року становила, згідно ст. 83 Закону України «Про державний бюджет України на 2005 рік», 290грн., а виплачено позивачу було 26,70 грн., недоплачена допомога на оздоровлення за 2005 рік становить (290х5)-26,7=1423,3 грн.

За вказаних обставин, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про застосування положень ст.48 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", у звязку з чим колегія суддів також погоджується із висновком суду щодо протиправності бездіяльності Управління праці та соціального захисту населення Диканської районної державної адміністрації Полтавської області щодо не проведення перерахунку позивачеві суми одноразової допомоги на оздоровлення.

Колегія суддів зазначає, що зазначені виплати щорічної допомоги на оздоровлення здійснюються щороку та мають разовий характер. Таким чином право особи на їх отримання та обовязок органів соціального захисту населення здійснити такі виплати припиняються з моменту виплати певних сум, розмір яких визначається на час їх здійснення.

При цьому, перевіряючи правомірність дії Управління праці та соціального захисту населення Диканської районної державної адміністрації Полтавської області щодо здійснення виплат щорічної грошової допомоги на оздоровлення, місцевим судом вірно застосовано законодавство, яке діяло на час їх вчинення.

Крім того, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про зобовязання відповідачів здійснити перерахунок разової допомоги до 05 травня за 2009 рік, виходячи з наступного.

Зазначені виплати до 5 травня здійснюються щороку та мають разовий характер. Таким чином право особи на їх отримання та обовязок органів соціального захисту населення здійснити такі виплати припиняються з моменту виплати певних сум, розмір яких визначається на час їх здійснення.

Як свідчать матеріали справи у 2009 році позивач отримав разову грошову допомогу в сумі 430 грн. на підставі Постанови КМУ «Про розміри разової грошової допомоги, що виплачуються в 2009 році відповідно до Законів України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту та «Про жертви нацистських переслідувань», тобто після ухвалення Конституційним Судом України рішення № 10-рп/2008 від 22.05.2008 р., яким визнано неконституційним положення п. 20 розділу 2 Закону України Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про те, що підстави для скасування рішення відсутні, а тому залишає апеляційну скаргу відповідача без задоволення, судове рішення - постанову суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 314, 315, 317 ЦПКУкраїни, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Диканської районної державної адміністрації Полтавської області - відхилити.

Постанову Диканського районного суду Полтавської області від 22 лютого 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена протягом двох місяців до Верховного Суду України шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстані