Апеляційний суд Івано-Франківської області
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2010 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого-судді Фединяка В.Д.,

суддів: Павлишиної А.Т., Матківського Р.Й.

секретаря Кіндрата В.П.

за участю представника Карпатського

національного парку ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до приватної фірми «Овен» і Яремчанської міської ради, треті особи на стороні позивача ОСОБА_3, ОСОБА_4, Карпатський національний парк, Головне управління Держкомзему в Івано-Франківській області про визнання права користування земельною ділянкою розміром 24887,43 кв.м. по вул. Гірській, урочище Хижки у с. Ямна Яремчанської міської ради та визнання недійсним договору оренди зазначеної земельної ділянки за апеляційною скаргою ОСОБА_5 інтересах ОСОБА_2 на рішення Яремчанського міського суду від 29 червня 2010 року, -

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2009 року ОСОБА_2 звернувся в суд з указаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що він є спадкоємцем родини, яка з 1939 рому мала у власності і в подальшому користувалась земельною ділянкою по вул. Гірській, урочище Хижки у с. Ямна. Незважаючи на те, що він користується зазначеною земельною ділянкою 19 травня 2006 року між Яремчанською міською радою та приватною фірмою «Овен» укладено договір оренди земельної ділянки розміром 24887,43 кв.м. по вул. Гірській, урочище Хижки у с. Ямна. Позивач вважав зазначений договір недійсним, посилаючись на те, що цей договір укладений не уповноваженою особою, з порушенням вимог закону і спірна земельна ділянка в Карпатського національного парку ні у нього в законному порядку не вилучалась.

------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------

Справа №22-ц-4384/2010р. Головуючий у 1інст. ОСОБА_6

Категорія 45 Суддя-доповідач ОСОБА_7

Рішенням Яремчанського міського суду від 29 червня 2010 року ОСОБА_2 відмовлено у задоволенні позову.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_2 ставить питання про скасування оскаржуваного рішення і задовольнити позов у справі, вказуючи на те, що вирішуючи даний спір суд неповно зясував обставини справи, тому ухвалив помилкове рішення. На думку апелянта, судом не враховано, що спірна земельна ділянка не вилучалась Карпатського національного парку для надання позивачу і нотаріально не посвідчувався договір оренди спірної земельної ділянки як передбачено ч.2 ст.290 Господарського кодексу.

У судовому засіданні представник Карпатського національного парку апеляційну скаргу не визнав і вважає доводи цієї скарги безпідставними.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку про відхилення апеляційної скарги з таких підстав.

Відмовляючи ОСОБА_2 у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не подав суду доказів про право власності чи право користування спірною земельною ділянкою як передбачено Земельним кодексом України. Тому при укладенні 19 травня 2006 року між Яремчанською міською радою та приватною фірмою «Овен» договору оренди земельної ділянки розміром 24887,43 кв.м. по вул. Гірській, урочище Хижки у с. Яремче не було порушено право позивача як землекористувача.

Висновок суду відповідає вимогам закону і матеріалам справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування, або державних органів приватизації, або центрального органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом.

За змістом статей 125, 126 ЗК право власності на земельну ділянку виникає після одержання її власником документа, що посвідчує право власності, та його державної реєстрації. Документом, що посвідчує право власності на земельну ділянку, є державний акт про право власності на земельну ділянку.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 не подав суду доказів як передбачено 125,126 ЗК України про право власності чи користування спірною земельною ділянкою.

З цього приводу суд обгрунтовано не прийняв до уваги поданий позивачем лісорубний квиток у підтвердження позову, оскільки цей квиток не стверджує право позивача на користування спірною землею як передбачено земельним законодавством.

Відповідно до ст. 13 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 20 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі підлягає державній реєстрації і на підставі ч. 1 ст. 210, ч. 3 ст. 640 ЦК України, ч. 2 ст. 125 ЗК України та ст. 18 Закону України "Про оренду землі" є укладеним з моменту такої реєстрації.

Порядок державної реєстрації договорів оренди землі затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 1998 року N 2073, а відповідно до Указу Президента України від 17 лютого 2003 року "Про заходи щодо створення єдиної системи державної реєстрації земельних ділянок, нерухомого майна та прав на них у складі у складі державного земельного кадастру", який в силу ст. 106 Конституції України є обов'язковим до виконання на території України, на Державний комітет України по земельним ресурсам покладено обов'язок щодо здійснення у складі державного земельного кадастру реєстрації земельних ділянок, нерухомого майна та прав на них, договорів оренди земельних ділянок.

Також судом установлено, що договір оренди земельної ділянки розміром 24887,43 кв.м. по вул. Гірській, урочище Хижки у м. Яремча укладений 19 травня 2006 року між Яремчанською міською радою та приватною фірмою «Овен» з дотриманням вимог закону, зареєстрований у Яремчанському міському відділі Івано-Франківської регіональної філії Центру ДЗК 26 жовтня 2007 року і не порушує право позивача на землю.

У звязку з цим, суд відхиляє доводи позивача про те, що цей договір не зареєстрований у встановленому законом порядку, так як такі доводи є голослівними і не підлягають задоволенню щодо визнання недійсним договору оренди спірної землі.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції прийшов до правильного висновку відмовивши ОСОБА_2 у задоволенні позову, оскільки ним не доведено у судовому засіданні про порушення його права на спірну земельну ділянку.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду викладених в оскаржуваному рішенні, тому не можуть бути підставою для скасування по суті правильного рішення суду лише з одних формальних міркувань.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає оскаржуване рішення суду по суті правильним і таким, що ухвалене з дотриманням норм матеріального і процесуального права. Підстав для скасування цього рішення, за доводами апеляційної скарги не встановлено.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 307,308,313-315,317 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_2 відхилити. Рішення Яремчанського міського суду від 29 червня 2010 року в даній справі залишити без зміни.

Ухвала набирає чинності з моменту проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів безпосередньо до Верховного Суду України з часу набрання законної сили.

ОСОБА_8 ОСОБА_7

Судді: А.Т. Павлишина

ОСОБА_9