У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 березня 2010 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

Головуючого судді: Богонюка М.Я.,

Суддів: Приколоти Т.І., Федоришина А.В.

При секретарі: Макойда Н.З.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Личаківського районного суду м. Львова від 05 листопада 2009 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваним рішенням відмовлено в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третьої особи Четвертої Львівської державної нотаріальної контори про визнання недійсним договору дарування квартири.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити її позовні вимоги.

Апелянт вважає, що рішення суду ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права при неповно з'ясованих обставинах, що мають значення для справи. Стверджує, що судом не було враховано її скрутне матеріальне становище, важкий стан здоров'я, а також те, що укладаючи договір дарування не розуміла наслідків правочину. Даний договір було укладено на невигідних для неї умовах, а тому підлягає скасуванню.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення апелянта та його представника на підтримання скарги, представника відповідача, який заперечив скаргу, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така задоволенню не підлягає.

Як роз'яснив .в п. Постанови "Про судову практику в справах про визнання угод недійсними" № 3 від 28.04.1978 року із змінами внесеними згідно з Постановами Пленуму Верховного Суду України №13 від 25.12.1992 року, №15 від 25.05.1998 року Пленум Верхового Суду України, угода може бути визнана недійсною лише з підстав і з наслідками, передбаченими законом.

У відповідності до ч. 1 ст. 57 ЦК УРСР (редакції 1963 року) угода укладена внаслідок обману, насильства, погрози, зловмисної угоди представника однієї сторони з другою стороною, а також угода, яку громадянин змушений був укласти на вкрай невигідних для себе умовах внаслідок збігу тяжких обставин, може бути визнана недійсною за позовом потерпілого, або за позовом державної чи громадської організації.

Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, ОСОБА_1, та її чоловік ОСОБА_3, 13 грудня 2002 року уклали договір дарування, на підставі якого, відчужили належну їм на праві власності однокімнатну квартиру, що по вул. Петрусенка, 14/1 у м. Львові ОСОБА_2, який являється сином ОСОБА_4

19 жовтня 2006 року ОСОБА_3 помер.

У вересні 2008 року ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2 про визнання недійсним договору дарування від 17.12.2002 року, з підстав укладення нею такого під впливом тяжких обставин на край невигідних для неї умовах.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції вірно виходив з того, що позивачем не доведено того, що на час укладення спірного договору вона знаходилась в скрутних обставинах в і договір укладала на надто невигідних умовах.

Позивач проживала і продовжує проживати в спірній квартирі. Жодних спорів щодо користування квартирою не виникало і не виникає.

Так судом встановлено, що у позивачки було вільне волевиявлення при укладенні договору і вона бажала настання наслідків передбачених договором. Про це свідчить і той факт, що протягом шести років вона не піднімала питання про оспорення даного договору. І лише після смерті чоловіка звернулась в суд з даним позовом.

Судом вірно встановлені фактичні обставини справи, правильно застосований матеріальний закон та дотримана процедура розгляду передбачена ЦПК України.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

А тому, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 303, 307 ч. 1 п. 1, 308, 314 ч. 1 п. 1, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Личаківського районного суду м. Львова від 05 листопада 2009 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Верховного суду України протягом двох місяців з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий:

Судді: