Апеляційний суд Житомирської області
РІШЕННЯ

Іменем України

> '

15 червня 2010 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Житомирської області

в складі: головуючої судді Косигіної Л.М.

суддів: ЖигановськоїО.С., ОСОБА_1.

при секретарі Порохня М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ТОВ Зелений вал" про стягнення збитків, відшкодування моральної шкоди за апеляційною скаргою ТОВ Зелений вал

на рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від ЗО квітня 2010 року, -

встановила:

У листопаді 2009 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом, в якому просила стягнути з відповідача заподіяні їй збитки в сумі 13869 грн. 20 коп. та 10000 грн. на відшкодування моральної шкоди.

В обґрунтування позову посилається на те, що вона є власницею земельної ділянки площею 2,1857 га, розташованої на території Швайківської сільської ради, що підтверджується Державним актом серії ЯД № 157403 від 26.11.2008 року. 07.04.2009 року встановлені в натурі межі вказаної ділянки, за що сплачено 600 грн. Весною 2009 року вона засіяла земельну ділянку ячменем, для чого закупила посівний матеріал в кількості 1,5 тонни на суму 3900 грн. /2600 грн. за тону/, замовила транспортні послуги на суму 720 грн. Однак, відповідач зібрав з її ділянки врожай, чим заподіяв збитки на суму 1449 грн. 20 коп., що підтверджується розрахунками Державної інспекції з контролю за використанням та охороною земель у Житомирській області.

Крім того, відповідно до ст. 156 ЗК України та ст. 1166 ЦК України вона має право на відшкодування вартості неодержаної сільгосппродукції в сумі 7920 грн. /45 ц. з гектара/. Також, позивачка просила стягнути з відповідача 600 грн. за повторне встановлення межових знаків, які були знищені працівниками ТОВ Зелений вал".

Рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від ЗО квітня 2010 року позов задоволено частково. Стягнуто з ТОВ Зелений вал на користь ОСОБА_2 10375 грн. 20 коп. заподіяних збитків, 2000 грн. на відшкодування моральної шкоди, 103 грн. 75 коп. судового збору, 120 грн. витрат за ІТЗ. В задоволенні решти вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ТОВ Зелений вал", посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить судове рішення скасувати, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні вимог ОСОБА_2

Розглянувши справу в межах, визначених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 21.03.2008 року між ОСОБА_2 та ТОВ Зелений вал" укладено договір оренди земельної частки /паю/ площею 2,06 га, який належить позивачці на підставі сертифікату серії ЖТ № 0095033 від 26.05.1997 року /а.с. 45, 46, 47/. Договір укладено строком на 364 дні. За вказаний період ОСОБА_2 отримала орендну плату в сумі 557 грн. 25 коп., що підтверджується даними, які містяться в платіжній відомості № 94 за грудень 2008 року /а.с. 50-59Y

26.11.2008року позивачка отримала Державний акт серії ЯД № 157403 на право власності на земельну ділянку площею 2,1857 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Швайківської сільської ради /а.с. 9, 10/.

07.04.2009року встановлені в натурі /на місцевості/ межі вказаної земельної ділянки, за що позивачкою сплачено 600 грн. Чотири межових знака передано на відповідальне зберігання ОСОБА_2 /а.с. 12, 13, 14/.

Оскільки вищезазначені межові знаки були знищені, 24.05.2009 року вони повторно були встановлені, за що позивачкою знову сплачено 600 грн. /а.с. 18, 19/.

Відповідно до п. 17 розділу X Перехідних положень" Земельного кодексу України сертифікати на право на земельну частку /пай/, отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при здійсненні реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки /паю/ в натурі /на місцевості/ відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку /пай/ є дійсними до виділення власникам земельних часток /паїв/ у натурі /на місцевості/ земельних ділянок та видані їм державних актів на право приватної власності на землю.

Отже, з часу отримання позивачкою Державного акта на право власності на землю, вона набула статусу власника земельної ділянки. З цього ж часу змінився предмет оренди та статус орендодавця, а тому договір оренди земельної частки /паю/ слід вважати припиненими.

Положення п. 8 розділу X Перехідних положень Земельного кодексу України та розділу IX Перехідних положень" Закону України "Про оренду землі щодо переукладання договору оренди земельної частки /паю/ не можуть бути примусом для власника земельної ділянки і передбачають право, а не обовязок на переукладення договору оренди.

За таких обставин, слід визнати обгрунтованим і законним висновок суду першої інстанції про те, що земельна ділянка ОСОБА_2 була самовільно зайнята відповідачем, оскільки договір оренди переукладено не було.

Відповідачем не було вчинено дій, передбачених п. 8 Договору оренди від 21.03.2008 року, спрямованих на продовження /або переукладення в звязку зі зміною предмету/ його дії. Та обставина, що восени 2008 року відповідач переорав земельну ділянку позивачки, не свідчить про вчинення таких дій, оскільки роботи були проведені протягом строку дії договору, та до отримання позивачкою Державного акта.

Також слід зазначити, що представник відповідача під час апеляційного розгляду пояснив, що ОСОБА_2 не погодилась отримати нараховану їй орендну плату за період з 21 березня по серпень 2009 року /з дня закінчення строку дії договору до дня збору врожаю/, оскільки не була згодна продовжити строк дії Договору оренди.

Факт самовільного зайняття земельної ділянки ОСОБА_2 підтверджується також і змістом Акта обстеження земельної ділянки № 04911 від 15.07.2009 року, складеного Державною інспекцією з контролю за використанням та охороною земель у Житомирській області /а.с. 15/. Зі змісту Акта вбачається, що Товариство самовільно зайняло земельну ділянку площею 2,1857 га, що належить ОСОБА_2

Даний акт, або дії Державної інспекції з контролю за використанням та охороною земель у Житомирській області відповідачем не оскаржено.

Та обставина, що Інспекцією не був складений адміністративний протокол відносно керівництва ТОВ Зелений вал не свідчить про те, що дії Товариства носили правомірний характер. Вказана обставина не впливає на правильність вирішення спору.

Разом з тим, визначаючи розмір заподіяних збитків та моральної шкоди, суд першої інстанції не врахував наступне.

Відповідно до ст. 157 ЗК України відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам здійснюють органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, громадяни та юридичні особи, які використовують земельні ділянки, а також органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, громадяни та юридичні особи,' діяльність яких обмежує права власників і землекористувачів або погіршує якість земель, розташованих у зоні їх впливу, в тому числі внаслідок хімічного і радіоактивного забруднення території, засмічення промисловими, побутовими та іншими відходами і стічними водами. Порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі і землекористувачам встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п. 14 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16.04.2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», розміри збитків, заподіяних власникам землі та землекористувачам вилученням (викупом) або тимчасовим зайняттям земельних ділянок у встановленому порядку, визначаються комісіями, створеними Київською та Севастопольською міськими, районними державними адміністраціями, виконавчими комітетами міських (міст обласного значення) рад відповідно до Порядку визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, затвердженого постановою КМ України від 19.04.1993 року № 284. У такому ж порядку визначаються збитки, заподіяні обмеженням прав власників землі та землекористувачів, погіршенням якості земель або приведенням їх у непридатний для використання за цільовим призначенням стан унаслідок негативного впливу, спричиненого діяльністю підприємств, установ, організацій та громадян.

Відповідно до вищезазначеного Порядку, заподіяна власнику шкода відшкодовується у повному обсязі. Відшкодуванню також підлягає і неодержаний дохід, який міг би одержати власник земельної ділянки.

Крім того, постановою КМ України № 963 від 25.07.2007 року затверджено Методику визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу. Відповідно до цієї Методики, розрахунок розміру шкоди проводиться інспекціями Мінприроди або Державною інспекцією з контролю за використанням та охороною земель Держкомзему та її територіальними підрозділами, а розміру шкоди, заподіяної юридичним та фізичним особам, - територіальними підрозділами Державної інспекції з контролю за використанням та охороною земель Держкомзему на підставі матеріалів обстежень земельних ділянок.

При цьому, розмір шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки визначається для всіх категорій земель /крім земель житлової та громадської забудови/ за формулою: Шс = Пс х Нп х Кф х Кі (1),

де Шс - розмір шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття

земельної ділянки, гривень;

Пс - площа самовільно зайнятої земельної ділянки, гектарів;

Нп - середньорічний дохід, який можна отримати від використання земель за цільовим призначенням, визначений у додатку 1, з урахуванням переліків, наведених у додатках 2 і 3;

Кф - коефіцієнт функціонального використання земель, визначений у додатку 4;

Кі - коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель, який дорівнює добутку коефіцієнтів індексації нормативної грошової оцінки земель за 2007 та наступні роки, що визначаються відповідно до Порядку проведення індексації грошової оцінки земель, затвердженого постановою КМ України від 12.05.2000 р. N 783.

З матеріалів справи вбачається, що вартість заподіяних ОСОБА_2 збитків була обчислена Державною інспекцією з контролю за використанням і охороною земель у Житомирській області 07.08.2009 року і складає 1449 грн. 20 коп. /а.с. 17, 16/.

За таких обставин, у суду першої інстанції не було підстав для додаткового визначення та стягнення неотриманого доходу в сумі 4376 грн., оскільки такі збитки вже були розраховані Державною інспекцією з контролю за використанням і охороною земель у Житомирській області відповідно до вищезазначеної Методики.

Під час апеляційного розгляду представник позивачки пояснив, що витрати в сумі 720 грн. були понесені ОСОБА_2 у зв'язку із оплатою транспортних послуг за оранку двох рівноцінних по площі земельних ділянок - №319 /що належить позивачці/ та №320 /що належала її матері/. Закуплений посівний матеріал в кількості 1,5 тонни на суму 3900 грн. також був витрачений для засіву згаданих двох ділянок. Відповідачі вказані обставини не заперечують.

З огляду на дані факти, стягнуті за рішенням суду збитки у вищезазначеній частині підлягають зменшенню вдвічі, оскільки позивачка має право на відшкодування збитків, спричинених порушенням безпосередньо її права власності на земельну ділянку № 319.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції підлягає зміні в частині визначення розміру заподіяних ОСОБА_2 збитків. На її користь підлягає стягненню 4359 грн. 20 коп., з яких:

1449 грн. 20 коп. неотриманого доходу /а.с. 1 7, 16/;

360 грн?за транспортні послуги /а.с. 121 /;

1950 грн. - вартість придбаного зерна ячменю, який був засіяний позивачкою /а.с. 122/ ;

600 грн. за повторне встановлення межових знаків, знищених працівниками ТОВ "Зелений вал" /а.с. 18, 19/, що підтверджується показами допитаних в суді першої інстанції свідків.

З врахуванням вищевикладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що неправомірними діями ТОВ "Зелений вал" позивачці спричинена моральна шкода, однак вважає, що її розмір завищено.

Виходячи з норм ст. 1167 ЦК України, розяснень, викладених у п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року Про судову практику в справах про відшкодування моральної /немайнової/ шкоди" та з врахуванням обсягу, характеру і тривалістю завданих ОСОБА_2 моральних страждань, колегія суддів зменшує розмір відшкодування моральної шкоди до 1000 грн.

У зв'язку зі зміною рішення суду в частині визначення розміру заподіяних збитків, підлягає зміні і розмір судового збору, що підлягає відшкодуванню на користь ОСОБА_2 /ст. 88 ЦПК України/. Керуючись ст. ст. 209, 218, 303, 307, 309, 313, 316, 317, 319, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів, -

вирішила:

Апеляційну скаргу ТОВ "Зелений вал задовольнити частково.

Рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від ЗО квітня 2010 року змінити.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю Зелений вал" на користь ОСОБА_2 4359 грн. 20 коп. заподіяних збитків, 1000 , грн. на відшкодування моральної шкоди, 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи та 59 грн. 50 коп. судового збору.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання ним законної сили.

Головуюча

Судді