Гусятинський районний суд Тернопільської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 січня 2010 року смт. Гусятин

Гусятинський районний суд Тернопільської області

в складі : головуючого суду ОСОБА_1

при секретарі Федорів О.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Гусятин справу за

позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3,

ОСОБА_4, третя особа на стороні відповідача, що не

заявляє самостійних вимог на предмет спору орган опіки і піклування Гусятинської

районної державної адміністрації про визнання осіб такими, що втратили право на

користування житлом,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що 11

листопада 2008 року він розірвав шлюб з відповідачем ОСОБА_3 Фактично

вони перестали проживати з липня 2008 року. Колишня дружина забрала речі з

квартири АДРЕСА_1 і пішла жити до своїх батьків в с. Трибухівці

Гусятинського району разом з сином. На даний час вона вже більше року у вказаній

квартирі не проживає, хоча там зареєстрована з сином. Зазначена квартира належить

позивачу на праві особистої приватної власності на підставі договору дарування від

28.01.2002 року і реєстрація за цією адресою його колишньої дружини порушує його

права і є фіктивною на даний час, оскільки відповідач з сином там фактично не

проживає. Вважає, що вони втратили право користуватися зазначеним житлом.

В судовому засіданні позивач, представник позивача адвокат ОСОБА_5

підтримали позовні вимоги. Позивач, зокрема, додатково пояснив, що колишня

дружина разом із сином не проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1 з

червня 2008 року. Коли закінчився навчальний рік, вона зібрала свої речі та речі сина і

перевезла їх в село Трибухівці до своїх батьків. Там вона і проживала. Замки в квартирі

він поміняв в жовтні 2008 року після поділу майна. На даний час у вказаній квартирі

проживає позивач з теперішньою дружиною та її донькою і там вони зареєстровані.

Додатково зазначив,- що при розлученні спору про місце проживання дитини не

було. Реєстрація сина його прав не порушує. Він не заперечує щодо прописки сина в

його квартирі, а відносно колишньої дружини - наполягає на визнанні її такою, що

втратила право на житло.

Відповідач не визнала позовних вимог, подавши заперечення на позов,

посилаючись на те, що вона з сином проживала в квартирі за адресою: смт. Гусятин,

вул. Тернопільська, 14/29 до грудня 2008 року. Саме в цей час позивач, незважаючи на

те, що в неї і в його сина відсутнє інше житло для проживання, змінив замки на вхідних

дверях квартири, тим самим перешкоджаючи їм проживати надалі. В квартирі

залишились речі сина: одяг, іграшки та ін. На сьогоднішній день вони змушені наймати

житло.

В судовому засіданні відповідач пояснила, що вона не має іншого житла у

власності. В зазначеній квартирі не проживає з серпня 2008 року, у звязку з тим. .ж

позивач поміняв замки. Додатково зазначила, що свої речі та речі сина вона вивезг.і

квартири, коли почались літні канікули і вони з сином проживали в батьків в І

Трибухівці. Коли в вересні вони повернулися, то замок на вхідних дверях »

замінений. У звязку з цим з вересня по березень вони проживали в селі Трибухівці.

Додатково зазначила, що з заявами в міліцію та в суд з приводу перешкс:я

користування житлом та вселенні вона не зверталася. З квітня 2009 року по теперіш 1

час проживає в орендованій квартирі за адресою: вул. Суходільська, 20/8. ДогсвИ

оренди продовжено ще на шість місяців.

Вислухавши пояснення сторін, представника позивача, перевіривши матерів»

справи, суд прийшов до наступного.

Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно договору дарування від 28 січня 2002 року, посвідченого приватний

нотаріусом Гусятинського районного нотаріального округу Юзвою 1.3. ОСОБА_3:

ОСОБА_6 є власником квартири № 29 в будинку № 14 по в

Тернопільська в смт. Гусятин Гусятинського району.

Як вбачається з пояснень сторін, підтверджується матеріалами справи ОСОБА_3

ОСОБА_7 з сином ОСОБА_4 зареєстровані і

вказаною адресою 9 січня 2003 року. В червні, відповідач забравши з квартири свої ре

та речі сина переїхала з сином в село Трибухівці Гусятинського району в житлов;

будинок № 11 по вул. Молодіжна, 1/3 частки якого належить їй на праві приватн

власності згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно № 12 від 17 люто

2003 року. З квітня 2009 року і по теперішній час відповідачі проживають в квартирі X

8, будинок № 2а по вул. Суходільська в смт. Гусятині Гусятинського району на підете

договору оренди від 01 квітня 2009 року.

Як вбачається із змісту рішення Гусятинського районного суду Тернопільсь:-

області від 21 жовтня 2008 року шлюб між сторонами по справі ОСОБА_3

ОСОБА_2 розірвано.

Згідно ухвали Гусятинського районного суду Тернопільської області від 2

вересня 2008 року позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_3

ОСОБА_6, треті особи ОСОБА_8, ОСОБА_9

Павлівна про поділ майна залишено без розгляду у звязку з повторною неявкою

судове засідання без поважних причин позивача.

В даний час в спірній квартирі за адресою: смт. Гусятин, вул. Тернопільсьг

14/29, крім позивача та відповідачів зареєстровані дружина позивача ОСОБА_3:-

ОСОБА_10 та її неповнолітня донька ОСОБА_11, щ

підтверджується записами в домовій книзі.

Судом встановлено, що відповідачі ОСОБА_3

неповнолітній ОСОБА_4 не проживають в квартирі № 29 :

вулиці Тернопільська, 14 з червня 2008 року.

Факт не проживання відповідачів в зазначеній квартирі з червня 2008 року г

даний час підтверджується актами обстеження від 05 березня 2009 року, від 03 квіт

2009 року, від 11 травня 2009 року, від 2 червня 2009 року, складеними комісією пг

Гусятинській селищній раді та показаннями свідків.

Так, свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснив, що його колиши >

невістка з онуком не проживає в зазначеній квартирі з травня 2008 року. Він проживш-

в квартирі сина з жовтня 2008 року по квітень 2009 року. Замок на вхідних дверях

квартири син змінив після розлучення. Речей колишньої невістки в квартирі позива--:.

немає, вселитися вони не намагалися.

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні дала аналогічні покази.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_13 пояснив, що в::-

часто буває в гостях у позивача і колишня дружина ОСОБА_2 - ОСОБА_3Я

не проживає в зазначеній квартирі.

Таким чином, судом встановлено, що відповідачка з неповнолітнім сином

добровільно пішла з квартири, до теперішнього часу не намагалася вселитися в спірну

квартиру, не приходила, не користувалася нею, в органи міліції та в суд з приводу

вселення не зверталася, повністю припинила виконувати обов'язки, які випливають з

договору найму.

Посилання відповідача на те, що позивач в вересні змінив замок на вхідних

дверях квартири, тим самим перешкоджаючи їй та синові користуватися нею

спростовується показаннями сторін, свідків, матеріалами справи.

Згідно ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з

ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сім'ї

власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена

сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між

ним і власником житла або законом.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що відповідач

ОСОБА_3 відсутня за місцем своєї реєстрації з червня 2008 року,

не проживає понад один рік в квартирі позивача, судом не встановлено пцважність

причини її відсутності чи наявність домовленості між нею і власником житла щодо

порядку користування квартирою і залишаючись зареєстрованою у спірній квартирі,

перешкоджає позивачу здійсненню його законних прав, а томі її слід визнати такою, що

втратила право користування квартирою № 29, що знаходиться за адресою: вул.

Тернопільська, 14, смт. Гусятин Гусятинського району Тернопільської області.

Встановлені судом обставини повністю підтверджуються дослідженими в

судовому засіданні доказами.

Щодо позовних вимог про визнання неповнолітнього ОСОБА_4

Володимировича таким, що втратив право на користування житлом суд приходить до

наступного.

Відповідно до статті 33 Конституції України кожному, хто на законних

підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний

вибір місця проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до статті 29 Цивільного кодексу України місцем проживання

фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків

або одного з них, з ким вона проживає. Фізична особа може мати кілька місць

проживання.

Відповідно до статей 8, 18 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або

особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для

всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Держава забезпечує право

дитини на проживання в таких санітарно-гігієнічних та побутових умовах, що не

завдають шкоди її фізичному та розумовому розвитку. Діти - члени сім'ї наймача або

власника жилого приміщення мають право користуватися займаним приміщенням

нарівні з власником або наймачем.

Згідно статей 9, 47, 50 Житлового кодексу Української РСР ніхто не може бути

виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування

жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Житлові

права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в

суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав

державних і громадських організацій.

Норма жилої площі в Українській РСР встановлюється в розмірі 13,65

квадратного метру на одну особу.

Жиле приміщення, що надається громадянам для проживання, має бути

благоустроєним стосовно до умов даного населеного пункту, відповідати встановленим

санітарним і технічних вимогам. При наданні жилих приміщень не допускається

З

заселення однієї кімнати особами різної статі, старшими за дев'ять років, кги

подружжя.

Згідно Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір міс_ І

проживання в Україні» реєстрація - це внесення відомостей до паспортного докуме:- :Л

про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи ці

внесення цих, даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціальЛ

уповноваженого центрального органу виконавчої влади'з питань реєстрації; реєстрадЛ

місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть б; її

умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами і

міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Як вбачається із пояснень відповідача ОСОБА_3, не заперечується другої

стороною, підтверджується матеріалами справи неповнолітній ОСОБА_4 відвідує школу

смт. Гусятині, в період з червня 2008 року по березень 2009 року проживав в селі

Трибухівці Гусятинського району в житловому будинку № 11 по вул. Молодіжна,

частки якого належить ОСОБА_3 на праві приватної власності, добираючись .

школи в Гусятин. Житлова площа будинку, в якому проживали відповідачі в се І

Трибухівці становить 38 кв.м., у ньому зареєстровано та проживають пятеро осіб,

квітня 2009 року і по теперішній час ОСОБА_4 з матірю проживає в квартирі № 8, будинош

№ 2а по вул. Суходільська в смт. Гусятині Гусятинського району на підставі договор

оренди від 01 квітня 2009 року, строк дії якого в 2010 році продовжено на 6 місяців.

Таким чином судом встановлено, що неповнолітній ОСОБА_4

Володимирович не набув права постійного проживання в іншому житлі.

Відповідно до статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на

захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Як вбачається з пояснень позивача реєстрація сина не порушує його прав.

Враховуючи вищевикладене та висновок органу опіки та піклування, су.:

приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_4

ОСОБА_6 в частині визнання неповнолітнього ОСОБА_4

Володимировича таким, що втратив право на користування житлом за безпідставністю

На підставі наведеного та керуючись ст. 33 Конституції України, ст. ст. 9, 47, 50.

107, 150 Житлового кодексу Української РСР, ст.15, 16, 29, 405 Цивільного кодекс\

України, ст.ст. 8, 18 Закону України «Про охорону дитинства», ст.ст.Ю, 11, 209, 212.

214-215, 217, 218 ЦПК України, ,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_2 про визнання осіб такими,

що втратили право на користування житлом задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_3 такою, що втратила право користування

квартирою № 29, що знаходиться за адресою: вул. Тернопільська, 14, смт. Гусятин

Гусятинського району Тернопільської області.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через Гусятинський

районний суд шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня проголошення рішення, заяви

про апеляційне оскарження і подання після цього протягом 20 днів апеляційної скарги,

з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч.4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя