№ 2-136/10
№ -
25 березня 2010 року Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Погребняк Т.Ю.
при секретарі Шостак О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпродзержинську цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку ПриватБанк до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки,
В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 підтримала позовні вимоги в повному обсязі, пояснила, що відповідачем порушені строки погашення кредиту, встановлені договором, з пропозиціями щодо відшкодування боргу відповідач до банку не звертався, порушення строків сплати кредиту відповідачем має тривалий термін і негативним чином впливає на фінансовий стан банку, договір іпотеки укладений з метою забезпечення виконання зобов'язань за договором кредиту, тому просить позов задовольнити в повному обсязі і звернути стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення вказаної заборгованості, покласти судові витрати на відповідача. Також представник позивача надала суду розрахунок заборгованості відповідача перед банком станом на 30.11.2009 року. У зв'язку з тим що відповідач ОСОБА_1 в судові засідання не з'являється без поважних причин, будучи про місце, час та дату розгляду справи повідомлений в установленому порядку завчасно, представник позивача просить суд розглянути справу без участі відповідача, постановивши заочне рішення.
У зв'язку з тим, що відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, про місце, час та дату розгляду справи був сповіщений належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення рекомендованого поштового відправлення (л.с. 40), про поважні причини неявки суду не інформував, суд вважає за можливе у відповідності зі ст. 224 ЦПК України, розглянути позовні вимоги за його відсутності, постановивши заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, при чому роз'яснити представнику позивача наслідки постановлення заочного рішення у відповідності зі ст. ст. 228 232 ЦПК України.
Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши докази у справі, вважає, що позовні вимоги обгрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.
Як встановлено у судовому засіданні, 20 березня 2006 року між позивачем - ПАТ КБ ПриватБанк та відповідачем у справі ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № DZHCGK00770161 (л.с. 6 7), згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 105545 грн., терміном повернення 19 березня 2011 року. Крім того, 22 березня 2006 року між ПАТ КБ ПриватБанк та ОСОБА_1 було укладено договір іпотеки (л.с. 8 9) з метою забезпечення виконання зобов'язання по вищевказаному кредитному договору, згідно умов якого банку в іпотеку було передано нерухоме майно трьохкімнатну квартиру № 36 в будинку № 50 А по вул. Черняховського в м. Дніпродзержинську, яка належить відповідачу на праві власності на підставі договору купівлі-продажу (л.с. 10).
Відповідно до ст. 1054 ЦК України по кредитному договору банк зобов`язується надати кредит позичальнику у розмірі та на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки.
Відповідно до ч.2 ст.590 ЦК України заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави (іпотеки) у разі коли зобов`язання не буде виконано у встановлений строк, якщо інше не передбачено законом або договором.
Згідно положень кредитного договору та договору про іпотеку, укладених між сторонами, іпотекодержатель (банк) має право отримати задоволення своїх вимог за рахунок предмету іпотеки переважно перед іншими кредиторами в повному обсязі, включаючи основну суму боргу, відсотки за користування кредитом, пеню та інші штрафні санкції. На теперішній час правовідносини між позивачем та відповідачем врегульовані Законом України Про іпотеку, Цивільним кодексом України.
Ст.12 Закону України Про іпотеку передбачено, що у разі порушення іпотекодавцем (відповідачем) зобов`язань, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання зобов`язань відповідачем, а у разі невиконання вимоги звернути стягнення на предмет іпотеки за рішенням суду. Відповідно до ст. 35 Закону України Про іпотеку встановлено право іпотекодержателя розпочати процедуру звернення стягнення на предмет іпотеки у разі, якщо вимога іпотекодержателя залишиться без задоволення; згідно норм зазначеного закону (ст.ст.35-39) стягнення на предмет іпотеки може бути звернуто, зокрема, за рішенням суду, при цьому іпотекодержателю надається право продати предмет іпотеки будь-якій третій особі покупцеві, а також право вимагати виселення всіх мешканців, якщо предметом іпотеки є нерухоме майно.
Ст. 7 зазначеного закону встановлено, що за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. Якщо вимога за основним зобов'язанням підлягає виконанню у грошовій формі, розмір цієї вимоги визначається на підставі
іпотечного договору або договору, що обумовлює основне зобов'язання, у чітко встановленій сумі чи шляхом надання критеріїв, які дозволяють встановити розмір цієї вимоги на конкретний час протягом строку дії основного зобов'язання.
У відповідності зі ст. 657 ЦК України договір купівлі-продажу нерухомості підлягає обов'язковій державній реєстрації та нотаріальному посвідченню; у відповідності з Інструкцією Про порядок здійснення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 03.03.2004, нотаріус при нотаріальному посвідченні договорів купівлі-продажу, в тому числі і за рішенням суду щодо надання іпотекодержателю права продажу предмету іпотеки, вимагає надання правовстановлюючих документів на об'єкт нерухомості (договір купівлі-продажу квартири відповідачем, витяг з реєстру прав власності), а також технічного паспорту.
Згідно ст.40 Закону України "Про іпотеку" звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом.
У зв'язку із задоволенням позовних вимог в повному обсязі, суд керуючись ст. 88 ЦПК України, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені у справі судові витрати: судовий збір в сумі 592 грн. 89 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи в сумі 30 грн.
Виходячи з викладеного, керуючись ст.ст. 512-519, 509, 587, 590, 1050, 1054 Цивільного кодексу України, ст. ст. 12, 33, 35, 38 39 Закону України "Про іпотеку", ст. ст. 10, 11, 60, 209, 212-215, 224 227 Цивільного процесуального кодексу України, суд
Задовольнити позовні вимоги Публічного акціонерного товариства комерційного банку ПриватБанк до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки.
Виселити ОСОБА_1 з квартири АДРЕСА_1 А у м. Дніпродзержинську, зі зняттям з реєстраційного обліку у відділі громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб УМВС України м. Дніпродзержинськ.
Судові витрати у вигляді судового збору в сумі 592 грн. 89 коп. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи в сумі 30 грн., понесені позивачем при зверненні до суду, стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк.
Заява про апеляційне оскарження рішення суду може бути подана протягом 10 днів з дня проголошення рішення суду. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана через Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська в апеляційний суд Дніпропетровської області протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Головуючий у справі ОСОБА_3