Справа № 22ц-350/10р. Головуюча у І-й інстанції Волоско І.Р.
Категорія справи 33 Доповідач в апеляційній інстанції - ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2010 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого судді Петрички П.Ф.,

суддів Зверхановської Л.Д. і ОСОБА_1,

при секретарі Балюк О.С.,

за участю позивачки ОСОБА_2 та представників Прокуратури м. Львова і Державного казначейства України,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника Державного казначейства України ОСОБА_3 та апеляційною скаргою Прокуратури м. Львова на рішення Сихівського районного суду м. Львова від 13 листопада 2009 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Оскаржуваним рішенням частково задоволено позов ОСОБА_2 до ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області, Прокуратури м.Львова, Державного казначейства України і Головного управління Державного казначейства України у Львівській області про відшкодування шкоди, завданої позивачці незаконними діями органів дізнання, попереднього слідства і прокуратури, та стягнуто з Державного казначейства України за рахунок коштів Державного бюджету України на користь позивачки на відшкодування моральної шкоди внаслідок незаконних дій органів досудового слідства і прокуратури 100 000 грн., зобовязавши Державне казначейство України списати згадану суму коштів з єдиного казначейського рахунку на користь ОСОБА_2 в решті позовних вимог відмовлено.

Дане рішення оскаржили представник Державного казначейства України ОСОБА_3 та Прокуратура м.Львова.

Представник Державного казначейства України („ДКУ) просить оскаржуване рішення скасувати і ухвалити нове, яким відмовити позивачці у задоволенні її позовних вимог у повному обсязі, покликаючись на неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, та порушення норм матеріального права.

Вважає, що у відповідності до Закону України „Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду право на відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду, дає лише встановлена незаконність дій посадових осіб вказаних органів, однак з наданих сторонами доказів не вбачається факту визнання незаконності дій посадових осіб відповідачів стосовно позивача.

Застосування відносно позивачки такого виду запобіжного заходу, як підписка про невиїзд, вважає „цілком логічним з точки зору кримінально-процесуального законодавства України.

Вважає, що позивачкою не було належним чином доведено факту завдання їй моральної шкоди та не надано до суду обгрунтованого розрахунку заявленої суми моральної шкоди, а відтак вважає, що для визначення наявності моральної шкоди та можливого розміру грошової компенсації за завдані страждання по справі мала б бути призначена комплексна психолого-психіатрична експертиза, однак позивачка висновків такої експертизи суду не надала.

Розмір відшкодування моральної шкоди, присуджений судом, вважає завищеним, оскільки мінімальний розмір такої шкоди (виходячи з розміру мінімальної заробітної плати станом на день ухвалення судом оскаржуваного рішення та часу перебування позивачки під слідством) „становить близько 71 424 грн..

Проведення стягнення коштів на відшкодування моральної шкоди у спосіб, визначений судом, вважає неможливим, оскільки Порядком виконання Державним казначейством України рішень суду щодо відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури, а також судів, затвердженим наказом ДКУ від 04.02.2008 року № 39, передбачено чіткий механізм здійснення виконання такого роду стягнень і джерело, звідки їх необхідно проводити.

Прокуратура м. Львова також просить оскаржуване рішення скасувати і ухвалити нове, яким відмовити позивачці у задоволенні її позовних вимог у повному обсязі, покликаючись на неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та порушення норм матеріального і процесуального права.

Звертає увагу на те, що ст.13 Закону України „Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду встановлено, що питання відшкодування моральної шкоди та її розмір вирішуються за заявою громадянина ухвалою суду першої інстанції, який розглядав кримінальну справу або якому вона мала бути підсудна.

Вважає, що позивачкою не доведено факту заподіяння їй моральної шкоди та не надано обґрунтованого розрахунку розміру цієї шкоди.

Також звертає увагу на те, що кримінальна справа відносно позивачки неодноразово закривалась (а постанови про її закриття неодноразово органами прокуратури скасовувались), при цьому одночасно вирішувалось і питання про скасування запобіжного заходу у вигляді підписки про невиїзд, а відтак вважає, що позивачка перебувала під слідством значно менший період часу, ніж вона стверджує у позовній заяві.

З урахуванням того, що на час розгляду справи судом (день ухвалення оскаржуваного рішення) статтею 55 Закону України „Про державний бюджет України на 2009 рік мінімальну заробітну плату було встановлено у розмірі 650 грн., вважає, що „максимальний розмір моральної шкоди, який може бути стягнутий на користь позивачки, становить 58 тис. грн..

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників Прокуратури м. Львова і Державного казначейства України на підтримання доводів поданих ними апеляційних скарг та заперечення цих доводів зі сторони позивачки, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційних скарг та вимог, заявлених у суді першої інстанції, а також оглянувши матеріали кримінальної справи по обвинуваченню ОСОБА_2 за рядом статей Кримінального кодексу України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні скарги до задоволення не підлягають, виходячи з наступного.

Кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_2 у вчиненні ряду злочинів, відповідальність за які передбачена відповідними статтями Кримінального кодексу України, було закрито у звязку з недоведеністю її участі у вчиненні цих злочинів (а.с. 21-22, 37-40).

Законом України „Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду встановлено, що у випадку закриття кримінальної справи за недоведеністю участі обвинуваченого у вчиненні злочину в цього громадянина виникає право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених цим Законом (п.2 ст.2) і що відшкодування моральної шкоди за час перебування під слідством чи судом провадиться виходячи з розміру не менше одного мінімального розміру заробітної плати за кожен місяць перебування під слідством чи судом (ст.13), а у п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 „Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди міститься розяснення про те, що у випадках, коли межі відшкодування моральної шкоди визначаються у кратному співвідношенні з мінімальним розміром заробітної плати, суд при вирішенні цього питання має виходити з такого розміру мінімальної заробітної плати, що діє на час розгляду справи.

Як вбачається зі змісту вище згаданого Закону України „Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду, сам факт закриття кримінальної справи за недоведеністю участі обвинуваченого у вчиненні злочинів свідчить про незаконність дій органів попереднього слідства і прокуратури, а перебування особи в статусі обвинуваченого про заподіяння цій особі моральної шкоди, що дає їй право на відшкодування цієї шкоди, а відтак доводи апеляційних скарг щодо „недоведеності позивачкою незаконності дій посадових осіб органів попереднього слідства і прокуратури та факту заподіяння їй цими діями моральної шкоди до уваги прийматись не можуть.

Представники апелянтів в судовому засіданні в суді апеляційної інстанції визнали, що ОСОБА_2 перебувала під слідством 85 місяців.

На час розгляду даної справи судом апеляційної інстанції мінімальна заробітна плата ст.2 Закону України „Про встановлення прожиткового мінімуму та мінімальної заробітної плати від 20.10.2009 року встановлена у розмірі 869 грн., а відтак розмір моральної шкоди, який підлягає відшкодуванню ОСОБА_2, у відповідності до норми ст.13 Закону України „Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду повинен бути не меншим від 73 865 грн.: 85 місяців незаконного перебування під слідством та судом х 869 грн.

На день порушення кримінальної справи проти позивачки та обрання їй міри запобіжного заходу у виді підписки про невиїзд (25.04.2001 року а.с. 11-12, 169-171) їй вже минуло 50-ть років і вона протягом 85 місяців (більше 7-ми років) перебувала в статусі обвинуваченої у вчиненні ряду тяжких злочинів.

З урахуванням вище наведеного, присуджене судом першої інстанції відшкодування моральної шкоди у розмірі 100 000 грн. колегія суддів вважає таким, що відповідає засадам розумності, виваженості та справедливості.

За вище наведених обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дав належну оцінку всім обставинам і доказам по справі в їх сукупності та ухвалив рішення по справі з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому приходить до висновку про те, що підстави для його скасування відсутні і апеляційну скаргу на нього, яка не спростовує висновків рішення суду, слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 303, 307 ч.1 п.1, 308, 314 ч.1 п.1, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника Державного казначейства України ОСОБА_3 та апеляційну скаргу Прокуратури м.Львова відхилити та залишити рішення Сихівського районного суду м.Львова від 13 листопада 2009 року без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двох місяців з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий:

Судді: