Справа № 2-3589/2010
Номер провадження 2-3589/2010
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14.10.2010 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області в складі: головуючого судовим засіданням - судді Жмуд Н.М., за участю секретаря судових засідань - ОСОБА_1, розглянувши у відкритому попередньому судовому засіданні в залі судових засідань Лозівського міськрайонного суду Харківської області в місті Лозова Харківської області цивільну за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, -
Позивачка звернулася до суду 27 вересня 2010 року з позовом до відповідача гро розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вона ОСОБА_3 (дошлюбне прізвище - Мартиненко) ОСОБА_4 уклала шлюб з відповідачем 21 жовтня 2006 року, який був зареєстрований відділом РАЦС по місту Лозова Лозівського міськрайонного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 395. Зазначений шлюб у сторін перший. Спільне життя не склалося у зв"язку з відсутністю взаєморозуміння, відповідач все більше уваги приділяє друзям. Всі намагання позивачки та розмови щодо збереження сім"ї закінчувались сваркою. З березня 2009 року подружжя проживає окремо, на даний час позивачка зустріла іншого чоловіка, з яким має намір створити нову сім"ю. За таких умов вважає відновлення шлюбних відносин вважає неможливим, подальше збереження шлюбу буде суперечити її інтересам. Від даного шлюбу спільних дітей з відповідачем немає, спору відносно спільно нажитого майна, також немає. Розірвати шлюб з відповідачем в органах РАГС, він відмовляється.
У судовому засіданні позивач наполягала на задоволенні своїх позовних вимог, посилаючись на те, що подальше збереження шлюбу буде суперечити її інтересам, адже вона фактично створила іншу сім»ю, а з відповідачем вони не проживають однією сім »сю з 2009 року, тому примирення між ними не можливе. Позивач також прохала суд не стягу вати на її користь з відповідача судові витрати, про що подала письмову заяву. Відповідач позов визнав та зазначив, що примирення між ними дійсно не можливе, дітей від шлюбу вони не мають і спору щодо розподілу майна також не мають, мешкають за різними адресами, подружніх стосунків не підтримують та спільного господарства не ведуть, тому сім»я фактично розпалася у 2009 році.
Згідно до ч.4 ст.174 ЦПК України визначено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для тс о законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом з»ясовано, що сторони з 21 жовтня 2006 року перебувають у шлюбі, який зареєстровано у відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Лозова Лозівського міськрайонного управління юстиції Харківської області, про що вчинено актовий запис №395, підтвердженням чого є свідоцтво про реєстрацію шлюбу. Шлюб, як у позивача так і у відповідача - перший. До шлюбне прізвище позивача - «Мартиненко», про що свідчить ксерокопія свідоцтва ппо її народження. У даному шлюбі, у сторін дітей не має.
У судовому засіданні судом достовірно встановлено, що сторони, створити міцної сім'ї за час спільного проживання не змогли, внаслідок чого шлюб фактично розпався у 2009 році; подружні стосунки припинились: спільне господарство не ведеться, мешкають сторони за різними адресами, позивач фактично перебуває у цивільному шлюбі з іншим громадянином.
Із пояснень сторін, судом було з»ясовано, що спору що до розподілу сумісно нажитого майна у шлюбі, між позивачем та відповідачем, не має.
Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється в наслідок його розірвання. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення.
Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки зберегти їх сім'ю на майбутнє неможливо, а подальше спільне життя подружжя шляхом збереження шлюбу буде суперечити інтересам одного з них.
Згідно до п. 6 ч.І ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати.
З огляду на матеріали справи, судом встановлено, що позивачем при зверненні до суду було сплачено витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи, а також сплачено (судовий збір) державне мито. Однак, як вже вище було вказано у судовому засіданні, позивачем було заявлено, про те, щоб не стягувати на її користь з відповідача, судові витрати.
Відносно даної вимоги, суд розглядає її заяву в порядку положення ст. 11 ЦПК України.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 31, 57, 60, 79, 88, 130,174, 213-215. 218, 223 ЦПК України; ст.ст.110,112 Сімейного кодексу України,-
Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, - задовольнити.
Розірвати шлюб, між ОСОБА_2 (до шлюбу - Маргиненко), ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2 і ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4, який зареєстровано 16 липня 1992 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по місті Лозова Лозівського міськрайонного управління юстиції Харківської області, про що вчинено актовий запис № 395. Після розірвання шлюбу позивачу залишити прізвище -«Мартиненко». Не стягувати на користь ОСОБА_2 з ОСОБА_3 судові витрати згідно заяви позивача.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Лозівський міськрайонний суд Харківської області шляхом подачі в 10- денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий

у судовому засіданні

Суддя: Н.М. Жмуд