РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2010 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого Богонюка М.Я.

суддів: Цяцяка Р.П., Шашкіної С.А.,

при секретарі: Панчук І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Залізничного районного суду м. Львова від 19-22 березня 2010 року, -

ВСТАНОВИЛА:

В листопаді 2007 року ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про виділ в натурі 3/8 частки в житловому будинку, що по вул. Солов»їній, 21 у м. Львові.

В обґрунтування своїх позовних вимог покликалася на те, що є власником 3/8 часток спірного будинку. Відповідачі також є співвласниками будинку, відповідно їхні частки становлять 1/2, 1/16, 1/16. А оскільки останні чинять їй перешкоди в користуванні будинком, просила виділити її частку в натурі.

Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 19-22 березня 2010 року, в задоволенні позову про реальний поділ будинковолодіння - відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати, та ухвалити нове рішення, яким задоволити її позовні вимоги.

Апелянт вважає, що рішення ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, а висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи.

Оскільки в спірному будинку можливо виділити її частку, яка належить їй на праві власності, то суд першої інстанції прийшов до хибного висновку про відмову в задоволенні її позову.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення на підтримання апеляційної скарги та заперечення такої, дослідивши матеріали справи та доводи скарги, колегія суддів вважає, що така підлягає частковому задоволенню.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом про виділ в натурі частки в житловому будинку. В подальшому вона не збільшувала і не змінювала своїх позовних вимог.

Судом була призначена будівельно-технічна експертиза, на вирішення якої поставлено питання про можливість проведення реального розподілу будинковолодіння по вул. Солов»їній, 21 у м. Львові.

І в своєму рішенні суд відмовив в задоволенні позову про реальний поділ будинковолодіння. Хоча фактично з такими позовними вимогами позивач в суд не звертався. При цьому судом не вирішено позовних вимог про виділ 3/8 частки житлового будинку по вул. Солов»їній, 21 у м. Львові, що належить на праві власності ОСОБА_1

У відповідності до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ч.І ст. 60 ЩІК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

ОСОБА_1 (ОСОБА_2) 0.11. являється власником 3/8 часток будинку №21 по вул. Солов»їній у м. Львові, з відповідною часткою господарських будівель і споруд, що відносяться до цього будинку.

Згідно висновку будівельно-технічної експертизи, від 21 серпня 2009 року, експертом на розгляд суду пропонується один можливий варіант реального виділу 3/8 ідеальної частини ОСОБА_1 (ОСОБА_2) 0.11. з будинковолодіння №21 по вул. Солов»їній у м. Львові, при цьому крім приміщень в житловому будинку, позивачці пропонується надати у власність і інші господарські споруди, а також виділити земельну ділянку для обслуговування своєї частини житлового будинку та господарських споруд, а також для здійснення прибудови до житлового будинку на цій земельній ділянці.

Земельна ділянка, на якій розташоване спірне будинковолодіння належить територіальній громаді м. Львова в особі Львівської міської ради, і така сторонам по справі в користування не передавалась. При розгляді даної справи Львівська міська рада до участі в справі не залучена.

Крім того, експертами встановлено, що виділ частки в будинку, яка належить позивачу, можливий лише із здійсненням ним прибудови. Питання про дозвіл на реконструкцію, прибудову, добудову до житлових будинків відноситься до компетенції органів місцевого самоврядування. І такі також участі у справі не брали, дозволу на здійснення прибудови до спірного будинку не давали.

При таких обставинах, колегія суддів вважає, що позов про реальний виділ 3/8 частки в будинку №21 по вул. Солов»їній у м. Львові, що належить позивачеві на праві власності, задоволенню не підлягає, оскільки позивачем не представлено належних доказів для підтвердження своїх позовних вимог.

Однак рішення суду про відмову в задоволенні позову про поділ будинковолодіння не можна вважати законним і обгрунтованим, оскільки таке винесено щодо позовних вимог, які позивачем не заявлялися, і таке підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог заявлених позивачем. Але це не перешкоджає в подальшому позивачу звертатися в суд з позовом про реальний виділ частки з будинковолодіння, чи поділ такого.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст. ст. 303, 307 ч. 1 п. 2, 309, 314 ч. 2. 316 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Залізничного районного суду м. Львова від 19-22 березня 2010 року - скасувати та ухвалити нове рішення, яким в позові ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4»яни Романівни, ОСОБА_5 про виділ в натурі 3/8 часток житлового будинку по вул. Солов»їній відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, в касаційному порядку може бути оскаржене до Верховного Суду України протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий

Судді