Апеляційний суд Чернівецької області
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2010 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Чернівецької області в складі:

Головуючого: Яремка В.В.

Суддів: Заводян К.І., Половінкіної Н.Ю.

Секретаря: Єфтеньєва О.Г.

З участю: ОСОБА_1 представника ОСОБА_2, ОСОБА_3,

ОСОБА_4, ОСОБА_5 та його представника ОСОБА_6,

ОСОБА_7 представника ОСОБА_8, представника

ТОВ "Агрофірма "Дністер" ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Дністер" до ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_8, ОСОБА_5 про усунення перешкод в користуванні орендованими земельними ділянками та зустрічним позовом ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_8, ОСОБА_5 до товариства з обмеженою відповідальністю " Агрофірма "Дністер" про визнання недійсними договорів оренди земельних ділянок, за апеляційною скаргою ОСОБА_1, який діє за довіреностями в інтересах ОСОБА_2, ОСОБА_4 та ОСОБА_3, ОСОБА_5 і ОСОБА_10, який діє за довіреністю в інтересах ОСОБА_8, на рішення Сокирянського районного суду від 12 березня 2010 року, -

в с т а н о в и л а :

У червні 2009 року товариство з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Дністер" подало позов до ОСОБА_2, ОСОБА_4

_____________________________________________________________________________________________________ Справа № 22ц - 682 / 2010 р. Головуючий у першій інстанції: ОСОБА_11

Категорія : 19/23 Доповідач: Заводян К.І.

Миколайовича, ОСОБА_3, ОСОБА_8, ОСОБА_5 про усунення перешкод в користуванні орендованими земельними ділянками.

Посилалося на те, що 23 лютого 2000року між ним та відповідачами ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_8, ОСОБА_5 було укладено договори оренди земельних часток (паю) строком три роки. Умови договору сторони виконували.

Після виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) і отримання державних актів про право власності на ділянки, відповідачам було запропоновано переукласти договори оренди строком на 20 років.

Із ОСОБА_8 такий договір було укладено 23 вересня 2003 року, із ОСОБА_5В 24 вересня 2003 року, із ОСОБА_4 25 вересня 2003 року, із ОСОБА_2 та ОСОБА_3 28 вересня 2003 року.

Оскільки договори не були оформлені як договори оренди землі, а як договори оренди частки, в центрі державного земельного кадастру при Держкомземі України вони не були зареєстровані. Хоча з часу укладення і до лютого 2009 року виконувалися.

В березні 2009 року відповідачі орендодавці земельних ділянок, використали своє право на виділення земельних часток в натурі, почали самочинно обробляти свої ділянки, перешкоджають орендарю виконувати свій обовязок за договором оренди, втручаючись у його виробничу діяльність.

Просило суд зобовязати відповідачів не чинити перешкод в користування і розпорядженні орендованими земельними ділянками.

ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_8, ОСОБА_5В подали зустрічний позов до ТОВ "Агрофірма "Дністер" про визнання недійсними договорів оренди, укладених з ТОВ "Агрофірма "Дністер" у вересні 2003 року з тих підстав, що предметом цих договорів були земельні частки (пай), а не земельні ділянки як такі. Договори не відповідають вимогам ст.15 ЗУ "Про оренду землі", в них не зазначено істотні умови договору, відсутня державна реєстрація договорів.

З жовтня 2008 року ТОВ "Агрофірма "Дністер" припинило використання ділянок, не сплачувало орендну плату.

Просили визнати договори оренди землі недійсними.

Рішенням Сокирянського районного суду від 12 березня 2010 року позов ТОВ "Агрофірма "Дністер" задоволено. ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_8, ОСОБА_5 зобовязано не чинити перешкоди ТОВ "Агрофірма "Дністер" у здійсненні прав користування і розпорядження земельними ділянками, які перебувають в оренді товариства. Вирішено питання про стягнення з відповідачів судових витрат.

Позови ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_8, ОСОБА_5 також задоволено. Визнано недійсними договори оренди часток ( паїв), укладені ними із ТОВ "Агрофірма "Дністер" у вересні 2003 року. Вирішено питання про судові витрати.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, який діє за довіреностями в інтересах ОСОБА_2, ОСОБА_4 та ОСОБА_3, та ОСОБА_5 і ОСОБА_10, який діє за довіреністю в інтересах ОСОБА_8, просять рішення суду в частині задоволення позовних вимог ТОВ "Агрофірма "Дністер" скасувати, залишивши в силі рішення суду про задоволення їх позовних вимог.

Вважають, що суд неправильно застосував норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення спору.

З часу отримання державного акта про право приватної власності на землю особа набуває статусу власника земельної ділянки. Оскільки змінюється предмет оренди та статус орендодавця, договір оренди слід вважати припиненим.

ТОВ "Агрофірма "Дністер" не вчинило необхідних дій для переукладення договорів оренди земельних ділянок відповідно до виданих державних актів про право приватної власності на землю і не має жодних правових підстав для користування земельними ділянками відповідачів.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1, який діє за довіреностями в інтересах ОСОБА_2, ОСОБА_4 та ОСОБА_3, ОСОБА_5 і ОСОБА_10, який діє за довіреністю в інтересах ОСОБА_8, підлягає задоволенню частково.

Задовольняючи основний і зустрічний позови, суд виходив з того, що в лютому 2000 року ТОВ "Агрофірма "Дністер" уклала договори оренди земельних часток (паю) із ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_8, ОСОБА_5 строком на три роки.

Відповідно ст.764 ЦК України, якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця. договір вважається поновленим на строк, який був встановлений договором. Оскільки орендодавці не предявляли письмових заперечень щодо припинення дії договорів, то вони поновлювалися відповідно на наступні 3 роки і на день звернення орендаря до суду були чинними строком до лютого 2011 року.

Тому орендодавці не вправі буди чинити орендарю перешкод у користуванні і розпорядженні земельними ділянками.

Підставою для визнання недійсними договорів оренди, укладених у вересні 2003 року за висновком суду є та обставина, що вказані договори були складені не за типовою формою договору для оренди землі, а по типовій формі договору оренди земельної частки (паю), через що не була здійснена їх державна реєстрація.

Проте погодитися з таким суперечливим висновком суду неможливо, оскільки він не ґрунтується на матеріалах справи і вимогах закону.

Відповідно до розділу ІХ Перехідні положення Закону України Про оренду землі громадяни - власники сертифікатів на право на земельну частку (пай), які на підставі сертифікатів уклали договори оренди земельної частки (паю) після виділення в натурі земельних ділянок на підставі державних актів на право власності на земельну ділянку переукладають договір відповідно до державного акта на тих самих умовах, що і раніше укладений.

Договір може бути змінений за угодою сторін або припинений у випадках, передбачених цим Законом.

Згідно з п. 2.3 Типового договору оренди земельної частки (паю), затвердженого наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 17 січня 2000 року № 5, зобов'язання сторін за договором оренди земельної частки (паю) можуть бути припинені після одержання державного акта на право приватної власності на землю і виділення земельної ділянки в натурі. При відмові орендаря розірвати цей договір із зазначених підстав та припинити користування земельною ділянкою право власності власника земельної ділянки (орендодавця) на землю підлягає захисту в законному порядку.

Цей висновок узгоджується з п. 17 розділу Х Перехідні положення Земельного кодексу України, відповідно до якого сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства.

Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі земельних ділянок та видачі їм державних актів на право приватної власності на землю.

З огляду на зазначене, з часу отримання орендодавцями державних актів на право приватної власності на землю вони набули статусу власників конкретних земельних ділянок, тобто змінився як предмет оренди, так і статус орендодавця, а сертифікати, на підставі яких укладено оспорювані договори, утратили чинність, у зв'язку з чим договори оренди земельних часток (паїв), укладені ТОВ "Агрофірма "Дністер" із ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_8, ОСОБА_5В в лютому 2000 року слід вважати припиненими.

Положення п. 8 розділу Х Перехідні положення Земельного кодексу України та розділу ІХ Перехідні положення Закону України Про оренду землі не можуть бути примусом для власника земельної ділянки і передбачають право, а не обов'язок на переукладення договору оренди, ураховуючи при цьому положення ст. 6, ч. 3 ст. 203, ст. ст. 316, 317, 319, 321, 651 ЦК України щодо свободи договору, укладення його при наявності вільного волевиявлення особи; непорушності права власності та здійснення цього права власником відповідно до закону на власний розсуд, за своєю волею, незалежно від волі інших осіб; необхідності згоди обох сторін при укладенні чи зміні договору.

За таких обставин вимога ТОВ "Агрофірма "Дністер" про усунення перешкод в користуванні і розпорядженні обєктом договору оренди, який припинений, є безпідставною і задоволенню не підлягає.

Не грунтується на законі і рішення суду про задоволення вимог ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_8, ОСОБА_5 про визнання недійсними договорів оренди, укладених із ТОВ "Агрофірма "Дністер" у вересні 2003 року, які в установленому законом порядку не були зареєстровані.

Відповідно до ч. 1 ст. 20 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі підлягає державній реєстрації і на підставі ч. 1 ст. 210, ч. 3 ст. 640 ЦК України, ч. 2 ст. 125 ЗК України та ст. 18 Закону України "Про оренду землі" є укладеним з моменту такої реєстрації.

Порядок державної реєстрації договорів оренди землі, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 1998 року № 2073, а відповідно до Указу Президента України від 17 лютого 2003 року "Про заходи щодо створення єдиної системи державної реєстрації земельних ділянок, нерухомого майна та прав на них у складі державного земельного кадастру", який в силу ст. 106 Конституції України є обовязковим до виконання на території України, на Державний комітет України із земельних ресурсів покладено обовязок щодо здійснення у складі державного земельного кадастру реєстрації земельних ділянок, нерухомого майна та прав на них, договорів оренди земельних ділянок.

Договір оренди землі між сторонами у державному підприємстві "Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України із земельних ресурсів" не зареєстрований, що ними не оспорюється.

Таким чином, не будучи зареєстрованим у встановленому законом порядку договір не є укладеним. Суд же визнав договір недійсним.

У той же час, недійсним може бути визнано лише укладений договір. У разі, якщо на виконання юридично ще не укладеного договору стороною передчасно передано майно, між сторонами виникають правовідносини внаслідок набуття, збереження майна без достатньої правової підстави (ст.ст. 1212-1215 ЦК України).

Оскільки суд, ухвалюючи рішення, допустив порушення норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, відповідно до част.3 ст. 303, п.4 част.1 ст.309 ЦПК України рішення суду першої інстанції у підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення.

На підставі ст. 18, 20 розділу ІХ Перехідні положення Закону України Про оренду землі, ч. 1 ст. 210, ч. 3 ст. 640 ЦК України, ч. 2 ст. 125 ЗК України та керуючись част.3 ст. 303, ст..307, п.4 част.1 ст.309 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, який діє за довіреностями в інтересах ОСОБА_2, ОСОБА_4 та ОСОБА_3, ОСОБА_5 і ОСОБА_10, який діє за довіреністю в інтересах ОСОБА_8, задовольнити частково.

Рішення Сокирянського районного суду від 12 березня 2010 року скасувати і ухвалити нове рішення.

В позові товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Дністер" до ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_8, ОСОБА_5 про усунення перешкод в користуванні орендованими земельними ділянками та в зустрічному позові ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_8, ОСОБА_5 до товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Дністер" про визнання недійсними договорів оренди земельних ділянок, укладених 23, 24, 25, 28 вересня 2003 року (відповідно) відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців.

Головуючий:

Судді: