Апеляційний суд Чернівецької області
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2010 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Чернівецької області у складі:

Головуючого судді Галичанського А.Д.

суддів: Кулянди М.І., Яремка В.В.

секретаря Максименко Д.

за участю: Дерев»янко Ю.В. представника позивача,

ОСОБА_1 - відповідача

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 районного центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення незаконно отриманої допомоги по безробіттю, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 районного центру зайнятості на рішення Кельменецького районного суду Чернівецької області від 31 травня 2010 року

в с т а н о в и л а :

Рішенням Кельменецького районного суду Чернівецької області від 31 травня 2010 року а позові ОСОБА_2 районного центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення незаконно отриманої допомоги по безробіттю відмовлено повністю у звязку із спливом позовної давності.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 районний центр зайнятості просить скасувати рішення Кельменецького районного суду Чернівецької області від 31 травня 2010 року та ухвалити нове рішення, яким задоволити його позовні вимоги.

Посилається на те, що рішення прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Справа 22ц-1473/10 р. Головуючий у 1-й інстанції Телешман О.В.

категорія 57 Доповідач Галичанський А.Д.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідач ОСОБА_1 з 30.01.1997 року по 03.06.2008 року був зареєстрований як фізична особа - підприємець, що підтверджується копією довідки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців від 29.04.2010 року № 226. 18.08.2005 року відповідач ОСОБА_1 звернувся до позивача ОСОБА_2 районного центру зайнятості із заявою про надання статусу безробітного з виплатою допомоги по безробіттю, в якій, крім іншого, зазначив, що не займається підприємницькою діяльністю, що підтверджується копією заяви відповідача до ОСОБА_2 районного центру зайнятості від 18.08.2005 року. Цього ж дня позивачем відповідачу було надано статус безробітного, призначено та розпочато виплату допомоги по безробіттю, що підтверджується витягами з наказів ОСОБА_2 районного центру зайнятості від 18.08.2005 року № НТ080818.

З 31.08.2005 року по 12.07.2006 року відповідачу виплачено допомогу по безробіттю в сумі 1166,90 грн.

Колегія суддів перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити з наступних підстав.

Зазначені вище обставини судом встановлені повно на підставі належних та допустимих доказів яким дана вірна юридична оцінка і до встановлених таким чином правовідносин суд вірно застосував норми матеріального права що їх регулюють крім ст. 1212 норми ЦК України яка не регулює зобовязання у звязку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави тобто цивільні правовідносини.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд не вірно почав відлік перебігу позовної давності з 12.07.2006 року - дня коли ОСОБА_1 востаннє отримала допомогу по безробіттю є помилковими та спростовуються ст. 34 Закону України „Про зайнятість населення, Порядком розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України „Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття згідно яких контроль за додержанням законодавства України про зайнятість населення здійснюється відповідними державними органами, інспекціями служби зайнятості.

Розслідування згідно із зазначеним Порядком здійснюється шляхом прове-дення перевірки достовірності даних, які є підставою для надання особі стату-су безробітного та виплати йому матеріального забезпечення, що зазначені у документах, поданих особою до державної служби зайнятості під час його реєстрації, та протягом періоду його перебування на обліку як безробітного зазначений Порядок затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 20.03.2006 року № 357 і діяв під час перебування відповідача на обліку як безробітного і зобовязував позивача проводити відповідну перевірку достовірності даних ОСОБА_1 які стали підставою для виплати йому матеріального забезпечення протягом його перебування на обліку як безробітного.

За таких обставин суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому апеляційну скаргу слід відхилити, інші доводи не дають підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст.307,308 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 районного центру зайнятості відхилити.

Рішення Кельменецького районного суду Чернівецької 31 травня 2010 року залишити без змін.

Ухвала є остаточна і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді: