Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 2-5490/2010/0818року
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2010 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м.Запоріжжя в складі: головуючого судді Макарова В.О., при секретарі Соловйової А.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину та на її утримання до досягненню дитиною трирічного віку, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, вказавши наступне:

Позивачка з 12 вересня 2008 року до теперішнього часу перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_2 Шлюб зареєстровано у Жовтневому відділі реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 313 від 12 вересня 2008 року. Від шлюбу мають сина - ОСОБА_3, 03 серпня 2009 року, який мешкає з позивачкою.

Позивач просить розірвати шлюб з відповідачем, оскільки шлюбні відносини було припинено у 2008 році по причині протилежних поглядів на життя, вважає, що подальше проживання однією сім`єю неможливо.

Позивач в судовому засіданні підтримала позов.

Відповідач не заперечує проти позову.

Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що позивач заявив позов про розірвання шлюбу у зв'язку з тим, що вона не може знайти спільної мови у питаннях утримання сім`ї, а також по іншим побутовим питанням.

Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ст. 24 СК України).

Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ч.ч. 3, 4 ст. 56 СК України).

Ураховуючи особливий характер сімейних відносин та їх об'єктивну недоступність для оточуючих, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сімї є неможливим і суперечить інтересам позивача, так як фактично шлюбні відносини між подружжям припинені.

Спір про спільне господарство відсутній.

Керуючись ст.ст. 104, 112, СК України, ст.ст. 209, 214, 215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину та на її утримання до досягненню дитиною трирічного віку задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований 12 вересня 2008 року у Жовтневому відділі реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 313.

ОСОБА_1 надалі іменується ОСОБА_1 прізвищем, яке отримала після укладання шлюбу зареєстрованого 12 вересня 2008 року у Жовтневому відділі реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 313.

Рішення суду є документом, що підтверджує факт розірвання шлюбу судом після набрання ним законної сили.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя шляхом подачі апеляційної скарги у 10-денний строк з дня проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Макаров В.О.