Куйбишевський районний суд Запорізької області
Справа № 2-188
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 вересня 2009 року смт Куйбишеве

Куйбишевський районний суд Запорізької області у складі:

Головуючого судді Горбачова Ю.М.

при секретарі Поньки Н.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного комерційного інноваційного банку «УкрСиббанк», третя особа Приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_2, відділ державної виконавчої служби Куйбишевського районного управління юстиції Запорізької області про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

В С Т А Н О В И В :

30 квітня 2010 року до Куйбишевського районного суду ОСОБА_3 звернувся з позовною заявою до Акціонерного комерційного інноваційного банку «УкрСиббанк», третя особа Приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_2, ВДВС Куйбишевського району Запорізької області про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

В позовній заяві позивач в обґрунтування своїх вимог зазначив, що 06 липня 2007 року між ним та АТ «УкрСиббанк» в особі філії відділення № 394 було укладено кредитний договір № 0, відповідно до якого банк надав йому кредитні кошти в сумі 28310,00 доларів США.

Цього ж дня з метою забезпечення виконання зобовязань ним як боржником за вказаним договором було укладено договір застави № 0/З. За вищевказаним договором він передав в заставу кредитору, тобто банку, автомобіль «PEUGEOT 407», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, 2006 року випуску, сірого кольору, обєм двигуна 1997 куб.см, кузов № НОМЕР_2 власником якого він був. Право власності на автомобіль підтверджується свідоцтвом про реєстрацію серії АРС № 025432 від 29.06.2007 року виданий ОСОБА_4 № 10 УМВС України в Запорізькій області.

10 листопада 2009 року приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_5 вчинено виконавчий напис № 2751 на договір застави № 0/З. У грудні 2009 року на підставі вищевказаного виконавчого напису нотаріуса, поштою ним було отримано постанову про відкриття виконавчого провадження.

Згідно з ч.1 ст.509 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.6 ст. 20 ЗУ «Про заставу» передбачено можливість вчинення виконавчого напису, якщо інше не встановлено законом. Але законом встановлене інше, а саме: ч.1 ст.24 ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» визначено, що звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження здійснюється на підставі рішення суду в порядку встановленим законом. Отже виходячи з вищенаведеного вказаний закон не передбачає такий позасудовий засіб звернення, як стягнення на підставі виконавчого напису. Таким чином він вважає, що були суттєво порушені норми чинного законодавства, на його думку оскаржуваний виконавчий напис нотаріуса не підлягає задоволенню. Просить суд визнати виконавчий напис вчинений 10 листопада 2009 року приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_2 який зареєстрований в реєстрі за № 2751 відповідно до якого звернено стягнення на автомобіль який належить йому як власнику «PEUGEOT 407», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, 2006 року випуску, сірого кольору, обєм двигуна 1997 куб.см, кузов № НОМЕР_2, таким, що не підлягає виконанню.

Позивач ОСОБА_3 до судового засідання не зявився надав суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, в заяві позовні вимоги підтримав у повному обсязі на тих підставах, що викладені в позовній заяві.

Представник відповідача за довіреністю ОСОБА_6Я до судового засідання не зявився надав суду заяву про розгляд справи без його участі. Також було надано письмовий відзив на позовну заяву ОСОБА_3 в якому відповідач заперечував проти позовних вимог, обґрунтовуючи це наступним. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором, між Банком та Позивачем, укладений договір застави транспортного засобу № 0/З від 06.07.2007 року.

Згідно п.п. 1.2.2. кредитного договору, ОСОБА_3 прийняв на себе зобовязання повернути кредит у повному обсязі в термін до 04 липня 2014 року в сумі 28 316,00 доларів США, відповідно до графіку погашення кредиту. В порушення умов договору, зобовязання позичальником виконувалися неналежним чином, порушений графік погашення кредиту встановлений Додатком №1 до Кредитного договору.

У звязку з цим у відповідача, як у заставодержателя, виникло право звернення стягнення на предмет застави. Відповідно до ЗУ «Про нотаріат» та Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Відповідач зазначив, що п. 5.4 договору застави сторони визначили, що «звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду або на підставі виконавчого напису нотаріусу».

Звернення стягнення на предмет застави врегульовано нормами ЗУ «Про Заставу».

Закон України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» регулює відносини звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, до яких, окрім застави, відносяться й інші обтяження. ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» має більш широкий предмет правового регулювання і є загальним по відношенню до ЗУ «Про заставу» в частині звернення стягнення на предмет застави.

Третя особа ВДВС Куйбишевського району Запорізької області в особі начальника ОСОБА_7 до судового засідання не зявився, надавши суду заяву про розгляд справи без його участі. Також зазначив, що доповнень і заперечень по справі не має рішення по справі просить прийняти на розсуд суду.

Третя особа приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_2 до судового засідання не зявився надав суду заперечення проти позову обґрунтовуючи це наступним. Чинне законодавство України передбачає однією із форм захисту порушень цивільних прав вчинення виконавчих написів нотаріусами України.

Що стосується ЗУ «Про обтяження», то жодна з норм даного законодавства не скасовує виконавчий напис як інститут та не вимагає і не забороняє такої форми захисту цивільних справ, як виконавчий напис нотаріуса.

Закон про обтяження, на який посилається позивач, насамперед визначає правовий режим регулювання обтяжень рухомого майна, до яких належить не тільки застава, а й інші види обтяжень.

Отже, звернення стягнення на заставлене майно на підставі виконавчого напису нотаріуса є абсолютно законним.

У договорі застави транспортного засобу № 0/З від 06 липня 2007 року п.1.4 зазначено, що у випадку невиконання Заставодавцем положень кредитного договору, Заставодержатель має право задовольнити свої вимоги за рахунок предмету застави у повному обсязі, в порядку зазначеному п.5 цього договору.

У звязку з тим, що гр. ОСОБА_3 належним чином не виконував умов кредитного договору, тому відповідач звернувся до нього з заявою про вчинення виконавчого напису для звернення стягнення.

У п.5.4 договору застави транспортного засобу № 0/З від 06 липня 2007 року, зазначено «Звернення стягнення на Предмет застави здійснюється за рішенням суду, чи на підставі виконавчого напису нотаріуса».

Таким чином, виконавчий напис за реєстром № 2751 від 10.11.2009 року вчинений з дотриманням усіх вимог законодавства України, а тому підлягає виконанню в повному обсязі.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали справи вважає, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вирішив відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі на підставі наступного.

06 липня 2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», в особі начальника відділення № 394 АКІБ «УкрСиббанк» ОСОБА_8 та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір № 0. Відповідно до п. 1.1 кредитного договору його предметом є надання банком позичальнику грошових коштів на умовах договору. У якості забезпечення зобовязань щодо погашення кредиту, сплати нарахованих відсотків, можливих штрафних санкцій, між АКІБ «УкрСиббанк» (відповідач) та ОСОБА_3 (позивач) було укладено договір застави транспортного засобу № 0/З від 06 липня 2007 року, в якому зазначено, що забезпечується повернення кредиту в розмірі 28 310,00 доларів США з кінцевим терміном погашення до 04 липня 2014 року, з щомісячною сплатою відсотків за користування кредитом 13 відсотків річних, додаткових відсотків в порядку передбаченому кредитним договором.

10 листопада 2009 року приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_2 вчинено виконавчий напис № 2751 на договір застави транспортного засобу від 06 липня 2007 року.

Відповідно до ст.ст. 15, 16, 18 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Суд може захистите цивільне право способом, що встановлений договором або законом. Нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст.ст. 34, 36, 87, 88 ЗУ «Про нотаріат» нотаріуси виконують виконавчі написи за умови, наявності безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується документами, передбаченими Переліком документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172 (далі за текстом - Перелік). Пунктом 1 Переліку встановлено, що для одержання виконавчого напису на нотаріально посвідчених угодах, що підтверджують сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, подається оригінал нотаріально посвідченої угоди та документи, що підтверджують безпосередність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобовязання. Відповідачем були додержані всі вище перелічені вимоги: подані нотаріусу необхідні документи, які підтверджують безспірну заборгованість боржника та право вимоги стягувача.

Відповідно до ст. 546 ЦК України виконання зобовязання може забезпечуватися заставою. Частиною 1 ст. 589 ЦК України встановлено, що заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави у разі невиконання зобовязання, забезпеченого заставою. Аналогічна норма міститься в ч.1 ст.20 ЗУ «Про заставу».

Згідно п.п.1.2.2. Кредитного договору № 0 від 06 липня 2007року, позивач прийняв на себе зобовязання повернути кредит у повному обсязі в терміни та розміри, що встановлені графіком погашення кредиту. В порушення умов договору, зобовязання ОСОБА_3О виконувалися неналежним чином, порушений графік погашення кредиту встановлений Додатком №1 до даного договору. Отже, у відповідача виникло право звернення стягнення на предмет застави.

Частиною 1 ст.590 ЦК України встановлено, що звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не передбачено договором або законом. Пунктом 5.4 договору застави сторони № 0/З від 06 липня 2007року передбачено, що «звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, чи на підставі виконавчого напису нотаріуса». Звернення стягнення на предмет застави врегульовано нормами ЗУ «Про заставу». Згідно з ч.6 ст.20 цього Закону звернення стягнення на заставлене майно може здійснюватися за рішенням суду або на підставі виконавчого напису нотаріуса.

ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», на який посилається позивач, визначає правовий режим регулювання обтяжень рухомого майна, до яких відноситься не тільки застава, а й інші види обтяжень. Відповідно до ст.4 Закону обтяження поділяються на приватні та публічні, а приватні в свою чергу, - на забезпечувальні та інші договірні.

Відповідно до ст.21 вказаного Закону до забезпечувальних обтяжень, окрім застави рухомого майна, належить також право при тримання рухомого майна, інші обтяження рухомого майна, які кваліфікуються як забезпечувальні.

На відміну від положень ЗУ «Про заставу», ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» регулює загальні умови звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, до яких, окрім застави, відносяться також і інші обтяження.

Стаття 24 ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрації обтяжень» визначає, що звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження здійснюється на підставі рішення суду та у позовному порядку. Статтею 24 зазначеного Закону визначені позасудові способи звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, але перелік способів, зазначений в статті, не є виключним. Частиною 6 ст. 20 ЗУ «Про заставу» є спеціальною нормою по відношенню до ст.24 ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» в частині звернення на предмет застави.

Отже, звернення стягнення на заставлене майно на підставі виконавчого напису нотаріуса є обґрунтованим.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 15, 18, 546, 589, 590 ЦК України, ст.ст. 34, 36, 87, 88 ЗУ «Про нотаріат», ЗУ «Про заставу», ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», ст.ст. 57, 79, 88, 208, 209, 212-215, 224, 226 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Відмовити ОСОБА_3 в задоволені позову до Акціонерного комерційного інвестиційного банку «УкрСиббанк», треті особи Приватний нотаріус Запорізького міського нотаріально округу ОСОБА_2, Відділ державної виконавчої служби Куйбишевського районного управління юстиції Запорізької області про визнання виконавчого напису № 2751 від 10 листопада 2009 року, вчиненого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_2 таким, що не підлягає виконанню.

Суддя: Ю.М. Горбачов