У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 листопада 2010 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

Головуючого судді: Богонюка М.Я.

Суддів: Приколоти Т.І., Федоришина А.В.

При секретарі: Панчуку І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 22 лютого 2010 року, -

ВСТАНОВЛЕНО:

Оскаржуваним рішенням частково задоволено позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування вартості витрат на ремонт, майнової та моральної шкоди.

Стягнуто з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 91345, 34 гривень вартості витрат на будівельні матеріали і роботи та 945, 27 гривень сплачених судових витрат.

В решті позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Апелянт вважає, що рішення суду ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права при неповно з'ясованих обставинах, що мають значення для справи. Стверджує, що судом було розглянуто справу у її відсутності. Також судом незаконно було відхилено її клопотання про призначення технічної судово будівельної експертизи для визначення кількості витрачених позивачем будівельних матеріалів при проведенні ремонтних робіт в приміщенні піцерії.

Крім того, покликається на те, що між нею та позивачем існувала домовленість про продаж спірного приміщення після того, як вона виготовить всі необхідні документи на нього, однак позивач не міг заплатити кошти за приміщення по обумовленій ціні.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення сторін на підтримання та заперечення скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така не підлягає до задоволення.

Судом та матеріалами справи встановлено, що згідно договору купівлі продажу квартири від 28.03.2003 року ОСОБА_1 придбала квартиру АДРЕСА_1.

На підставі рішення Виконавчого комітету Дрогобицької міської ради від 18.03.2004 року №69, дозволу на виконання будівельних робіт від 20.07.2007 року №79 відповідачка провела реконструкцію вказаної квартири з прибудовою під магазин піцерію та 02.04.2008 року отримала свідоцтво про право власності на це вже нежиле приміщення.

В період з вересня 2007 року по липень 2008 року за згодою відповідачки та під її контролем, на власний розсуд та за свої кошти ОСОБА_2 проводив ремонтно оздоблювальні роботи, спочатку ще квартири, а потім вже нежилого приміщення, яке належить відповідачці.

Частково задовільняючи позов про стягнення з ОСОБА_1 суму вартості витрат на будівельні матеріали і роботи, суд першої інстанції вірно виходив з того, що сторони по справі вступили у певні майнові відносини, не оформивши їх у відповідності до законодавства України, несуть спільну відповідальність за можливі негативні наслідки пов'язані із можливими спорами щодо цих відносин.

Оскільки ж позивач, який мав ліцензію на проведення будівельних робіт, а також будучи власником подібного закладу піцерії, проводив ремонтні роботи спірного приміщення зі згоди відповідача (власника) і під її контролем, за власні кошти та на свій розсуд чим поліпшив зазначене майно, і дані покращення не можуть бути відокремлені від покращеного майна, він має право на відшкодування не тільки вартості набутого нею майна (покращення її майна), а й на грошову компенсацію за виконані роботи, в результаті якої будівельні та оздоблювані матеріали були використані і було утворено фактично нове майно (відремонтоване приміщення).

Безпідставними є покликання апелянта на те, що справу було розглянуто у її відсутності, а також на те, що судом було відхилено клопотання про призначення експертизи, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 308 ЦПК України не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Щодо призначення експертизи, то судом було достовірно встановлено, що на час розгляду справи відповідач здійснила повторний ремонт спірного приміщення, що унеможливлювало встановленню дійсних затрат при первинному ремонті. Враховуючи наведене судом було відмовлено у призначенні судової будівельно технічної експертизи.

Судом вірно встановлені фактичні обставини справи, правильно застосований матеріальний закон та дотримана процедура розгляду передбачена ЦПК України.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

А тому, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 303, 307 ч. 1 п. 1, 308, 314 ч. 1 п. 1, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 22 лютого 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий:

Судді: