РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 червня 2010 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

Головуючого судді: Богонюка М.Я.

Суддів: Приколоти Т.І., Федоришина А.В.

При секретарі: Гуняк О.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Залізничного районного суду м. Львова від 12 лютого 2010 року ,-

встановила:

Оскаржуваним рішенням частково задоволено позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 міської ради, треті особи Житлово будівельний кооператив №96, ОСОБА_4 державна нотаріальна контора, залізнична районна адміністрація ОСОБА_4 міської ради, ОСОБА_1, ОСОБА_5 про визнання права власності на квартиру.

Визнано за ОСОБА_2 право власності на 5/6 частини квартири АДРЕСА_1.

Визнано за ОСОБА_2 право власності на 2/3 частини земельної ділянки площею 0,0491 га, що знаходиться в районі вул. Лисинецької у м. Львові в дачному кооперативі "Айдарет", та на 5/6 будівельних матеріалів , які були використані в процесі будівництва дачного будинку на вказаній земельній ділянці.

В решті позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено.

Частково задоволено зустрічний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 міської ради, треті особи - Житлово будівельний кооператив №96, Залізнична районна адміністрація ОСОБА_4 міської ради, ОСОБА_5, ОСОБА_4 державна нотаріальна контора, П'ята ОСОБА_4 державна нотаріальна контора про визнання права власності на частину квартири, земельної ділянки та будівельних матеріалів, які були використані в процесі будівництва дачного будинку, стягнення компенсації вартості частки у власності та встановлення факту родинних відносин.

Встановлено факт того, що померла 21.01.2004 року у м. Львові ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, була мамою померлої 10.04.2001 року у м. Львові ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2

Визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/6 частину квартири АДРЕСА_1.

Визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/3 частину земельної ділянки площею 0,0491 га, що знаходиться в районі вул. Лисинецької у м. Львові в дачному кооперативі "Айдарет", та на 1/6 частину будівельних матеріалів, які були використані в процесі будівництва дачного будинку на вказаній земельній ділянці.

В решті позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_2 в користь держави 1649 грн. судового збору.

Стягнуто з ОСОБА_1 в користь держави 1353 грн. судового збору.

Стягнуто з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 1000 грн. понесених витрат за надання правової допомоги.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати в частині відмови в задоволенні її позову, та ухвалити в цій частині нове рішення, яким стягнути з ОСОБА_2 в її користь компенсацію вартості частки в спадковому майні в розмірі 140 462 грн.

Апелянт вважає, що рішення суду незаконне та ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права при неповно з'ясованих обставинах, що мають значення для справи. Стверджує, що обмежуючи право позивачів на виділ частки зі спільного майна та виходячи при цьому з інтересів відповідачів, суд залишив поза увагою та оцінкою доводи позивачів та надані ними докази щодо неможливості спільного використання спірної квартири і не звернув увагу, що правовий режим спільної часткової власності враховує інтереси всіх її учасників і забороняє обмеження прав одних учасників за рахунок інших. Оскільки згідно висновку судової будівельно технічної експертизи майно що є у спільній частковій власності є неподільним, а тому вартість її частки в успадкованому майні підлягає стягненню з ОСОБА_2

Заслухавши суддю доповідача, пояснення на підтримання апеляційної скарги, заперечення вимог останньої, перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така підлягає до задоволення.

Судом та матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 є власником 1/6 частини квартири АДРЕСА_1, 1/3 частини земельної ділянки площею 0,0491 га, що знаходиться в районі вул. Лисинецької у м. Львові в дачному кооперативі "Айдарет", та 1/6 частини будівельних матеріалів, які були використані в процесі будівництва дачного будинку на вказаній земельній ділянці, в порядку спадкування за заповітом ОСОБА_6, яка померла 21.01.2004 року.

Рішення суду в цій частині не оскаржується.

Відмовляючи в задоволенні позову ОСОБА_1 в частині отримання нею грошової компенсації вартості її частки у спільній частковій власності, суд першої інстанції виходив з того, що стягнення з ОСОБА_2 грошової компенсації призведе до порушення його прав, оскільки він не має можливості сплатити грошову компенсацію за відсутності коштів.

Однак з таким висновком суду погодитись не можна.

Згідно ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки.

Передбачене цією нормою право співвласника на виділ частки зі спільного майна шляхом отримання грошової компенсації вартості частки в майні не може бути обмежене іншими співвласниками і такому його праву співвласника, що виділяється, кореспондується обов'язок інших співвласників сплатити грошову компенсацію частки, розмір якої визначається з дійсної вартості майна на час розгляду судом справи.

Як вбачається з матеріалів справи частка квартири, земельної ділянки та будівельних матеріалів, які були використані в процесі будівництва дачного будинку ОСОБА_1 в порівнянні з часткою ОСОБА_2 є незначною і не може бути виділена в натурі. Спільне користування вказаним майном є неможливим, а припинення права ОСОБА_1 на її частку у майні не завдасть істотної шкоди її інтересам.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку про доведеність доводів ОСОБА_1 щодо неможливості виділу у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Тому згідно з положеннями ст. 364 ЦК України позивач за зустрічним позовом має право на отримання від іншого співвласника - грошової компенсації.

Для визначення вартості спірного майна судом призначалась будівельно-технічна експертиза.

Згідно висновку експертизи №3179 від 20.10.2009 року компенсація вартості частки майна становить 140 462 грн. з яких: 76 829 грн. вартість 1/6 частини квартири АДРЕСА_2, 53 281 грн. - 1/3 частини земельної ділянки площею 0,0491 га в дачному кооперативі "Айдарет", 10 352 грн. - 1/6 частини будівельних матеріалів, які були використані в процесі будівництва дачного будинку на вказаній земельній ділянці.

Враховуючи обставини та матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про скасування рішення в частині відмови ОСОБА_1 в задоволенні позову про стягнення 140 462 грн. компенсації вартості частини спадкового майна та ухвалення в цій частині нового рішення про задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 303, 307 ч. 1 п. 2, 309 ч. 1, 314 ч. 2, 316 ЦПК України колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Залізничного районного суду м. Львова від 12 лютого 2010 року в частині відмови ОСОБА_1 в задоволенні позову до ОСОБА_2 про стягнення 140 462 гривень компенсації вартості частини спадкового майна скасувати, та в цій частині ухвалити нове рішення, яким стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 140 462 грн. компенсації вартості 1/6 частини квартири АДРЕСА_3, 1/3 частини земельної ділянки площею 0,0491 га, що знаходиться в районі вул. Лисинецької у м. Львові в дачному кооперативі "Айдарет" та 1/6 частини будівельних матеріалів, які були використані в процесі будівництва дачного будинку на вказаній земельній ділянці, припинивши право власності ОСОБА_1 на ці частки.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання рішенням законної сили.

Головуючий:

Судді: