16.11.10 ,
Апеляційний суд Херсонської області
Справа № 22ц- 7668/2010 Головуючий в 1 інстанції
Категорія 27 ОСОБА_1
Доповідач: Фурман Т.Г.
Ухвала

іменем України

2010 року листопада місяця 16 дня колегія судців судової палати в цивільних справах апеляційного суду Херсонської області в складі:

головуючого: Пузанової А.В.

судців: Фурман Т.Г., Закарян К.Г. при секретарі: Остренко О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2, діючої на підставі довіреності в інтересах ОСОБА_3, на рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 17 вересня 2010 року в справі за позовом ОСОБА_3 до кредитної спілки „Південна кредитна спілка, третя особа - приватний нотаріус Херсонського міського нотаріального округу ОСОБА_4 про визнання договору іпотеки недійсним, за зустрічним позовом кредитної спілки „ Південна кредитна спілка до ОСОБА_3, ОСОБА_5, третя особа - приватний нотаріус Херсонського міського нотаріального округу ОСОБА_4 про тлумачення змісту пунктів договору іпотеки,

встановила:

В січні 2009 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до кредитної спілки „Південна кредитна спілка, третя особа - приватний нотаріус Херсонського міського нотаріального округу ОСОБА_4 про визнання договору іпотеки житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, що розташовані на земельній ділянці площею 600,0 кв.м. за адресою м. Херсон, вул.. 5-Польова, 49 укладеного

08.06.2005року між нею та кредитною спілкою та посвідченого нотаріально - недійсним, зазначаючи, що вона виступила майновим поручителем ОСОБА_5 за кредитним договором від 08.06.2005 року про отримання останнім від спілки кредиту у розмірі 100000 грн. строком до

08.06.2007року.

Посилаючись на те, що іпотечний договір укладений по неіснуючому зобовязанню, оскільки в дійсності ОСОБА_5 08.06.2005 року отримав кредит у розмірі 130000 грн., крім того, мали місце збільшенім розміру кредитної лінії щодо позичальника, які не були внесені до іпотечного договору, та те, що п. 9 оспореного договору, за яким спілка має право вимагати від неї погашення боргу ОСОБА_5 іншим майном ніж заставлене, суперечить ст.. 11 Закону України „Про іпотеку, позивачка просила визнати договір іпотеки недійсним та поновити строк позовної давності для звернення до суду зі вказаною вище вимогою, як пропущений з поважних причин.

В вересні 2010 року кредитна спілка „ Південна кредитна спілка звернулася до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_5, третя особа - приватний нотаріус Херсонського міського нотаріального округу ОСОБА_4, про тлумачення змісту пунктів оспореного договору іпотеки.

Рішенням Суворовського районного суду м. Херсона від 17 вересня 2010 року у задоволенні як первісного, так і зустрічного позовів відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, діюча на підставі довіреності в інтересах ОСОБА_3, пославшись на І порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить рішення суду в частині відмови ОСОБА_3 у задоволенні її вимог щодо визнання договору іпотеки недійсним, скасувати та ухвалити нове яким вимоги позивачки за первісним позовом задовольнити в повному обсязі.

В письмових запереченнях на апеляційну скаргу кредитна спілка „Південна кредитна спілка доводи апелянта не визнала, рішення суду вважає законним та обґрунтованим.

Заслухавши доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду, в межах визначених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено та із матеріалів справи вбачається, що 08 червня 2005 року між кредитною спілкою „ Південна кредитна спілка та ОСОБА_5 був укладений кредитний договір № 41/ 2005, відповідно до умов якого позичальнику була відкрита відновлювальна кредитна лінія на розвиток підприємницької діяльності у розмірі 130000 грн. строком по

08.06.2007року включно ( а.с. 13- 14).

11 листопада 2005 року Додатковою угодою до кредитного договору № 41/2005 від 08.06.2005 року спілка збільшила позичальнику кредит до 380000 грн. строком по 08.06.2007 р. включно ( а.с. 15).

08.06.2005 року між кредитною спілкою „ Південна кредитна спілка та ОСОБА_3 був укладений договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу ОСОБА_4 (а.с. 16).

Вказаний договір іпотеки забезпечував вимоги іпотекодержателя на забезпечення виконання кредитного договору № 41/2005 від 08.06.2005 року, укладеного між ОСОБА_5 та кредитною спілкою 05.04.2007 р. , у розмірі 100000 грн.

Предмет іпотеки - житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, розташований на земельній ділянці площею 600,0 кв.м. за адресою : м. Херсон, вул.. 5-а Польова, 49.

Предметом даного спору є дійсність укладеного між кредитною спілкою „ Південна кредитна спілка та ОСОБА_3 договору іпотеки від 08.06.2005 року.

Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, визначені ст.. 203 ЦК України.

При цьому відповідно до ст.. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно п. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Загальні підстави визнання недійсними угод і настання відповідних наслідків встановлені ст.. 215,216 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 та 3 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною ( сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою ст. 203 цього Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Згідно ст. З Закону України "Про іпотеку" іпотекою може бути забезпечене виконання дійсного зобовязання.

Ст.7 Закону України " Про іпотеку " визначено, що за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобовязанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобовязання.

За змістом ст.. 18 Закону України " Про іпотеку " іпотечний договір укладається між одним або декількома іпотекодавцями та іпотекодержателем у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Іпотечний договір повинен містити істотні вимоги, в тому числі зміст та розмір основного зобовязання, строк і порядок його виконання.

Оскільки сторони в договорі іпотеки обумовили межі відповідальності іпотекодавця за зобовязаннями позичальника за кредитним договором, який є існуючим і у встановленому законом порядку недійсним не визнаний, а подальше збільшення розміру основного зобовязання не впливає на інтереси іпотекодавця, так як за рахунок предмета іпотеки основне зобовязання забезпечується тільки у встановленому в договорі іпотеки розмірі, та зважаючи на те, що оспорений договір укладений в письмовій формі, нотаріально посвідчений і його зміст не суперечить вимогам ст.. 18 ЗУ „Про іпотеку, колегія суддів вважає, що підстави для визнання договору іпотеки недійсним відсутні.

Крім того, договір іпотеки був укладений 08.06.2005 року, з умовами якого ОСОБА_3 була ознайомлена в день його підписання і нотаріального посвідчення, а звернулася до суду з позовом про визнання цього договору недійсним лише 23.01.2009 року, її посилання на обставини за яких вона пропустила строк звернення до суду є неповажними, а тому суд обґрунтовано відмовив у поновленні строку для звернення до суду.

Враховуючи наведене колегія суддів вважає, що суд обґрунтовано відмовив ОСОБА_3 у задоволенні її вимог.

В інший частині законність та обґрунтованість рішення суду в апеляційному порядку не переглядалося, як таке, що не оскаржувалося.

Висновки суду в оскарженій частині рішення підтверджені належними, дослідженими в судовому засіданні доказами, яким суд дав оцінку відповідно до ЦПК України та відповідають нормам матеріального права, що регулюють спірні правовідносини.

Доводи апеляційної скарги висновки суду не спростовують і не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність ухваленого в справі рішення, а тому підлягають відхиленню.

Рішення суду в оскарженій частині постановлено з дотриманням норм матеріального і процесуального права і підстав для його скасування та ухвалення нового рішення колегія суддів не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 303, 307, 308 ЦПК України, колегія судців,

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, діючої на підставі довіреності в інтересах ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 17 вересня 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий:

Судді: