Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 2-161-10
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 березня 2010р. Заводський районний суд м.Запоріжжя

В складі:

Головуючого судді Марченко Н.В.

При секретарі Фурдак В.Й.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи без самостійних вимог: Запорізька міська рада, орендне підприємство Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації, про усунення перешкод у користуванні майном та зустрічним позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Запорізької міської ради, ОСОБА_1, треті особи без самостійних вимог: Запорізька регіональна філія ДП «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах», Управління Держкомзему у м.Запоріжжя Запорізької області про визнання незаконним та скасування рішення Запорізької міської ради та визнання недійсним державного акта на право власності на земельну ділянку.

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні належним їй майном шляхом знесення паркану, який перешкоджає доступу на належну їй земельну ділянку, між будинками №8 та №10 по вул.Крайовій у м.Запоріжжі та заборону відповідачу ОСОБА_2, чинити перешкоди у користуванні належним їй майном.

У позовній заяві позивачка ОСОБА_1 вказала, що вона є власником земельної ділянки площею 0,1 га по вул.Крайовій в м.Запоріжжі, між будинками №8 та №10 на підставі рішення Запорізької міської ради №61/9 від 16.04.2009р. У позовній заяві позивачка ОСОБА_1 також вказала, що в квітні 2009р. вона приїхала на зазначену земельну ділянку та побачила, що навколо її земельної ділянки та земельної ділянки по вул.Крайова 10 встановлено бетонний паркан, в якому відсутні будь-які ворота або інший прохід до земельної ділянки, внаслідок чого вона позбавлена можливості вільного доступу до належної їй земельної ділянки. В звязку з такими обставинами позивачка ОСОБА_1 зверталась до Заводського районного відділу міліції із заявою про притягнення до відповідальності невідомих осіб, які самовільно захопили належну їй земельну ділянку шляхом встановлення паркану який перешкоджає вільному доступу до земельної ділянки. Після звернення до Заводського районного відділу міліції позивачці ОСОБА_1 стало відомо, що до будівництва паркану по вул.Крайова 10 має відношення відповідач ОСОБА_2 Позивач ОСОБА_1 зазначила, що ОСОБА_2 перешкоджаючи вільному доступу до земельної ділянки, між будинками №8 та №10 по вул.Крайовій у м.Запоріжжі, чинить перешкоди ОСОБА_1 у реалізації нею права власності на належне їй майно.

У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги з мотивів, зазначених в позовній заяві.

13.01.2010р., під час попереднього судового засідання відповідач ОСОБА_2 та ОСОБА_3 подали зустрічний позов до Запорізької міської ради, ОСОБА_1 про визнання недійсним проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_1 за адресою: м.Запоріжжя, вул.Крайова (поміж будинками №8 та №10), як такого, що не відповідає вимогам законодавства, визнання незаконним та скасування рішення Запорізької міської ради та визнання недійсним державного акта на право власності на земельну ділянку. В зустрічному позові позивачі зазначили, що 23.12.2008р. вони на підставі договору купівлі-продажу придбали у ОСОБА_4 жилий будинок, що знаходиться за адресою: м.Запоріжжя, вул.Крайова 10. Будинок був розташований на земельній ділянці фактичною площею 0,3507га. На момент придбання ділянка вже була огороджена парканом. ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зазначили, що вони є власниками будинку по вул.Крайова 10 в м.Запоріжжя та користувачами земельної ділянки на якій цей будинок знаходиться. Позивачі також зазначили, що Рішення Запорізької міської ради тридцять другої сесії пятого скликання за №61/9 16.04.2009р. порушує їх право на користування земельною ділянкою та право на набуття права власності на земельну ділянку оскільки це Рішення було прийняте з порушенням вимог земельного законодавства, по складанню проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

18.02.2010р. у судовому засіданні позивачі за зустрічним позовом подали уточнюючу позовну заяву, згідно якої було уточнене нормативне обґрунтування та обґрунтування порушень, які були допущені під час підготовки та складання проекту землеустрою, а також доповнені позовні вимоги про визнання недійсним проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки гр. ОСОБА_1 поміж будинками № 8 та № 10 у м. Запоріжжя, як такого що не відповідає вимогам законодавства.

У судовому засіданні представники ОСОБА_2 та представник ОСОБА_3 підтримали позовні вимоги своїх довірителів з мотивів, зазначених в зустрічній позовній заяві. Проти позову ОСОБА_1 зустрічні позивачі та їх представники заперечували в повному обсязі посилаючись на те що Рішення Запорізької міської ради тридцять другої сесії пятого скликання за №61/9 16.04.2009р про передачу земельної ділянки ОСОБА_1 прийняте з порушенням діючого законодавства та порушує права ОСОБА_5 та ОСОБА_6

Представник Запорізької міської ради заперечує проти задоволення зустрічного позову, оскільки вважає , що оскаржуване рішення прийняте без порушень законодавства.

Представники Запорізької регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах», Управління Держкомзему м. Запоріжжя Запорізької області просять у задоволенні зустрічного позову відмовити.

Представник ЗМБТІ просить розглянути позов на розсуд суду.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що він продав належний йому будинок за адресою м. Запоріжжя, вул.. Крайова 10 на земельній ділянці огородженої парканом ОСОБА_2 та ОСОБА_3. Межі земельної ділянки він не змінював.

Свідок ОСОБА_7 суду пояснила, що до неї додому приходили представники організації землеустрою з питання узгодження меж земельної ділянки для надання її ОСОБА_1 , ніякі обміри не проводились. Вона тільки підписала чистий бланк з своїм призвіщем.

За клопотанням позивачів за зустрічним позовом ОСОБА_2 та ОСОБА_3 суд витребував в Управлінні Держкомзему у м.Запоріжжя Запорізької області проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки по вул. Крайовій (між будинками №8 та №10) ОСОБА_1

Вислухавши пояснення сторін, їхніх представників, третіх осіб, свідків, розглянувши матеріали справи, суд встановив наступне:

23.12.2008р. ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу придбали у ОСОБА_4 жилий будинок, що знаходиться за адресою: м.Запоріжжя, вул.Крайова 10.

Відповідно до умов договору купівлі-продажу від 23.12.2008р. будинок по вул. Крайова 10 в м.Запоріжжі знаходився на земельній ділянці площею 0,1586га.

12.01.2009р. ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було написано заяву до Запорізької міської ради про передачу їм у власність земельної ділянки по вул.Крайова 10 по фактичному використанню. 29.01.2009р. Управлінням Держкомзему у м.Запоріжжя Запорізької області було видано технічне завдання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на складання технічної документації із землеустрою щодо складання документів на право власності на земельні ділянки по вул.Крайова 10 та підготовці правовстановлюючих документів.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 дійсно є власниками жилого будинку по вул. Крайова 10 в м.Запоріжжі та фактичними користувачами земельної ділянки на якій він знаходиться.

Рішенням Запорізької міської ради тридцять другої сесії пятого скликання за №61/9 16.04.2009р. (надалі Рішення), було передано у власність ОСОБА_1 земельну ділянку (кадастровий номер :02:009:0170) площею 0,1000 га (землі під одно - та двоповерховою житловою забудовою) по вул.Крайовій (поміж будинками №8 та №10) для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за рахунок земель Запорізької міської ради. Також вищезазначеним рішенням було затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки по вул. Крайовій (поміж будинками №8 та №10) та доручено Управлінню Держкомзему у місті Запоріжжя Запорізької області внести відповідні зміни до земельно - кадастрової документації. На підставі вищезазначеного рішення ОСОБА_1 отримала державний акт на право власності на земельну ділянку сер. ЯЗ№ 316682 від 30.06.2009р.

Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позовні вимоги за зустрічним позовом ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню виходячи з наступного:

Проект із землеустрою щодо відведення земельної ділянки по вул. Крайовій (між будинками №8 та №10) мав виготовлятись відповідно до ст.50 Закону України «Про землеустрій». Згідно із ст.50 Закону України «Про землеустрій» проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок складаються у разі надання, передачі, вилучення (викупу), відчуження земельних ділянок. Порядок складання проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 26 травня 2004р. №677 затверджено Порядок розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок.

Наданий суду проект відведення не відповідає вказаній постанові Кабінету Міністрів України, а саме п. 6, яким передбачено, що Проект відведення земельної ділянки розробляється на основі завдання, затвердженого замовником, що є невід'ємною частиною договору на проведення відповідних робіт. В наданому суду проекті відсутнє затверджене ОСОБА_1 завдання на розробку проекту. Відповідно до п.7 Постанови Виконавець у встановлений договором строк розробляє проект землеустрою, який включає текстові та графічні матеріали, обов'язкові положення, встановлені завданням на розроблення проекту, інші дані, необхідні для вирішення питання щодо відведення земельної ділянки. З наявних у справі матеріалів також вбачається, що проект відведення також не погоджений у відповідності до п.9 Постанови із землевласником (землекористувачем).

Згідно п. 8. Постанови вимоги до складу, змісту та оформлення проекту відведення земельної ділянки встановлюються нормативно-технічною документацією із землеустрою. Перелік документів, що обовязково мають входити до технічної документації із землеустрою передбачено ст.56 Закону України «Про землеустрій».

Наданий суду проект не містить усіх передбачених документів, а саме в ньому відсутні: матеріали польових геодезичних робіт і план земельної ділянки, складений за результатами кадастрової зйомки; акт прийомки-передачі межових знаків на зберігання; перелік обмежень прав на земельну ділянку і наявні земельні сервітути.

Пункт 1.16 «Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право приватної власності на землю, право колективної власності на землю, право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) та договорів оренди землі» затверджена наказом Державного комітету України по земельних ресурсах №43 від 04.05.1999р. містить додаткові вимоги до технічної документації, а також до проекту землеустрою. В порушення п.1.16 Інструкції наданий суду проект не містить збірний кадастровий план суміжних землевласників і землекористувачів; відомість обчислення площі земельної ділянки; відомість обробки теодолітного ходу та вирахування координат поворотних точок меж земельної ділянки.

Згідно із п.б ч.2 ст.198 Земельного кодексу України кадастрова зйомка включає: погодження меж земельної ділянки з суміжними власниками та землекористувачами .

В наданому суду проекті землеустрою знаходиться акт погодження меж землекористування з якого вбачається, що межі земельної ділянки погоджувались із попереднім землекористувачем та власником будинку по вул.Крайова 10 в м.Запоріжжі ОСОБА_7 Із зазначеного акту не вбачається в яких межах було здійснено погодження та в який час, оскільки акт не містить дати підписання. В матеріалах справи також міститься письмова заява ОСОБА_7 зі змісту якої вбачається, що погодження меж з її боку здійснено не було, такж данні порушення підтверджені поясненнями ОСОБА_7 в судовому засіданні..

З часу виготовлення до моменту затвердження проекту землеустрою Рішенням Запорізької міської ради тридцять другої сесії пятого скликання за №61/9 від 16.04.2009р., власниками будинку по вул.Крайова 10 та землекористувачами земельної ділянки на якій він знаходився були позивачі за зустрічним позовом ОСОБА_2 та гр.ОСОБА_3, таким чином погодження меж земельної ділянки відповідно до п.б ч.2 ст. 198 Земельного кодексу України мало здійснюватись саме з ними.

На час виготовлення проекту відведення земельної ділянки землевпорядна організація повинна була винести межі земельної ділянки в натурі (на місцевості), як це передбачено п. 3 ст.125 Земельного Кодексу України, згідно якої приступати до використання земельної ділянки до встановлення її меж у натурі (на місцевості), одержання документа, що посвідчує право на неї, та державної реєстрації забороняється.

Згідно із п. в ч.2 ст.198 Земельного кодексу України кадастрова зйомка включає: відновлення меж земельної ділянки на місцевості.

Відповідно до 1.12. «Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право приватної власності на землю, право колективної власності на землю, право власності на землю і право постійного користування землею, договорів...», Складання державного акта на право власності на земельну ділянку або право постійного користування земельною ділянкою при передачі або наданні земельних ділянок громадянам, підприємствам, установам, організаціям та об'єднанням громадян всіх видів проводиться після перенесення в натуру (на місцевість) меж земельної ділянки та закріплення їх довгостроковими межовими знаками встановленого зразка за затвердженим в установленому порядку проектом відведення цієї ділянки.

Наданий суду проект землеустрою не містить документів на підтвердження того, що межі земельної ділянки по вул.Крайовій в м.Запоріжжі, між будинками №8 та №10 встановлювались, узгоджувались та закріплювались на місцевості.

З урахуванням того, що межі земельної ділянки переданої у власність ОСОБА_1 не виносились та не закріплювались в натурі, тому не можна встановити чи дійсно порушені права позивача за первісним позовом. Згідно ч.2 ст.59 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Таким чином, позов ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні майном є безпідставним та передчасним, так як земельна ділянка була передана у власність ОСОБА_1 з порушенням вимог чинного законодавства України.

Згідно із ч.1 ст. 78 Земельного кодексу України право власності на землю це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. З усього вищенаведеного вбачається, що позовна вимога ОСОБА_1, щодо усунення перешкод у користуванні належній їй земельній ділянці по вул.Крайовій (поміж будинками №8 та №10) не підлягає задоволенню, оскільки право власності ОСОБА_1 на земельну ділянку виникло не на законних підставах.

Згідно із ч.1 ст. 126 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами. З положень ст.125 Земельного кодексу України вбачається, що державний акт на право власності на земельну ділянку видається власнику на підставі рішення відповідної ради. Із положень чч.8-10 Земельного кодексу України вбачається, що відповідна міська рада розглядає проект відведення та на його основі приймає рішення про передачу земельної ділянки у власність. Таким чином невідповідність проекту землеустрою вимогам законодавства вказує на недійсність рішення Запорізької міської ради про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки й передання її у власність та недійсність Державного акту на право власності на земельну ділянку, що є підставою для задоволення зустрічного позову в цій частині.

При цьому не може бути задоволена вимога за зустрічним позовом про визнання недійсним проекту землеустрою, так як проект землеустрою є технічною документацією, а не рішенням органу місцевого самоврядування чи правовстановлюючим документом, і його невідповідність вимогам законодавства є лише підставою для визнання недійсними всіх документів, що прийнятті на його підставі.

Згідно із ст. 152 Земельного кодексуУкраїни держава забезпечує громадянам рівні умови захисту прав на землю. Власник земельної ділянки, або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не повязані з позбавленням права володіння земельною ділянкою.

Керуючись ст.ст. 208,209, 212-215 ЦПК України, ст.16 ЦК України, ст.ст. 78, 120, 125, 126, 152, 198 Земельного кодексу України, ст.ст. 50, 56 Закону України «Про землеустрій», суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи без самостійних вимог: Запорізька міська рада, орендне підприємство Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації, про усунення перешкод у користуванні майном відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Запорізької міської ради, ОСОБА_1, треті особи без самостійних вимог: Запорізька регіональна філія ДП «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах», Управління Держкомзему у м.Запоріжжя Запорізької області про визнання недійсним проекту землеустрою, визнання незаконним та скасування рішення Запорізької міської ради та визнання недійсним державного акта на право власності на земельну ділянку задовольнити частково.

Визнати недійсним рішення Запорізької міської ради тридцять другої сесії пятого скликання за №61/9 від 16.04.2009р. та державний акт на право власності на земельну ділянку сер. ЯЗ№ 316682 від 30.06.2009р.кадастровий номер :02:009:0170., виданий на імя ОСОБА_1.

В задоволенні решти позовних вимог зустрічного позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 солідарно на користь ОСОБА_2 та ОСОБА_3 8,50 грн. судового збору.

Стягнути з ОСОБА_1 солідарно на користь ОСОБА_2 та ОСОБА_3 37,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Запорізької області через Заводський районний суд м. Запоріжжя шляхом подання заяви про апеляційне оскарження протягом 10 днів з дня проголошення рішення та подання апеляційної скарги протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя: /підпис/ ОСОБА_8