Справа №22ц-8113/10 Головуючий у 1 інстанції: Копняк С.М.
Категорія: 27 Доповідач: Курій Н.М.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2010 року м.Львів

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Львівської області в складі: головуючого судді Цяцяка Р.П.,

суддів: Мікуш Ю.Р., Курій Н.М.,

за секретаря: Глинського О.А.,

з участю: позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Жовківського районного суду Львівської області від 25 серпня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договорами позики,

в с т а н о в и л а :

У жовтні 2009 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, та, неодноразово уточнивши позовні вимоги, просив стягнути заборгованість за договорами позик від 01.10.2006р. на суму 44 470 Євро; 16.10.2006р. на суму 59 400,00 доларів США; від 29.05.2008р. на суму 26 560.00 Євро; від 08.10.2008р. на суму 34 048,00 доларів США; від 15.11.2008р. на суму 30 890, 00 доларів США; від 02.03.2009р. на суму 19 500.00 доларів США та від 17.03.2009р. на суму 58000,00 гривень. Крім того, просив стягнути з ОСОБА_2 3% річних, відсотки за прострочення повернення коштів, індекс інфляції та судові витрати.

ОСОБА_1 свої вимоги обґрунтовував тим, що ОСОБА_2 позичені кошти, відповідно до вищезазначених Договорів, не повернув та порушив терміни повернення таких коштів, які визначив відповідач в розписках даних позивачу.

Жовківський районний суд 25 серпня 2010 року ухвалив рішення, яким задовольнив позов ОСОБА_1.

Суд стягнув з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1

Васильовича:

- за договором позики від 01.10.2006 року: 445 988 грн. 69 коп. - сума боргу, 8919 грн. 77 коп. - 3% річних за період з 02 жовтня 2009 року по 02 червня 2010 року та 353 185 грн. 60 коп. - 15% за вісім місяців простроченого платежу за період з 02 жовтня 2009 року по 02 червня 2010 року;

- за договором позики від 16 жовтня 2006 року: 468 666 грн. 00 коп. - сума боргу, 8201 грн. 65 коп. - 3% річних за період з 17 жовтня 2009 року по 17 травня 2010 року та 140 599 грн. 80 коп. - 10% за три місяці простроченого платежу за період з 17 жовтня 2009 року по 17 січня 2010 року;

- за договором позики від 29 травня 2008 року: 266 369 грн. 68 коп. - сума боргу, 7991 грн. 09 коп. - 3% річних за період з 01 червня 2009 року по 01 червня 2010 року та 319642 грн. 80 коп. - 10% за дванадцять місяців простроченого платежу за період з 01 червня 2009 року по 01 червня 2010 року;

- за договором позики від 08 жовтня 2008 року: 268 638 грн. 72 коп. - сума боргу, 4701 грн. 17 коп. - 3% річних за період з 09 жовтня 2009 року по 09 травня 2010 року та 282 070 грн. 65 коп. - 15% за сім місяців простроченого платежу за період з 09 жовтня 2009 року по 09 травня 2010 року;

- за договором позики від 15 листопада 2008 року: 243 722 грн. 10 коп. - сума боргу, 4874 грн. 44 коп. - 3% річних за період з 16 вересня 2009 року по 16 травня 2010 року та 292 466 грн. 52 коп. - 15% за вісім місяців простроченого платежу за період з 16 вересня 2009 року по 16 травня 2010 року;

- за договором позики від 02.03.2009 року: 153 855 грн. 00 коп. - сума боргу, 3 846 грн. 37 коп. - 3% річних за період з 16 липня 2009 року по 16 травня 2010 року;

- за договором позики від 17 березня 2009 року: 58 000 грн. 00 коп. - сума боргу, 1595 грн. 00 коп. - 3% річних за період з 18 червня 2009 року по 18 травня 2010 року та 4814

грн. 00 коп. інфляції від суми позики за період з липня 2009 року по квітень 2010 року.

Суд стягнув з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 1700 грн. судового збору, 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи та 3000 грн. витрат на правову допомогу.

Рішення суду першої інстанції оскаржив відповідач ОСОБА_2

В апеляційній скарзі апелянт посилається на те, що рішення суду є незаконним та необґрунтованим, таким, що ухвалене на неповно встановлених обставинах справи, а також судом не дано належну оцінку доказам у справі.

Апелянт зазначає, що боргові розписки від 01.10.2006 року на суму 44470 Євро, від 16.10.2006 року на суму 59400 доларів США, від 15.11.2008 року на суму 30890 доларів США не були виконані безпосередньо в той час і дату, які зазначені у розписці, оскільки дата видачі документів, на копіях яких було написано розписки, є значно пізнішими ніж дата укладення договорів позики (написання розписок). Така обставина, на думку апелянта, свідчить про те, що договори позики були написані під примусом «заднім числом».

Крім того апелянт зазначає, що згідно з борговими розписками від 01.10.2006 року, 08.10.2008 року та 15.11.2008 року було встановлено 15% ставку за несвоєчасне виконання боргового зобовязання, а борговою розпискою від 29.05.2008 року - 10 % ставку.

Оскільки розмір процентів було встановлено зазначеними борговими розписками, апелянт звертає увагу на те, що застосування судом приписів ч.2 ст. 625 ЦК України щодо задоволення позовних вимог позивача про стягнення 3% річних за вказаними борговими розписками є безпідставним та незаконним.

Рішення суду в частині стягнення сум боргу за договорами позики від 29 травня 2008 року, 08 жовтня 2008 року, 02 березня 2009 року, 17 березня 2009 року та стягнення витрат на правову допомогу в сумі 3000 грн. сторонами не оскаржується.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення апелянта ОСОБА_2, його представника, на підтримання доводів апеляційної скарги та заперечення цих доводів зі сторони ОСОБА_4, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та позовних вимог, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід частково задовольнити з таких підстав.

Відповідно до ч.3 ст.303 ЦПК України, апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права, або порушення норм процесуального права, які є обовязковою підставою для скасування рішення.

Відповідно до статті 625 ч.2 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, застосування розміру процентів, встановлених ч.2 ст.625 ЦК, виключається тільки тоді, коли договором встановлений інший розмір процентів як відповідальності за прострочення грошового зобовязання (а не як плати за користування чужими грошовими коштами).

Суд першої інстанції на зазначені вище вимоги закону не звернув уваги, та безпідставно стягнув за договорами позики від 01 жовтня 2006 року, від 16 жовтня 2006 року, від 29 травня 2008 року ( в цій частині апелянт рішення не оскаржує), від 08 жовтня 2008 року, від 15 листопада 2008 року і проценти за прострочення грошового зобовязання встановлені цими договорами, і три проценти річних від простроченої суми.

Тому рішення суду в частині стягнення трьох процентів річних за зазначеними договорами підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні в цій частині позовних вимог.

Що стосується іншої частини оскаржуваного рішення то колегія суддів не вбачає підстав для його зміни чи скасування.

Так, як убачається з матеріалів справи та встановлено судом, що між позивачем та відповідачем були укладені договори позики: 01.10.2006р. на суму 44 470 Євро; 16.10.2006р. на суму 59 400,00 доларів США; від 29.05.2008р. на суму 26 560.00 Євро; від 08.10.2008р. на суму 34 048,00 доларів США; від 15.11.2008р. на суму 30 890, 00 доларів США; від 02.03.2009р. на суму 19 500.00 доларів США та від 17.03.2009р. на суму 58000,00 гривень, відповідно до яких останній зобовязався повернути суми боргу відповідно до зазначених у розписках термінів, крім того в розписках від 01 жовтня 2006 року, 16 жовтня 2006 року, 29 травня 2008 року, 08 жовтня 2008 року, 15 листопада 2008 року сторони визначили проценти за прострочення грошового зобовязання.

Судом встановлено, що договори позик написані відповідачем власноручно.

Цю обставину підтвердив апелянт під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції.

Задовольняючи позовні вимоги про стягнення сум боргу, суд першої інстанції підставно прийняв до уваги розписки дані відповідачем як належний доказ укладення між сторонами письмових договорів позики грошей та не взяв до уваги посилання відповідача про те, що розписки про позику грошей були написані ним з примусу.

В суді апеляційної інстанції відповідач пояснив, що переписував розписки про отримання коштів у звязку з тим, що своєчасно не міг ці кошти повернути, тим самим спростувавши своє твердження в апеляційній скарзі щодо безгрошовості оспорюваних договорів позики.

Колегія суддів вважає неспроможними твердження відповідача (апелянта) про те, що розписки переписувались під примусом позивача, оскільки доказів примусу відповідач суду першої інстанції та апеляційному суду не надав.

За вищенаведених обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дав належну оцінку усім доказам по справі в їх сукупності та ухвалив рішення в цій частині з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому доходить висновку, що підстави для його скасування відсутні й апеляційну скаргу на рішення в цій частині, яка не спростовує висновків суду, слід залишити без задоволення.

Керуючись ст. 303, п. 2 ч. 1 ст. 307, ст. 308, п. 4 ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 314, ст. 316 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Жовківського районного суду Львівської області від 25 серпня 2010 року в частині стягнення з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 :

- за договором позики від 01 жовтня 2006 року: 8919 (восьми тисяч девятсот девятнадцяти) грн. 77 коп. - 3% річних за період з 02 жовтня 2009 року по 02 червня 2010 року;

- за договором позики від 16 жовтня 2006 року: 8201 (восьми тисяч двісті однієї) грн. 65 коп. - 3% річних за період з 17 жовтня 2009 року по 17 травня 2010 року;

- за договором позики від 29 травня 2008 року: 7991 (семи тисяч девятсот девяносто однієї) грн. 09 коп. - 3% річних за період з 01 червня 2009 року по 01 червня 2010 року;

- за договором позики від 08 жовтня 2008 року: 4701 (чотирьох тисяч сімсот однієї) грн. 17 коп. - 3% річних за період з 09 жовтня 2009 року по 09

травня 2010 року;

- за договором позики від 15 листопада 2008 року: 4874 (чотирьох тисяч вісімсот сімдесяти чотирьох) грн. 44 коп. - 3% річних за період з 16 вересня 2009 року по 16

травня 2010 року, скасувати та відмовити в цій частині в позовних вимогах ОСОБА_1.

У решті рішення Жовківського районного суду Львівської області від 25 серпня 2010 року залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили рішенням апеляційного суду.

Головуючий: /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Львівської області Курій Н.М.