Справа № 22ц-7728/2010 Головуючий у 1 інстанції: Кравців В.І.
Категорія: 45 Доповідач апел. інст.: ОСОБА_1
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 грудня 2010 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого - судді Зубарєвої К.П.,

суддів: Монастирецького Д.І., Бакуса В.Я.,

секретаря Стасів М.Я.,

з участю ОСОБА_2 та її представника ОСОБА_3, ОСОБА_4 та його представника ОСОБА_5, головного архітектора м. Самбора ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 та ОСОБА_7 на рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 20 серпня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 та ОСОБА_7 про усунення перешкод у користуванні житловим будинком, земельною ділянкою і відшкодування моральної шкоди та зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про встановлення постійного земельного сервітуту, -

в с т а н о в и л а:

Оскаржуваним рішенням позов задоволено частково.

Зобов'язано ОСОБА_4 ліквідувати вікно на першому поверсі та віконний отвір у надбудові над першим поверхом будинку № 13 по вул. Купилевій в м. Самборі зі сторони земельної ділянки, розташованої за адресою м. Самбір, вул. Купилева, 15, що належить на праві приватної власності.

Зобов'язано ОСОБА_4 та ОСОБА_7 повернути ОСОБА_2 самовільно захоплену частину земельної ділянки розмірами по периметру 13,5 м х 0,5 м, на якій облаштована відмостка до будинку № 13 по вул. Купилевій в м. Самборі зі сторони будинку № 15 по вул. Купилевій в м. Самборі шляхом знесення цієї відмостки.

У решті частині позову про відшкодування моральної шкоди відмовлено.

Позов ОСОБА_4 задоволено частково.

Встановлено для ОСОБА_4 строковий земельний сервітут на користування чужою земельною ділянкою, яка належить ОСОБА_2, що розташована за адресою м. Самбір, вул. Купилева, 15 для проведення ремонту південної стіни будівлі по вул. Купилевій, 13 в м. Самборі.

У решті частині позову про встановлення постійного земельного сервітуту відмовлено.

Стягнуто солідарно із ОСОБА_4 та ОСОБА_7 у користь ОСОБА_2 судові витрати в сумі 1016 грн.

Рішення суду оскаржили ОСОБА_4 та ОСОБА_7

В апеляційній скарзі зазначають, що рішення суду є незаконним та необгрунтованим, оскільки суд неправильно оцінив фактичні обставини справи. Вважають, що суд не встановив в якому приміщенні необхідно закласти вікно на першому поверсі. Стверджують, що суд неправильно прийшов до висновку, що ОСОБА_4 самовільно влаштував віконний проріз, оскільки з документів інвентаризаційної справи видно, що вікно було вибито попереднім власником будинку ОСОБА_8 і при прийнятті будинку в експлуатацію дане вікно було вказано у поверхових планах будинку, складених 24.03.2003 р. та 15.08.2005 р.. Зазначають, що суд не повинен був брати в основу рішення думку архітектора, оскільки необхідно отримати висновок ліцензійної організації про стан забудови житлового будинку № 13.

Вважають, що суд безпідставно прийшов до висновку про знесення відмостки та відмовив щодо встановлення постійного сервітуту на земельній ділянці ОСОБА_2, а також неправомірно стягнув з них витрати за надання юридичної допомоги ОСОБА_2.

Просять рішення суду скасувати, а справу направити на новий розгляд.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_4 та його представника ОСОБА_5 на підтримання апеляційної скарги, ОСОБА_2 та її представника ОСОБА_3, головного архітектора м. Самбора ОСОБА_6, які заперечують проти неї, перевіривши матеріали справи, межі та доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення з одних лише формальних міркувань.

Згідно ст. 152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту права власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов»язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування збитків.

З договору купівлі-продажу жилого будинку та земельної ділянки вбачається, що ОСОБА_9 та ОСОБА_4 купили частини будинковолодіння № 13 по вул. Купилева, 13 в м. Самборі у ОСОБА_8 29 жовтня 2003 року (а.с. 97).

Встановлено, що ОСОБА_2 є власником будинковолодіння та земельної ділянки, які розташовані на вулиці Купилевій, 15 в м. Самборі Львівської області, а ОСОБА_4 та ОСОБА_7 співвласниками по 23,5/100 частин житлового будинку № 13 по цій же вулиці Купилевій.

Як вбачається з актів міжвідомчої комісії, відповіді інспекції Державного архітектурного будівельного контролю (ДАБК) у Львівській області за 2009 рік, ОСОБА_4 самочинно, без відповідного дозволу та проектної документації провів реконструкцію (перебудову, переобладнання) належної йому та ОСОБА_7 частини будинку, влаштувавши у межовій стіні будинку вікно, яке виходить на подвір»я будинковолодіння № 15, веде надбудову другого поверху, вивів дах на подвір»я цього ж будинку, а також ОСОБА_7 самовільно захопили частину земельної ділянки ОСОБА_2 біля межової стіни, встановивши на ній бетонну відмостку шириною 0,5 м (а.с. 12, 13, 14).

Посилання ОСОБА_7 в апеляційній скарзі на те, що з документів інвентаризаційної справи видно, що вікно було вибито попереднім власником будинку ОСОБА_8 і при прийнятті будинку в експлуатацію дане вікно було вказано в поверхових планах будинку, не заслуговують на увагу, так як судом першої інстанції беззаперечно встановлено, і це підтверджується матеріалами справи, зокрема самою інвентаризаційною справою МБТІ, що вікно у приміщенні 1-8 не було зазначено, в тому числі після того як попередній власник ОСОБА_8 провела реконструкцію-прибудову до будинку, яка була прийнята в експлуатацію на підставі рішення виконкому Самбірської міської ради від 9 квітня 2003 року № 197, а також планом будинку, долученого до рішення виконкому Самбірської міськради від 10 лютого 2005 року № 85 «Про виділ частини будинку зі складу будинковолодіння».

З матеріалів справи також вбачається, що технічний паспорт, на який посилаються ОСОБА_7, складений 15 серпня 2005 року і на плані будинку в приміщенні 1-8 позначено вікно, але зміни стосовно спірного вікна у зазначеній інвентаризаційній справі МБТІ внесені лише 17 вересня 2010 року, що свідчить про самовільне влаштування віконного прорізу ОСОБА_4 (а.с. 41-43), (аркуші інвентаризаційної справи МБТІ - 37, 42, 67-69, 73).

Крім того, в технічному паспорті, складеному в березні 2003 року, спірне вікно також не зазначено (а.с. 125-127).

Що стосується посилань в суді апеляційної інстанції апелянта ОСОБА_4 та його представника ОСОБА_5 на те, що п. 12 Переліку будівельних робіт на виконання яких не вимагається дозвіл, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 вересня 2009 року № 1104, не вимагається дозвіл на влаштування чи закриття дверних або віконних прорізів, то колегія суддів приходить до наступного.

Спірне вікно, самовільно влаштоване відповідачем в капітальній, зовнішній, несучій, межовій стіні, яка є тримальною конструкцією, являється реконструкцією (переобладнанням та переплануванням) будинку, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень.

Відсутність потреби у наданні дозволу на виконання будівельних робіт на влаштування чи закриття дверних чи віконних прорізів, які видавались до 30 вересня 2009 року інспекціями Державного архітектурного будівельного контролю, не замінює надання дозволу на переобладнання і перепланування жилих будинків, який видається органами місцевого самоврядування.

Так, Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затвердженими Наказом Держжитлокомунгоспу України від 17.05.2005 р. № 76, передбачено умови і порядок переобладнання, перебудови, перепланування будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень.

З них вбачається, що переобладнання і перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень дозволяється робити після одержання дозволу відповідно до законодавства.

Переобладнання і перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень, що призводять до порушення тривкості або руйнації несучих конструкцій будинку, погіршення цілісності і зовнішнього вигляду фасадів, порушення вимог протипожежної безпеки та засобів протипожежного захисту не допускається, як і не допускається перепланування, що погіршує умови експлуатації і проживання всіх або окремих громадян у будинку або квартирі.

Для одержання дозволу на переобладнання або перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень їх власник або уповноважена ним особа, наймач (орендар) приміщення за згодою його власника подають до органу місцевого самоврядування або місцевому органу виконавчої влади заяву про надання дозволу на переобладнання або перепланування та інші документи.

Власник, наймач (орендар) жилого будинку, жилого чи нежилого у жилому будинку приміщення, що припустив самовільне переобладнання чи перепланування, що призводить до порушення конструктивних елементів або засобів протипожежного захисту, зобов»язаний за свій рахунок привести це приміщення до попереднього стану. В цьому випадку та, у випадку порушення цими протиправними діями прав інших споживачів, при недосягненні згоди між сторонами, спірні питання вирішуються у судовому порядку.

З фототаблиці, що на аркуші справи 39 вбачається, що біля влаштованого віконного прорізу по вертикалі південної сторони всього будинку мається тріщина межової, капітальної, несучої стіни.

Наведене спростовує посилання апелянта на правомірність влаштування віконного прорізу на подвір»я ОСОБА_2.

Відповідно до ч. 1 ст. 103 ЗК України власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо), а тому з наведених обставин відповідач ОСОБА_4 порушив вимоги закону щодо змісту добросусідства і порушене право ОСОБА_2 підлягає до захисту.

Суд першої інстанції вірно визначив вид і строк сервітуту у відповідності до статей 98, 99 та 152, 153 ЗК України, виходячи з фактичних обставин справи, права власності та місць розташування земельної ділянки і жилого будинку сторін, доступу до цих об»єктів.

З вищезазначених підстав, суд першої інстанції вірно зобов»язав ОСОБА_4 та ОСОБА_7 повернути ОСОБА_2 самовільно захоплену частину земельної ділянки розмірами по периметру 13,5м х 0,5 м, на якій облаштована відмостка до будинку № 13 по вул. Купилевій в м. Самборі зі сторони будинку № 15 по цій же вулиці шляхом знесення відмостки, тому посилання апелянтів у скарзі на те, щосуд безпідставно прийшов до висновку про знесення відмостки, колегія суддів визнає такими, що не ґрунтуються на законі.

Також не заслуговують на увагу посилання апелянтів на те, що суд не встановив в якому приміщенні необхідно закласти вікно на першому поверсі, оскільки з матеріалів справи і самого рішення (а.с. 159-162) видно, що це приміщення 1-8, крім того, лише це вікно на першому поверсі самовільно влаштовано у межовій стіні ОСОБА_4.

Витрати, пов»язані з розглядом цивільної справи та судовий збір на зазначену в рішенні суму 1016 грн. підтверджені документально (а.с. 1, 2, 20, 26) та розподілені у відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України, тому невірні посилання апелянтів на те, що суд неправомірно стягнув з них витрати за надання юридичної допомоги ОСОБА_2.

Розглядаючи спір, колегія суддів вважає, що міськрайонний суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини у справі, подані сторонами докази та правильно визначив характер спірних правовідносин.

Рішення відповідає вимогам закону і зібраним по справі доказам, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому підстав для її задоволення немає.

Керуючись ст. ст. 303, 304, ч. 1 п. 1 ст. 307, ч. 1 ст. 308, ст. 313, ч. 1 п. 1 ст. 314, ст. ст. 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 та ОСОБА_7 відхилити.

Рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 20 серпня 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: Зубарєва К.П.

Судді: Монастирецький Д.І.

ОСОБА_10