УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2010 року колегія суддів Судової палати в цивільних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

Головуючого судді: Богонюка М.Я.

Суддів: Приколоти Т.І., Федоришина А.В.

при секретарі: Макойда Н.З.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_1 на ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 18 березня 2009 року та ухвалу цього ж суду від 11 листопада 2009 року, -

ВСТАНОВИЛА :

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 18 березня 2009 року суду задоволено клопотання позивача про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_4 про визнання недійсним договору купівлі продажу земельної ділянки.

Накладено арешт на 38/100 частини земельної ділянки та незавершений будівництвом обєкт по вул.. Кричевського, 94 у м. Львові належних ОСОБА_3 та заборонити проводити будь які будівельні роботи, щодо незавершеного будівництвом обєкту.

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 11 листопада 2009 року зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 визнано неподаною та повернуто позивачу.

В апеляційних скаргах ОСОБА_1 просить ухвали суду скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Апелянт вважає, що ухвали суду постановлено з порушенням норм процесуального права, при неповно з'ясованих обставинах, що мають значення для справи. Так стверджує, що позивачем по справі не наведено обґрунтованих причин, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов.

Судом не обґрунтовано було залишено позовну заяву без руху, а потім повернуто позивачу, оскільки вона усунула всі недоліки позовної заяви, сплатила судовий збір, витрати на інформаційно технічне забезпечення розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення на підтримання та заперечення апеляційних скарг, дослідивши матеріали справи та доводи скарг, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга на ухвалу про забезпечення позову не підлягає задоволенню, а апеляційну скаргу на ухвалу про повернення позовної заяви слід задовольнити.

Встановлено, що ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3, третьої особи ОСОБА_4 про визнання недійсним договору купівлі продажу земельної ділянки.

В порядку забезпечення позову позивач просив накласти арешт на 38/100 частин земельної ділянки по вул. Кричевського, 94 у м. Львові належних ОСОБА_3 та на незавершений будівництвом обєкт, що знаходиться за вищезазначеною адресою, покликаючись на те, що відповідачка не має наміру розраховуватися з ним за продаж частини земельної ділянки та може відчужити таку.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно ст. 152 ЦПК України одним із способів забезпечення позову є заборона вчиняти певні дії.

Задовільняючи заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції вірно виходив з того, що невжиття заходів забезпечення утруднить або зробить неможливим виконання рішення суду в майбутньому. Суд не допустив порушення щодо допустимості і належності застосування засобу, передбаченого ЦПК України.

Судом вірно встановлені фактичні обставини справи, ухвала Залізничного районного суду м. Львова від 18 березня 2009 року прийнята з дотриманням вимог ЦПК України.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу суду першої інстанції і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

Згідно ст. 121 ЦПК України, суддя встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.ст. 119, 120 ЦПК України, або не сплачено судовий збір чи витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи постановляє ухвалу в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків.

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_1 звернулась в суд із зустрічним позовом до ОСОБА_2, третьої особи ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної шкоди. Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 05 листопада 2009 року зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 було залишено без руху з підстав невикладення обставин справи, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, ненадання доказів на підтвердження обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а також ненадання позивачем копій позовної заяви та копій всіх документів, що до неї додаються відповідно до кількості осіб, що беруть участь у справі та надано термін до 11.11.2009 року для усунення вказаних недоліків.

ОСОБА_1 вчасно усунула недоліки позовної заяви, а тому суд першої інстанції не мав підстав для висновку про невідповідність позовної заяви вимогам ст. ст. 119, 120 ЦПК України та повернення такої позивачу.

Крім того, відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду від 12.06.2009 р. №2 „Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції подання доказів можливе на наступних стадіях цивільного процесу, тому суд не вправі через неподання доказів при предявленні позову залишати заяву без руху та повертати заявнику.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 11 листопада 2009 року слід скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. 303, 307 ч. 2 п. 1, 4, 312 ч. 1 п. 1, 3, 314 ч. 1 п. 4, 6, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 18 березня 2009 року відхилити.

Ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 18 березня 2009 року залишити без змін.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 11 листопада 2009 року - задовольнити.

Ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 11 листопада 2009 року скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: