26.05.10 , Г.Є. Лісова
Апеляційний суд Херсонської області
Справа № 22ц-1587 2010 рік Головуючий у 1 інстанції
Категорія 57 Доповідач Семиженко Г.В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2010 року травня 26 дня колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Херсонської області у складі:

головуючого Семиженка Г.В.

суддів: Лісової Г.Є.

ОСОБА_2

при секретарі Устименко Т.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Херсоні апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Чаплинському районі Херсонської області на постанову Чаплинського районного суду Херсонської області від 08 липня 2009 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України в Чаплинському районі Херсонської області про визнання дій неправомірними, нарахування та стягнення підвищення до пенсії,

ВСТАНОВИЛА:

у березні 2009 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що вона має статус дитини війни, у відповідності до Закону України "Про соціальний захист дітей війни" має право на щомісячну соціальну допомогу у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком, про зазначене право довідалася із засобів масової інформації у 2008 році, відповідачем вказане положення закону не виконується, вважаючи такі дії неправомірними у позові поставлено питання про поновлення строку на звернення до суду із позовом, про стягнення з відповідача недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги за 2006-2007 роки та про покладення на останнього обовязку нарахувати позивачці щомісячну соціальну допомогу з 01 січня 2008 року.

Постановою Чаплинського районного суду Херсонської області від 08 липня 2009 року позов задоволено, позивачці поновлено строк на звернення до суду, відповідача зобовязано провести підвищення пенсії позивачці за 2006-2008 роки відповідно до ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" від 18 листопада 2004 року у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

В апеляційній скарзі на постанову суду Управлінням Пенсійного фонду України в Чаплинському районі Херсонської області з посиланням на її незаконність поставлено питання про скасування постанови та ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позову, оскільки вказаний орган не має обовязку проводити необґрунтовано заявлені до стягнення виплати, не передбачені бюджетом.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегії суддів вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи вимоги позову суд першої інстанції не визначився з питанням дії у часі відповідних норм матеріального права та не прийняв до уваги, що у силу вимог частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як вбачається з матеріалів справи позивачка має статус дитини війни (а.с.5-6), відповідачем не висловлено заперечень щодо перебування позивачки у нього на обліку як особи, що отримує пенсію за віком.

Відповідно до ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", який набув чинності 01 січня 2006 року, дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Згідно зі ст. 110 Закону України "Про Державний бюджет України на 2006 рік" від 20 грудня 2005 із змінами, внесеними 19 січня 2006, підвищення до пенсії дитині війни в 2006 році повинно було проводитися згідно з порядком, який мав бути визначений Кабінетом Міністрів України та погоджений Комітетом Верховної Ради України з питань бюджету. Оскільки такого порядку встановлено не було, ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" у 2006 році не діяла.

У відповідності до п. 12 ч. 1 ст. 71, ст. 111 Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік" дію ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" на 2007 рік було зупинено, рішенням Конституційного Суду України від 09 липня 2007 року № 6-рп/2007 приведені положення Закону України "Про державний бюджет на 2007 рік" визнано такими, що не відповідають Конституції України, відповідно до ч. 2 ст. 152 Конституції України ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" у 2007 році діяла лише з 09 липня.

Відповідно до п. 41 розділу 2 Закону України "Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" до статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" внесено зміни, за якими розмір спірної надбавки до пенсії встановлено у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни. Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 вище наведені зміни визнано такими, що не відповідають Конституції України, з вказаної дати ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" стала діяти у її первісній редакції.

Таким чином, з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року спірні відносини сторін регулюються ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» в редакції Закону, яка діяла до 01 січня 2007 року, відповідно є обґрунтованими лише позовні вимоги щодо обовязку відповідача щомісячно підвищувати пенсію з 09 липня по 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року, а дії відповідача в цій частині неправомірними.

На час виникнення спірних правовідносин розмір мінімальної пенсії за віком визначався тільки ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", доводи апеляційної скарги в цій частині є необґрунтованими, як і доводи щодо неврегульованості механізму реалізації положень ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», відсутність же бюджетного фінансування передбачених вказаним Законом доплат до пенсії не може бути причиною невиконання відповідачем покладених на нього відповідних обов'язків державного органу.

На підставі наведеного колегія суддів приходить до висновку, що при ухваленні постанови судом першої інстанції допущено порушення норм матеріального права, апеляційну скаргу слід задовольнити частково, постанову суду скасувати з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову відповідно до періодів дії у часі ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" та визнанням дій відповідача в цій частині неправомірними.

На підставі ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" у її редакції відповідно до Закону України "Про Державний бюджет на 2006 рік" з наступними змінами, Закону України від 19 грудня 2006 року Про Державний бюджет України на 2007 рік та рішення Конституційного Суду України від 9 липня 2007 року № 6-рп/2007, п. 41 розділу 2 Закону України "Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" та рішення Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008, керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 309, 314 ЦПК України, колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Чаплинському районі Херсонської області задовольнити частково.

Постанову Чаплинського районного суду Херсонської області від 08 липня 2009 року в частині задоволення позовних вимог щодо нарахування і виплати підвищення до пенсії скасувати.

Позов ОСОБА_3 задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в Чаплинському районі Херсонської області щодо нарахування і виплати ОСОБА_3 підвищення до пенсії.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Чаплинському районі Херсонської області здійснити нарахування ОСОБА_3 відповідно до вимог ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" підвищення до пенсії у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком як дитині війни, виходячи з розміру, встановленого ч.1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" і провести відповідні виплати за період з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року.

В іншій частині постанову залишити без змін.

Рішення суду набирає законної сили з моменту проголошення, на нього протягом двох місяців з дня набрання законної сили може бути подана касаційна скарга безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _

Судді _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _