Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 серпня 2010 року. Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого судді - Заверюхи В.О.,

при секретарі - Малаховій І.П.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ізмаїл, цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 міської ради, ОСОБА_4 сільської ради, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання права власності на спадкове майно,-

В С Т А Н О В И В:

У липні 2010 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, який в подальшому уточнив та зазначив, що 16 липня 2009 року померла ОСОБА_7, після смерті якої залишилось спадкове майно у вигляді:

- земельної ділянки, площею 2,00 га., яка знаходиться на території ОСОБА_4 сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, цільове призначення якої ведення особистого селянського господарства, що належала померлій на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку: серія ЯА № 841501 виданого 23.11.2005 року на підставі розпорядження ОСОБА_3 районної державної адміністрації від 08 вересня 2005 року №649/А-2005 та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі №79;

- житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований за адресою: Ізмаїльський р-н с.Лощинівка, вул. Центральна, буд.9;

- 1/6 частина житлового будинку розташованого за адресою: м. Ізмаїл, вул. Щєпкіна, буд.№32.

Ще за життя ОСОБА_7 склала посвідчений секретарем Лощинівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області заповіт, яким на випадок своєї смерті заповідала усе своє спадкове майно ОСОБА_2 позивачу по справі.

Позивач фактично прийняв спадщину тому, що на день смерті він постійно проживав однією сімєю із спадкодавцем на час відкриття спадщини, однак в установленому порядку не оформив.

Звернувшись до нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_7, позивачу було відмовлено, мотивуючи це тим, що, необхідно було протягом шести місяців із дня смерті спадкодавця подати в ОСОБА_3 державну ното реальну контору заяву про прийняття спадщини.

З наведених підстав позивач просить визнати за ним право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_7 на зазначене вище спадкове майно.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав.

Відповідач ОСОБА_6, з позовом згоден повністю.

Відповідач ОСОБА_5 позов визнала повністю.

Відповідач ОСОБА_3 міська рада у судове засідання не зявилася, але надала суду заяву, в якій зазначає, що з позовом згодна та просить суд розглянути справу без участі її представника.

Відповідач ОСОБА_4 сільська рада у судове засідання не зявилася, але надала суду заяву, в якій зазначає, що з позовом згодна та просить суд розглянути справу без участі її представника.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців)

Відповідно до ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи визначені у заповіті.

Відповідно до ст. 1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. Крім цього в п. 10 Постанови Пленуму Верхового Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю, або іншим правовстановлюючим документом.

Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку встановленого ст. 1270 цього Кодексу він не заявив про відмову від неї.

Позивач постійно проживав однією сімєю із спадкодавцем на час відкриття спадщини і відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України вважається таким, що прийняв спадщину.

Так в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_7 померла 16 липня 2009 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть, яке видане Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Ізмаїл, Ізмаїльського МУЮ від 02.02.2010 року, серія І-ЖД № 210359. Після її смерті залишилось спадкове майно у вигляді:

- земельної ділянки, площею 2,00 га., яка знаходиться на території ОСОБА_4 сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, цільове призначення якої ведення особистого селянського господарства, що належала померлій на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку: серія ЯА № 841501 виданого 23.11.2005 року на підставі розпорядження ОСОБА_3 районної державної адміністрації від 08 вересня 2005 року №649/А-2005 та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі №79;

- житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований за адресою: Ізмаїльський р-н с.Лощинівка, вул. Центральна, буд.9, який належав померлої на підставі договору дарування від 01.10.2004р., зареєстрований в реєстрі за №2800, посвідчений приватним нотаріусом Ізмаїльського районного нотаріального округу ОСОБА_8;

- 1/6 частина житлового будинку розташованого за адресою: м. Ізмаїл, вул. Щєпкіна, буд.№32, яка належала померлої на підставі свідоцтва про право власності на спадщину за законом №287 від 30.07.1981р.

18 грудня 2006 року, ОСОБА_7 склала заповіт посвідчений, секретарем Лощинівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, зареєстрований в реєстрі за № 20, яким на випадок своєї смерті заповідала усе своє майно, позивачу по справі. Але звернувшись до нотаріальної контори з відповідною заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, позивачу нотаріус відмовив у видачі такого свідоцтва, мотивуючи свою відмову тим, що необхідно було протягом шести місяців із дня смерті спадкодавця подати в ОСОБА_3 державну ното реальну контору заяву про прийняття спадщини.

З наведених підстав суд приходить до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10,11, 209, 214-215, 218 ЦПК України, ст. ст. 1223, 1233, 1268, 1225 ЦК України, п. 10 Постанови Пленуму Верхового Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування»-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 міської ради, ОСОБА_4 сільської ради, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності в порядку спадкування за заповітом, після смерті ОСОБА_7, яка померла 16 липня 2009 року на:

- земельну ділянку, площею 2,00 га., яка знаходиться на території ОСОБА_4 сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, цільове призначення якої ведення особистого селянського господарства, що належала померлій на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку: серія ЯА № 841501 виданого 23.11.2005 року на підставі розпорядження ОСОБА_3 районної державної адміністрації від 08 вересня 2005 року №649/А-2005 та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі №79;

- житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований за адресою: Ізмаїльський р-н с.Лощинівка, вул. Центральна, буд.9;

- 1/6 частину житлового будинку розташованого за адресою: м. Ізмаїл, вул. Щєпкіна, буд.№32.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області протягом 10 днів з дня його оголошення.

Суддя: