Тячівський районний суд Закарпатської області
Рішення

Іменем України

8 червня 2010 року м. Тячів Тячівський районний суд Закарпатської області в складі головуючого судді Чопик В.В., при секретарі Кошілко Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тячів цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5 сільської ради, СФГ «Бузок» де третя особа Тячівська районна державна адміністрація про визнання незаконними рішень органу місцевого самоврядування,

В С Т А Н О В И В :

Позивачі звернулися в суд з позовом до ОСОБА_5 сільської ради, СФГ «Бузок» де третя особа Тячівська районна державна адміністрація про визнання незаконними рішень органу місцевого самоврядування, посилаючись на те, що з 1992 року з дозволу керівництва радгоспу «Зоря» с. Вільхівці вони отримали у користування земельні ділянки в ур. Долина за с. Вільхівці, з обіцянками про те, що ці землі будуть передані їм у власність в рахунок земельних паїв. З того часу і до тепер вони використовують їх земельні ділянки для вирощування сільськогосподарської продукції. У минулих роках відділом земельних ресурсів Тячівського району було проведено перевірки, під час яких їм повідомили, що земельні ділянки, якими вони понад 17 років користуються, перебувають у постійному користуванні фермерського господарства «Бузок», головою якого є ОСОБА_6 і їм надали копію державного акту на право постійного користування землею серії ЗК ІІІ № 00006, зареєстрованого в книзі реєстрації актів на постійне користування землею за реєстром № 1, виданого Вільховецької сільською радою від 11.06.1993 року 19 сесії 21 скликання . Тепер у них виникли сумніви в законності вказаного Державного акту, бо ніхто з депутатів того скликання не памятав такого рішення і заяви не розглядалися на сесії. Тому вони звернулися в Вільховецьку сільраду, державний архів Тячівської райдержадміністрації, управління Держкомзему в Тячівському районі з приводу наявності вказаного рішення сесії сільради про передачу у постійне користування земельної ділянки в ур. Долина за межами села, підставності його видачі та відповідної реєстрації такого державного акту. Із отриманий відповідей їм тепер стало відомо, що в Книзі реєстрації державних актів цей акт зареєстровано за №6 , а не №1 як вказано в самому акті, і зареєстровано його не 10 жовтня 1993 року, як вказано в акті, а 4 жовтня 1993 року, тобто на 6 днів раніше, ніж цей акт взагалі був виданий сільрадою. Далі, архівним відділом їм видано копію протоколу сесії, рішення без номера від 11 червня 1993 року 19 сесії 21 скликання Вільховецької сільської ради, за яким насправді було розглянуто лише питання про надання згоди на відведення ділянки фермерського господарству, і рішенням сесії дано згоду на відведення земельної ділянки в розмірі 3 га в ур. Долина та 2 га на умовах оренди в ур. Долина для створення фермерського господарства «Бузок» по вирощуванню, переробці реалізації рослинної та тваринницької продукції, хоч ні заяви голови фермерського господарства, ні приватної особа від імені цього господарства до матеріалів сесії не долучено. Таким чином, вказане рішення є лише згодою на відведення земельних ділянок площею 3 га та площею 2 га на умовах оренди в урочищі Долина за межами с.Вільхівці і цим рішення не передбачено видачу державного акту на право постійного користування землею, в т.ч. на умовах оренди ділянкою площею 2 га, стосовно якої повинен був складатися договір оренди, якого також ніде не має, як не має в матеріалах сесії заяви фермерського господарства чи особи, яка клопотала про таке виділення, не має технічної документації по відведенню земельної ділянки та інших необхідних документів, що слугували б належною підставою для видачі цього акту. Згідно з Актом від 20 січня 1993 року про цільове обстеження і погодження меж населеного пункт с. Вільхівці, складеного за участю представника Закарпатського філіалу УкрНДІземлеустрою, сільського голови с. Вільхівці, директору радгоспу «Зоря», представника землевпорядної служби, урочище «Долина» було віднесено за межі населеного пункту Вільхівці, тобто сільський голова с.Вільхівці за 5 місяців до прийняття рішення про надання згоди на відведення землі фермерському господарству достовірно знав, що ці землі, що перебували на балансі радгоспу «Зоря», в т.ч. і суміжні землі, розташовувались за межами території села.

Посилаючись на ст. 9, 17, 19 Земельного Кодексу України в редакції 1990 року вважає, що підставою для видачі державного акту на право постійного користування мали бути складений на підставі рішення б/н від 11 червня 1993 року проекту відведення земельної ділянки, акт перенесення ділянки в натурі, повідомлення про це Тячівської районної Ради народних депутатів, на території якої розташована намічувана для відведення земельна ділянка, а також погодження землекористувача - радгоспу «Зоря», договір оренди, зареєстрований належним чином, і ці документи повинні були бути розглянуті на наступній сесії депутатів сільської ради у місячний строк і в межах своєї компетенції вона мала прийняти рішення про надання земель у користування та виготовлення державного акту на постійне користування.

Крім того, вважає, що не має проекту відведення ділянки, технічної документації на відведення цієї ділянки, договору оренди ділянки що додатково вказує на незаконність та безпідставну видачу згаданого Державного акту на право постійного користування. Тому просить суд визнати незаконним та скасувати Державний акт на право постійного користування землею серії ЗК 0ІІ №00006 селянському /фермерському/господарству «Бузок» с. Вільхівці Тячівського району (голова ОСОБА_6, мешк. с.Вільхівці, вул..Садова,7), згідно якого вказаному господарству було надано у постійне користування 5 га землі в межах населеного пункту, згідно з планом землекористування, в т.ч. на умовах оренди 2 га.

Позивач ОСОБА_1 та представник позивачів ОСОБА_7 в судовому засіданні позивні вимоги підтримали, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві та просять їх задовольнити.

Голова СФГ «Бузок» ОСОБА_8 в судовому засіданні проти позову заперечила, вважає, що державний акт на право постійного користування землею ЗК 0ІІ № 00006 виданий ФГ «Бузок» відповідає вимогам Закону, а тому просить в позові відмовити.

Представник відповідача ОСОБА_5 сільської ради в судовому засіданні проти позову не заперечив, вважає, що державний акт ЗК 0ІІ № 00006 виданий ФГ «Бузок» не відповідає вимогам закону, так як рішення про виділення спірної земельної ділянки СФГ «Бузок» не приймалось.

В подальшому судовий розгляд продовжено у відсутності представника ОСОБА_5 сільської ради, який належним чином був повідомлений, а тому суд на підставі ст. 169 ЦПК України справу розглянув у його відсутності.

Представник третьої особи Тячівської РДА в судове засідання не зявився, причини своєї неявки суду не повідомив, а тому суд на підставі ст. 169 ЦПК України справу розглянув у його відсутності.

Заслухавши пояснення представника позивачів ОСОБА_7 та дослідивши матеріали справи суд прийшов до наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що рішенням 20 сесії Вільховецької сільської ради народних депутатів 21 скликання від 11.06.1993 року дано згоду на відведення земельної ділянки в розмірі 3,0 га в ур. Долина та 2 га на умовах оренди в ур. Долина для створення ФГ «Бузок» по вирощенню, переробці і реалізації рослинницької та тваринницької продукції. На підставі вказаного рішення виготовлено технічний звіт по відведенню земельної ділянки ФГ «Бузок».

10.10.1993 року Вільховецькою сільською радою народних депутатів видано селянському (фермерському) господарству «Бузок» державний акт на право постійного користування землею серії ЗК 0ІІ № 00006.

Згідно ст.. 152 ч. 3 п. г) Земельного Кодексу України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

Підставами для визнання акта не дійсними є невідповідність його вимогам чинного законодавства та (або) визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт.

Обовязковою умовою визнання акта не дійсним є також порушення у звязку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів громадян, підприємства чи організації.

Позивач ОСОБА_1 та представник позивачів ОСОБА_7 стверджували, що державним актом на право постійного користування землею ЗК 0ІІ № 00006 виданого ФГ «Бузок» порушується субєктивне право позивачів, як належних землекористувачів вище вказаної земельної ділянки, посилаючись при цьому на тривалість користування спірною земельною ділянкою з дозволу керівництва радгоспу «Зоря» с. Вільхівці.

Однак, позивачі та їх представник всупереч вимог ст.ст. 11, 60 ЦПК України, що до обовязку довести ті обставини, на які вони посилаються, як на підставу своїх вимог, не надали відповідних доказів про набуття ними свого часу право користування спірною земельною ділянкою яка надана в оренду ФГ «Бузок».

Факт користування земельною ділянкою підтверджується правовстановлюючими документами: державний акт на право користування земельною ділянкою, відповідно до вимог ст. 126 чинного Земельного Кодексу України, ст. 23 Земельного Кодексу України в редакції 1992 року, витяг із земельно-шнурової книги, реєстрової книги, господарської книги відповідно до ст. 20 Земельного Кодексу України в редакції 1970 року, або документом, що підтверджує фактичне користування земельною ділянкою: матеріали інвентаризації земель, дані бюро технічної інвентаризації тощо.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позивачами та їх представником не стверджено, що оспорюваним державним актом порушуються права позивачів, як належних землекористувачів.

Навпаки, рішення Тячівського районного суду від 03.09.1999 року стверджено, що позивачі ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_3 самовільно захвачували спірну земельну ділянку у ФГ «Бузок».

Виходячи з вищенаведеного, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити.

Судові витрати покласти на позивача.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 213-216 ЦПК України, ст. 126 чинного Земельного Кодексу України, ст. 23 Земельного Кодексу України в редакції 1992 року, витяг із земельно-шнурової книги, реєстрової книги, господарської книги відповідно до ст. 20 Земельного Кодексу України в редакції 1970 року, ст.. 152 ч. 3 п. г) Земельного Кодексу України, суд,

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5 сільської ради, СФГ «Бузок» де третя особа Тячівська районна державна адміністрація про визнання незаконним та скасування державного акту на право постійного користування землею серії ЗК ОІІ № 00006 - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Закарпатської області через Тячівський районний суд шляхом подання заяви про апеляційне оскарження протягом 10 днів з подальшим поданням апеляційної скарги протягом 20 днів.

Суддя: В.В. Чопик