Справа № 22ц-5234/10р. Головуюча у І-й інстанції Волоско І.Р.
Категорія справи 48 Доповідач в апеляційній інстанції - ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2010 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого судді Цяцяка Р.П.,

суддів Курій Н.М. і ОСОБА_2,

при секретарі Качмар М.Я.,

за участю сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Сихівського районного суду м. Львова від 12 травня 2010 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Оскаржуваним рішенням частково задоволено позов ОСОБА_4 до ОСОБА_3 та ухвалено стягувати з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання непрацездатної дружини в сумі 300 грн., починаючи з дня подання позовної заяви 18.02.2009 року. Стягнуто з відповідача в дохід держави 171 грн. судового збору.

Згадане рішення оскаржив відповідач ОСОБА_3

Апелянт просить оскаржуване рішення скасувати і направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції або ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову, покликаючись на незаконність і необґрунтованість рішення та на порушення норм матеріального і процесуального права.

Вважає, що судом при ухваленні оскаржуваного рішення не було враховано те, що у позивачки є повнолітній син від першого шлюбу, а також їхня спільна донька, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка зареєстрована за місцем проживання позивачки, які у відповідності до ст. 202 СК України зобовязані утримувати позивачку.

Стверджує, що його місячний дохід становить лише 863 грн. і дохід позивачки з урахуванням пенсії та присуджених судом аліментів буде більшим 1 000 грн.

Звертає увагу на те, що у 2006 році він за згоди позивачки отримав в банку кредит, який погашає лише він.

Вважає невірним висновок суду про наявність у нього декількох автомобілів, оскільки такі були відчужені за генеральними дорученнями, про що позивачці відомо.

Вважає неправомірним посилання суду на те, що позивачка оплачує комунальні послуги по квартирі, оскільки вважає, що такі повинні оплачувати всі повнолітні члени сімї, які проживають в квартирі, а не лише власники житла, а також звертає увагу на те, що рішенням суду за позовом позивачки з нього стягнуто певну суму заборгованості по оплаті за комунальні послуги.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення апелянта на підтримання доводів апеляційної скарги та заперечення цих доводів зі сторони позивачки, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Як встановлено судом, сторони по справі протягом 30 років перебувають у шлюбі.

В той же час, позивачка з 2003 року є інвалідом 2 групи загального захворювання безтерміново, а відтак є непрацездатною (а.с. 3-зворот).

Розмір її пенсії є меншим від прожиткового мінімуму, встановленого законом (а.с. 12, 52), а відтак (у відповідності до ч. 4 ст. 75 СК України) вона є такою, що потребує матеріальної допомоги. Крім цього, з її пенсії протягом тривалого часу за рішенням суду вираховується заборгованість по оплаті за житлово-комунальні послуги (а.с. 11, 51-53).

Відповідач є працездатною особою (ІНФОРМАЦІЯ_2); у 2006 році у банку отримав кредит на придбання автомобіля в сумі 20 396 доларів США і протягом трьох наступних років сплатив по ньому майже 17 тис. доларів США, а також відсотки за користування ним (а.с. 24), а відтак суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про те, що він може надавати матеріальну допомогу позивачці.

Обовязок одного з подружжя щодо утримання іншого подружжя та обовязок дітей щодо утримання матері чи батька не є солідарним.

В суді апеляційної інстанції сторони спору визнали, що у їхньої спільної доньки, ІНФОРМАЦІЯ_1 (посилання на наявність якої міститься у апеляційній скарзі) є двоє малолітніх дітей.

Відтак (з урахуваням того, що позов про стягнення аліментів у розмірі 800 грн. щомісячно судом було задоволено лише частково - у розмірі 300 грн.), колегія суддів вважає, що при визначенні розміру аліментів судом була урахована можливість одержання позивачкою утримання від її повнолітніх дітей.

За вище наведених обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дав належну оцінку всім обставинам і доказам по справі в їх сукупності та ухвалив рішення по справі з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому приходить до висновку про те, що підстави для його скасування відсутні і апеляційну скаргу на нього, яка не спростовує висновків рішення суду, слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 303, 307 ч.1 п.1, 308, 314 ч.1 п.1, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити та залишити рішення Сихівського районного суду м. Львова від 12 травня 2010 року без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий:

Судді: