Справа № 2-502/2010
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.10.2010 року Заставнівський районний суд Чернівецької області в

складі: головуючого судді Пухарєвої О.В.

при секретарі Гагалюк С.Й.

прокурора Кацап-Бацали Ю.М.,

представника позивач ОСОБА_1 (на підставі довіреності від 04.01.2010.)

за участю відповідачки ОСОБА_2І,.

представника відповідачки ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Заставна цивільну справу за позовною заявою прокурора Заставнівського району в інтересах держави в особі Заставнівського районного центру зайнятості до ОСОБА_2 про стягнення незаконно одержаної допомоги по безробіттю, -

В С Т А Н О В И В:

Прокурор Заставніського району в інтересах держави в особі Заставнівського районного центру зайнятості звернувся до суду з позовом до відповідачки ОСОБА_2 про стягнення незаконно одержаної допомоги по безробіттю в сумі 4640,02 грн.

Право на звернення прокурора до суду в інтересах держави передбачено ст. 121 Конституції України, п. 6 ст. 20, 36 Закону України "Про прокуратуру" та ст.45 Цивільного процесуального кодексу України.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 18.02.2009 р. ОСОБА_2 звернулась до Заставнівського районного центру зайнятості за сприянням у працевлаштуванні. В заяві про надання статусу безробітного від 25.02.2009 р. відповідачка зазначила, що в даний час вона не зареєстрована як суб'єкт підприємницької діяльності. У зв'язку з цим, на підставі наданих відповідачкою документів та відомостей, 25.02.2009р. їй надано статус безробітного та призначено виплату допомоги по безробіттю.Таким чином, з 25.02.2009 р. по 19.02.2010 р. ОСОБА_2 виплачено допомогу по безробіттю в сумі 4436 грн. 08 коп.

Також виявлено, що ОСОБА_2 перебувала на обліку в центрі зайнятості як безробітна з 11.04.2001р. по 03.10.2001р. та їй виплачено допомогу по безробіттю в сумі 203 грн. 22 коп.

Однак, під час здійснення взаємообміну інформацією між державним реєстратором та центром зайнятості, 04.03.2010 р. виявлено, що з 19.05.1994р. ОСОБА_2 зареєстрована як суб'єкт підприємницької діяльності.

Отже, перебуваючи у статусі приватного підприємця, тобто будучи зайнятою особою, відповідачка не мала права на отримання статусу безробітного та допомоги по безробіттю. Таким чином, сума матеріального забезпечення в розмірі 4640 грн. 02 коп., виплаченого відповідачці з 11.04.2001р. по 03.10.2001р та з 25.02.2009 р. по 19.02.2010 р., отримана нею незаконно та підлягає поверненню.

14.04.2010 р. відповідачці надіслана претензія про повернення незаконно отриманої допомоги по безробіттю в сумі 4640 грн. 02 коп. у добровільному порядку, станом на дату подання позову заборгованість відповідачкою не сплачена.

В судовому засіданні прокурор позов підтримала повністю, обґрунтувавши його вищенаведеним. Представник позивача Заставнівського районного центру зайнятості позов підтримала в повному обсязі.

Відповідачка ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково. Не заперечувала, що з 11.04.2001 року по 03.10.2001 року незаконно отримала допомогу по безробіттю в розмірі 203,22 грн. При цьому заперечувала проти стягнення з неї незаконно отриманої допомоги по безробіттю в сумі 4436, 08 грн. Вказала, що дійсно з 19.05.1994 року була зареєстрована як приватний підприємець, проте 30.01.2009 року звернулася із заявою до державного реєстратора про припинення підприємницької діяльності. Крім цього подала необхідні документи і вважала, що реєстрація припинення її підприємницької діяльності проведена, оскільки не знала, що процедура зняття з реєстрації триває не менше 2-х місяців.

Представник відповідачки в судовому засіданні підтримав її пояснення. Позовну вимогу щодо стягнення з позивачки 203,22 грн. визнав, проте просив суд відмовити у задоволенні цієї вимоги, оскільки позивачем пропущено 3-х річний строк позовної давності, перебіг якого розпочався з 04.10 2001 року.

Заслухавши пояснення сторін, покази свідків, дослідивши матеріали справи і надані документи, суд дійшов до висновку, що позов доведений та обґрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з п. 11 «Порядку реєстрації, перереєстрації та ведення обліку громадян, які шукають роботу і безробітних», затвердженого Постановою КМ України № 219 від 14.02.2007 р., за відсутності підходящої роботи, рішення про надання громадянам статусу безробітних приймається державною службою зайнятості за їх особистою заявою і оформляється наказом центру зайнятості.

Згідно п. 12 вказаного Порядку для одержання статусу безробітного громадянин особисто подає у день, що настає після закінчення встановленого строку для пошуку підходящої роботи, до центру зайнятості заяву із зазначенням в ній інформації про те, що він не займається видами діяльності, що визначені ч.3 ст.1 Закону України «Про зайнятість населення», і не отримує пенсію на пільгових умовах, а також копію довідки про його ідентифікаційний номер.

Відповідно до п. б ч.3 ст.1 Закону України «Про зайнятість населення» до зайнятого населення в Україні належать, зокрема громадяни, які самостійно забезпечують себе роботою, включаючи підприємців.

Водночас ч.3 ст.46 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» передбачено, що фізична особа позбавляється статусу підприємця з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця.

Згідно приписів ч.2 ст.36 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» передбачено, що застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобовязані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 з 19.05.1994 року зареєстрована як субєкт підприємницької діяльності. При цьому перебувала на обліку в центрі зайнятості як безробітна з 18.04.2001 року по 03.10.2001 року. За цей період їй було виплачено допомогу по безробіттю в сумі 203,22 грн. Зазначене підтверджується заявою від 18.04.2001 року (а.с.3), витягом із наказу про надання статусу безробітного (а.с.3), витягом із наказу про зняття з обліку безробітного (а.с.4), довідкою Заставнівського районного центру зайнятості (а.с.22).

Стаття 47 Закону України « Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців» визначає порядок державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи- підприємця за її рішенням. Відповідно до цього для внесення до єдиного державного реєстру запису про рішення фізичної особи щодо припинення нею підприємницької діяльності фізична особа - підприємець подає державному реєстратору заяву про припинення діяльності, документ, що підтверджує внесення плати за публікацію повідомлення про припинення підприємницької діяльності.

Судом встановлено, що відповідачка 30.01.2009 року подала таку заяву до державного реєстратора. Згідно довідки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (а.с.28) 30.01.2009 року було внесено рішення фізичної особи про припинення підприємницької діяльності.

Згідно вимог вказаного вище Закону для проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізична особа підприємець не раніше двох місяців з дати публікації повідомлення у спеціалізованому друкованому засобі масової інформації подає державному реєстратору особисто або через уповноважену особу такі документи: заповнену реєстраційну картку на проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності; свідоцтво про державну реєстрацію; довідку відповідного органу податкової служби про відсутність заборгованості про податки; довідку відповідного органу Пенсійного фонду України про відсутність заборгованості; довідки відповідних органів фондів соціального страхування про відсутність заборгованості, або про те, що вона не перебувала на обліку.

Відомостей про те, коли відповідачкою були представлені державному реєстратору інші необхідні документи для проведення державної реєстрації про припинення підприємницької діяльності сторонами не представлено.

Судом встановлено, що довідку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців про внесення рішення фізичної особи про припинення підприємницької діяльності відповідачка ОСОБА_2 отримала 11.02.2009 року. В цей же день вона звернулася за консультацією з питань працевлаштування до спеціаліста Заставнівського районного центру зайнятості ОСОБА_4

Свідок ОСОБА_4 пояснила суду, що 11.02.2009 відповідачка ОСОБА_2 дійсно зверталася до неї за консультацією з приводу реєстрації в центрі зайнятості як безробітної. Проте в цей день заяву на реєстрацію ОСОБА_2 не писала, оскільки виникла потреба надання додаткових документів для її постановки на облік як інваліда. Щодо реєстрації відповідачкою припинення підприємницької діяльності питань не виникало.

Свідок ОСОБА_5 пояснив суду, що ОСОБА_2 звернулася до нього 18.02.2009 року за сприянням у працевлаштуванні. Він у відповідності до своїх посадових обовязків заповнив відносно ОСОБА_2 відповідну персональну картку відвідувача, а через вісім днів вона написала заяву про надання їй статусу безробітної. При заповнені вищенаведеного документу не вимагається проведення перевірки зайняття заявником підприємницькою діяльністю.

Згідно довідки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців від 19.02.2010 року встановлено, що державна реєстрація припинення підприємницької діяльності фізичною особою- підприємцем ОСОБА_2 проведена лише 17.03.2009 року ( внесено відповідний запис до ЄДР) (а.с. 13-15).

Також судом встановлено, що відповідачка ОСОБА_2 25.02.2009 року звернулася із письмовою заявою про надання їй статусу безробітної, в якій вказала, що в даний час вона не зареєстрована як субєкт підприємницької діяльності (а.с.5). Згідно наказу №НТ090225 від 25.02.2009 року ОСОБА_2 надано статус безробітної та призначено допомогу по безробіттю (а.с.6-8). За період з 25.02.2009 року по 19.02.2010 року ОСОБА_2 виплачено допомогу по безробіттю в сумі 4436,08 грн, що підтверджується додатком до ПК про прийняті рішення щодо нарахувань та платежі (а.с.9-12) та довідкою Заставнівського районного центру зайнятості № 240410373 від 18.052010 р.(а.с. 21)

З наведеного вбачається, що перед поданням заяви до Заставнівського районного центру зайнятості відповідачка не вжила заходів для отримання достовірної інформації про позбавлення її статусу підприємця (витягу з ЄДР юридичних осіб та фізичних осіб підприємців з відповідним записом про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності) та в порушення вимог п.б ч.3 ст.1 Закону України «Про зайнятість населення», а також ч.2 ст.36 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» при поданні зазначеної заяви, а в подальшому при отриманні допомоги не повідомила центр зайнятості про те, що не позбавлена статусу підприємця.

Аналогічне порушення ОСОБА_2 допустила і в 2001 році, коли без повідомлення центру зайнятості про зайняття підприємницькою діяльністю, незаконно отримала допомогу по безробіттю в розмірі 203, 22 грн.

Факт порушення відповідачкою вимог законодавства, що спричинило незаконне отримання допомоги по безробіттю в сумі 203,22 грн., підтверджується Актом розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення №80 від 24.03.2010 року (а.с. 16-17). Незаконне отримання допомоги по безробіттю в сумі 4436, 08 грн. підтверджується аналогічним Актом №79 від 24.03.2010 року (а.с.18-19)

Судом встановлено, що 14.04.2010 р. за № 07-18/954 відповідачці Заставнівським районним центром зайнятості направлена претензія про повернення незаконно отриманої допомоги по безробіттю в сумі 4640,02 грн. у добровільному порядку (а.с.20). Однак, на час винесення рішення заборгованість останньою не погашена.

Нормами ч.3 ст.36 Закону України «Про загальнообовязкове державне страхування на випадок безробіття» передбачено, що сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обовязків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.

Враховуючи, що відповідачці була призначена допомога по безробіттю в той час коли вона не була безробітною, оскільки перебувала у статусі підприємця, тому права на її отримання не мала. Отже сума виплаченої допомоги по безробіттю в розмірі 4436,08грн. отримана відповідачем незаконно та підлягає поверненню у відповідності до ч.3 ст.36 Закону України «Про загальнообовязкове державне страхування на випадок безробіття».

Суд вважає, що відсутні підстави для застосування позовної давності щодо вимог позивача про стягнення з відповідачки незаконно отриманої допомоги по безробіттю в сумі 203,22 грн., оскільки позивач дізнався про порушення свого права за результатами звірки з державним реєстратором Заставнівської РДА на предмет реєстрації ОСОБА_2 як субєкта підприємницької діяльності, отримавши 19.02.2010 року відповідну довідку з ЄДР. Отже 3-х річний строк позовної давності для захисту порушеного права позивачем не пропущено.

За таких обставин, позовні вимоги підлягають задоволенню, незаконно отримана допомога по безробіттю в розмірі 4640,02 грн. підлягає стягненню з відповідачки.

Крім цього, у відповідності до ч.3 ст. 88 ЦПК України з відповідачки належить стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 51 гривні.

На підставі п.б ч.3 ст.1 Закону України «Про зайнятість населення», ч.3 ст.46 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців»,ч.2,3 ст.36 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», керуючись ст.ст. 208, 209, 212 215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, жительки с.Кадубівці Заставнівського району Чернівецької області на користь Заставнівського районного центру зайнятості (р/р №0004, МФО 856135 ОУДК м.Чернівці, Код 21432413) незаконно отриману допомогу по безробіттю в розмірі 4640 (чотири тисячі шістсот сорок) гривень 02 копійки.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави державне мито в розмірі 51 гривні.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Чернівецької області через Заставнівський районний суд протягом 10 днів з дня проголошення рішення суду.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення

Суддя О.Пухарєва