Справа № 22ц-1202 Головуючий у 1 інстанції: Баєва О.І.
Категорія: 25 Доповідач: Штефаніца Ю.Г.
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 квітня 2010 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого: Павлишина О.Ф.

суддів: Штефаніци Ю.Г., Мікуш Ю.Р.

при секретарі: Гарванко М.М.

за участі представника ВАТ «Страхове Товариство «Гарантія» ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ЗАТ «Українська інноваційна страхова компанія «Інвестсервіс» на рішення Шевченківського районного суду м.Львова від 21 грудня 2009 року, -

в с т а н о в и л а:

Оскаржуваним рішенням задоволено позов ВАТ «Страхове Товариство «Гарантія» до ОСОБА_2 та ЗАТ «Українська інноваційна страхова компанія «Інвестсервіс» про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу та постановлено стягнути з Української інноваційної страхової компанії «Інвестсервіс» в користь Відкритого акціонерного товариства«Страхове Товариство «Гарантія» 9935 грн.78 коп. на відшкодування матеріальної шкоди. Цим же рішенням ухвалено стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ЗАТ «Українська інноваційна страхова компанія «Інвестсервіс» в користь ВАТ «Страхове Товариство «Гарантія» 104 грн.45 коп. судового збору, 250 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи та 2089 грн. витрат за надання правової допомоги.

Дане рішення суду оскаржила ЗАТ «Українська інноваційна страхова компанія «Інвестсервіс». В апеляційній скарзі покликається на те, що позовна заява від імені «Страхове Товариство «Гарантія» подана не уповноваженою не це особою на підставі довіреності , яка не відповідає вимогам закону. Зазначає, що суд не прийняв відповідного процесуального рішення щодо уточнення реєстраційного номеру пошкодженого транспортного засобу, автомобіля Форд, який не співпадає з номером, який зазначений в позовній заяві та постанові Шевченківського районного суду від 25 вересня 2008 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності. Вказує також на те, що рішення про стягнення витрат за надання правової допомоги ухвалене без проведення належних розрахунків. Просить оскаржуване рішення скасувати та закрити провадження у справі.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, який заперечив щодо обґрунтованості доводів апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції, 05 вересня 2008 року ОСОБА_2. керуючи автомобілем марки «ВАЗ». Д.н.346 38 ТВ по вул. Шевченка у м. Львові порушив Правила дорожнього руху, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем марки Форд д.н. НОМЕР_1 та завдав цьому автомобілю технічних пошкоджень та заподіяв матеріальну шкоду в розмірі 10445 грн.78 коп., які були відшкодовані власнику цього автомобіля ВАТ «Страхове Товариство «Гарантія» за договором добровільного страхування наземного транспорту №5-1044/07.038 від 04 лютого 2008 року.

На момент ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована в Українській інноваційній страховій компанії «Інвестсервіс» за полісом №ВВ/5111966 від 24 жовтня 2008 року з визначенням франшизи в розмірі 510 грн.

Виходячи із положень ст.ст.993, 1191 ЦК України, ст.27 Закону України «Про страхування» та ст.38 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» суд дійшов вірного висновку щодо покладення обовязку по відшкодуванню позивачу заподіяних збитків, у звязку з виплатою ним страхової суми потерпілому на Українську інноваційну страхову компанію «Інвестсервіс».

Зазначені вище фактичні обставини та спірні правовідносини як і висновки суду в цій частині сторонами не оспорюються та фактично визнані. Не заперечуються такі і в апеляційній скарзі.

Що стосується покликань апелянта на розбіжності в реєстраційному номері пошкодженого автомобіля Форд в позовній заяві та постанові Шевченківського районного суду від 25 вересня 2008 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, то дана обставина не має правового значення для вирішення спору, оскільки матеріалами справи, в тому числі шляхом огляду в судовому засіданні матеріалів адміністративної справи, беззаперечно встановлено що реєстраційний номер цього автомобіля НОМЕР_1 і факт пошкодження ОСОБА_2 внаслідок ДТП саме цього транспортного засобу сторонами не заперечується.

Безпідставними є твердження апелянта про те, що позовна заява подана неповноважною особою, а тому не підлягає судовому розгляду, у звязку чим провадження у справі слід закрити.

В матеріалах справи наявні беззаперечні докази того, що при поданні до суду позовної заяви від імені ВАТ «Страхове Товариство «Гарантія» представником ОСОБА_3, представництво останнього здійснювалось у відповідності до положень ст.ст.237, 244 ЦПК України та належно підтверджено як договором про надання правової допомоги від 1.04.2008 року (а.с.27-28) так і дорученням президента ВАТ «Страхове Товариство «Гарантія» від 17.05.2009 року (а.с.31).

Таким чином, рішення суду щодо стягнення з Української інноваційної страхової компанії «Інвестсервіс» в користь Відкритого акціонерного товариства«Страхове Товариство «Гарантія» 9935 грн.78 коп. на відшкодування матеріальної шкоди ґрунтується на матеріалах справи та вимогах закону і підстав для його скасування колегія суддів не вбачає.

В той же час, при вирішенні питання щодо розподілу судових витрат, суд першої інстанції, в порушення ст.88 ЦПК України, яка передбачає пропорційне відшкодування цих витрат, помилково стягнув їх у даній справі солідарно із ОСОБА_2 та ЗАТ «Українська інноваційна страхова компанія «Інвестсервіс», залишивши поза увагою ту обставину, що позивач фактично відмовився від позовних вимог до ОСОБА_2.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що рішення суду в частині солідарного стягнення судових витрат та витрат за надання правової допомоги із ОСОБА_2 та ЗАТ «Українська інноваційна страхова компанія «Інвестсервіс» на користь ВАТ «Страхове Товариство «Гарантія» скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення, яким відмовити у стягненні цих витрат із ОСОБА_2.

Поряд з цим, колегія суддів вважає за необхідне задовольнити апеляційну скаргу та змінити рішення суду в частині визначення розміру грошової компенсації витрат на правову допомогу позивача, які підлягають стягненню з ЗАТ «Українська інноваційна страхова компанія «Інвестсервіс».

При вирішенні даного питання суд виходив з того, що ВАТ «Страхове Товариство «Гарантія» фактично оплатило представнику ОСОБА_3 2089 грн. 16 коп. за надання правової допомоги з розрахунку 20% від ціни позову згідно договору про надання правової допомоги.

Однак визначена судом сума не відповідає фактичним обставинам справи та положенням постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.2006 року №590 «Про граничні розміри компенсації витрат, повязаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави» та ст.ст.84, 88 ЦПК України. Судом не наведені відповідні розрахунки таких витрат та не враховано, що згідно п.1 Додатка до цієї Постанови передбачені граничні розміри компенсації витрат, повязаних з правовою допомогою стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, як то: що не перевищує 40% розміру мінімальної заробітної плати за годину роботи особи, яка надає правову допомогу, та 50% розміру мінімальної заробітної плати за сукупність дій, необхідних для розгляду справи.

З матеріалів справи вбачається, що фактична правова допомога представника ОСОБА_3 надавалась позивачу при складанні процесуальних документів та під час участі в судових засіданнях 18 вересня, 22 жовтня, 25 листопада та 9 грудня 2009 року, загальна тривалість яких не перевищила одну годину. Враховуючи дані обставини та положення постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.2006 року №590 щодо граничних розмірів компенсації витрат, колегія суддів приходить до висновку, що розмір компенсації витрат позивача на правову допомогу становить 816 грн. 30 коп.. При цьому колегія суддів виходить з такого розрахунку: розмір мінімальної заробітної плати на час розгляду справи 907 грн.; 40% від 907 грн. становить 362 грн.80 коп.(907х40:100=362,8): 50% від 907 грн. складає 453 грн.50 коп.; 362,8 + 453,5 =816,3.

З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку, що суму компенсації витрат на правову допомогу, яка підлягає стягненню з ЗАТ «Українська інноваційна страхова компанія «Інвестсервіс» на користь ВАТ «Страхове Товариство «Гарантія» слід зменшити до 816 грн. 30 коп..

З урахуванням зазначеного та керуючись ст.ст. 303, п.2 ч.1 307, ст. ст. 309, 313, ч.2 ст. 314, ст.ст. 316, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ЗАТ «Українська інноваційна страхова компанія «Інвестсервіс» задовольнити частково.

Рішення Шевченківського районного суду м.Львова від 21 грудня 2009 року в частині стягнення із ОСОБА_4 солідарно з ЗАТ «Українська інноваційна страхова компанія «Інвестсервіс» на користь ВАТ «Страхове Товариство «Гарантія» судових витрат та витрат за надання правової допомоги скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення, яким відмовити у стягненні цих витрат із ОСОБА_2.

Це ж рішення в частині стягнення з ЗАТ «Українська інноваційна страхова компанія «Інвестсервіс» на користь ВАТ «Страхове Товариство «Гарантія» витрат за надання правової допомоги в розмірі 2089 грн. змінити та стягнути з ЗАТ «Українська інноваційна страхова компанія «Інвестсервіс» на користь ВАТ «Страхове Товариство «Гарантія» 816 грн. 30 коп. на відшкодування цих витрат.

В решті рішення залишити без змін а апеляційну скаргу без задоволення.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання рішенням законної сили.

Головуючий: Павлишин О.Ф.

Судді: Мікуш Ю.Р.

ОСОБА_5