Справа № 2-499/2010
Номер провадження 2-499/2010
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02.04.2010 року Лозівський міськрайоиний суд Харківської області в складі: головуючого судовим засіданням - судді Жмуд Н.M.. за участю секретаря судових засідань ОСОБА_1В розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в місті Лозова Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа: Лозівське бюро технічної інвентаризації про визнання договору міни, укладеного на товарній біржі,-
Відповідно до довідки № 285 від 20.10.2009 року, наданої Управлінням статистики у Лолвеькому районі Лозівська товарна біржа за рішенням суду вилучена з Єдиного державного реєстру пі дприємств та організацій України.
Позивач у судове засідання не з»явилася. однак, її інтереси представляла представник за довіреністю ОСОБА_9, яка наполягала на задоволенні позовних вимог у повному обсязі, І пояснила, що на той час. коли спадкодавець ОСОБА_8 здійснював угоду за договором міни, то діяв відповідно до вимог діючого законодавства. Подальша реєстрація даних договорів у нотаріальному порядку не вимагалася, про це вказано і в самому договорі в пункті № 7, що згідно ст. 15 Закону України «Про товарну біржу» угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню.
Відповідач - ОСОБА_3 в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог не заперечувала.
Відповідачі ОСОБА_4. ОСОБА_5 у судове засідати я не заявилися, однак направили на адресу суду телефонограму про слухання страви за їх відсутності..
Лозівським бюро технічної інвентаризації не забезпечено явку свого представника, і не повідомлено про причини неявки, однак у минулих судових засіданнях, інтереси Лозівського Б ТІ представляв ОСОБА_10, який вказав, що можливо позов позивача задовольн ити.
Відповідно до ст.174 ЦПК України, в разі визнання відповідачем позову, суд за наявності підстав ухвалює рішення про його задоволення.
У судовому засіданні встановлені такі факги та відповідні їм правовідносини.
Крім того, з огляду на умови даного договору, в п.7 зазначено, що Згідно до ст.. 15 Закону України «Про товарну біржу» угоди, зареєстровані на біржі не підлягають нотаріальному посвідченню.
Судом було встановлено, що Договір міни (а.с.№9) було укладено 18 листопада 2000 року, тобто на час дії Цивільного Кодексу Української РСР 1963 року, тоді як. на момент звернення позивачем з даним позовом до суду, в дію вступив Цивільний Кодекс України 2004 року, тому, відповідно до п.4 ч.І ст.214 ЦПК України, судом вирішувалося питання відносно того, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Гак. відповідно до частини 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України 2004 року встановлено, що до цивільних відносин, які виникли до набрання чинності кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов»язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Отже, з урахуванням викладеного, застосуванню підлягають норми ЦК України 2004 року.
Так. відповідно до ч.4 сі. 203ЦК України правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.
Відповідно до норм цивільного кодексу України, кожний з учасників договору міни вважається продавцем майна, що він передає, і покупцем майна, що він здобуває. Тому до договору міни застосовані правила про договір купівлі-продажу, якщо інше не виші і ж« відносин сторін. Відповідно до ст. 657 договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.
Відповідно до ч.І ст. 209 ЦК України правочин. який вчинений у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню лише у випадках, встановлених законом або домовленістю сторін.
Згідно ч.І ст.218 ЦК України недодержання сторонами письмової форми правочииу, яка встановлена законом, не має наслідком його недійсності, крім випадків, встановлених законом.
Згідно ст.219 ЦК України у разі недодержання вимоги закону про нотаріальне посвідчення одностороннього правочииу такий правочин г нікчемним. Суд може визнати такий правочин дійсним, якщо буде встановлено, що він відповідав справжній ьо и особи, яка його вчинила, а нотаріальному посвідченню правочииу перешкоджала обставина, яка не залежала від її волі.
Відповідно до ст. 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі насту пне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.
У судовому засіданні з огляду на договір міни від 18 листопада 2000 року (а.еЛО вбачається, що сторонами дотримано всі його умови, за БТІ зареєстровано. Іаким чином, суд вважає можливим визнати дійсним договір договір міни № 1 579, укладений 18 листопада 2000 року на Лозівеькій товарній біржі на підставі контракту Лі» 579 від 17 листопада 2000 року та договорів-порук від імені «ПЕРШОЇ СТ ОРОНИ» і «ДРУГОЇ СТОРОНИ» з брокерами на здійснення біржової угоди.
Згідно до п. 6 ч.І ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання, як розподілити між сторонами судові витрати.
Статтею 79 ЦПК України встановлено,- що судові витрати складаються з судового збору та витрат пов'язаних з розглядом справи.
Частиною 5 Розділу 11 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного Процесуального Кодексу України встановлено, що до набрання чинності законом, який.регулює порядок сплати і розміри судового збору, судовий збір при зверненні до суду сплачується у порядку і розмірах, встановлених законодавством для державного мита. З огляду на матеріали справи, судом встановлено, що позивачем при зверненні до суду було сплачено витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи на суму в 37 грн. 00 коп. (а.с. 2), а також сплачено (судовий збір) державне мито у розмірі 8 грн. 50 коп. (ах. №1). Однак, у судовому засіданні, представник позивача прохав суд. не стягувати з відповідачів на користь позивача, понесені ним при зверненні до суду судові витрати, про що надав письмову заяву.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 57. 60. 74. ч,2 ст. 77, 79. ч.4 ст. 169. 174. ст.ст.209, 212-214. 215. 217, 218, 222. 223 ЦПК України, ст.ст. 203, 657. ч.І сг.209 . ч.І сг.218. 219, 220 ЦК України; Частини 4, 5 Розділу 11 Прикінцевих та перехідних положень Цивільною 1 Іроцесуального Кодексу України; суд, -
Позовну заяву ОСОБА_2 до ї арькіної ОСОБА_11. ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа: Лозівське бюро технічної інвентаризації про визнання договору міни, укладеного на товарній біржі задовольнити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 10 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана строк, встановлений ст. 294 цього Кодексу, рішення суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий у судовому засіданні

Суддя: Н.М. Жмуд