справа № 22ц-618 головуючий в І інстанції Марчук В.І.
категорія 51 доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_1
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2010 року Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого: Каблака П.І.

суддів: Крайник Н.П., Кота І.Н.

при секретарі: Глинському О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2, поданою в інтересах ОСОБА_3, на рішення Трускавецького міського суду Львівської області від 26 грудня 2008 року у справі за позовом ОСОБА_4 до фізичної особи підприємця ОСОБА_3 про зміну формулювання причини звільнення, проведення розрахунку та відшкодування моральної шкоди та позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про зміну формулювання причини звільнення та відшкодування матеріальної шкоди,-

встановила:

Оскаржуваним рішенням позов ОСОБА_4 до фізичної особи підприємця ОСОБА_3 про зміну формулювання причини звільнення, проведення розрахунку та відшкодування моральної шкоди задоволено. Зобов»язано ОСОБА_3 внести зміни до графи третьої « Відомості про прийом на роботу, переведення на іншу роботу і звільнення ( із зазначенням причин і посиланням на статтю, пункт закону)» запису № 12 в трудовій книжці серії АВ № 135037 на ім»я ОСОБА_4, виклавши її в такій редакції «Звільнено з роботи у зв»язку з невиконанням працедавцем законодавства про охорону праці згідно ст. 38 ч.3 КЗпП України».

Стягнуто з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_4 2000 грн. розрахунку при звільненні, 4000 грн. компенсації за невикористану відпустку за період роботи з 01.09.2005 р. по 07.07.2008 р. та 3000 грн. моральної шкоди.

В задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про зміну формулювання причини звільнення та відшкодування матеріальної шкоди відмовлено.

Рішення суду оскаржила представник відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_2

В апеляційній скарзі покликається на те, що рішення суду ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Зокрема зазначає, що задовольняючи позов ОСОБА_4 про зміну формулювання причини звільнення, при відсутності доказів про порушення відповідачем законодавства про працю, суд безпідставно зобов»язав ОСОБА_3 внести зміни в запис про звільнення позивачки з роботи, виклавши його в редакції «Звільнена з роботи у зв»язку з невиконанням працедавцем законодавства про охорону праці згідно ст. 38 п.3 КЗпП України».

Крім того, суд не врахував, що звільнення з роботи позивачки за п.1 ст.36 КзПП України відбулося з її згоди, про що свідчить її власноручний підпис в трудовій угоді (п.17 трудової угоди), яка подавалася сторонами до Центру зайнятості для зняття трудової угоди з реєстрації.

Тому рішення суду в частині зобов»язання відповідача внести зміни до графи третьої « Відомості про прийом на роботу, переведення на іншу роботу і звільнення ( із зазначенням причин і посиланням на статтю, пункт закону)» запису № 12 в трудовій книжці серії АВ № 135037 на ім»я ОСОБА_4, виклавши її в редакції «Звільнена з роботи у зв»язку з невиконанням працедавцем законодавства про охорону праці згідно ст. 38 ч.3 КЗпП України» слід скасувати. Суд безпідставно стягнув з відповідача в користь позивачки 2000 грн. розрахунку при звільненні та 4000 грн. компенсації за невикористану відпустку за період з 01.09.2005 р. по 07.07.2008 р., оскільки така з вимогою про виплату зазначених сум до відповідача не зверталася, а звернулася безпосередньо до суду. Тому порушень збоку відповідача у виплаті належних позивачці при звільненні сум не відбулось. Задовольняючи позовні вимоги про стягнення в користь позивачки моральної шкоди, суд невірно застосував ст.1166 ЦК України та не врахував, що даний спір виник із трудових правовідносин та при його вирішенні суду слід було керуватись ст.237-1 КЗпП України. Крім того, позивачкою не надано доказів в обгрутрунтування моральної шкоди.

Разом з тим, відмовляючи в задоволенні зустрічного позову, суд не врахував та не дав належної оцінки доказам відповідача, наданим в його обґрунтування.

Просить скасувати рішення суду та ухвалити у справі нове рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних мотивів.

Судом встановлено, що позивачка перебувала в трудових стосунках з відповідачем з 02.09.2005 р. по 07.07.2007 р. на підставі трудового договору від 01.09.2005 р., який був належним чином зареєстрований у Львівському міському Центрі зайнятості. Договором було визначено місце роботи позивачки, умови праці та розмір її заробітної плати.

З матеріалів справи вбачається, що трудовий договір між сторонами було розірвано 07.07.2008 р. на підставі п.1 ст.36 КЗпП України, про що сторони поставили свої підписи в договорі (п.17 договору). Підписи належним чином завіренено посадовою особою Львівського міського Центру зайнятості. Доказів того, що під час дії зазначеного трудового договору відповідач порушував законодавство про працю в матеріалах справи немає.

Тому, рішення районного суду в частині зобов»язання відповідача внести зміни до графи третьої « Відомості про прийом на роботу, переведення на іншу роботу і звільнення

( із зазначенням причин і посиланням на статтю, пункт закону)» запису № 12 в трудовій книжці серії АВ № 135037 на ім»я ОСОБА_4, виклавши її в редакції «Звільнена з роботи у зв»язку з невиконанням працедавцем законодавства про охорону праці згідно ст. 38 ч.3 КЗпП України» слід скасувати з ухваленням в цій частині нового рішення про відмову в задоволенні цих позовних вимог.

Ухвалюючи рішення про стягнення з відповідача в користь позивачки 2000 грн. розрахунку при звільненні, що як вбачається з мотивувальної частини рішення становить середньомісячний заробіток позивачки за червень 2008 р., районний суд не врахував, що згідно акта від 12.06.2008 р.(а.с.72) позивачка була відсутня на робочому місці з 06 червня 2008 р. та згідно акта від 20 червня 2008 р. (а.с.73) - відмовилась приступити до роботи 20.06.2008 р. Доказів того, що відповідач не допустив позивачку до роботи у зазначений період в матеріалах справи немає.

З наведених мотивів колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду в частині стягнення з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_4 2000 грн. розрахунку при звільненні підлягає скасуванню з ухваленням в цій частині нового рішення про відмову в задоволенні цих позовних вимог.

Рішення суду в частині стягнення з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_4 3000 грн. моральної шкоди також слід скасувати, оскільки доказів, які б підтверджували , що з вини відповідача позивачці завдано моральну шкоду, така суду не надала. Крім того, моральна шкода належним чином позивачкою не обґрунтована.

Оскаржуваним рішенням судом з відповідача в користь ОСОБА_4 стягнуто 4000 грн. компенсації за невикористану відпустку за період роботи з 01.09.2005 р. по 07.07.2008 р., хоча розрахунку суми, яка підлягає стягненню, мотивувальна частина рішення суду не містить. Не обґрунтувала зазначену суму і позивачка при подачі позову до суду.

З матеріалів справи ж вбачається, що на день звільнення позивачки з роботи їй відповідачем було нараховано 801 грн.72 коп. компенсації за невикористану відпустку за період роботи з 01.09.2005 р. по 30.06.2008 р. (а.с.75), однак доказів того, що зазначена сума їй була виплачена в матеріалах справи немає. Тому, рішення суду в частині стягнення з відповідача в користь позивачки 4000 грн. компенсації за невикористану відпустку за період роботи з 01.09.2005 р. по 07.07.2008 р. слід змінити та стягнути з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_4 801 грн.72 коп. компенсації за невикористану відпустку за період роботи з 01.09.2005 р. по 30.06.2008 р.

В решті рішення суду слід залишити без змін.

Керуючись п.2, п.3 ст.307. п.3 ст.309, ст.ст.316, 317 ЦПК України, колегія суддів,-

Вирішила :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, подану в інтересах ОСОБА_3, задоволити частково.

Рішення Трускавецького міського суду Львівської області від 26 грудня 2008 року в частині зміни формулювання причини звільнення, стягнення з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_4 2000 грн. розрахунку при звільненні та 3000 грн. моральної шкоди скасувати та в цій частині ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні цих позовних вимог.

Рішення Трускавецького міського суду Львівської області від 26 грудня 2008 року Львівської області в частині розміру компенсації за невикористану відпустку за період роботи з 01.09.2005 р. по 07.07.2008 р. змінити, стягнувши з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_4 801 грн. 72 коп. компенсації за невикористану відпустку.

В решті рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання рішенням законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий :

Судді :