Апеляційний суд Львівської області
Справа № 22ц-251 Головуючий в 1 інстанції Гоцко В.І.
Категорія : 52 Доповідач : Павлишин О.Ф.

УКРАЇНА

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
2 лютого 2010 року Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі :
головуючого Павлишина О.Ф.,
суддів Мусіної Т.Г., Штефаніци Ю.Г.,
при секретарі Глинському О.А.,
з участю представника військової частини НОМЕР_1 Галдецького Є.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Яворівського районного суду Львівської області від 2 червня 2009 року, -

ВСТАНОВИЛА:
Вказаним рішенням суду відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.
Рішення суду оскаржила позивачка. В апеляційній скарзі стверджує про незаконність рішення, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Покликається, що суд не дав оцінку її доводам про те, що вона не попереджувалась про наступне вивільнення за два місяці, що в день звільнення їй не було видано трудову книжку та належні при звільненні суми. Зазначає, що суд прийняв акт про відмову від підпису та лист центру зайнятості в судових дебатах, не вийшов для ухвалення рішення в нарадчу кімнату, а перебував в кабінеті судді, куди заходили учасники процесу. Просить скасувати рішення та ухвалити нове рішення про задоволення позову.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника військової частини НОМЕР_1 Галдецького Є.В. про заперечення вимог скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити в звязку знаступним.
Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.
Позивачкою не оспорюються реорганізація установи, скорочення штату працівників, не можливість перевести її за її згодою на іншу роботу, відсутність переважного права на залишення на роботі, дотримання законодавства щодо розірвання трудового договору без попередньої згоди первинної профспілкової оргнанізації. Підставами для поновлення на роботі позивачкою вказано порушення строку попередження про наступне вивільнення, не проведення розрахунку в день звільнення та не видачу трудової книжки. (а.с.3)
Матеріалами справи встановлено такі обставини.
ОСОБА_1 з 4.11.2005 року працювала старшим бухгалтером шляхово-експлуатаційної дільниці військової частини НОМЕР_1 . Наказом від 3.07.2006 року перведена інженером по підготовці виробництва. (а.с.7-зворот)
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 1.04.2008 року № 72 ОСОБА_1 звільнена з посади інженера по підготовці виробництва відповідно до п.1 ст. 40 КЗпП України у зв"язку із скороченням штату працівників. (а.с.4-зворот)
Згідно з директивою Міністерства оборони України від 18.04.2007 року загальновійськовий полігон Командування Сухопутних військ Збройних Сил України переформовано в Міжнародний центр миротворчості і безпеки. При відпрацюванні організаційно-штатної структури відповідно до рішення начальника Генерального штабу Головнокомандуючого Збройних Сил України від 6.03.2007 року зі штату полігона вилучено примітку №123, за якою утримувалась шляхово-експлуатаційна дільниця.
У військовій частині НОМЕР_1 первинної профспілкової організації не було.
Відмовляючи в задоволенні позову суд прийшов до обгрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позову та поновлення позивачки на роботі, оскільки відповідач в звязку з реорганізацією установи провів скорочення штату працівників та з дотриманням встановленого законом порядку розірвав трудовий договір з позивачкою.
Висновок суду відповідає дослідженим доказам та положенням п.1 ч.1 ст.40, ст.ст.43-1, 49-2 КЗпП України.
Згідно з положеннями п.19 постанови Пленуму Верховного Суду України „Про практику розгляду судами трудових спорів №6 від 6 листопада 1992 року з наступними змінами саме лише порушення строку попередження працівника про звільнення за відсутності інших підстав для поновлення на роботі не є самостійною підставою для поновлення на роботі.
Врахувавши пояснення свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про оголошення працівникам 1 лютого 2008 року про наступне вивільнення, дані акту комісії про відмову від підпису працівників щодо попередження про наступне вивільнення, та відсутність вимог законодавства щодо обовязкового дотримання письмової форми такого попередження, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про дотримання роботодавцем вимог законодавства в частині попередження ОСОБА_1 про наступне вивільнення.
Посилання апелянта на порушення строку розрахунку при звільненні та порушення строку видачі трудової книжки не є підставою для задоволення апеляційної скарги, оскільки ці факти не стосуються підстав звільнення за п.1 ч.1 ст.40 КЗпП України.
Доводи апелянта про порушення судом порядку дослідження доказів не приймаються до уваги, так як на лист центру зайнятості від 15.05.2009 року суд першої інстанції в рішенні не посилався, ухвала про поновлення зясування обставин справи і перевірку їх доказами судом постановлялась, і в ході дебатів акт про відмову від підпису судом не приймався, що стверджується технічним записом судового засідання 29.05.2009 року.
Твердження апелянта про порушення судом таємниці нарадчої кімнати нічим не підтверджено, а тому як таке, що є голослівним, визнається колегією суддів безпідставним.
Судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та ухвалено рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального закону, в зв`язку з чим колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду.
Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 307, ст. ст. 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -
УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.
Рішення Яворівського районного суду Львівської області від 2 червня 2009 року залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двох місяців безпосередньо до Верховного Суду України з моменту набрання законної сили ухвалою апеляційного суду.
Головуючий : Павлишин О.Ф.

Судді: Мусіна Т.Г.

Штефаніца Ю.Г.