Справа № 4-с-65/10/16
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.12.2010 Київський районний суд м. Харкова у складі:

Головуючого судді Колесник С.А.,

при секретарі Хомінській Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Харкова скаргу ОСОБА_1, зацікавлені особи: Київський відділ державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції, ОСОБА_2 на дії державного виконавця,-

Встановив:

ОСОБА_1 25.10.2010 року звернувся до суду зі скаргою, якою просив скасувати як незаконні постанови державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції по виконавчому провадженню №19236270:

-Від 17.05.2010 року про відкриття виконавчого провадження;

-Від 17.05.2010 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження;

-Від 25.05.2010 року про стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 13777,00 грн;

-Від 23.06.2010 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження;

-Акт опису й арешту майна від 14.09.2010 року;

Скаргу заявник обґрунтовував тим, що його обов»язок компенсувати ОСОБА_2 13777.0 грн. за надлишок квадратних метрів не настав через те, що відсутня його вина в не укладенні договору купівлі-продажу 1/2 частини будинку. 25.11.2009 року Київським районним судом м.Харкова був виданий виконавчий лист без встановлення фактичних обставин та причин, з яких договір купівлі-продажу не був укладений, тому вважає, що виконавчий лист був виданий незаконно. Крім того, в тексті виконавчого листа неправильно зазначено його прізвище «Облизін» замість «Облізін». У виконавчому провадженні всі процесуальні документи також містять помилкове зазначення його прізвища та адреси, замість «Облізін» - «Облизін», замість АДРЕСА_1 - Ісаївська, 84 А. В той час, як в матеріалах виконавчого провадження є відповідь адресного бюро, де зазначена адреса його реєстрації, а саме Сумська 73 кв.40, що територіально віднесено до Дзержинського району м.Харкова. У виконавчому листі також зазначена адреса АДРЕСА_1. Проте, всупереч вимогам ст..20 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець порушив виконавче провадження, зазначивши адресу його будинку у Київському районі, як адресу його проживання, на підставі чого вважав, що має місце зацікавленість та домовленість державного виконавця із представником стягувача ОСОБА_2

Також, заявник посилався на те, що державний виконавець, всупереч вимогам ст..24 Закону України «Про виконавче провадження» не встановив строк для добровільного виконання рішення.

Постанова від 17.05.2010 року про накладення арешту на автомобіль ВАЗ 21099 1991 року випуску, на його погляд, є також незаконною, бо право власності на зазначений автомобіль належить іншій особі, про що у виконавчому провадженні є відповідні листи органів ДАІ.

В Постанові про стягнення з боржника виконавчого збору від 25.05.2010 року державний виконавець встановив стягнути виконавчий збір у розмірі 10% від суми заборгованості, що складає 13777.0 грн. у розмірі 13777,00 грн. Проте, строк для добровільного виконання не був встановлений та розмір виконавчого збору дорівнює сумі боргу за виконавчим листом.

В Акті державного виконавця від 14.09.2010 року зазначається, що при виході державного виконавця до будинку №84 по вулиці Ісаївській була присутня його дружина ОСОБА_3, що не відповідає дійсності, оскільки невірно вказані її прізвище та по батькові.

Акт опису й арешту майна від 14.09.2010 року, на його погляд, не відповідає нормам чинного законодавства, оскільки містить помилки у його прізвищі та адресі, та вартість описаного майна 1Л частини житлового будинку, яка зазначена державним виконавцем у розмірі 35000 грн. не відповідає його справжній ринковій вартості, є заниженою, оскільки компенсація за 7 метрів становить 13777 грн., а 1/2 частини будинку понад 50 метрів - 35000 грн.

20.07.2010 року він звернувся до Київського районного суду м.Харкова з позовом про визнання права власності на домоволодіння в натурі. Ухвалою суду від 29.07.2010 року провадження у справі відкрито. Після цього він звернувся до державного виконавця, пояснив матеріальний стан сім»ї та те, що він виплатив 2000 грн., після чого державний виконавець активізував свої дії.

У судовому засіданні заявник ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_4, діюча на підставі довіреності від 15.09.2010 року (а.с.47), заяву підтримали у повному обсязі. Крім того, заявили

клопотання про поновлення строку на оскарження дій державного виконавця. При цьому клопотання обґрунтовувалося тим, що оскаржувані постанови заявник отримував несвоєчасно, якщо вони й надходили, то їх отримувала його дружина, яка їх могла йому надавати тільки після його приїзду до м.Харкова. З матеріалами виконавчого провадження його представник ОСОБА_4 ознайомилася лише 16.09.2010 року. Він був змушений звернутися за допомогою юриста після того, як з боку державного виконавця спільно з представником ОСОБА_2 почався терор його родини.

20.09.2010 року він звернувся зі скаргою на дії державного виконавця до прокуратури Київського району м.Харкова, яка була направлена до Головного управління юстиції в Харківській області та відповідь отримав лише 08.12.2010 року.

Крім того, 20.09.2010 року звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Київського ВДВС ХМУЮ, проте йому було відмовлено у відкритті виконавчого провадження з посиланням на ч.2 ст.85 Закону України «Про виконавче провадження». Після цього він звернувся з позовом до Київського районного суду м.Харкова, ухвалою якого від

15.10.2010 року позовна заява була залишена без руху та йому було запропоновано виправити недоліки, звернутися до суду зі скаргою, що ним й було зроблено 25.10.2010 року.

Представник заінтересованої особи ОСОБА_2 - ОСОБА_5, діючий на підставі довіреності від 25.04.2010 року (а.с.61) у судовому засіданні проти скарги заперечував, посилаючись при цьому на пропущення заявником строку звернення до суду зі скаргою та ненаданням клопотання про поновлення строку. Вважав, що дії державного виконавця здійснювалися у відповідності з виконавчим листом №2 від 25.11.2009 року, оскільки виконавчий лист на момент подачі скарги ним не оскаржено.

Представник заінтересованої особи: Київського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції ОСОБА_6, діючий на підставі довіреності від

18.11.2010 року (а.с.70) у судовому засіданні проти задоволення скарги заперечував, посилаючись при цьому на те, що на примусове виконання 17.05.2010 року до Київського ВДВС ХМУЮ надійшов виконавчий лист №2-88/08/15 виданого 25.11.2009 року Київським районним судом м.Харкова про стягнення з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_2 боргу у розмірі 13777,00 грн.

17.05.2010 року державним виконавцем відділу, керуючись ст..ст. 3,18,20,24 Закону України «Про виконавче провадження» за заявою стягувача на підставі виконавчого листа №2-88/08/15 виданого 25.11.2009 року Київським районним судом м.Харкова про стягнення з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_2 боргу у розмірі 13777,00 грн. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з одночасним накладенням арешту на майно боржника в межах суми боргу, копії яких направлено сторонам виконавчого провадження за вих.. №10115.

17.05.2010 року державним виконавцем було направлено запити в органи та установи, які посвідчують майновий стан боржника.

17.05.2010 року надійшла відповідь №52/1-904КИ від ВДАІ з обслуговування Київського району м.Харкова та ATI, де повідомлялося, що за ОСОБА_8 зареєстровано транспортний засіб, а саме: автомобіль ВАЗ 21099 дер. номер С2794ХІ.

Того ж дня держаним виконавцем було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, та направлено до ВДАІ з обслуговування м. Харкова та ATI ГУМВС України в Харківській області. Також додатково було надіслано електронну заявку до Державного реєстру обтяжень рухомого майна. 18.05.2010 року на адресу боржника було відправлено постанову про відкриття виконавчого провадження, про що свідчить розписка в повідомленні про вручення поштового виправлення.

25.05.2010 року державний виконавець виніс постанову про стягнення виконавчого збору з боржника.

01.06.2010 року за № 11198/10/29-022 до відділу надійшла відповідь від ДНІ у Київському районі м. Харкова де зазначалось про відсутність інформації щодо гр. ОСОБА_7

07.06.2010 року надійшла відповідь вих. № 52/3325 від 31.05.2010р. від УДАІ в Харківській області, де було повідомлено про неможливість накладення арешту на рухоме майно, а саме автомобіль ВАЗ 21099 дер. номер С2794ХІ, оскільки 20.01.2010 року перереєстрований на іншого власника. Інших автотранспортних засобів за боржником не зареєстровано. Державним виконавцем було подано електронну заявку до Державного реєстру обтяжень рухомого майна про реєстрацію припинення обтяження рухомого майна, а саме ВАЗ 21099 дер. номер С2794ХІ, оскільки 20.01.2010 року переєрестрований на іншого власника.

16.06.2010 року на депозитний рахунок відділу від боржника надійшло 1500,00 грн., про що свідчить повідомлення про надходження грошових коштів, які були відповідно до ст.ст. 44, 44-1 Закону України «Про виконавче провадження» перераховані на рахунок стяіувача та 10 % від стягнутої суми в рахунок погашення виконавчого збору.

18.06.2010 року за № 4463/2 до відділу надійшла відповідь від КП «ХМБТІ», в якій зазначено зареєстровані на праві власності об'єкти нерухомого майна, а саме на праві спільної сумісної власності на 70/100 частину квартири АДРЕСА_2 та 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями № 84-А по вул. Ісаївській.

23.06.2010 року державним виконавцем відділу винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження за № АА 741714, копії яких направлено сторонам виконавчого провадження до відома та КП «ХМБТІ» для виконання.

24.06.2010 року державним виконавцем до ЄРЗВОНМ було внесено реєстраційний запис про обтяження об'єктів нерухомого майна, які зареєстровані на праві власності за ОСОБА_7.

20.07.2010 року на депозитний рахунок відділу від боржника надійшло 100,00 грн. про що свідчить повідомлення про надходження грошових коштів, які були відповідно до ст.ст. 44, 44-1 Закону України «Про виконавче провадження» перераховані на рахунок стягувача та 10 % від стягнутої суми в рахунок погашення виконавчого збору.

06.08.2010 року на депозитний рахунок відділу від боржника надійшло 100,00 грн. про що свідчить повідомлення про надходження грошових коштів, які були відповідно до ст.ст. 44, 44-1 Закону України «Про виконавче провадження» перераховані на рахунок стягувача та 10% від стягнутої суми в рахунок погашення виконавчого збору.

09.09.2010 року до КП «ХМБТІ» було направлено вимогу державного виконавця на предмет надання копій правовстановлюючих документів на нерухоме майно, для подальшої реалізації.

14.09.2010 року державним виконавцем було здійснено вихід за адресою місця розташування нерухомого майна, а саме по вул. Ісаївській 84-А, для перевірки майнового стану боржника, про що свідчить акт державного виконавця, в якому зазначено про відсутність майна боржника.

14.09.2010 року відповідно Акту опису й арешту майна № АА 217562 від 14.09.2010 року було описано й арештовано 'Л частина житлового будинку з надвірними будівлями № 84-А по вул. Ісаївській. Цього ж дня копію акта опису та арешту за вих. № 19463/7 було направлено на адресу боржника.

16.09.2010 року від КП «ХМБТІ» до відділу надійшли копії правовстановлюючих документів на нерухоме майно.

17.09.2010 року до державного виконавця надійшла заява від представника боржника по довіреності про ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження.

20.09.2010 року на депозитний рахунок відділу від боржника надійшло 100,00 грн. про що свідчить повідомлення про надходження грошових коштів, які були відповідно до ст.ст. 44, 44-1 Закону України «Про виконавче провадження» перераховані на рахунок стягувача та 10 % від стягнутої суми в рахунок погашення виконавчого збору.

21.09.2010 року державний виконавець виніс постанову про призначення експерта, суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні. Цього ж дня за вихідним №20182 було направлено до спеціалізованої організації ДП «Східно-український центр експертиз» для визначення остаточної вартості описаного й арештованого майна відповідно до акту опису й арешту майна № АА 217562 від 14.09.2010 року.

Відповідь щодо авансування чи будь-яких дій, пов'язаних з діяльністю суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання по даному виконавчому провадженню до відділу не надходило.

28.09.2010 року начальником Київського ВДВС при перевірці матеріалів виконавчого провадження було виявлено граматичну помилку в постанові про стягнення виконавчого збору від

25.05.2010 року. Цього ж дня винесено постанову про виправлення граматичної помилки.

Крім того, в ході перевірки було виявлено невідповідність у виконавчому листі прізвища боржника та наданої відповіді з адресно-довідкового бюро УМВСУ в Харківській області та інших процесуальних документах.

05.10.2010 року державним виконавцем було направлено до Київського районного суду м.Харкова заяву про помилку у прізвищі боржника у виконавчому листі №2-88/08/15.

Суд, заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, встановив наступне.

Відповідно до положень ст.ст. 383-385 ЦПК України учасники виконавчого провадження та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутись до суду із скаргою, якщо вважають, що рішеннями, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Судом встановлено, що 25.11.2009 року Київським районним судом м.Харкова було видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_7 грошової компенсації за надлишок кВ.м. у розмірі 13777 грн. (а.с.77).

15.05.2010 року до Київського ВДВС звернувся ОСОБА_5 за довіреністю від ОСОБА_2 про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа у справі №2-88/15/2008 року від 21.11.2008 року про стягнення з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_2 грошових коштів у сумі 13 777,00 грн. Разом з відкриттям провадження просив накласти арешт на все майно боржника (а.с.76).

15.05.2010 року ОСОБА_5 за довіреністю від ОСОБА_2 подав до Київського ВДВС заяву про відкриття виконавчого провадження в порядку ст..20 Закону України «Про виконавче провадження» так як майно боржника знаходиться в Київському районі м.Харкова, а саме 1/2 частина будинку по вул..Ісаївській, 84 А в м.Харкові, де практично проживає боржник (а.с.80).

Статтею 20 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Якщо боржник є юридичною особою, то виконання провадиться за місцезнаходженням його постійно діючого органу або майна. Право вибору місця виконання між кількома органами державної виконавчої служби, які можуть вчиняти виконавчі дії по виконанню рішення на території, на яку поширюються їх функції, належить стягувачу.

Постановою державного виконавця Київського ВДВС ХМУЮ від 17.05.2010 року відкрито виконавче провадження за виконавчим листом №2-88/15/2008 року від 25.11.2009 року та накладено арешт на все майно, що належить ОСОБА_7 у межах звернення стягнення 13 777,00 грн. (а.с.82- 83).

Вказану постанову ОСОБА_1 отримав, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення поштового відправлення від 26.05.2010 року (а.с.84), що не заперечував ОСОБА_1 у судовому засіданні.

Згідно ст. ст. 18, 24, 26, 55 Закону України «Про виконавче провадження» - державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення, зазначеного в статті 3 цього Закону.

За заявою стягувача, з метою забезпечення виконання рішення про майнові стягнення державний виконавець постановою про відкриття виконавчого провадження вправі накласти арешт на майно боржника (крім коштів) та оголосити заборону на його відчуження.

Державним виконавцем за постановою про відкриття виконавчого провадження або за постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження може бути накладений арешт в межах суми стягнення за виконавчими документами з урахуванням витрат, повязаних з проведенням виконавчих дій на виконання на все майно боржника або на окремо визначене майно боржника.

Постановою державного виконавця Київського ВДВС ХМУЮ від 17.05.2010 року накладено арешт на автомобіль ВАЗ 21099 (1991р.в), державний номер С 2794X1 на підставі повідомлення Відділення ДАІ з обслуговування Київського району м.Харкова та ATI від 17.05.2010р. №52/1-904 КИ (а.с.85, 87).

07.06.2010 року до Київського ВДВС надійшла відповідь вих. № 52/3325 від 31.05.2010 року від УДАІ в Харківській області, про неможливість накладення арешту на рухоме майно, а саме автомобіль ВАЗ 21099 дер. номер С2794ХІ, оскільки 20.01.2010 року перереєстрований на іншого власника. Інших автотранспортних засобів за боржником не зареєстровано.

Державним виконавцем було подано електронну заявку до Державного реєстру обтяжень рухомого майна про реєстрацію припинення обтяження рухомого майна, а саме ВАЗ 21099 дер. номер С2794ХІ, оскільки 20.01.2010 року переєрестрований на іншого власника.

25.05.2010 року державним виконавцем винесено постанову про стягнення виконавчого збору з боржника у сумі 13777 грн.

Проте, як встановлено у судовому засіданні постановою начальника Київського ВДВС ХМУЮ від 28.09.2010 року виправлено граматичну помилку про стягнення виконавчого збору у сумі 1377,70 грн. (а.с. 142-143).

23.06.2010 року державним виконавцем відділу винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження за № АА 741714, а саме: на 70/100 частину квартири АДРЕСА_3; 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями №84-А по вул. Ісаївській (а.с. 110).

14.09.2010 року відповідно Акту опису й арешту майна № АА 217562 від 14.09.2010 року було описано й арештовано 1/2 частина житлового будинку з надвірними будівлями № 84-А по вул. Ісаївській. Цього ж дня копію акта опису та арешту за вих. № 19463/7 було направлено на адресу боржника.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що при здійсненні виконавчих дій по виконанню виконавчого листа, державний виконавець діяв в межах Закону України «Про виконавче провадження».

Разом з тим, суд відмовляє у задоволенні клопотання заявника про поновлення строку оскарження постанов державного виконавця, та при цьому виходить з наступного.

Відповідно до п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.12.2003 року №14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», судам необхідно враховувати, що в тому разі, коли законом встановлено спеціальний порядок обчислення строків звернення заявника зі скаргою до суду (наприклад, ст. 26, ч. 4 ст. 57 Закону N 606-XIV, ст. 121 -2 ГПК), їх перебіг має визначатися за цими нормами, а не за загальними правилами ст. 248-22 ЦПК. Скарга (заява), пропущений строк на подання якої не поновлено в порядку, передбаченому статтями 85, 89 ЦПК, залишається без розгляду. Відповідно до ст. 53 ГПК у разі відмови у відновленні пропущеного строку постановлюється ухвала.

Згідно ст..72 ЦПК України, право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Судом достовірно встановлено, що постанови від 17.05.2010 року про відкриття виконавчого провадження та про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ОСОБА_1 отримав 26.05.2010 року, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.84), та що не заперечував заявник у судовому засіданні.

Крім того, матеріалами справи встановлено, що представник заявника ОСОБА_4 15.09.2010 року звернулася до державного виконавця з заявою про надання матеріалів справи для ознайомлення, з якими ознайомлена 16.09.2010 року. З позовом до Харківського окружного адміністративного суду ОСОБА_1 звернувся 20.09.2010 року. Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 22.09.2010 року у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Київського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції, ОСОБА_2 про визнання незаконних постанов, зобов»язання вчинити певні дії - відмовлено. Даних про дату отримання копії вказаної ухвали заявником суду не надано.

До Київського районного суду м.Харкова ОСОБА_1 звернувся з позовом 11.10.2010 року. Ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 15.10.2010 року позовна заява ОСОБА_1 до Київського ВДВС ХМУЮ, ОСОБА_2 про скасування постанов державного виконавця була залишена без руху та йому було запропоновано виправити недоліки, звернутися до суду зі скаргою, що ним й було зроблено 25.10.2010 року.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для поновлення строку для оскарження постанов, у зв»язку з чим приходить до висновку, що скарга підлягає залишенню без розгляду.

Керуючись ст.ст. 72, 358 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», суд -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1, зацікавлені особи: Київський відділ державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції, ОСОБА_2 на дії державного виконавця - залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом п»яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п»яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя - Колесник С.А.