РІШЕННЯ

Іменем України

Справа № 2-235/10

провадження у справі № 2-235/10

10 лютого 2010 року м. Новоград-Волинський

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючої судді……………Літвин О.О.

при секретарі………………..ОСОБА_1

з участю: представника позивача……..ОСОБА_2

відповідача…………………..ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за позовом комунального підприємства Новоград-Волинської міської ради «Новоград-Волинськтеплокомуненерго»

до ОСОБА_3

про стягнення заборгованості за централізоване опалення та гаряче водопостачання,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з цим позовом та просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за централізоване опалення в сумі 2 089 грн. 42 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення в сумі 30 грн., понесені ним при подачі позову.

В обґрунтування позову зазначає, що відповідач є власником квартири № 57, на площі Л. Українки, 11 в м. Новоград-Волинський, та отримує послуги з теплопостачання, які йому надає комунальне підприємство Новоград-Волинської міської ради «Новоград-Волинськтеплокомуненерго» на підставі договору № 3754 про надання населенню послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води від 05.07.2007 року (далі Договір). Всупереч умовам договору, який відповідач відмовився укладати, та вимогам Законів України «Про житлово-комунальні послуги», «Про теплопостачання» він вчасно не розраховувався за надані послуги, незважаючи на нагадування, внаслідок чого утворилася заборгованість з 01.03.2008 року по 15.04.2009 року на вищезазначену суму. Факт оплати відповідачем отриманих ним послуг з теплопостачання свідчить про прийняття пропозиції укласти договір і підтверджує його намір отримувати вказані послуги в подальшому.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала повністю з підстав, зазначених в позові, просила їх задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні позову не визнав, пояснив, що в 2007 році відмовився від укладання Договору з позивачем про надання останнім послуг з теплопостачання, оскільки був незадоволений якістю їхніх послуг. З приводу відключення його квартири від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання (далі ЦО і ГВП) звернувся до постійно діючої міжвідомчої комісії з питань щодо відключення споживачів від мереж ЦО і ГВП (далі Комісія), рішенням якої 29.08.2008 року йому було відмовлено у наданні дозволу на таке відключення. Восени 2008 року самовільно відключився від централізованого опалення. В подальшому оскаржив рішення Комісії, яке постановою Новоград-Волинського міськрайонного суду від 28.01.2009 року було скасовано та зобовязано виконавчий комітет Новоград-Волинської міської ради в особі Комісії надати йому дозвіл на відключення його квартири від мереж ЦО і ГВП, про що 11.09.2009 року був оформлений акт. Суму заборгованості сплачувати відмовляється у звязку з неякісними послугами теплопостачання, що надавались позивачем, крім того, являється інвалідом і має досить низький щомісячний дохід. Надав письмові заперечення проти позову (а.с.39-62).

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані докази, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 630 від 21 липня 2005 року «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» (далі Правила), Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 45 від 24 січня 2006 року та ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», власник квартири (споживач) зобовязаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом, та дотримуватися вимог нормативно-правових актів у сфері даних послуг.

Статтею 24 Закону «Про теплопостачання» передбачено основні обовязки споживача теплової енергії, якими, крім інших, є своєчасне укладання договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії та додержання вимог договору і нормативно-правових актів.

Відповідно до пунктів 24, 25 Правил, споживач може відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Таке відключення здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється.

Згідно «Порядку відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання» (далі Порядок), затвердженого наказом № 4 Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства від 22.11.2005 року, для вирішення питання відключення окремих приміщень житлового будинку від мереж ЦО і ГВП власник, наймач (орендар) повинен звернутися до Комісії, створеної органом місцевого самоврядування з письмовою заявою про відключення від мереж централізованого опалення, з зазначенням причини відключення. При позитивному рішенні Комісії заявнику надається перелік організацій, до яких слід звернутися для отримання технічних умов для розробки проекту індивідуального (автономного) теплопостачання і відокремлення від мереж централізованого опалення гарячого водопостачання. Відключення приміщень від внутрішньобудинкових мереж ЦО і ГВП виконуються монтажною організацією, яка реалізує проект, за участю представника власника житлового будинку або уповноваженої ним особи, представника виконавця послуг з ЦО і ГВП та власника, наймача (орендаря) квартири (не житлового приміщення) або уповноваженої ними особи. Роботи з відключення виконуються у міжопалювальний період, по закінченню яких складається акт про відключення квартири від мереж ЦО і ГВП, та в десятиденний термін подається заявником до Комісії на затвердження. Після затвердження акту на черговому засіданні Комісії сторони переглядають умови договору про надання послуг з централізованого опалення.

В судовому засіданні встановлено, що між відповідачем та позивачем існували договірні зобовязання, за якими останній надавав відповідачу послуги з теплопостачання, а він, в свою чергу, повинен був сплачувати вартість цих послуг за встановленими тарифами не пізніше 30-31 числа розрахункового місяця (а.с.7). Однак відповідач своїх обовязків не виконував, внаслідок чого утворилася заборгованість. З довідки про нарахування та оплату послуг з централізованого опалення квартири відповідача видно, що загальна сума заборгованості останнього станом на 15.07.2009 року становить 2 089 грн. 42 коп. (а.с.4)

Незважаючи на попередження про виникнення заборгованості за отриману теплову енергію та необхідності її погашення, відповідач суму заборгованості не погасив (а.с.8).

Посилання відповідача на те, що Договір він відмовився підписувати, і як наслідок, не мав будь-яких договірних зобовязань з позивачем, судом до уваги не беруться, оскільки в подальшому, протягом 2007 року та початку 2008 року він оплачував послуги з теплопостачання, про що свідчить наданий позивачем розрахунок, і не заперечується самим відповідачем, а відтак свідчить про прийняття ним пропозиції укласти Договір (ст. 642 ЦК України).

Крім того, обовязок споживача укласти договір на надання житлово-комунальних послуг та оплачувати їх у строки, встановлені договором або законом, передбачений ст. 20 Закону України «Про житло-комунальні послуги». Також обовязок відповідача своєчасно вносити плату за комунальні послуги, в тому числі і за теплову енергію, випливає зі ст. 68 Житлового кодексу України.

Дозвіл на відключення квартири відповідача від мереж ЦО і ГВП був наданий лише 27.02.2009 року (а.с.48), а акт про відключення квартири від мережі теплопостачання оформлений 11.09.2009 року (а.с.64).

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_4, пояснив, що проживає в одному будинку з відповідачем, який в серпні 2008 року самовільно відключився від мереж централізованого опалення, оскільки був незадоволений його якістю. Восени 2009 року встановив автономне опалення. Разом з іншими мешканцями неодноразово звертались до КП «Новоград-Волинськтеплокомуненерго» з приводу покращення послуг по теплопостачанню, оскільки в квартирах, в тому числі і в квартирі відповідача, завжди було холодно.

Свідок ОСОБА_5 пояснив, що до нього, як до начальника ОСББ-ЖБК-1, неодноразово звертались мешканці будинку на площі Л. Українки, 11 в м. Новоград-Волинський з приводу низького температурного режиму в квартирах.

Відповідно до ч. 6 ст. 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» у разі зникнення потреби в отриманні послуги або відмови споживача від користування послугою виконавця/виробника, споживач має право розірвати договір у порядку, встановленому законом.

Як вбачається з матеріалів справи і встановлено в судовому засіданні, відповідач належним чином в установленому законом порядку Договору з позивачем про надання послуг з теплопостачання не розірвав і до 11.09.2009 року, тобто до відключення його квартири від мережі ЦО і ГВП, згідно акту (а.с.64), позивачем надавалися відповідачу послуги з теплопостачання, за які він безпідставно, порушуючи вимоги закону, не проводив оплату. Відтак, суд вважає, що з вини відповідача порушені права позивача і борг в сумі 2 089 грн. 42 коп. підлягає стягненню саме з відповідача.

У відповідності до ст. ст. 525, 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином, а тому суд вважає, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими, підтверджуються належними доказами та задовольняє їх в повному обсязі.

Згідно ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. До судових витрат, крім інших, відносяться витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи (ст. 79 ЦПК України).

З платіжного доручення № 507 від 10.07.2009 року слідує, що позивач сплатив 31 грн. 50 коп. за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи при подачі позову до суду (а.с.1). Оскільки на момент подачі позивачем позову до суду розмір витрат на ІТЗ постановою КМУ № 825 від 05.08.2009 року був зменшений до 30 грн., суд стягує з відповідача на користь позивача понесені ним витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 грн., решта суми 1 грн. 50 коп. підлягає поверненню позивачу, як зайво сплачена.

Суд звільняє відповідача від сплати судового збору, оскільки він є інвалідом ІІ групи.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 15, 57-60, 79, 81, 88, 208, 209, 212-215, 294 ЦПК України, ст. 525, 526, 642 ЦК України, Закону України «Про теплопостачання», Закону України «Про житлово-комунальні послуги», суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь комунального підприємства Новоград-Волинської міської ради «Новоград-Волинськтеплокомуненерго» 2 089 (дві тисячі вісімдесят девять) грн. 42 коп. заборгованості за централізоване опалення та 30 (тридцять) грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Повернути позивачу комунальному підприємству Новоград-Волинської міської ради «Новоград-Волинськтеплокомуненерго» зайво сплачені витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 1 (одна) грн. 50 коп.

Згідно ст. 223 ЦПК України, рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений ст. 294 ЦПК України, рішення суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Житомирської області через Новоград-Волинський міськрайонний суд шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом 10 днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається в тому ж порядку протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Головуюча О.О.Літвин