Справа № 22ц-904/10р. Головуюча у І-й інстанції Волоско І.Р.
Категорія справи 27 Доповідач в апеляційній інстанції - ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2010 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого судді Петрички П.Ф.,

суддів Зверхановської Л.Д. і ОСОБА_1,

при секретарі Панчуку І.С.,

за участю ОСОБА_2 і її представника ОСОБА_3 та представника ЗАТ „Комерційний банк „ПриватБанк ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Сихівського районного суду м.Львова від 30 грудня 2009 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Оскаржуваним рішенням ОСОБА_2 відмовлено у задоволенні позову до ЗАТ „Комерційний банк „ПриватБанк про відшкодування моральної шкоди у розмірі 100 000 грн. заподіяної їй несвоєчасним невиконанням відповідачем умов договору банківського вкладу, який було укладено між сторонами спору 11.08.2008 року.

Дане рішення оскаржила позивачка ОСОБА_2

Апелянт просить рішення суду скасувати і ухвалити нове, яким задовольнити її позовні вимоги, покликаючись на „його неправосудність.

Вважає неправомірним посиланя суду на відсутність у договорі банківського вкладу пункту про відшкодування моральної шкоди, як на підставу для відмови у задоволенні її позову, оскільки вважає, що на спірні правовідносини поширюється норма ст.41 Конституції України, яка передбачає непорушність права приватної власності.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення апелянта і його представника на підтримання доводів апеляційної скарги та заперечення цих доводів зі сторони представника відповідача, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з наступних підстав.

В обгрунтування своїх позовних вимог позивачка посилалася на загальні норми ЦК України, що регулюють захист прав та інтересів (ст. 23), поняття та умови договору (ст.ст. 626, 629, 651, 652), а також на ст.1167 ЦК України, яка регулює деліктні, а не договорні відносини.

В той же час, правовідносини, що виникають з договору банківського вкладу, регулюються ст.ст. 1058-1065 ЦК України, а правові наслідки порушення зобовязання і відповідальність за порушення зобовязання нормами глави 51 ЦК України.

За вище наведених обставин суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про відсутність правових підстав для стягнення моральної шкоди, оскільки взаємовідносини сторін спору регулюються умовами укладеного між ними договору банківського вкладу, яким такий правовий наслідок за порушення зобовязання, як відшкодування моральної шкоди, не передбачений.

За вище наведених обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дав належну оцінку всім обставинам і доказам по справі в їх сукупності та ухвалив рішення по справі з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому приходить до висновку про те, що підстави для його скасування відсутні і апеляційну скаргу на нього, яка не спростовує висновків рішення суду, слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 303, 307 ч.1 п.1, 308, 314 ч.1 п.1, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити та залишити рішення Сихівського районного суду м.Львова від 30 грудня 2009 року без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двох місяців з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий:

Судді: