АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

„ЗО червня 2010 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеля¬ційного суду Житомирської області в складі:

головуючого судді: Товянської О.В.

суддів: Микитюк О.Ю.,

ОСОБА_1 з участю секретаря судового засідання Сапінської Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк „ПРИВАТ- БАНК в особі філії „Житомирське Регіональне Управління Публічного акці¬онерного товариства комерційний банк „ПРИВАТБАНК (далі - ПАТ КБ „ПРИ- ВАТБАНК) до ОСОБА_2, ОСОБА_3 Яро¬слава Вікторовича, заінтересована особа - орган опіки і піклування Радоми¬шльської районної державної адміністрації про звернення стягнення на предмет іпотеки, виселення зі зняттям з реєстрації за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Радомишльського районного суду Житомирської області від 06 трав¬ня 2010 року,

встановила:

В березні 2009 року ПАТ КВ „ПРИВАТБАНК звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки, виселення зі зняттям з реєстрації. Зазначали, що в листопаді 2006 року між ПАТ КБ „ПРИВАТБАНК та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір за умовами якого ОСОБА_2 отримала кредит в розмірі 27600 доларів США строком на 20 років з 22 листопада 2006 року по 22 листопада 2026 року зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом із зобовязанням погашати суму кредиту згідно графіка.

На забезпечення зобовязання за кредитним договором між сторонами 22 ли¬стопада 2006 року було укладено договір іпотеки. Відповідачі не виконують взя~ на себе зобовязання за кредитним договором, а згідно з умовами іпотечної угодя г: - зивач у такому випадку має право отримати задоволення своїх вимог до боржника за рахунок заставленого майна - житлового будинку та земельної ділянки за я-г*-- сою м. Радомишль Житомирської області, вул. Близнюка,8.

Рішенням Радомишльського районного суду Житомирської облает: ? травня 2010 року позов задоволено частково. В рахунок погашення забегг =.а= за кредитним договором стягнуто з відповідача 179 429,48 грн. шляхом заерве^щ стягнення на предмет іпотеки - жилий будинок; виселено з жилого будинки V ЩЕ розташований по вул. Близнюка в м. Радомишлі Житомирської облает. ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, Стругни:ып ІНФОРМАЦІЯ_2 В решті позовних вимог відмовлено за безпідставністю.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення в частині висе¬лення та зняття з реєстраційного обліку слідуючих осіб: ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ухвалити нове - про відмову в задоволенні позову. Зазначає, що суд підійшов до розгляду справи однобоко (ухвалене по справі рішення грунтується лише на позовних вимогах та до¬водах позивача, без дослідження і встановлення всіх обставин, доказів, свідчень, які надавалися відповідачами), повністю проігнорував їх інтереси та інтереси непо¬внолітніх дітей, чим порушив норми Закону України „Про охорону дитинства.

Апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до статей 7,11,33,35 Закону України «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основ¬ним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним догово¬ром, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату відсотків, не¬устойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов язання. Якщо вимога за основним зобов'язанням підлягає виконанню у грошовій формі, розмір цієї вимо¬ги визначається на підставі іпотечного договору або договору, що обумовлює основ¬не зобов'язання, у чітко встановленій сумі чи шляхом надання критеріїв, які дозво¬ляють встановити розмір цієї вимоги на конкретний час протягом строку дії основ¬ного зобов'язання. Майновий поручитель несе відповідальність перед іпотекодержа- телем за невиконання боржником основного зобов'язання виключно в межах варто¬сті предмета іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про за¬доволення вимог іпотекодержателя. У разі порушення основного зобовязання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та бор¬жнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення по¬рушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцяти денний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невико¬нання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стяг¬нення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону.

Як вбачається з матеріалів справи, в листопаді 2006 року між ПАТ КБ „ПРИ- ВАТБАНК та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір за умовами якого ОСОБА_2 отримала кредит в розмірі 27600 дола¬рів США строком на 20 років з 22 листопада 2006 року по 22 листопада 2026 року зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12% на рік на суму залиш¬ку заборгованості за кредитом із зобовязанням погашати суму кредиту згідно гра¬фіка.

На забезпечення зобовязання за кредитним договором між сторонами 22 ли¬стопада 2006 року було укладено договір іпотеки. Відповідачі не виконують взяті к І себе зобовязання за кредитним договором, а згідно з умовами іпотечної угоди пс- зивач у такому випадку має право отримати задоволення своїх вимог до боржника за рахунок заставленого майна - житлового будинку та земельної ділянки за адре¬сою м. Радомишль Житомирської області, вул. Близнюка,8. Сімя ОСОБА_8 ста¬ла проживати у житловому будинку, що є предметом іпотеки, після укладення дого¬вору іпотеки.

Судом встановлено, що відповідачі своїх зобовязань за кредитним договором не виконують, станом на 09.02.2009 року заборгованість за вказаним кредит становить 23302,53 дол. США.

Задовольнивши позовні вимоги про звернення стягнення на предмет іп: те¬ки, суд першої інстанції правильно виходив із того, що, що договір іпотеки є чич- ним і ніким нєоспорений.

За таких обставин висновок суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позовної вимоги про звернення стягнення на предмет іпотеки є обґру¬нтованим. Відповідачі із рішенням суду в цій частині погодились і його не оска¬ржують.

Відповідно до частини 3 статті 109 ЖК та статті 40 Закону України „Про іпо¬теку звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення є підставою для виселення всіх громадян, що мешкають у ньому, за винятками, встановленими за¬коном. Після прийняття кредитором рішення про звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення всі громадяни, що мешкають у ньому, зо¬бов'язані на письмову вимогу кредитора або нового власника цього жилого при¬міщення добровільно звільнити його протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо громадяни не звільняють жиле приміщення у встановлений або ін¬ший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюєть¬ся на підставі рішення суду.

Оскільки в матеріалах справи відсутні докази того, що відповідачам була на¬правлена письмова вимога про звільнення житлового будинку протягом одного мі¬сяця з дня її отримання, позовні вимоги про виселення відповідачів є передчасни¬ми, а тому суд першої інстанції необгрунтовано задовольнив ці позовні вимоги.

Тому рішення в цій частині підлягає скасуванню з ухваленням нового рішен¬ня про відмову у задоволенні цієї вимоги.

Із врахуванням наведеного апеляційний суд погоджується із висновком суду про відмову у знятті відповідачів з реєстраційного обліку.

Керуючись ст.ст.209,218,303,304,307,309,313,314,316,324,325 ЦПК України, колегія суддів, -

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити част¬ково.

Рішення Радомишльського районного суду Житомирської області від 06 тра¬вня 2010 року в частині виселення скасувати та ухвалити в цій частині нове рі¬шення про відмову ПАТ КБ „ПРИВАТБАНК у виселенні за безпідставністю.

В решті рішення залишити без зміни.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскар¬жена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання законної сили.