Любарський районний суд Житомирської області
Справа № 2-217/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2010 року смт.Любар

Любарський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого-судді: І.І.Замеги

при секретарі:Г.М.Войтович

розглянувши у відкритому судовому засіданні у смт.Любар цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Любарському районі про визнання дій протиправними та стягнення недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги дитині війни, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач вказує на те, що він являється дитиною війни, що підтверджується відповідним посвідченням. Відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний та правовий захист дітей війни» від 18 листопада 2004 року № 2195-ІУ, йому щомісячно пенсія повинна підвищуватись, як дитині війни, на 30% від мінімальної пенсії за віком. Однак у 2006-2009 роках пенсія нараховувалась та виплачувалась відповідачем в неповному розмірі, а тому позивач просить суд відновити пропущений строк для звернення до суду за захистом порушених прав, свобод та інтересів щодо вимог за 2006 рік, визнати дії відповідача, які полягають в порушенні його права на отримання передбаченої законом для дітей війни допомоги в розмірі ЗО % мінімальної пенсії за віком - протиправними, зобов»язати відповідача нарахувати та стягнути на його користь недоплачену йому, як дитині війни, щомісячну доплату до пенсії за 2006-2009 роки та січень - березень 2010 року, відповідно до Закону України «Про соціальний захист дітей війни» в сумі 4528,90 коп. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача на його користь понесені ним судові витрати.

Представник позивача ОСОБА_2 у судовому засіданні заявлені позовні вимоги свого довірителя змінив та просив визнати дії відповідача протиправними та зобов»язати управління Пенсійного фонду України в Любарському районі провести перерахунок та здійснити виплату різниці недоплаченої пенсії у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком згідно ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" за період з 09 липня по 31 грудня 2007 року, з 22 травня по 31 грудня 2008 року та з 01 січня по 31 грудня 2009 року.

Представник відповідача ОСОБА_3 заявлений позов не визнала з підстав зазначених у письмовому запереченні на позов.

Вислухавши пояснення сторін та розглянувши матеріали справи, суд приходить до слідуючого.

Позивач ОСОБА_1 являється дитиною війни, що стверджується посвідченням серії Л №000145 виданим 21 лютого 2006 року Управлінням праці та соціального захисту населення Любарської райдержадміністрації.

Відповідно до ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії підвищується на 30% від мінімальної пенсії за віком.

Статтею 7 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", стверджується, що фінансове забезпечення державних соціальних гарантій, передбачених цим законом, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Стосовно п.1 прикінцевих положень цього Закону зазначена норма діє з 1 січня 2006 року.

Із повідомлення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області №208/К-11 від 27.02.2009 року слідує, що ОСОБА_1 відповідно до Законів України «Про державний бюджет України на 2008 рік» була встановлена, нараховувалась та виплачувалась надбавка до пенсії, як дитині війни, у розмірі 10% від прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб.

Добровільно здійснити перерахунок пенсії позивачу відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», відповідач відмовляється.

Законом України від 19 грудня 2006 року №489 - V «Про Державний бюджет України на 2007 рік», зокрема пунктом 12 статті 71, було зупинено на 2007 рік дію статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» та статтею 111 установлено, що у 2007 році підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, яка виплачується замість пенсії, відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» виплачується особам, які є інвалідами (крім тих, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), у розмірі 50 відсотків від розміру надбавки, встановленої для учасників війни. Однак Рішенням Конституційного Суду України від 9 липня 2007 року № 6-рп/2007 (справа про соціальні гарантії громадян) визнані неконституційними положення пункту 12 статті 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» щодо зупинення дії на 2007 рік статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Таким чином, із 1 січня по 9 липня 2007 року до спірних правовідносин застосуванню підлягали приписи статті 111 Закону України від 19 грудня 2006 року № 489 - V «Про Державний бюджет України на 2007 рік» як такі, що прийняті пізніше в часі, у зв»язку з чим мали пріоритет порівняно зі спеціальною нормою - статтею 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Після прийняття Конституційним Судом України вказаного Рішення знову почали діяти положення статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», тобто з часу прийняття цього Рішення відновлено право на підвищення пенсії на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Законом України від 28 грудня 2007 року №107 - VI «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», внесено зміни до Закону України «Про соціальний захист дітей війни» та статтю 6 цього Закону викладено в такій редакції: «Дітям війни (крім тих, на яких, поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни. Ветеранам війни, які мають право на отримання підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» таке підвищення провадиться за їх вибором згідно з одним із законів». Зазначені зміни набрали чинності з 1 січня 2008 року.

Згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10- рп/2008 (справа щодо предмета та змісту закону про Державний бюджет України) зміни щодо розміру пенсії дітям війни визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними).

Таким чином, із 1 січня по 22 травня 2008 року застосуванню до спірних правовідносин підлягали приписи Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України».

Ураховуючи положення Конституції України щодо дії нормативно-правових актів у часі, положення статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», у редакції цього Закону від 18 листопада 2004 року № 2195 - IV, поновили свою дію з 22 травня 2008 року. Отже, з цієї дати особи зі статусом дітей війни мають право на підвищення на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком пенсії або щомісячного грошового довічного утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії.

Статтею 71 Закону України "Про Державний бюджет України на 2009 рік" Кабінету Міністрів України надано право у 2009 році встановлювати розміри соціальних виплат, які відповідно до законодавства визначаються залежно від розміру мінімальної заробітної плати, в абсолютних сумах у межах асигнувань, передбачених за відповідними бюджетними програмами. Названа норма передбачає встановлення в абсолютних сумах розмірів лише тих виплат, вихідним критерієм розрахунку яких є розмір мінімальної заробітної плати. Відповідно її дія не поширюється на спірні відносини, оскільки розмір зазначених соціальних виплат згідно із Законом України "Про соціальний захист дітей війни" залежить від розміру мінімальної пенсії за віком.

Отже, нарахування та виплата у 2009 році дітям війни підвищення до пенсії або щомісячного грошового довічного утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, повинні здійснюватися відповідно до норм Закону України "Про соціальний захист дітей війни".

Судом встановлено, що відповідно до ст.257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки і представник позивача заперечує щодо поновлення вищевказаного строку, а тому у задоволенні вимоги позивача про відновлення пропущеного строку для звернення до суду за захистом порушених прав, свобод та інтересів за 2006 рік слід відмовити в зв»язку з недоведеністю поважності причини пропущення вказаного строку.

Таким чином суд вважає, що права позивача дійсно були порушені, оскільки у 2007 - 2009 роках йому пенсія нараховувалась та виплачувалась відповідачем в неповному розмірі, лише на підставі Законів України "Про державний бюджет України на 2007 - 2009 роки», однак без урахування ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", рішення Конституційного Суду України від 9 липня 2007 року №6- рп/2007, рішення Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року №10-рп/2008 іт.д.

За таких обставин суд прийшов до висновку, що невиплата позивачу підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком за період з 09 липня по 31 грудня 2007 року, з 22 травня по 31 грудня 2008 року та з 01 січня по 31 грудня 2009 року є протиправною і відповідача слід зобов'язати здійснити нарахування та виплату доплати до пенсії за вказаний період.

Враховуючи, що вищезазначені рішення Конституційного Суду Уіфаїни зворотної дії в часі немають, тому позовні вимоги в частині визнання дій незаконними, зобов"язання нарахувати та виплатити щомісячну надбавку до пенсії у період з 01 січня по 09 липня

2007року, з 01 січня по 22 травня 2008 року задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст.7 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" фінансове забезпечення державних соціальних гарантій, передбачених цим законом, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України і доплату до пенсії повинно здійснювати управління Пенсійного фонду в Любарському районі Житомирської області.

Керуючись ст.ст.10, 60, 88, 212, 213, 214, 215, 218, 294 ЦПК України, Законами України «Про державний бюджет України на 2007-2009 роки», ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», Рішенням Конституційного Суду України від 9 липня 2007 року № 6-рп/2007, Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня

2008року № 10-рп/2008,

Суд, -

РІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати протиправними до управління Пенсійного фонду України в Любарському районі Житомирської області щодо нарахування та здійснення виплати не в повному обсязі пенсії позивачу ОСОБА_1, як дитині війни, в розмірі на 30 % мінімальної пенсії за віком за період з 09 липня по 31 грудня 2007 року, з 22 травня по 31 грудня 2008 року та з 01 січня по 31 грудня 2009 року.

Зобов»язати Управління Пенсійного фонду України в Любарському районі Житомирської області провести перерахунок та здійснити виплату різниці недоплаченої пенсії у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком згідно ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" на користь ОСОБА_1 за період з 09 липня по 31 грудня 2007 року, з 22 травня по 31 грудня 2008 року та з 01 січня по 31 грудня 2009 року.

Стягнути з управління Пенсійного фонду України в Любарському районі Житомирської області розрахунковий рахунок №2 в Житомирському обласному ВАТ "Ощадбанк" МФО 311647 код 20405058 на користь ОСОБА_1 51 грн. понесених ним судових витрат у зв'язку із сплатою судового збору та 120 грн. витрат пов'язаних із сплатою на інформаційно - технічне забезпечення розгляду цивільної справи.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Житомирської області шляхом подання через Любарський районний суд заяви про апеляційне оскарження протягом 10 днів, починаючи з дня його проголошення та апеляційної скарги протягом 20 днів після подання заяви. Також рішення може бути оскаржено шляхом подання протягом 10 днів, починаючи з дня його проголошення, апеляційної скарги без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження. Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання заяви про апеляційне оскарження, якщо така заява (або апеляційна скарга) не були подані. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у 20-ти денний строк, рішення суду набирає законної сили після закінчення цього строку.

Суддя І.І.Замега