Справа №22ц-55/2010 Головуючий у 1-ій інст. - ОСОБА_1
Категорія 37 Дон. в апеляційній ін-т. - ОСОБА_2
26 січня 2010 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Львівської області в складі:
головуючого: Павлишина О.Ф.
суддів: Штефаніци Ю.Г., Мусіної Т.Г.
при секретарі: Безп'ятко О.І.
за участі позивачів ОСОБА_3, ОСОБА_4 та адвоката ОСОБА_5, розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_6 на рішення Стирийського міськрайонного суду Львівської області від 07 липня 2009 року, -
в с т а н о в и л а :
Позивачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернутись в суд до ОСОБА_7 та ОСОБА_8 про визнання частково недійсним договору дарування садиби по вул. 1.Франка,4 в с.Фалиш Стрийського району Львівської області, укладеного між ОСОБА_7 та ОСОБА_6 та визнання за ними права власності по 1/12 частини цієї садиби кожного в порядку спадкування за законом після смерті їх батька ОСОБА_9.
Рішенням Стирийського міськрайонного суду Львівської області від 07 липня 2009 року позов задоволено та визнано частково недійсним договір дарування від 22.12 2003 року будинковолодіння по вул. 1.Франка, 4 в с.Фалиш Стрийського району Львівської області, укладений між ОСОБА_7 та ОСОБА_6 та визнано за ОСОБА_3 і ОСОБА_4 право власності по 1/12 частини кожному на це будинковолодіння в порядку спадкування за законом після смерті їх батька ОСОБА_9

Відповідач ОСОБА_6 оскаржила дане рішення в апеляційному порядку, вказуючи на те що воно є незаконним внаслідок неповного з'ясування судом всіх обставин справи та недоведеності тих обставин, які суд вважав встановленими. Зазначає, що за життя ОСОБА_9 після смерті свого батька ОСОБА_10 не ставив питання щодо права власності на спірний будинок, який з 2002 року на праві власності належав ОСОБА_7. Стверджує, що померлий ОСОБА_9 знав та не оскаржував право власності відповідачів на спірний будинок, а висновки суду про те, що останній прийняв спадщину після смерті батька ОСОБА_10 є помилковими, оскільки на час смерті останнього проживав разом із своєю сімєю в іншому селі.

Апелянт зазначає також, що позивачі не ставили питання про визнання недійсними рішення виконкому Станківської сільської ради про оформлення права власності ОСОБА_7 на спірну садибу та покликається на невірне застосування судом норм матеріального

права, які не діяли на час виниклих правовідносин. На думку ОСОБА_6. при визнанні частково недійсним договору дарування, суду слід було залучити до участі у справі нотаріуса, який посвідчував даний договір та Станківську сільську раду, яка приймала рішення про оформлення права власності на ОСОБА_7. Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивачів ОСОБА_3 і ОСОБА_4 та адвоката ОСОБА_5 на спростування доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи з урахуванням доводів скарги та заперечень на них, колегія суддів не знаходить достатніх підстав для задоволення апеляційної скарги.

Як вбачається з матеріалів справи та об'єктивно встановлено судом першої інстанції, спірний будинок по вул.І.Франка.4 в с.Фалиш Стрийського району Львівської області був побудований відповідачкою ОСОБА_7 та її чоловіком ОСОБА_10 в період шлюбу за спільні кошти на місці старого будинку батьків відповідачки та після смерті ОСОБА_10 в червні 1999 року, як обєкт спільної сумісної власності підлягав успадкуванню спадкоємцями за законом.

Дані обставини підтверджені як показаннями свідків ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13 та ОСОБА_14 так і випливають з пояснень самої ОСОБА_7

При цьому, даючи оцінку сукупності досліджених доказів, суд дійшов вірного висновку про фактичне прийняття спадщини після смерті ОСОБА_10 в рівних частках по 1/4 частині спірного будинковолодіння спадкоємцями першої черги ОСОБА_7. дружиною померлого, та його сином ОСОБА_9, який проживав у спірному будинку на момент відкриття спадщини, не заявив про її відмову та фактично вступив в управління і володіння спадковим майном. Такі висновки суду ґрунтуються та відповідають положенням ст.ст. 525, 548, 549 ЦК Української СРСР 1963 року, що діяли на момент виниклих правовідносин, які суд першої інстанції врахував при вирішенні спірних правовідносин, однак помилково не послався на вказані правові норми в своєму рішенні.

Факт прийняття ОСОБА_9 спадкового майна після смерті ОСОБА_10 з достатньою переконливістю підтверджений і дослідженими колегією суддів копією заяви ОСОБА_9 про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті батька ОСОБА_10 (а.с.76), копією такого свідоцтва ( а.с.26), з яких вбачається, що ОСОБА_9. претендуючи на прийняття спадщини після смерті батька, фактично прийняв із спадкової маси її частину, у вигляді грошового вкладу, отже прийняв всю належну йому по закону частку спадкового майна.

Більш того, в ході апеляційного розгляду справи колегією суддів встановлено, що згідно поданої до Стрийської державної нотаріальної контори заяви ОСОБА_7 від липня 2008 року, тій було відомо про відкриття спадщини після смерті її чоловіка ОСОБА_10 та про належність їй частки .у цій спадщині, яка нею фактично не прийнята і на яку вона не претендує(а.с.78).

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що при укладенні договору дарування від 22.12.2003 року всього будинковолодіння по вул. 1.Франка, 4 в с.Фалиш Стрийського району Львівської області між ОСОБА_6 і ОСОБА_7, остання незаконно розпорядилась 1/4 часткою цього будинку, яка в порядку успадкування належала ОСОБА_9. та обґрунтовано визнав в цій частині даний договір недійсним.

Судом беззаперечно встановлено також, що ОСОБА_9 помер 22 жовтня 2008 року, у якого залишились діти ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, які на рівні з відповідачкою ОСОБА_7, як спадкоємиці першої черги, набули право успадкування по 1/12 частині спірного будинковолодіння після смерті ОСОБА_15, що відповідає положенням ст.ст. 1258,1261,1268 ЦК України 2004 року .

Та обставина, що до участі у даній справі не були залучені нотаріус, що посвідчував договір дарування та Станківська сільська рада не впливає на правильність прийнятого судом рішення, яке ґрунтується на матеріалах справи га за своєю суто є закупним, обгрунтуваним і справедливим.

Таким чином, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовую) і, висновків суду, атому рішення суду слід залишити в силі.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 303, п.1 ч.1 ст. 307, ст. 308, п.1 ч.1 ст. 314, ст.ст. 315,319 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 відхилити.

Рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 07 липня 2009 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання нею законної сили.

Головуючий : Павлишин О.Ф.

Судді: Штефаніца Ю.Г.

ОСОБА_16