Справа №2-0- 301/2010
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 27 грудня 2010 року м. Радомишль

Радомишльський районний суд Житомирської області в складі: головуючого судді Коваленко В.П.

при секретарі Білошицькій І.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - виконком Кочерівської сільської ради Радомишльського району Житомирської області, про встановлення факту володіння на праві власності нерухомим майном

ВСТАНОВИВ:

Заявниця ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, в якій просить встановити факт, що померла 07 жовтня 1993 року в селі Поташня Радомишльського району Житомирської області ОСОБА_2 володіла та користувалася житловим будинком по вул. Лісова 32 в с. Став - Слобода Радомишльського району Житомирської області на праві власності. В підтвердження своїх вимог посилається на те, що після смерті матері у неї виникла необхідність оформлення спадщини, але перепоною до позитивного вирішення справи є та обставина, що право власності за покійною матір»ю не зареєстровано в бюро технічної інвентаризації.

В судовому засіданні заявниця ОСОБА_1 ОХГ пТдтримала "вимоги, проситі> встановити спірний факт, заінтересована особа - Кочерівська сільська рада Радомишльського району Житомирської області проти заявлених вимог не заперечує, просить встановити спірний факт, про що надала суду письмову заяву.

Вислухавши пояснення , перевіривши матеріали справи, оцінивши всі докази та обставини по справі, суд встановлює спірний факт, виходячи зі слідуючого.

Як встановлено судом заявниця ОСОБА_1 є дочкою ОСОБА_2, що стверджується свідоцтвом про її народження та про одруження. 07 жовтня 1993 року в с. Поташня Радомишльського району Житомирської області у віці 82 років померла мати заявниці ОСОБА_2 , про що виконкомом Кочерівської сільської ради Радомишльського району Житомирської області зроблено актовий запис за №41 в Книзі реєстрації смертей. Після смерті матері відкрилась спадщина до складу якої входить домоволодіння № 32 по вул. Лісовій в с. Поташня Радомишльського району Житомирської області . Заявниця як спадкоємець першої черги фактично прийняла спадщину відповідно до вимог ст.529,549 ЦК Української РСР в редакції 1963 року. Однак, нотаріус позбавлений можливості видати їй свідоцтво про право на спадщину на спірне домоволодіння через відсутність правовстановлюючого документу на спадкове майно.

Відповідно до норм спадкового права до складу спадщини входять лише ті права та обовязки , носієм яких за життя був сам спадкодавець і які належали йому на законних підставах.

Відповідно до ст.331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту завершення будівництва. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації , право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Пленум Верховного Суду України в постанові №2 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права власності» в п. а,б роз»яснив , що положення ст.ст.17,18 Закону «Про власність» щодо спільної сумісної власності

поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію Закону України «Про власність» . До правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство , зокрема, спори щодо майна колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року , мають вирішуватися за нормами , що регулювали власність цього двору , а саме : право власності на майно, яке належало до колгоспного двору і збереглося після припинення його існування , мають ті члени двору, котрі 15 квітня 1991 року не втратили частку в його майні, а згідно ст.126 ЦК Української РСР (який діяв на той час) такими, що втратили це право вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору.

Виходячи з положень зазначеного законодавства, суд приходить до висновку, що мати заявниці станом на 15 квітня 1991 року не втратила свого права на власність колгоспного двору, головою якого вона була, що підтверджується довідкою Кочерівської сільської ради.

Статтею 256ч.2 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Пленум Верховного Суду України в постанові №7 від 04 квітня 1991 року «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» в п.9 роз»яснив , що право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній йому в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої Ради». Оскільки реєстрація Цивільним кодексом Української РСР в редакції 1963 року не передбачалась, то покійна і володіла будинком на праві власності без державної реєстрації . Як видно з довідки КП «Житомирське обласне бюро по технічній інвентаризації» №12 від 24.09.2010 року право власності на житловий будинок № 32 по вул. Лісовій в с. Поташня Радомишльського району за ОСОБА_2 не зареєстровано . Факт належності будинку на праві власності підтверджується довідкою виконкому Кочерівської сільської ради, виписками з погосподарських книг, довідкою БТІ.

Таким чином, суд вважає, що факт, про встановлення якого просить заявниця, підтверджений належними доказами, а тому вимоги її задовольняє.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.256 ч.2 -259 ЦПК України, - суд

ВИРІШИВ:

Заяву задовольнити,

Встановити факт , що померла 07 жовтня 1993 року у віці 82 років у селі Поташня Радомишльського району Житомирської області ОСОБА_2 володіла та користувалася житловим будинком №32 по вул. Лісовій в с. Поташня Радомишльського району Житомирської області на праві власності.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Житомирської області через Радомишльський районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отриманні копії рішення.

Суддя Коваленко В.П.