Сокальський районний суд Львівської області
Справа № 2-1030/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2010 р. Сокальський районний суд Львівської області складі:

головуючого - судді Фарини Л.Ю.

при секретарі Матолінець З.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Сокалі, цивільну справу за позовом Прокурора Сокальського району в інтересах держави в особі: Сокальського районного центру зайнятості (далі РЦЗ) до ОСОБА_1 про стягнення на користь РЦЗ 6 898,78грн.,

в с т а н о в и в:

Прокурор звернувся в суд в інтересах РЦЗ про стягнення з відповідача 6 898,78грн. в позові зазначив, що РЦЗ є робочим органом виконавчої дирекції Фонду загальнообов»язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття та діє відповідно до законів України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", "Про зайнятість населення", "Про державну службу" та Положення про Державну службу зайнятості.

Відносини у сфері загальнообов'язкового державного соціального страхування врегульовані Основами законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування (надалі - Основи), прийнятими 14.01.1998 року, які набули чинності, відповідно до ст.32 Основ, з моменту їх опублікування, тобто з 19.02.1998 року. Одним із видів загальнообов'язкового державного соціального страхування відповідно до ст.4 Основ є страхування на випадок безробіття. Відносини, що виникають із загальнообов'язкового державного соціального страхування на випадок безробіття, регламентуються нормами Закону України від 02.03.2000 року № 1533-ІП "Про загальнообов'язкове державне соціальна страхування на випадок безробіття" (надалі - Закон), що набув чинності відповідно до п.1 розділу 8 "Прикінцеві положення"1 з 01.01.2001року. Тобто відносини у сфері соціального страхування на випадок безробіття врегульовані спеціальним законодавством.

Відповідно до п 3 ст.36 Закону України" Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" та Акту розслідування страхових випадків №5 від 15.03.2010 року встановлено, що, перебуваючи на обліку в Сокальському центрі зайнятості в статусі безробітного, ОСОБА_1, що проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1, з 04.06.2008 року по 02.03.2009 року працював доглядальником за перестарілою особою в Сокальському територіальному центрі та отримував дохід і, разом з тим, за даний період отримав матеріальне забезпечення на випадок безробіття в Сокальському РЦЗ в розмірі 6 898, 78 грн. ОСОБА_1 ознайомлений з претензією №853/08 від 18.03.2010 року, скерованою йому Сокальським РЦЗ, кошти добровільно повернути відмовився..

На органи прокуратури, відповідно до ст.121 Конституції України, покладено представництво інтересів держави в суді, у випадках, передбачених законом, право на звернення прокурора або його заступника до суду визначено п.6 ст.20 Закону України "Про прокуратуру".

Відповідно до ст. 36-1 Закону України "Про прокуратуру", Рішення Конституційного Суду України від 08.04.1999 року, прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній заяві самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави чи в чому існує загроза інтересам держави. Просив суд стягнути з багнюка І.Є. на користь РЦЗ кошти у сумі 6 898,78грн.

03.06.2010 відповідачем по справі ОСОБА_1 подано письмові заперечення по справі.

20.07.2010р. РЦЗ подав письмові пояснення в яких зазначив, що розпорядженням № 39 від 02.06.2003 директора Сокальського територіального центру ОСОБА_1 був прийнятий доглядальником одинокої ОСОБА_2І3 а крім того, з 02.01.2009 заключний договір № 64 між Сокальським територіальним центром та відповідачем про виконання робіт доглядальника одинокої і відповідно оплата грошової винагороди. Відповідно до ЗУ "Про податок з доходів фізичних осіб" № 889-15 затверджено Порядок заповнення та подавання податковими агентами податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків ( наказ ДПА № 451 від 29,09.2003) - форму податкового розрахунку сум доходів 1ДФ9 яка подається за кожен квартал окремо. Дія цього Порядку поширюється на юридичних, фізичних осіб, нерезидентів або їх представництв, які незалежно від їх організаційно-правового статусу та способу оподаткування Іншими податками зобов"язані нараховувати, утримувати та сплачувати податок з доходів фізичних осіб до бюджету від імені та за рахунок платника податку та є податковими агентами відповідно до норм Закону № 889-15. У формі 1ДФ за 2,3,4, квартали 2008 років та І квартал 2009 року Сокальського територіального центру відображені суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків, і сум утриманого з них податку в тому числі в звіті зафіксований ідентифікаційний код відповідача - 37. У звіті 1 ДФ( наказ ДПА від 29.09.2003 № 451) - ознака доходу - 01 означає доходи у вигляді заробітної плати, інші виплати та винагороди, нараховані (виплачені) платнику податку ( пп.4.2.1.а.4.2 ст.4 Закону ( № НОМЕР_1 " Про податок з доходів фізичних осіб").

Відповідно до Закону України "Про податок з доходів фізичних осіб" дохід- сума будь -яких коштів, вартість матеріального і нематеріального майна, інших активів, що мають вартість, у тому числі цінних паперів або деривативів, одержаних платником податку у власність або нарахованих на його користь, чи набутих незаконним шляхом протягом відповідного звітного періоду з різних джерел як на території України ,так і за її межами. .

Відповідно до ст.2 Закону України "Про зайнятість населення" безробітними визнаються працездатні громадяни працездатного віку, які через відсутність роботи не мають заробітку або інших передбачуваних законодавством доходів і зареєстровані у державній службі зайнятості як такі, що шукають роботу, готові та здатні приступити до підходящої роботи . В п.12 Порядку реєстрації, перереєстрації та ведення обліку громадян, які шукають роботу, і безробітних ( Постанова КМУ № 219 від 14.02.2007) сказано, що для одержання статусу безробітного громадянин подає заяву із зазначенням в ній інформації про те, що він не займається видами діяльності, що визначені ч.З ст.1 Закону України "Про зайнятість населення" (№803-12 від 01.03.1991) - не зареєстрований як суб"єкт підприємницької діяльності, трудовою діяльністю не займається, пенсію не отримує, а також копію довідки про його ідентифікаційний номер. В заяві від 04.06.2008 на ім'я директора ЦЗ про надання статусу безробітного відповідачем приховано факт заняття трудовою діяльністю -догляд одинокої (розпорядження № 39 від 02.06.2003, договір № 64 від 02.01.2009) та оплату за догляд одинокої, про що власноруч підтвердив підписом. Відповідно до п.З ст. 36 Закону України "Про загальнообов"язкове державне соціальне страхування ' на випадок безробіття"( 1533-14) сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов"язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. За час перебування на обліку в РЦЗ відповідач, зловживаючи своїми обов"язками, незаконно отримав б 8989 78 грн. Добровільно повернути кошти відмовився, тому, прокуратура Сокальського району Львівської області виступає в інтересах Сокальського районного центру зайнятості з вимогою про стягнення з ОСОБА_1 6 898.78 грн. Сокальський районний центр зайнятості повністю підтримує позовні вимоги прокуратури.

В судовому засіданні прокурор позов підтримала. Суду надала пояснення аналогічні викладеним у позові.

Представник РЦЗ в судовому засіданні позов та подані ним письмові пояснення підтримав повністю.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив, суду пояснив, що відповідач отримував оплату за доглядальника не у третіх осіб, а у відділі соціального забезпечення, отримував не дохід, а компенсацію по догляду за перестарілою особою, ці кошти не підлягають оподаткуванню і тому не можуть вважатися доходом. Трудової угоди відповідач з Сокальським районним територіальним центром соціального обслуговування пенсіонерів не укладав. Крім того, робота доглядальникам не являється основною і може виконуватись в вільний від роботи час, а отримані позивачем гроші були використані для поїздок в с.Завишень, де проживає його тітка ОСОБА_2 Цієї суми ледь вистачало на проїзд. Позивач витрачав власні кошти на продукти та ліки. З березня 2009р. виплати по догляду за тіткою позивач не отримує, але продовжує регулярно їздити до неї та надає їй допомогу. З тих підстав просив відмовити у задоволенні позову.

Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечив, підтримав пояснення свого представника. Крім того, пояснив що трудової угоди з Сокальським районним територіальним центром соціального обслуговування пенсіонерів не укладав, проте здійснював догляд за ОСОБА_2 за що отримував дохід. При написанні заяви в РЦЗ 04.06.2008р. він не знав, що потрібно було повідомити про те, що він здійснює догляд за ОСОБА_2 та отримує за це кошти.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши докази по справі суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до п.12 порядку реєстрації, перереєстрації та ведення обліку громадян, які шукають роботу, і безробітних (Постанова КМУ №219 від 14.02.2007р.) зазначено, що для одержання статусу безробітного громадянин подає заяву із зазначенням в ній інформації про те, що він не займається видами діяльності, що визначені ч.3 ст.1 Закону України «Про зайнятість населення» - не зареєстрований як суб»єкт підприємницької діяльності, трудовою діяльністю не займається, пенсію не отримує.

Заявою від 04.06.2008р. встановлено, що ОСОБА_1 звернувся до директора РЦЗ про надання йому статусу безробітного з виплатою допомоги по безробіттю. Вказавши в заяві, що він трудовою діяльністю не займається.

Відповідно до п.З ст. 36 Закону України "Про загальнообов"язкове державне соціальне страхування ' на випадок безробіття" сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов"язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.

П.6.1-6.3 Розпорядження директора Сокальського районного територіального центру соціального обслуговування пенсіонерів та одиноких непрацездатних громадян №39 від 02.06.2003р. замінено одинокій ОСОБА_2 жительці с.Завишень доглядальника з ОСОБА_3 на ОСОБА_1. Припинено оплату ОСОБА_3 та вирішено проводити оплату ОСОБА_1 з 02.06.2003р. за догляд одинокої ОСОБА_2 в розмірі 1/10 від ставки соціального працівника.

П.6.1-6.2 Розпорядження директора Сокальського районного територіального центру соціального обслуговування пенсіонерів та одиноких непрацездатних громадян №12 від 02.03.2009р. Припинено з 02.03.2009р. оплату доглядальнику ОСОБА_1 знято з обслуговування одиноку ОСОБА_2 у зв»язку із переходом одинокої на обслуговування через управління соціального захисту населення.

З оглянутої трудової угоди №64 від 02.01.2009р. вбачається, що Сокальський районний територіальний центр соціального обслуговування пенсіонерів та одиноких непрацездатних громадян (замовник) та ОСОБА_1 (доглядальник) уклали договір в якому ОСОБА_1 зобов»язується захищити інтереси одинокого в різних організаціях і допомагає виконувати комплекс робіт щодо їх обслуговування… п.2.1 передбачає, що замовник щомісячно проводить грошову оплату оглядальнику в розмірі 1/10 посадового окладу соціального робітника або мінімальної заробітної плати за одного одинокого. З грошової виплати доглядальника замовник проводить відрахування передбачені чинним законодавством. Запис до трудової книжки вноситься за бажанням доглядальника.

Відповідно до довідки Сокальського районного територіального центру соціального обслуговування при Сокальській райдержадміністрації ОСОБА_1 як доглядальнику за період з 2003-2009р.р. були виплачені кошти в сумі 3 249,36грн. Даний факт визнав у судовому засіданні ОСОБА_1

Згідно акту від 15.03.2010р. №5 встановлено, що ОСОБА_1 дійсно був доглядальником у Сокальському районному територіальному центрі соціального обслуговування пенсіонерів з 02.06.2003р. по 02.03.2009р. Упродовж 2 кварталу 2008р. по 1 квартал 2009р. ОСОБА_1 проводились нарахування оплати доглядальнику за догляд одинокої, що відображено у звітах.

Згідно довідки РЦЗ ОСОБА_1 за період з 04.06.2008-28.02.2009р.р. було виплачено допомогу по безробіттю у сумі 6898грн.78коп.

18.03.2010р. ОСОБА_1 була направлена претензія щодо добровільної оплати зайво виплаченої допомоги з безробіття в сумі 6898,78грн.78коп., протягом 10 днів. Про те, ОСОБА_1 в добровільному порядку не повернув вказані кошти.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що відповідач не мав права отримувати допомогу по безробіттю у період з 04.06.2008р. 02.03.2009р.р., оскільки в цей період отримував грошову оплату (дохід) по догляду за ОСОБА_2 Покликання відповідача на ту обставину, що він отримував не дохід, а компенсаційні виплати за надання соціальних послуг громадянам похилого віку, жодними доказами не підтвердилися. Крім того, відповідач в судовому засіданні визнав факт надання ним допомоги одинокій ОСОБА_2 та отримання ним у зв»язку з цим доходу. Невірне тлумачення відповідачем закону не звільняє його від відповідальності.

Керуючись ст.ст. 10,60,212 ЦПК України, на підставі Закону України «Про зайнятість населення», Закону України «Про загальнообов»язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», суд,-

в и р і ш и в:

Позов Прокурора Сокальського району в інтересах держави в особі: Сокальського районного центру зайнятості (далі РЦЗ) до ОСОБА_1 про стягнення на користь РЦЗ 6 898,78грн. задоволити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Сокальського районного центру зайнятості 6 898,(шість тисяч вісімсот девяносто вісім)грн.78коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 68(шістдесят вісім)грн. та 120(сто двадцять)грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Рішення може бути оскаржене сторонами в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Сокальський районний суд шляхом подання в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги або шляхом подання в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і подання після цього протягом двадцяти днів апеляційної скарги.

Головуючий: