Справа № 22ц- 4252 Головуючий у І-й інстанції Янко Б.Я.
Категорія: 57 Доповідач в 2-й інстанції - ОСОБА_1
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 липня 2010 р. колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Львівської області

у складі: головуючого Штефаніци Ю.Г.

суддів Мусіної Т.Г., Монастирецького Д.І.

при секретарі - Качмар М.Я.

за участі позивачки ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою управління Пенсійного фонду України в Сколівському районі Львівської області на постанову Сколівського районного суду Львівської області від 16 грудня 2009 року,

в с т а н о в и л а:

Оскаржуваною постановою частково задоволено позов ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в Сколівському районі Львівської області про стягнення недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги «Дітям війни». Зобовязано управління Пенсійного фонду України в Сколівському районі Львівської області нарахувати та виплатити ОСОБА_2 щомісячну державну соціальну допомогу як дитині війни за період з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року та з 22.05.2008 року по 31.12.2008 року включно у розмірі, встановленому ст. 6 Законом України «Про соціальний захист дітей війни» з урахуванням раніше проведених виплат. У задоволенні решти позову відмовлено.

В апеляційній скарзі УПФ в Сколівському районі Львівської області, посилаючись на порушення місцевим судом норм матеріального та процесуального права, просить судове рішення скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволені позову (а.с.22-24).

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_2, яка заперечила проти апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги та позовних вимог, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Як було встановлено, позивач є дитиною війни в розумінні ст. 1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» і відповідно до ст. 6 цього ж Закону має право на державну соціальну підтримку у вигляді підвищення до пенсії в розмірі 30 % від мінімальної пенсії за віком.

Згідно з п. 12 ч. 1 ст. 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» призупинено дію ст. 6 Закон України «Про соціальний захист дітей війни», з урахуванням ст. 111 Закону України Про Державний бюджет України на 2007 рік».

Статтею 111 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік» встановлено, що у 2007 році підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, яка виплачується замість пенсії відповідно до ст. 6 Закону України Закону України «Про соціальний захист дітей війни» виплачується особам, які є інвалідами (крім тих, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») у розмірі 50 відсотків від розміру надбавки, встановленої для учасників війни.

Рішення Конституційного Суду України від 09 липня 2007 року №6-рп/2007 визнано таким, що не відповідає Конституції України, зокрема, положення ст. 71 Закону України «Про Державний бюджет на 2007 рік» щодо зупинення дії ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Відповідно до п. 41 розділу 2 ЗУ «Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» текст ст. 6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» викладено в такій редакції: «Дітям війни» (крім тих на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни. Ветеранам війни, які мають право на отримання підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, відповідно до цього Закону та ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» дане підвищення проводиться за їх вибором згідно з одним із законів.

Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року №10-рп/2008 визнано таким, що не відповідає Конституції України, зокрема, положення п. 41 розділу 2 ЗУ «Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України.

Зазначені рішення Конституційного Суду України є обов'язковими до виконання на території України, остаточними і не можуть бути оскаржені, крім того, вони мають преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції про розгляді ними позовів у звязку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначених законів, що визнані неконституційними.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 Конституції України закони та інші правові акти або їх окремі положення, що визнанні неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Таким чином, з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року та по 31 грудня 2008 року спірні відносини регулюються відповідно до ст. 6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни в редакції Закону, яка діяла до 1 січня 2007 року.

За таких підстав суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що позовні вимоги щодо зобов'язання відповідача щомісячно підвищувати пенсію з 9 липня по 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року є обґрунтованими.

Також судом правильно не буди взяті до уваги доводи відповідача про неврегульованість механізму реалізації положень ст. 6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни».

На час виникнення спірних правовідносин розмір мінімальної пенсії за віком визначався лише ст. 28 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» і згідно з цією нормою мінімальна пенсія за віком дорівнює прожитковому мінімуму, встановленому для осіб, що втратили працездатність.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЗУ «Про прожитковий мінімум» прожитковий мінімум застосовується для встановлення розмірів мінімальної заробітної плати та мінімальної пенсії за віком.

Таким чином, при визначенні розміру підвищення відповідно до ст. 6 ЗУ Про соціальний захист дітей війни» застосовується розмір мінімальної пенсії за віком, визначений ст. 28 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»

Колегія суддів також звертає увагу на те, що відсутність бюджетного фінансування передбачених ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» доплат до пенсії не може бути причиною невиконання покладених на управління Пенсійного фонду України зобов'язань, оскільки реалізація особою права, що повязане з отримання бюджетних коштів, яке базується на спеціальних та чинних на час виконання спірних правовідносин нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків суду та встановлених обставин справи.

Керуючись п.п.1,2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України № 1691-УІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвідомчості справ, повязаних із соціальними виплатами», п.1 ч.1 ст. 307, ст. ст. 308,314, 315,319 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Сколівському районі Львівської області відхилити.

Постанову Сколівського районного суду Львівської області від 16 грудня 2009 року у справі за позовом ОСОБА_2 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, в касаційному порядку може бути оскаржена протягом двох місяців до Верховного Суду України.

Головуючий: Штефаніца Ю.Г.

Судді: Мусіна Т.Г.

ОСОБА_3