Справа № 2-5012/10
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 вересня 2010 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Пащенко Т.П.

при секретарі Топтигіної О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ізмаїлі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

В липні 2014 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, зареєстрованого 21.02.2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області, актовий запис №79, мотивуючи тим, сторони не проживають однією сімєю протягом чотирьох років, спільне господарство не ведуть, шлюбні відносини фактично припинилися, сімейне життя не склалося з тих підстав, що сторони мають різні характери, різні погляди на життя та ведення спільного господарства. Вважає примирення неможливим.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала в повному обсязі та наполягала на їх задоволенні.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги визнав у повному обсязі, не заперечував проти задоволення позову.

Вислухавши позивача, відповідача, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Згідно ч. 3 ст. 109 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення.

В судовому засіданні встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі з 21.02.2009 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ЖД №099091 від 21.02.2009 року, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області (а.с. 5). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження (повторне) серії І-ЖД №317015 від 18.09.2012 року, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області (а.с.6). Сторони не проживають однією сімєю, спільне господарство не ведуть.

Дитина на даний час проживає з матірю, періодично у батьків.

Спорів щодо розподілу спільного майна, визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів на даний час немає, що з огляду на вимоги ч.1 ст.61 ЦПК України є обставинами, які не підлягають доказуванню.

Оскільки сторони однією сімєю не проживають, поновити шлюбно-сімейні стосунки наміру не мають, подальше сумісне проживання сторін і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача, а також відповідач позов визнав, наслідки визнання позову, передбачені ч.2 ст. 174 ЦПК України відповідачу розяснені, суд вважає за можливе шлюб розірвати.

Керуючись ст.ст. 10,11,60,61,174,208,209,212,213-215,218 ЦПК України, ст.ст. 110,112 СК України, суд,-

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, зареєстрований 21 лютого 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області, актовий запис №79 розірвати.

Після розірвання шлюбу за ОСОБА_1 залишити прізвище «Чехоцька».

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя Т.П.Пащенко