Справа № 2-1068/2010
Номер провадження 2-1068/2010
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18.05.2010 року Лозівський міськрайонний суду Харківської області в складі головуючого судовим засіданням судці Жмуд Н.M., за участю секретаря судових засідань - ОСОБА_1. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Лозівського міськрайонного суду Харківської області в місті Лозова Харківської області матеріали позовної заяви Комунального підприємства "Дирекція єдиного замовника" Лозівської міської ради Харківської області в особі представника позивача ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Група компаній" "Український центр нерухомої власності в особі ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5. ОСОБА_6 про стягнення заборгованості спожі житлово-комунальні послуги.-
29 березня 2010 року представник позивача звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги, посилаючись на те, що Відповідачі мешкають за адресою: м. Лозова, 4-й МікрорайонАДРЕСА_1. є абонентами КГ1 "Дирекція єдиного замовника" в м. Лозова та користуються послугами з централізованого водопостачання та водовідведення, централізованого теплопостачання, утримання будинків і прибудинкових територій (далі -житлово-комунальними послугами).
Між Позивачем і Відповідачами встановилися фактичні договірні відносини з приводу надання житлово-комунальних послуг. Однак, Відповідачі не в повному обсязі оплачують вартість спожитих житлово-комунальних послуг, що порушує право Позивача на отримання плати за надані послуги з у встановлений законодавством строк. Таким чином, у Відповідачів виникло зобов'язання сплатити гроші за спожиті послуги, а в Позивача - право вимагати виконання обов'язку щодо оплати наданих послуг. Протягом періоду, під час якого утворилася заборгованість, Відповідачі проживали за адресою м. Лозова 4-Й МікрорайонАДРЕСА_1. про що свідчить довідка видана КГІ "ДСЗ " м. Лозова. Між Позивачем і Відповідачами встановилися фактичні договірні відносини з приводу надання житлово-комунальних послуг з грудня 2001 р. по березень 2010 р. сума заборгованості складає 4772 грн. 66 коп. (чотири тисячи сімсот сімдесят дві гри. 66 коп.). Позивач фактично надавав Відповідачам житлово-комунальні послуги, а Відповідачі використовували дані послуги для задоволення власних потреб та не відмовлялись від них. Протягом зазначеного вище періоду скарг з приводу ненадання чи неналежного надання послуг Позивачем від Відповідачів не надходило.
Відповідачі несвоєчасно оплачують спожиті житлово-комунальні послуги, оскільки згідно ч.І И.18 Постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної і гарячої води і водовідведення..." № 630 від 21 липня 2005 р. розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць; плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Крім того, відповідно до ст. 68 Житлового кодексу України, наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Те, що між сторонами виникло зобов'язання підтверджують наступні норми законодавства. Так. відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії. а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобовязання виникають з підстав, встановлених ст.11 ЦК Кодексу. Згідно зазначеної статті, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.
Таким чином, між Позивачем та Відповідачами виникли відносини, що породжують цивільні права та обов'язки, оскільки Позивач надає житлового-комунальні послуги, а Відповідачі ними користуються.
Отже, Відповідачі зобов'язані оплатити спожиті послуги, а Позивач має право вимага ти від Відповідачів виконання обов'язку щодо оплати наданих послуг.
Згідно ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатній суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також ч ри проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Індекс інфляції обчислюється спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі статистики. Позивач для розрахунку ціни позову використовує індекси споживчих цін (індекси інфляції), надані Департаментом статистики цін Державного комітету статистики України у вигляді офіційної довідки. Строк позовної давності за вимогою про сплату заборгованості Відповідачів не пройшов і ця сума підлягає стягненню в повному обсязі з наступних причин.
Крім того, згідно ст. І Закону України від 20 лютого 2003 року № 554-4 та Закону України від 20 грудня 2006 року N 498-У, заборгованість за житлово-комунальні послуги наймачів жилих приміщень та власників жилих будинків або квартир, яка склалася 01 грудня 2006 року перед надавачами житлово-комунальних послуг, реструктуризується на термін до 60 місяців залежно від суми боргу та рівня доходів громадян на дату реструктуризації. Реструктуризації підлягає заборгованість в повному обсязі. Відповідачі наданою можливістю укласти договір про реструктуризацію заборгованості не скористався, тому вищевказана заборгованість згідно ст. 4 цього Закону, підлягає стягненню за рішенням суду.
Відповідно до ст. 5 Декрету Кабінету Міністрів України "Про Державне ми то" №7-93 від 21.01.1993 р., що має силу закону до набрання чинності закону, який регулює порядок сплати і розміру судового збору, місцеві Ради народних депутатів мають право встановлювати додаткові пільги для окремих платників щодо сплати державного мита, яке зараховується до місцевих бюджетів. Керуючись вказаними нормами, Лозівська міська рада звільнила КІІ "Дирекція єдиного замовника" від сплати судового збору при поданні позовної заяви до місцевого суду.
Виходячи з вищевикладеного, представник позивача прохає суд стягнути солідарно із відповідачів 6294 гривень 13 кой. на користь Комунального підприємства "Дирекція єдиного замовника". Судові витрати покласти на Відповідачів. З метою забезпечення позову тимчасово заборонити виїзд за кордон Відповідачам.
У судовому засіданні, представник позивача - ОСОБА_7, підтримала позовні виме ти позивача та наполягала на їх задоволенні в повному обсязі постановивши заочний розгляд справи.
Відповідачі в жодне судове засідання не з'явилися, причини неявки суду не повідомили, заперечень проти позову не надали, про час і місце розгляду справи повідомлялися своєчасно та належним чином, про що свідчить розписка про вручення судової повіс тки з підписом відповідача.
Згідно до положення ч.2 сг.77 ЦГІК України сторони та інші особи, які беруть участі, у справі, зобов»язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У р ізі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з»явилися в судове засідання без поважних причин.
Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причин неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів.
Виходячи з викладеного, зі згоди представника позивача, діючого на підставі довіреності, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням сі. 224 ЦІ Ж України.
У судовому засіданні встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно ксерокопії Довідки з Єдиного Державного реєстру підприємств та організацій України (ЄДРГІОУ) Комунальне підприємство «Дирекція єдиного замовника», включено до ЄДРГІОУ.
Матеріалами справи встановлено, що відповідно до довідки КП "ДЕЗ" та особового рахунку відповідачі зареєстровані за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, м-н-4, буд. 21. кв. 22.
Відповідачам у відповідності до рішення Лозівської міської ради Харківської області № 92 від 21 серпня 2006 року "про встановлення тарифів на виробництво теплової енергії та послуги з теплопостачання", позивачем надаються послуги теплопостачання та нараховується за це плата по затвердженим тарифам.
Відповідачі користуються послугами з теплопостачання, однак оплату, вносять не регулярно, внаслідок чого, у них утворилася заборгованість, яка складає 3770 грн. 55 коп., що підтверджується довідкою про розрахунок заборгованості (а.с.9-10). Крім того, у відповідачів наявна і заборгованість за квартирну плату на сум в 580 грн. 53 коп., про що свідчить довідка розрахунок (а.с. 11-12).
Також існує заборгованість за послуги з водопостачання на суму 421 грн. 58 коп., що підтверджується довідкою про розрахунок заборгованості (а.с. 13-14). Представник позивача у судовому засіданні вказала, що на теперішній час, договору на погашення заборгованості в розстрочку, відповідачами не укладено.
Згідно статті 162 Житлового Кодексу України плата за користування житловим приміщенням в будинку(квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін.
Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначається угодою сторін. Наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги.
Відповідно до ст.68 ЖК України наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартплату і а плату за комунальні послуги.
Відповідно до ст.11 ЦК України цивільні права та обов»язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов»язки.
Статтею 14 ЦК України встановлено, що цивільні обов»язки виконуються / межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.
Статтею 526 ЦК України передбачає, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього ж Кодексу, інших актів цивільного законодавства.
Згідно ст. 160 Житлового Кодексу України, члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарич з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору. Позивачем у позовній заяві заявлено вимогу про солідарне стягнення з відповідачів заборгованості за теплопостачання.
Згідно ст. 541 Цивільного Кодексу України, солідарний обов'язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов'язань. У разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо, що відповідає вимогам ст. 543 Цивільного Кодексу України.
Згідно ст. 64 Житлового Кодексу України, члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору.
Таким чином, суд. дослідивши всі письмові докази у справі, вислухавши пояснення представника позивача, дійшов висновку, що позовні вимоги, що до стягнення заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги, витрат на інфляційні процеси та 3% річних, підлягають частковому задоволенню, а саме: суд вважає за необхідне задовольнити вимоги комунального підприємства "Дирекція Єдиного Замовника" Лозівської міської ради Харківської області в частині стягнення у солідарному порядку з відповідачів суми боргу лише за теплопостачання на суму в 3770 гривень 55 копійок, за квартирну плату на суму в 580 гривень 53 копійок та за водопостачання на суму в 421 гривень 58 копійок.
ГЗ своєму позові позивач прохає тимчасово обмежити ОСОБА_4 . ОСОБА_8, ОСОБА_6 в праві виїзду за кордон до виконання зобов»язань передбачених цим рішенням. Однак, відповідно до ст. 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває та тери торії України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України.
Отже, на підставі вищевикладеного, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні цієї вимоги.
Згідно до п.6 ч.І ст.214 ЦГІК України під час ухвалення рішення суд вирішу< питання як розподілити між сторонами судові витрати.
У позовній заяві, позивач прохає суд стягнути на його користь, з відповідача втрати, понесені ним при зверненні до суду за інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи на суму в 30 гри. 00 коп..
Відповідно до ч.І ст.88 ЦГІК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. В зв'язку з викладеним, суд стягує у солідарному порядку з відповідачів на користь позивача, витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи на суму 30 гривень 00 копійок, які позивач поніс при зверненні до суду з даною позовною заявою (а.с№1). Судом було також з»ясовано, що відповідно до Рішення Лозівської міської ради Харківської області від 25 грудня 2009 року позивач звільнений від сплати судового збору за подання позовних заяв про стягнення з квартиронаймачів (мешканців м. Лозова) заборгованості з квартирної плати, за послуги з водопостачання і водовідведення та теплопостачання. Тому, відповідно до ст..З Декрету Кабінету Міністрів України №7 «Про державне мито» від 21.01.1993 року, суд стягує в солідарному порядку на користь держави судовий збір на суму в 47 гривень 66 копійок.
Керуючись ст.ст.10, 11, 31, 38, 44, 57, 60, 74, ч.2 ст.77, 79, ч.І ст.88, ст.169. 174, 209. 212- 214, 215. 217, 218, 223, 224-226 ЦГІК України; ст.ст.64, 68, 160. 162 Житлового Кодексу України, ст.ст. 11,14, 526. 530, 541, 544 ЦК України; Частини 5 Розділу 11 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного Процесуального Кодексу України, ет.З Декрету Кабінету Міністрів України №7 від 21.01.1993 року про державне мито. суд. -
Позовну заяву Комунального підприємства "Дирекція єдиного замовника" Лозівської міської ради Харківської області в особі представника позивача ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Група компаній" "Український центр нерухомої власності" до в особі ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_8, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості v спожиті житлово-комунальні послуги - задовольнити частково.
Стягнути солідарно з ОСОБА_4. ОСОБА_8, ОСОБА_6 на користь держави витрати по сплаті судового збору (державного мита) в сумі 51 (п»ятдесят одна)) гривня 00 копійок. В іншій частині позовних вимог - позивачу відмовити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до судової палати по цивільним справам Апеляційного суду Харківської області через Лозівеький міськрайоннитт суд Харківської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарі и з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не буїа Подаш у строк, встановлений ст. 294 цього Кодексу, рішення суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Заочне рішення набирає законної сили відповідно до загального порядку, встановленому цим Кодексом.

Головуючий

у судовому засіданні

Суддя: Н.М. Жмуд