АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2010 року

21 вересня 2010 року Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - Можелянської З.М.

суддів - Прозорової М.Л., Чубукова О.П.

при секретарі Сичевської А.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_2

на рішення Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 5 травня 2010 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ОСОБА_4 про визнання права власності,-

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2. звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій просять скасувати рішення Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 5 травня 2010 року та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Зазначеним рішенням визнано за ОСОБА_5 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 загайною площею 49,7 метрів квадратних , житловою площею 28,0 кв.м., стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 судові витрати у розмірі 130 гривень, судовий збір на користь державі у сумі 1585 гривень 77 копійок та витрати на інформаційно-технічне забезпеченій розгляду справи у сумі 90 грн. /а.с.92-95/.

Як на підстави апеляційній скарги ОСОБА_2. посилається на те, що судом порушені норми матеріального та процесуального права /а.с.101-103/.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційній скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що скаргу необхідно відхилити, а рішення суду залишити без змін з наступних підстав.

Постановляючи рішення, суд першої інстанції виходив із встановлених ним обставин про те, що ОСОБА_5 та ОСОБА_2 проживала однією сім'єю з осені 1995 року без реєстрації шлюбу, вели спільне господарство та мали загальний бюджет

Під час спільного проживання ОСОБА_5 та ОСОБА_2 придбали квартиру АДРЕСА_1.

Дані обставини підтверджуються поясненнями свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 Крім того, ОСОБА_2 у суді також не заперечувала проти того, що на час придбання спірної квартири вона з позивачем проживала однією сім'єю.

Згідно розписки та пояснень відповідачки ОСОБА_11, кошти за купівлю квартири їй передавали ОСОБА_5 та ОСОБА_2 у рівних частинах..

За таких обставин, з урахуванням діючого законодавства, а саме ст.74 СК України, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про те, що квартира АДРЕСА_1 набута ОСОБА_5 та ОСОБА_2 під час спільного проживання і правомірно визнав за ОСОБА_5 право власності на 1/2 частину спірної квартири.

Доводи ОСОБА_2 приведені в апеляційній скарзі є безпідставними, до того ж вони зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці.

Відповідно ж до ст. 212 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та обєктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Зясувавши в досить повному обсязі права та обов'язки сторін, обставини справи, перевіривши доводи сторін і давши їм правову оцінку, суд ухвалив рішення, що відповідає вимогам закону, висновки суду досить обґрунтовані і підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами та поясненнями самих сторін.

Судом апеляційної інстанції не встановлено порушень матеріального або процесуального закону, які могли б потягти за собою скасування рішення суду першої інстанції.

Таким чином, доводи апеляційної скарги є необґрунтовані, а рішення суду відповідає вимогам закону та матеріалам справи.

Керуючись ст.ст. 303,307,308 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 5 травня 2010 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двадцяті днів з цього часу.

Судді :