У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 травня 2010 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

Головуючого судді: Богонюка М.Я.

Суддів: Приколоти Т.І., Федоришина А.В.

При секретарі: Гарванко М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Личаківського районного суду м. Львова від 10 лютого 2010 року, -

встановила:

Оскаржуваним рішенням відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_1 до Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради, ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи ОКП ЛОР "БТІ та ЕО", ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання недійсним розпорядження Личаківської районної адміністрації, свідоцтва про право власності на гараж, визнання недійсним договору купівлі продажу гаражу та витягу про реєстрацію права власності на гараж.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Апелянт вважає, що рішення суду ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права при неповно з'ясованих обставинах, що мають значення для справи. Стверджує, що судом не було перевірено повноваження, якими наділена Личаківська районна адміністрація Львівської міської ради та відділ приватизації державного житлового фонду Личаківського району стосовно оформлення та видачі свідоцтв про право власності на об'єкти нерухомого майна, а тому районна адміністрація перевищила свої повноваження розпорядженням, яким передала у власність приміщення ОСОБА_2

Крім того, спірний будинок є цінною спорудою ХХ століття, а тому у відповідності до Закону України "Про тимчасову заборону приватизації пам'яток культурної спадщини" забороняється приватизація пам'яток культури.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення на підтримання та заперечення скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така не підлягає до задоволення.

Судом та матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1,ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 є співвласниками квартири АДРЕСА_1.

На підставі розпорядження Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради від 11.03.2005 року відповідачу ОСОБА_2 було оформлено свідоцтво про право власності на приміщення гаражу під. Літ. І, ІІ, ХІІІ по вул. Погулянка, 10 у м. Львові.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог про визнання недійсним розпорядження Личаківської районної адміністрації, свідоцтва про право власності на гараж, визнання недійсним договору купівлі продажу гаражу та витягу про реєстрацію права власності на гараж, суд першої інстанції вірно виходив з того, що ОСОБА_2 на законних підставах набув право власності на спірні приміщення гаражу, оплативши його вартість, а потім як власник такого відчужив його ОСОБА_3

Дані обставини підтверджуються розпорядженням Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради від 11.03.2005 року, рішенням райвиконкому Червоноармійської районної ради №393 від 26.06.1990 року, даними про оплату коштів за гараж, квитанціями про сплату коштів, інвентаризаційною справою на будинок №10 по вул. Погулянка у м. Львові.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Матеріалами цивільної справи за 2004 рік за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні будинком, встановлено, що ОСОБА_2 відповідно до договору оренди, з 1985 року користувався спірними приміщеннями, а в 1990 році сплативши за них кошти викупив їх. По даній справі ухвалено рішення від 29 жовтня 2004 року, яким було відмовлено в задоволенні позову. Дане рішення залишене без змін ухвалами колегії суддів апеляційного суду Львівської області та колегії суддів апеляційного суду Хмельницької області по розгляду цивільних справ за касаційними скаргами.

Покликання апелянта є безпідставними та спростовуються вищенаведеним.

Судом вірно встановлені фактичні обставини справи, правильно застосований матеріальний закон та дотримана процедура розгляду передбачена ЦПК України.

А тому колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, доводи якої не спростовують висновків суду.

Керуючись ст. ст. 307 ч. 1 п.1, 308, 314 ч. 1 п. 1, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Личаківського районного суду м. Львова від 10 лютого 2010 рокузалишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржена до Верховного Суду України протягом двох місяців з часу набрання ухвалою законної сили.

Головуючий :

Судді: