РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2010 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

Головуючого судді: Богонюка М.Я.

Суддів: Приколоти Т.І., Федоришина А.В.

При секретарі: Стасів М.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційними скаргами Львівського академічного обласного музично драматичного театру ім. Юрія Дрогобича, Дрогобицької міської ради на рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 25 травня 2010 року, -

ВСТАНОВЛЕНО:

В жовтні 2009 року ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 звернулися в суд з позовом до Дрогобицької міської ради Львівської області, Львівського обласного музично драматичного театру ім. Ю.Дрогобича про визнання права власності на гаражі, що розташовані по вул. Б.Лепкого, 5 в м. Дрогобичі та земельні ділянки, що зайняті даними гаражами.

В обґрунтування своїх позовних вимог покликалися на те, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 разом зі своїми чоловіками придбали збірно розбірні металеві гаражі, відповідно в 1989 та 1985 роках і встановили такі на земельній ділянці у дворі драмтеатру, поряд з їхніми гаражами було встановлено і гараж, який на підставі договору купівлі продажу на даний час належить ОСОБА_3 проти зведення спірних гаражів на земельній ділянці в дворі драмтеатру не заперечував тодішній керівник театру. Цими гаражами їхні сім'ї користуються і по даний час.

З метою належного користування своєю власністю (гаражами) вони звернулися в виконком Дрогобицької міської ради з заявами про відведення земельних ділянок під уже встановлені гаражі. Однак виконком рішення з цього питання не прийняв.

Вважали, що оскільки вони більше 15 років користуються гаражами та земельними ділянками на яких такі розташовані, то просили визнати за ними право власності на дані гаражі та земельні ділянки за набувальною давністю.

Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 25 травня 2010 року позов ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 частково задоволено.

Визнано за ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 право власності на металеві гаражі, розташовані в м. Дрогобичі по вул. Б.Лепкого, 5, визнано за ними право користування земельною ділянкою, на якій розташовані дані гаражі в розмірі 30 кв.м. за кожним власником гаража.

В решті позовних вимог відмовлено.

Рішення суду оскаржили Львівський академічний обласний музично драматичний театр ім. Юрія Дрогобича та Дрогобицька міська рада.

В апеляційній скарзі Львівський академічний обласний музично драматичний театр ім. Юрія Дрогобича та Дрогобицька міська рада просять рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову. Апелянти вважають, що рішення суду ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права при неповно з'ясованих обставинах справи. Стверджують, що суд прийшов до хибного висновку про придбання та законне володіння позивачами металевих збірно розбірних гаражів, оскільки на підтвердження своїх покликань позивачі повинні були надати суду письмові угоди про придбання гаражів. Також судом не надано правової оцінки рішенню Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 21.10.2009 року згідно з яким судом встановлено, що за Львівським обласним музично драматичним театром ім. Ю.Дрогобича закріплена земельна ділянка площею 0,6150 га по вул. Театральній в м. Дрогобичі, що є обставиною, яка не підлягає доказуванню.

Також судом в порушення норм матеріального права не враховано те, що питання надання громадянам права користування земельною ділянкою не входить в компетенцію суду, а є виключною компетенцією органу місцевого самоврядування.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення на підтримання та заперечення скарг, дослідивши доводи апеляційних скарг та матеріали справи, колегія суддів вважає, що такі підлягають до задоволення.

У відповідності до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування та державних органів приватизації щодо земельних ділянок, на яких розташовані об'єкти, які підлягають приватизації, в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом.

П. 34 ст. 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" передбачено, що виключною компетенцією сільських, селищних, міських рад є вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

У відповідності до ч. 1 ст. 119 ЗК України громадяни, які добросовісно, відкрито і безперервно користуються земельною ділянкою протягом 15 років, але не мають документів, які б свідчили про наявність у них прав на цю земельну ділянку, можуть звернутися до органу державної влади або органу місцевого самоврядування з клопотанням про передачу її у власність або надання у користування.

Задовільняючи частково позовні вимоги позивачів та визнаючи за ними право власності на металеві гаражі та право на користування земельними ділянками на яких розташовані дані гаражі, суд першої інстанції виходив з того, що спірні гаражі на відповідній правовій підставі належать позивачам, які протягом тривалого часу (більше 15 років) користуються ними. Їхнє право власності на дані гаражі ніким не оспорюються. Органи ж влади без законних підстав не приймають рішення щодо виділення позивачам земельних ділянок, під гаражами, в користування. А відтак їхнє право порушене і таке підлягає захисту.

Однак з таким висновком суду першої інстанції погодитись не можна.

Оскільки суд в своєму рішенні сам зазначає про те, що ніким із сторін право власності на збірно розбірні металеві гаражі позивачів не оспорюється, і це дійсно було встановлено судом, дані гаражі не відносяться до нерухомого майна. А отже у суду не було правових підстав для визнання за позивачами права власності на дані гаражі.

Що ж стосується земельних ділянок на яких розташовані спірні гаражі, то такі у встановленому законом порядку позивачам не виділялися. Дані гаражі розташовані на земельній ділянці, яка належить територіальній громаді м. Дрогобич в особі Дрогобицької міської ради. І в даному конкретному випадку є частиною подвір'я Львівського академічного обласного музично драматичного театру ім. Юрія Дрогобича.

Визнаючи за позивачами право на користування земельними ділянками, суд вийшов за межі своєї компетенції, оскільки питання регулювання земельних відносин є виключною компетенцією відповідних рад (органів місцевого самоврядування).

При цьому судом не вірно застосовано норму матеріального права ст. 119 ЗК україни (набувальну давність).

У відповідності до прикінцевих положень Земельного кодексу України, такий набрав чинності з 01 січня 2002 року. А отже набувальна давність може застосовуватись після 01 січня 2017 року(добросовісного, відкритого і безперервного користування земельною ділянкою протягом 15 років). Але і в такому випадку це надає право особі, яка користується такою земельною ділянкою на звернення до органу влади або органу місцевого самоврядування.

Сама ж передача земельної ділянки у власність або користування на підставі набувальної давності здійснюється в порядку встановленому Земельним кодексом України.

Положення даної норми закону, судом першої інстанції враховані не були.

А відтак рішення суду не можна вважати законним і обґрунтованим і таке підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст. ст. 303, 307 ч. 1 п. 2, 309 ч. 1 п.п. 1-4, 314 ч. 2, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

вирішила:

Апеляційні скарги Львівського академічного обласного музично драматичного театру ім. Юрія Дрогобича, Дрогобицької міської ради задовольнити.

Рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 25 травня 2010 року -скасувати, та ухвалити нове рішення, яким в позові ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Дрогобицької міської ради Львівської області, Львівського обласного музично драматичного театру ім. Ю.Дрогобича про визнання права власності на гаражі, що розташовані по вул. Б.Лепкого, 5 в м. Дрогобичі та земельні ділянки, що зайняті даними гаражами відмовити.

Рішення Апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання рішенням законної сили.

Головуючий:

Судді: