Жовтневий районний суд м.Дніпропетровська
Справа № 2-133/10
Р І Ш Е Н Н Я

(заочне, в порядку гл. 8 розділу ІІІ ЦПК України)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2010 року Жовтневий районний суд м.Дніпропетровська

у складі: головуючого - судді Черновського Г.В.

при секретарі Вобліковій О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Дніпропетровська цивільну справу за позовом ОСОБА_1, що діє в своїх інтересах та в інтересах своїх неповнолітніх дітей ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, треті особи комунальне житлово-експлуатаційне підприємство №37 м.Дніпропетровська, виконавчий комітет Жовтневої районної в м.Дніпропетровуську ради, управління житлового господарства Дніпропетровської міської ради, орган опіки та піклування виконавчого комітету Жовтневої районної в м.Дніпропетровську ради про встановлення права на проживання та визнання розпорядження органу по приватизації та права власності на квартиру частково недійсними,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася з вищезазначеною позовною заявою в своїх інтересах та в інтересах своїх неповнолітніх дітей ОСОБА_2 та ОСОБА_3, в якій з урахуванням доповнень до позовної заяви просила суд:

- визнати за нею та за її неповнолітніми дітьми право на користування жилим приміщенням, розташованим в м.Дніпропетровську на ж/м Сокіл-1АДРЕСА_1;

- визнати розпорядження органу приватизації управління житлового господарства Дніпропетровської міської ради від 01.03.2007 року за №1/126-07 та свідоцтво про право власності про приватизацію квартири №53 в будинку №6 на ж/м Сокіл-1 в м.Дніпропетровську, виданого на основі цього розпорядження, частково недійсним, яке отримали ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_7

Відповідачі в судове засідання не зявлялися, про час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про що в справі є повідомлення. За таких обставин на підставі ч.9 ст.74 ЦПК України та ч.4 ст.169 ЦПК України відповідачі вважаються повідомленими про день та час судового засідання і такими, що відсутні без поважних причин, що є підставою для вирішення справи на підставі наявних у ній даних і доказів і постановлення заочного рішення.

Треті особи в судове засідання своїх представників не направили, про день та час його проведення повідомлялися належним чином.

Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлені наступні факти:

15 березня 1997 року ОСОБА_1 вступила в шлюбні відносини з відповідачем по справі ОСОБА_5 і зареєстрували шлюб у відділу реєстрації актів громадського стану виконкому Жовтневої районної Ради народних депутатів м.Дніпропетровська /актовий запис №76/. В квартирі №53 в будинку №б на ж/м Сокіл-1 в м.Дніпропетровську позивачка стала мешкати, зі згоди всіх відповідачів, з вересня місяця 1996 року, тобто ще до реєстрації їх шлюбу.

Спірна квартира, згідно ордеру №925 від 30 грудня І980 року була отримана батьком чоловіка - ОСОБА_8 і в ордері на житло були вписані всі вищезазначені відповідачі.

Основний наймач житла - ОСОБА_8 помер, раніше знявся з реєстраційного обліку з квартири.

Від шлюбних відносин з відповідачем ОСОБА_5 у них народився син ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, які постійно проживають в спірній квартирі з позивачкою.

З відповідачем ОСОБА_5 на цей час вони фактичні шлюбні відносини не підтримують і у них виникла суперечка в питанні користування спірним житлом, а саме відповідачі не бажають позивачку зареєструвати в цій квартирі, а другого місця проживання позивачка не має.

Спірна квартира розміром 65 кв.м. складається з трьох ізольованих кімнат, кожна розміром 11,7 кв.м., 17 кв.м., 8,2 кв.м., коридору площею 12,4 кв.м., кладової 1,5 кв.м., кухні 7,7 кв.м., ванної кімнати площею 2,7 кв.м., вбиральної площею 1,2 кв.м., балкон площею 0,6 кв.м., лоджії площею 2 кв.м.

Доказом того, що позивачка постійно зі своїми дітьми - з січня 1998 року, займає разом з чоловіком ОСОБА_5 та проживає в цій квартирі є акти, складені представником КЖЕП №7 від 09.09.2006 року.

На теперішній час в спірній квартирі проживають всі зазначені відповідачі, з якими склався такий порядок користування спірним приміщенням.

Позивачка зі своїм чоловіком та синами ОСОБА_9 і ОСОБА_3 займають одну кімнату площею 17 кв.м., балконом площею 0,6 кв.м, відповідачка ОСОБА_4 займає ізольовану кімнату площею 8,2 кв.м., а відповідачка ОСОБА_6 зі своєю дочкою ОСОБА_7 також займає ізольовану кімнату площею 11,7 кв.м., з лоджією площею 2,02 кв.м. Коридор, кладова, кухня, ванна кімната, вбиральня знаходяться в їх сумісному користуванні.

Добровільно, за позивачкою та за її дітьми ОСОБА_2 та Ростиславом, визнати право на проживання в спірній квартирі, відповідачі не бажають, у зв'язку з чим вона вимушена була звернутися до суду з цим позовом.

Згідно ч.4 ст.64 ЖК України особи зазначені в ч.2 цієї статті, які перестали бути членами сім'ї, наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов'язки як наймач та члени його сім'ї.

Таким чином, суд вважає визнати за ОСОБА_1 та за її дітьми ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 право на користування жилим приміщенням, розташованим в м.Дніпропетровську на ж/м Сокіл-1АДРЕСА_1.

Суд вважає, що відповідачі з порушенням житлового законодавства, без позивачки згоди та її відому приватизували спірне житло в органах приватизації управління житлового господарства Дніпропетровської міської ради 01.03.2007 року та отримали свідоцтво про право власності на спірну квартиру №53, розташовану за адресою ж/м Сокіл-1, будинок № 6 в м.Дніпропетровську за №1/126-07.

Як видно з відповіді управління житлового господарства Дніпропетровської міської ради за №3/2307 від 04.05.07 правоустановчі документи на квартиру №53 в будинку №6 на ж/м Сокіл-1 в м.Дніпропетровську отримали відповідачі: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_5.

22.12.2006 року був знятий з реєстраційного обліку позивачки чоловік відповідач по справі ОСОБА_5 зі спірної квартири.

Суд вважає, що своїми неправомірними діями відповідачі по справі ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_7 порушають права позивачки на житло, а також права неповнолітніх дітей: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, які вони набули проживаючи в спірній квартирі починаючи з вересня місяця 1996 року.

Таким чином, суд вважає можливим визнати розпорядження органу приватизації управління житлового господарства Дніпропетровської міської ради від 01.03.2007 року за №1/126-07 та свідоцтво про право власності про приватизацію квартири №53 в будинку №6 на ж/м Сокіл-1 в м. Дніпропетровську, виданого на основі цього розпорядження, частково недійсним.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 11, 60, 169, 212, 213, 215, 224-226 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 та за її дітьми ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 право на користування жилим приміщенням, розташованим в м.Дніпропетровську на ж/м Сокіл-1АДРЕСА_1.

Визнати розпорядження органу приватизації управління житлового господарства Дніпропетровської міської ради від 01.03.2007 року за №1/126-07 та свідоцтво про право власності про приватизацію квартири №53 в будинку №6 на ж/м Сокіл-1 в м.Дніпропетровську, виданого на основі цього розпорядження, частково недійсним.

Позивач має право оскаржити заочне рішення у загальному апеляційному порядку.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, що може бути подана протягом десяти днів з дня отримання ним копії рішення. Без попереднього подання такої заяви заочне рішення оскарженню відповідачем в апеляційному порядку не підлягає.

У випадку відмови в задоволенні заяви про перегляд заочного рішення, воно може бути оскаржене відповідачем у загальному апеляційному порядку.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про його апеляційне оскарження, якщо таку заяву не буде подано.

У випадку подання заяви про апеляційне оскарження, але не подання у двадцятиденний строк апеляційної скарги, рішення набирає законної силі після закінчення такого строку.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає чинності після розгляду справи апеляційним судом.

Заява про апеляційне оскарження рішення може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення, апеляційна скарга подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя: