АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2010 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Полтавської

області в складі:

Головуючого : Буленка О.О.

Суддів : Триголова В.І., Панченка О.О.

Секретаря Ачкасовій О.Н.

Розглянувши у м. Полтаві цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_2, Державного казначейства України, військового прокурора Полтавського гарнізонна

на рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 20 жовтня 2009 року

по справі за позовом ОСОБА_2 до Державного казначейства України , Державного казначейства України в Полтавській області про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 20 жовтня 2009 року позов ОСОБА_2 до Державного казначейства України , Державного казначейства України в Полтавській області про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задоволено частково.

Стягнуто з державного бюджету України шляхом списання коштів з рахунку Державного казначейства України на користь ОСОБА_2 132422 (сто тридцять дві тисячі чотириста двадцять дві ) гривні моральної (немайнової) шкоди та 25938 грн. (двадцять пять тисяч девятсот тридцять вісім ) гривень 25 копійок матеріальної шкоди.

В задоволенні позову ОСОБА_2 до Головного управління Державного казначейства України в Полтавській області відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 ставить питання про скасування рішення районного суду, вважає що рішення постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права. Просить рішення суду змінити в частині стягнення моральної шкоди.

Головне управління державного казначейства України в Полтавській області просить рішення місцевого суду скасувати та постановити нове яким відмовити позивачу в задоволенні позову в повному обсязі.

Військова прокуратура Полтавської області просить рішення суду скасувати частково в частині стягнення моральної шкоди.

Колегія суддів, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи та інші зібрані по справі докази приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з до ч.1 ст.308 ЦПК України , розглянувши скаргу на рішення суду першої інстанції, Апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи , 31 березня 2003 року відносно ОСОБА_2 було порушено кримінальну справу за ст. 410 ч.2 КК України. (а.с. 95-96).

01 квітня 2003 року ОСОБА_2 обрано запобіжний захід підписка про невиїзд(а.с.91-92). Постановою помічника військового прокурора Полтавського гарнізону від 09.04.2003 року ОСОБА_2 притягнуто до кримінальної відповідальності (а.с.45, 46) та предявлено обвинувачення у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст. 410 КК України (а.с. 93-94).

11 квітня 2003 року в квартирі за місцем проживання ОСОБА_2 було проведено обшук та описано його майно що підтверджується відповідними протоколами та накладено арешт на майно ( а.с. 87-90 ).

Вироком військового місцевого суду Черкаського гарнізону від 15.06.2006 року ОСОБА_2 було засуджено по ст. 410 ч. 2КК України до 5 років позбавлення волі з позбавленням військового звання. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_2 звільнено від відбування основного покарання з випробуванням на іспитовий строк 1 рік Автомобіль ВАЗ днз Е 26-92 ІХ як знаряддя злочину конфісковано в доход держави (а.с. 113-121).

Ухвалою військового апеляційного суду Центрального регіону від 10 жовтня 2006року вирок відносно ОСОБА_2 та інших залишено без змін(а.с.149-152).

Ухвалою військового апеляційного суду Центрального регіону від 21 серпня 2007 року вирок військового місцевого суду Черкаського гарнізону від 15.06.2006 року відносно ОСОБА_2 залишено без змін ( а.с. 140-144).

Ухвалою Верховн ого Суду України від 22 лютого 2008 року вирок військового місцевого суду Черкаського гарнізону від 15.06.2006 року та ухвалу військового апеляційного суду Центрального регіону скасовано, а кримінальну справу направлено на новий судовий розгляд (а.с. 132-135 т.1).

Вироком військового місцевого суду Черкаського гарнізону від 24.01.2009 року ОСОБА_2 виправдано в звязку з недоведеністю його участі у вчиненні злочину ( а.с. 98-112).

Ухвалою військового апеляційного суду Центрального регіону України від 19.05.2009 року виправдувальний вирок військового місцевого суду Черкаського гарнізону від 19 травня 2009 року відносно ОСОБА_2 залишено без змін ( а.с. 128-131).

Ухвалою Верховного Суду України від 11 листопада 2009 року виправдувальний вирок військового суду Черкаського гарнізону відносно ОСОБА_2 залишено без змін (т.1 а.с. 26-28).

Отже позивач ОСОБА_2 перебував під слідством та судом 6 років 1 місяць та 20 днів, зважаючи на ту обставину, що виправдувальний вирок набрав законної сили 19.05.2009 року в день винесення ухвали військовим апеляційним судом Центрального регіону України.

Згідно п.1 ст. 1, п.5 ст. 3 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду» від 01.12.1994 року підлягає відшкодуванню шкода, завдана громадянинові внаслідок незаконного засудження, незаконного притягнення як обвинуваченого, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході розслідування чи судового розгляду кримінальної справи обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян. У наведених у ст. 1 цього закону випадках громадянинові відшкодовується моральна шкода.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_2 перебував під слідством та судом 6 років 1 місяць і 20 днів,був позбавлений спеціального звання старший прапорщик,крім того повністю відбув покарання згідно вироку військового місцевого суду Черкаського гарнізону від 15.06.2006 року, в помешканні ОСОБА_2 було проведено обшук, накладено арешт на майно, який до часу розгляду справи судом не було скасовано.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 13 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду» розмір моральної шкоди визначається з урахуванням обставин справи в межах, встановлених цивільним законодавством. Відшкодування моральної шкоди за час перебування під слідством чи судом провадиться, виходячи з розміру не менше одного мінімального розміру заробітної плати за кожен місяць перебування під слідством чи судом.

Тому суд першої інстанції прийшов до вірного висновку частково задовольняючи позов в частині стягнення моральної шкоди на суму І32422 грн.

Відповідно до ст.. 3 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди завданої громадянинові незаконним діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду» передбачена можливість відшкодування громадянинові втраченого внаслідок незаконного засудження заробітку.

Оскількі в період з 01.12.2006 року по 14.07.2008 року позивач був незаконно звільнений з посади за цей період, який рівняється 1 рік 7 місяців 14 днів йому потрібно відшкодувати середній заробіток.

Тому суд першої інстанції прийшов до вірного висновку задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2 в частині відшкодування матеріальних збитків в повному обсязі, рішення постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування чи зміни не вбачається.

Керуючись ст. ст. 303, 307, ч.1 ст. 308 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційні скарги ОСОБА_2, Державного казначейства України, військового прокурора Полтавського гарнізонна,Військової прокуратури Полтавського гарнізону - відхилити.

Рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 20 жовтня 2009 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена на протязі 20 днів до суду касаційної інстанції .

Головуючий суддя : /підпис/

Судді : /підпис/

Копія згідно :