Гусятинський районний суд Тернопільської області
справа № 2-36/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2010 року смт. Гусятин

Гусятинський районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого суду ОСОБА_1

при секретарі Федорів О.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Гусятин справу за позовом

ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третьої особи, що не заявляє

самостійних вимог не предмет спору Гусятинську державну нотаріальну контору про

визнання заповіту частково недійсним та визнання права на обовязкову частку в

будинковолодінні в с. Ст. Нижбірок, вул. Заводська, 8а Гусятинського району,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що вона

перебувала у шлюбі з покійним ОСОБА_4 Після смерті чоловіка відкрилася спадщина,

яка складається з Ул житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами в с. Ст.

Нижбірок, вул. Заводська. 8а Гусятинського району. Позивач є спадкоємцем першої черги,

однак ОСОБА_4 11.12.200" року заповів все належне йому майно відповідачці, фактично

позбавивши її права на спадкування, тому просить визнати частково недійсним заповіт та

визнати за нею право на спадкування 1 24 частини зазначеного домоволодіння, оскільки вона

є непрацездатною вдовою і має право на обовязкову частку в спадковому майні відповідно

до ст. 1241 ЦК України.

В судовому; засіданні позивач ОСОБА_2 підтримала позовні вимоги, представник

відповідача ОСОБА_5М, ОСОБА_3 позовні вимоги не визнали.

Представник третьої особи Гусятинської державної нотаріальної контори державний

нотаріус ОСОБА_6 пояснила, шо вважає, що не має підстав визнавати заповіт частково

недійсним, оскільки всі норми ст. 203 Цивільного кодексу України щодо форми правочину

дотримано. Відносно права на спадкування та права на обовязкову частку, то позивач на

момент вікриття спадщини не була непрацездатною і. відповідно, не має права на обов'язкову

частку в спадковому майні.

Суд, заслухавши пояснення сторін, представників, третьої особи, перевіривши матеріали

справи прийшов до наступного.

Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Як вбачається із змісту пояснень сторін та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_2

В.М. помер 20 січня 2008 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть. 11 грудня

2007 року ОСОБА_4 було складено заповіт, посвідчений приватним нотаріусом

Гусятинського районного нотаріального округу ОСОБА_7З, в якому він все своє майно

заповів відповідачу ОСОБА_3 (доньці позивача).

30 липня 2008 року державним нотаріусом Гусятинського районного нотаріального

округу було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом ОСОБА_3 на спадкове

майно: земельну ділянку для ведення сільського господарства, площею 1,41 га, грошові

вклади з нарахованими процентами і компенсаціями, права на пайовий фонд майна ксп «Січ».

Вказане свідчить про те, що відповідач прийняла спадщину після смерті ОСОБА_4,

зокрема 1,4 частини домоволодіння, але належним чином право власності на частину спірного

домоволодіння не оформила.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 та покійний ОСОБА_4 зареєстрували

шлюб 19 листопада 1998 року. На момент відкриття спадщини після смерті ОСОБА_4.

що мало місце 20 січня 2008 року позивачу ОСОБА_2 виповнилось 53 роки.

Відповідно до статті 1241 Цивільного кодексу України малолітні, неповнолітні

повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатн

батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала

кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка).

Відповідно до норм Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсій»

страхування" непрацездатними визнаються особи, які досягли пенсійного віку, встановленогі

законом, або визнані інвалідами, а також особи, які мають право на пенсію у зв'язку і'

втратою годувальника.

Згідно з ч. 1 ст. 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійні

страхування" від 09.07.2003 р. № 1058-ІV загальний пенсійний вік становить для чоловіків 6(

років, для жінок 55 років.

Відповідно до ст. 36 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійні

страхування" непрацездатними членами сім'ї вважаються, зокрема, чоловік (дружина) о-

батько, мати, якщо вони є інвалідами або досягли пенсійного віку, передбаченого статтек^

26 цього Закону.

Аналогічна норма міститься в ст. 75 Сімейного кодексу України відповідно до яко_

непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого^

законом, або є інвалідом І, II чи III групи.

Судом встановлено, що позивачу з 24 лютого 2004 року призначено пенсію *за віком нґ

пільгових умовах відповідно до ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від '

листопада 1991 року № 1788.

Загального ' пенсійного . віку, відповідно до ст. 26 Закону України "Прі

загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" вона досягла 23 лютого 2009 року.

Як вбачається із змісту пояснень позивача, відповідача ОСОБА_2 не має статус\

інваліда.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, н;

які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст

61 цього Кодексу.

Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свогс

цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа ма<

право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права г<

інтересу. .,

Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку про те, що позивач не довг-

факту набуття нею непрацездатності на момент відкриття спадщини і в даному випадю

цивільне право позивача не порушено, а тому в позові слід відмовити повністю.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 15,16, 60, 61, 1241 Цивільного кодекс;

України, ст. 75 Сімейного кодексу України, ст.ст.3,10,11,209,212,214-218 ЦПК Україні!

Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", суд,-

ВИРІШИВ:

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_2 про визнання заповіт\

частково недійсним та визнання права обов'язкову частку в будинковолодінні в с. Ст

Нижбірок, вул. Заводська, 8а Гусятинського району.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через Гусятинський райони;:-

суд шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня проголошення рішення, заяви про апеляційні

оскарження і подання після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії ::

апеляційної інстанції або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя