Комінтернівський районний суд м.Харкова
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 квітня 2010 року Комінтернівський районний суд м.Харкова у складі:

головуючого - судді Колодяжної І.М.

при секретарях Демченко Т.В., Зубріхіній Ж.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_5, про визнання договору купівлі-продажу квартири недійсним, визнання угоди купівлі-продажу дійсною, визнання права власності на ? частину квартири, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, з урахуванням його уточнень, до ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 від 19.07.2006 року недійсним, визнання угоди купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 від 06.07.1998 року дійсною, визнання права власності на ? частину вищевказаної квартири.

В обгрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 04 вересня 1971 року був зареєстрований шлюб між ним та відповідачкою ОСОБА_2, але згідно рішення суду від 13 квітня 2005 року шлюб розірвано, свідоцтво про розірвання шлюбу ОСОБА_1 отримав 01 серпня 2006 року, однак сторони жили разом не дивлячись на розірвання шлюбу. В 1996 році їх син ОСОБА_6 та невістка ОСОБА_3 виїхали до Ізраїлю на постійне місце проживання, в звязку з чим 06 липня 1998 року ОСОБА_3 видає генеральну довіреність на все майно на імя позивача та відповідача ОСОБА_4 Після чого 09 грудня 1998 року він видає в порядку передоручення (по дорученню ОСОБА_3 від 06 липня 1998 року) доручення, яким уповноважує відповідача ОСОБА_2 розпоряджатися, володіти та користуватися квартирою за адресою: АДРЕСА_2 терміном по 06.07.2001 року. 17 вересня 1999 року ОСОБА_3 видає доручення на все майно на його імя та імя відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_4 04 квітня 2006 року ОСОБА_3 видає доручення на імя відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_4 для підготовки необхідних документів та продажу квартири АДРЕСА_1. Позивач продовжує проживати однією сімєю з відповідачем ОСОБА_2, яка 19.07.2006 року укладає з відповідачем ОСОБА_3 договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1. Вважає, що договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 від 19.07.2006 року є удаваною угодою, укладеною для прикриття іншої угоди, а саме доручення від 04.04.2006 року, виданого ОСОБА_3 на імя відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_4

В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги, просили позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 та її представник проти задоволення позову заперечували та пояснили, що у власності відповідача ОСОБА_3 перебувала квартира АДРЕСА_1, якою вона мала право на свій розсуд розпоряджатися. Відповідачкою ОСОБА_2 спірна квартира була придбана після розірвання шлюбу за її особисті кошти.

Відповідач ОСОБА_4, який одночасно є представником відповідача ОСОБА_3, проти задоволення позову заперечував з підстав, вказаних відповідачем ОСОБА_2 та її представником, в подальшому надав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Третя особа приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_5 в судове засідання не з"явилася, надавши заяву про розгляд справи за її відсутності.

Суд, заслухавши пояснення сторін та їх представників, допитавши свідків, вивчивши матеріали справи, прийшов до наступного.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що спірною є ізольована трьохкімнатна квартира АДРЕСА_1.

06 липня 1998 року ОСОБА_3 видає генеральну довіреність на все майно на імя позивача ОСОБА_1 та відповідача ОСОБА_4

09 грудня 1998 року позивач ОСОБА_1 видає в порядку передоручення (по дорученню ОСОБА_3 від 06 липня 1998 року) доручення, яким уповноважує відповідача ОСОБА_2 розпоряджатися, володіти та користуватися квартирою за адресою: АДРЕСА_2 терміном по 06.07.2001 року.

17 вересня 1999 року ОСОБА_3 видає доручення на все майно на імя позивача ОСОБА_1 та відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_4

04 квітня 2006 року ОСОБА_3 видає доручення на імя відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_4 для підготовки необхідних документів та продажу квартири АДРЕСА_1.

Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 13 квітня 2005 року шлюб між позивачем ОСОБА_1 та відповідачкою ОСОБА_2 розірвано.

Відповідно до ч.2 ст. 114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Твердження позивача ОСОБА_1 та його представника про те, що позивач після розірвання шлюбу підтримував шлюбно-сімейні відносини з відповідачем ОСОБА_2 спростовуються тим, що сторони після постановлення рішення суду про розірвання шлюбу звернулися до органу РАГЦ з приводу отримання свідоцтва про розірвання шлюбу, позивачеві ОСОБА_1 свідоцтво про розірвання шлюбу видано 01 серпня 2006 року, а відповідачці ОСОБА_2 13 липня 2006 року.

Позивачем ОСОБА_1 та його представником не надано доказів на підтвердження факту проживання однією сімєю позивача з відповідачем ОСОБА_2

За наведених обставин судом не приймаються до уваги показання свідків з боку позивача, оскільки їх свідчення не спростовують встановлених по справі фактів.

19.07.2006 року між ОСОБА_4, який діє в інтересах ОСОБА_3, та ОСОБА_2 було укладено договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1.

Договір купівлі-продажу посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_7, реєстровий №1-3638.

Відповідно до ст. 235 Цивільного кодексу України удаваним є право чин, який вчинено сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили.

Таким чином закон вимагає від позивача надання суду доказів того, що обидві сторони правочину діяли свідомо для досягнення однієї мети приховати інший правочин, який вони дійсно мали намір насправді вчинити.

Зазначених обставин позивач та його представник не довели, чим не виконали вимоги ст.10 ЦПК України, відповідно до якої кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Посилання позивача та його представника на той факт, що ним були взяті грошові кошти у ОСОБА_8 в позику відповідно до розписки від 04.06.1998 року для придбання квартири АДРЕСА_1, а також що спірна квартира придбана відповідачкою ОСОБА_2 за ціною, що нижче ринкових цін на момент укладання договору купівлі-продажу спірної квартири, не мають правового значення по суті позовних вимог, оскільки не є підставою для визнання правочину удаваним .

Крім того, твердження позивача та його представника, що договір купівлі-продажу спірної квартири приховує передоручення від 04.04.2006 року безпідставні, оскільки відповідач ОСОБА_3 мала можливість на свій розсуд як скасувати видане нею 04.04.2006 року доручення, так і розпорядитися належною їй на праві власності квартирою № 132 в будинку № 24 по вул. Танкопія в м. Харкові.

Таким чином суд прийшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 не знайшли підтвердження в судовому засіданні, а тому задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 10, 11, 209, 212, 214, 215, 217, 218 ЦПК України, ст. 235 ЦК України, ст.114 СК України, суд -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10 денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, або в порядку ч.4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя -