12.10.10 ,
Апеляційний суд Херсонської області
Справа №22ц-7130/2010р. Головуючий в І інстанції: Дорошинська В.Е.
Категорія: 57 Доповідач: Фурман Т.Г.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2010 року жовтня місяця «12» дня колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого: Стародубця М.П.

Суддів: Воронцової Л.П.

ОСОБА_1

при секретарі: Остренко О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі м. Херсона на рішення Дніпровського районного суду м. Херсона від 09 вересня 2010 року в справі за позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі м. Херсона про зобовязання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИЛА:

В серпні 2010 року ОСОБА_2 звернувся до суду з вищевказаним позовом.

Позивач зазначала, що відповідно до Закону України від 18.11.2004 р. «Про соціальний захист дітей війни» вона є дитиною війни. Ст. 6 зазначеного вище Закону дає їй право на щомісячну допомогу в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, яку вона не отримує.

Просила зобовязати управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі м. Херсона (далі - Управління) провести перерахунок та виплату щомісячної соціальної допомоги за 2007 - 2009 роки. В судовому засіданні позивач уточнила свої позовні вимоги, просила зобовязати Управління здійснити нарахування та виплату надбавки, передбаченої статтею 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком за 2009 рік.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Херсона від 09 вересня 2010 року позов ОСОБА_2 задоволено. Зобовязано Управління здійснити дії по нарахуванню та виплаті позивачу щомісячної державної соціальної допомоги дітям війни в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком згідно Закону України «Про соціальний захист дітей війни» за 2009 рік.

В апеляційній скарзі Управління просить вказане рішення суду скасувати і ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову, посилаючись на порушення норм матеріального і [процесуального права. Зокрема, зазначило, що суд не звернув увагу на відсутність фінансування зазначеного підвищення пенсії та відсутність правових підстав для задоволення позову з огляду на відповідні норми Конституції України, Закону України «Про соціальний захист дітей війни», Постанови Кабінету Міністрів України «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян» №530 від 28 травня 2008 року, Положення про Пенсійний фонд України та Рішення Конституційного Суду України.

Письмові заперечення до суду апеляційної інстанції не надходили.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність судового рішення, колегія суддів вважає, шо скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Судом встановлено, що позивач отримує пенсію за віком та належить до категорії громадян, ким встановлено статус дитини війни.

Згідно ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» від 18 листопада 2004 року №2195 - IV ( в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) дітям війни пенсії, або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, яка виплачується замість пенсії, підвищується на 30% від мінімальної пенсії за віком.

Мінімальний розмір пенсії за віком встановлений ч. 1 ст. 28 Закону України « Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року і дорівнює вжитковому мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» від 18 лист 2004 року № 2195 - IV, фінансове забезпечення державних соціальних гарантій, передбачених Законом, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Згідно статті 71 Закону України „Про Державний бюджет України на 2009 рік. Кабінету Міністрів України надано право у 2009р. встановлювати розміри соціальних виплат, які і до законодавства визначаються залежно від розміру мінімальної заробітної плати. Названа норма передбачає встановлення в абсолютних сумах розмірів лише тих виплат, вихідним розрахунку яких є розмір мінімальної заробітної плати. Відповідно її дія не поширюється нас відносини, оскільки розмір зазначених соціальних виплат згідно із Законом України соціальних захист дітей війни залежить від розміру мінімальної пенсії за віком.

Отже, Законом України «Про Державний бюджет України на 2009 рік» дія ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» не зупинялася і будь - які обмеження іноді застосування не встановлювалися, а тому відповідач повинен був діяти у відповідної приписами вищезазначеної норми, нараховувати та здійснювати позивачу відповідні доплати за 2009 рік.

Виходячи з наведеного, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку щодо протиправності бездіяльності відповідача та покладення на нього обов'язку провести підвищення пенсії позивача за вказаний період.

Доводи апеляційної скарги задоволенню не підлягають, оскільки не підтверджені належними доказами, висновків суду не спростовують та не містять в собі посилання на норми матеріального закону, які заслуговували б на увагу.

Зокрема, не заслуговують на увагу посилання на постанову Кабінету Міністрів України «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян» №530 від 28 травня 2і відсутність поняття «мінімальна пенсія за віком» як розрахункової величини для вкї підвищення пенсії, оскільки відповідно до положень ч. 2 ст. З Закону України «Про захист дітей війни» державні соціальні гарантії дітям війни, встановлені цим Законом, не можуьб бути обмежені або скасовані іншими нормативно правовими актами, в тому числі і постановою Кабінету Міністрів України. Розмір же мінімальної пенсії за віком визначається правилами, передбаченими ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсі страхування», іншого нормативно - правового акта, який би визначав цей розмір встановлював інший розмір, немає.

Також неприйнятими є доводи апеляційної скарги щодо правомірності дій відповідача позбавленого можливості реалізації програми з доплат дітям війни через недостатність бюджетного фінансування, оскільки питання фінансування передбачених законодавством виплат не є предметом спору у даній справі, а недостатність бюджетних коштів для вика покладених на відповідача обовязків у спірних правовідносинах виходять за межі заявлених вимог та не є предметом судового розгляду.

Враховуючи, що справу розглянуто з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, підстави для скасування судового рішення відсутні.

Керуючись ст. 303, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі м. Херсона відхилити.

Рішення Дніпровського районного суду м. Херсона від 09 вересня 2010 року залишити

змін.

Ухвала апеляційного суду Херсонської області набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: