Бережанський районний суд Тернопільської області
Бережанський районний суд Тернопільської області
25 листопада 2010 року
в особі: судді Німко Н.П.
при секретарі Олексів О.Б.
з участю позивачів ОСОБА_1 ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Бережани справу за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Котівської сільської ради Бережанського району Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно , -
Позивачі ОСОБА_1, та ОСОБА_2 звернулися в суд із позовом до Котівської сільської ради Бережанського району Тернопільської області про визнання за ними права власності на спадкове майно, яке залишилось після смерті їх сина ОСОБА_3, який помер 04 липня 1994 року, у вигляді 1/6 частини житлового будинку по вул. Тиха,3 у с.Котів Бережанського району Тернопільської області. В даний час позивачі бажають у встановленому законом порядку реалізувати своє право на спадкування згаданого спадкового майна. Однак, здійснити цього не можуть, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на ім'я померлого, що і змусило їх звернутися в суд із згаданим позовом.
В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав, просить їх задовольнити. Також пояснив, що по вул. Тиха,3 у с.Котів Бережанського району Тернопільської області їх проживало 6 осіб, а саме; їх двоє позивачів по справі та їхні четверо дітей. Оскільки їхній двір відносився до категорії колгоспних дворів то кожному з них належало по 1/6 частині даного будинковолодіння. Їхній син ОСОБА_3 помер 04 липня 1994 року про що було видане свідоцтво про смерть серії 1-ИД № 259920, не залишивши заповіту. Єдиними спадкоємцями першої черги за законом після померлого є він та його дружина. Строку після смерті сина він не пропустив, оскільки до 6-ти місяців прийняв згадану спадщину, заяви про відмову від спадщини не подавав. Тому, просить суд визнати за ним, як за спадкоємцем першої черги за законом право на 1/12 житлового будинку із відповідною часткою у надвірних будівлях по вул. Тиха,3 в с.Котів Бережанського району Тернопільської області, яка належала на праві особистої власності його сину ОСОБА_3 померлому 04 липня 1994року.
Позивачка ОСОБА_2, в судовому засіданні дала пояснення аналогічні поясненням ОСОБА_1, та доповнила, що строку після смерті сина вона не пропустила, оскільки постійно проживала із померлим, до 6-ти місяців прийняла спадкове майно, заяви про відмову від спадщини не подавала. Тому просить суд, визнати за нею, як за спадкоємицею першої черги за законом право на 1/12 частину житлового будинку із відповідною часткою у надвірних будівлях по вул..Тиха,3 в с.Котів Бережанського району Тернопільської області, яка належала на праві особистої власності її сину ОСОБА_3 померлому 04 липня 1994 року.
В судове засідання представник Котівської сільської ради не зявився, однак надіслав заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутності, щодо вирішення позову покладається на думку суду, визнав ті обставини на які покладається позивач в обгрунтування заявлених вимог.
Суд, заслухавши пояснення позивачів, розглянувши заяву відповідача та матеріали справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи із наступних підстав.
Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків( спадщини) від фізичної особи, яка померла( спадкодавця) до інших осіб( спадкоємців). У відповідності зі ст. ст. 1217, 1220, 1223 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; спадкування здійснюється за заповітом або за законом, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.
Відповідно до ст. 549 ЦК України, який діяв до прийняття Цивільного Кодексу України від 01 січня 2004 року, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном…,, де зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.
Виходячи з норм п.4, 5 Прикінцевих та перехідних Положень ЦК України( 01.01 2004 року), Цивільний Кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої Цивільного Кодексу України, застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.
Згідно із ч.3 ст. 1268, ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку встановленого ст..1270 ЦК України він не заявив про відмову від неї.
Судом встановлено, що по вул. Тиха,3 у с.Котів Бережанського району Тернопільської області проживало шестеро осіб і кожному з них належало по 1/6 частині даного будинковолодіння. ОСОБА_1 доводиться батьком, а ОСОБА_2 доводиться матірю померлому 04 липня 1994 року ОСОБА_3. За життя ОСОБА_3 заповіту не залишив. Отже, позивачі є спадкоємцями померлого першої черги за законом. Після смерті ОСОБА_3 відкрилося спадкове майно у вигляді 1/6 частини будинковолодіння із відповідною часткою у надвірних будівлях по вул. Тиха,3 в с.Котів Бережанського району Тернопільської області, яким померлий правомірно володів за життя.
Також встановлено, що позивачі строку на прийняття спадщини не пропустили, оскільки постійно проживали із померлим, до 6-ти місяців вступили в управління його спадковим майном, заяви про відмову від спадщини, що відкрилася після смерті спадкодавця не подавали, тобто фактично прийняли згадану спадщину, строку для прийняття спадщини не пропустили, перешкодою в реалізації прав позивачів стала відсутність на ім'я померлого правовстановлюючих документів на згадане спадкове майно.
Зазначені судом факти доведені в судовому засіданні поясненнями позивачів, свідоцтвом про смерть ОСОБА_3 та іншими доказами по справі.
Отже, судом встановлено, що позивач ОСОБА_1, як спадкоємець першої черги за законом, фактично прийняв спадкове майно після померлого 04 липня 1994 року ОСОБА_3 яке складається із 1/12 частини будинковолодіння із відповідною часткою у надвірних будівлях по вул. Тиха,3 в с.Котів Бережанського району Тернопільської області, яким померлий правомірно володів за життя, а тому його позовні вимоги слід задовольнити та визнати за ним право на таке спадкове майно.
Також, судом встановлено, що позивачка ОСОБА_2, як спадкоємиця першої черги за законом, фактично прийняла спадкове майно після померлого 04 липня 1994 року ОСОБА_3 яке складається із 1/12 частини будинковолодіння із відповідною часткою у надвірних будівлях по вул. Тиха,3 в с.Котів Бережанського району Тернопільської області, яким померлий правомірно володів за життя, а тому її позовні вимоги слід задовольнити та визнати за нею право на таке спадкове майно.
З огляду на вищевикладене, керуючись ст. ст. 10, 12, 60, 213, 215 ЦПК України, ст. 549 ЦПК України ( в ред. 2001 року) ст. ст. 1216, 1217, 1220, 1223, ч.3 ст.1268,1270 ЦК України в ред. 2004 року), суд, -
Задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_4.
Визнати за ОСОБА_1 як за спадкоємцем першої черги за законом, право власності на спадкове майно у вигляді 1/12 частини житлового будинку із відповідною часткою у надвірних будівлях по вул. Тиха,3 в с.Котів Бережанського району Тернопільської області, яке залишилось після померлого 04 липня 1994 року ОСОБА_3.
Визнати за ОСОБА_2 як за спадкоємицею першої черги за законом, право власності на спадкове майно у вигляді 1/12 частини житлового будинку із відповідною часткою у надвірних будівлях по вул. Тиха,3 в с.Котів Бережанського району Тернопільської області, яке залишилось після померлого 04 липня 1994 року ОСОБА_3.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів після прийняття рішення суду. Апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.
Суддя
Бережанського районного суду
Тернопільської області ОСОБА_5