Справа №22-ц-4875 Суддя-доповідач - Хвостик
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2010 року м.Суми

колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого Рибалки В.Г.,

суддів Хвостика С.Г., Криворотенка В.І.,

з участю секретаря судового засідання Чуприни В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні апеляційного суду Сумської області апеляційну скаргу ОСОБА_1

на додаткове рішення Ковпаківського районного суду м.Суми від 09 листопада 2010 року

у справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Український науково-дослідний і проектно-конструкторський інститут будівельних матеріалів та виробів», третя особа: управління Пенсійного фонду України в Ковпаківському районі м.Суми, про зобовязання видати довідку, -

в с т а н о в и л а:

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 27 травня 2010 року зобов'язано Державне підприємство «Український науково - дослідний і проектно - конструкторський інститут будівельних матеріалів та виробів» видати ОСОБА_1 довідку про заробітну плату за роботу в період з вересня 1989 року по січень 1990 року та квітень 1990 року, вказавши розмір заробітної плати з урахуванням виплати заробітної плати за рішенням Ковпаківського районного суду м.Суми від 25 грудня 1995 року.

Стягнуто з Державного підприємства «Український науково - дослідний і проектно - конструкторський інститут будівельних матеріалів та виробів» на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 37 грн., а на користь держави судовий збір в сумі 17 грн.

Додатковим рішенням Ковпаківського районного суду м.Суми від 09 листопада 2010 року відмовлено в ухваленні додаткового рішення щодо зобов'язання Державного підприємства «Український науково - дослідний і проектно - конструкторський інститут будівельних матеріалів та виробів» вказати у довідці розмір заробітної плати в сумі 1628 руб. 18 коп., яка не була виплачена в 1989-1990-х роках.

Зазначене додаткове рішення суду ОСОБА_1 оскаржила в апеляційному порядку в повному обсязі.

В апеляційній скарзі позивачка посилається на порушення норм процесуального та неправильне застосування норм матеріального права, тому просить додаткове рішення суду від 09 листопада 2010 року скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення її вимоги в повному обсязі.

Оскільки дана інформація апелянту необхідна для перерахунку пенсії, в обґрунтування необхідності постановлення додаткового рішення вона посилається на те, що у рішенні Ковпаківського районного суду м.Суми від 25 грудня 1995 року суд постановив стягнути на її користь замість 206608368 крб. (розмір заробітку з урахуванням існуючої на той час інфляції) тільки 96702000 крб. (розмір без застосування коефіцієнту реального зростання цін у період з 1989-1990 роки), і питання щодо відображення у довідці відповідача вказаних даних не вирішено ні рішенням місцевого суду від 27 травня 2010 року, ні оскаржуваним додатковим рішенням.

Заслухавши суддю доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість додаткового рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

За змістом ст.220 ЦПК України додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених у цій статті закону, а саме якщо:

1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної суми грошових коштів, які підлягають стягненню, майно, яке підлягає передачі, або які дії треба виконати;

3) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 367 цього Кодексу;

4) судом не вирішено питання про судові витрати.

Отже, додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених ст.220 ЦПК України.

Таке рішення не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов'язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. При порушенні питання про ухвалення додаткового рішення з інших підстав, не передбачених у цій статті, суд ухвалою відмовляє в задоволенні заяви.

У відповідності до ч.2 ст.220 ЦПК України про відмову в ухваленні додаткового рішення суд постановляє ухвалу.

З висновком місцевого суду про фактичну відмову в ухваленні додаткового рішення колегія суддів погоджується, оскільки він зроблений з дотриманням норм процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи, після постановлення рішення Ковпаківського районного суду м.Суми від 25 грудня 1995 року про стягнення з відповідача на користь ОСОБА_1 заборгованості по зарплаті в розмірі 96702000 крб. за період з вересня 1989 року по січень 1990 року та квітень 1990 року, позивачка звернулася до цього ж суду у лютому 2010 року з вимогою зобовязати відповідача надати їй довідку про не виплачену за період з вересня 1989 року по січень 1990 року, а також за квітень 1990 року заробітну плату в розмірі 1628 руб. 18 коп., та з такою ж вимогою про постановлення вже додаткового рішення вона звернулась у липні 2010 року, про що вказала у відповідній заяві (а.с.1-5, 86-88).

Отже, позивачка зверталась двічі до суду з однотипними вимогами. При цьому, питання про відображення у довідці вказаної нею зарплати, яку вона не отримала у 1989-1990 роках, вже було вирішено місцевим судом 27 травня 2010 року відповідним рішенням.

Таким чином, після постановлення Ковпаківським районним судом м.Суми рішення від 27 травня 2010 року, підстав, передбачених ст.220 ЦПК України, для постановлення додаткового рішення у даній справі не було, оскільки цим же рішенням заявлена вимога позивачки була вирішена судом по суті, в тому числі і щодо розміру зарплати, зазначеної у довідці, інших вимог нею не заявлялось.

Ураховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що місцевий суд обґрунтовано відмовив в ухваленні додаткового рішення, тому колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу відхилити, залишивши судове рішення без змін, приймаючи до уваги ті обставини, що помилка у назві процесуального документа, правильного по суті, не є підставою для зміни чи скасування судового рішення.

Керуючись ст.ст.307 ч.2 п.1, 312 ч.1 п.1, 314 ч.1 п.4, ст.315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Додаткове рішення Ковпаківського районного суду м.Суми від 09 листопада 2010 року у даній справі залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набрала законної сили, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді