Ржищевський міський суд Київської області
Справа № 2-14/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2010 року Ржищівський міський суд Київської області в складі:

головуючого судді: Козіна С.М.

при секретарі: Проценко Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ржищів Київської області справу за позовом ОСОБА_1 міської ради до ОСОБА_2, треті особи: відділ містобудування та архітектури виконкому ОСОБА_1 міської ради, ОСОБА_3, про знесення самочинного будівництва, -

ВСТАНОВИВ:

13.01.2009 року до Ржищівського міського суду Київської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 міської ради до ОСОБА_2, треті особи: відділ містобудування та архітектури виконкому ОСОБА_1 міської ради, ОСОБА_3 про знесення самочинного будівництва, в якій вказано, що 22 січня 2007 року начальником ОСОБА_1 інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю було складено протокол № 2 про здійснення відповідачем самочинного будівництва веранди розміром 3.0 х 4,7 (м) на земельній ділянці загального користування по вул. III Інтернаціоналу, 79 в м. Ржищів. Внаслідок відсутності у відповідача дозволу на початок будівельних робіт та проектної документації, порушено ст. ст. 24, 29 ЗУ "Про планування і забудову територій'", а також Порядок надання дозволу на виконання будівельних робіт, встановлений державними будівельними нормами (ДБН А.3.1-2-93, розділ 2) та п. п. 6.7-6.16 норм правил забудови Київської області.

23 січня 2007 року на підставі вищезгаданого протоколу начальником ОСОБА_1 інспекції ДАБК було винесено постанову за № 2 по справі про адміністративне правопорушення. Відповідно до даної постанови на відповідача було накладено штраф у розмірі 5 неоподатковуваних мінімумів, що становить 85 грн.

Окрім того, самовільна добудова будинку (веранда) побудована на земельній ділянці загального користування, яка належить територіальній громаді міста, що відповідно до земельного законодавства кваліфікується як самовільне зайняття земельної ділянки і передбачає притягнення винної особи до відповідальності, про що гласить ст. 21 ЗК України.

Іще одним суттєвим негативним наслідком даного самочинного будівництва є факт, що через нього виникають постійні конфлікти та суперечки між відповідачем та іншими громадянами, які внаслідок незаконних дій останнього позбавлені права використовувати дану земельну ділянку на загальних підставах.

20.03.2008 року на ім'я Ржищівського міського голови надійшла заява від ОСОБА_3, в якій він просить прийняти відповідні міри щодо незаконного самочинного будівництва, яке проводиться гр-ном ОСОБА_2

Для вирішення даної конфліктної ситуації міським головою було створено комісію, яка на своєму засіданні від 05.05.2008 року запропонувала вирішити питання по знесенню самочинного будівництва в судовому порядку, так як відповідач не погоджується вирішити спірну ситуацію мировою угодою.

Про все це було також вказано в доповідній записці, яка надійшла на ім'я міського голови від в.о. Головного архітектора міста 25.01.2007 року.

Відповідно до п. 4 ст. 376 ЦК України, якщо власник земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила самочинне будівництво або за її рахунок.

Відповідач розібрати добудову до будинку (веранду) добровільно за власний рахунок відмовився.

Відповідно до п. 7 ст. 376 ЦК України, якщо проведення перебудови, яка б у подальшому не порушувала права інших осіб, не можливе, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила будівництво, зобов'язана відшкодувати витрати, пов'язані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану.

В позовній заяві позивач ОСОБА_1 міська рада Київської області просить постановити рішення суду про знесення за рахунок відповідача здійсненого ним самочинного будівництва, а саме: веранди розміром 3,0 х 4,7 (м) по вул. III Інтернаціоналу, 49 в м. Ржищів. Зобов'язати відповідача відшкодувати витрати, пов'язані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану. Всі судові витрати покласти на відповідача.

17.02.2009 року відповідач надав суду заперечення на позов, в якому позов не визнав. Обґрунтовуючи свої заперечення проти позовних вимог, відповідач посилається на те, що як вбачається із матеріалів справи даний позов ініціював ОСОБА_3, після того, як рішенням Ржищівського міського суду Київської області від 19.03.2008 року аналогічний позов до ОСОБА_3 було задоволено. Претензії ОСОБА_3 виникли як особиста неприязнь, помста за позов ОСОБА_2 до нього, адже реконструкцію веранди ОСОБА_2 закінчив восени 2006 року і ОСОБА_3 до 20.03.2008 року не вважав її незаконною та звернувся до ОСОБА_1 міської ради лише після 20.03.2008 року. Що стосується веранди, то ОСОБА_2В пояснив наступне, що вона простояла близько 55 років і останнім часом перебувала в аварійному стані, що спонукало до її переобладнання та реконструкції, так як існувала загроза життю і здоров'ю людей через руйнування аварійної веранди.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 міської ради Київської області ОСОБА_4 позовні вимоги підтримав в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені вище.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав повністю та суду пояснив, що 7 липня 2006 року звернувся до виконкому Ржищівької міської ради з заявою про надання дозволу на переобладнання веранди, але не дочекавшись відповідь переобладнав її, оскільки вона була в аварійному стані та загрожувала руйнуванням, що могло призвести до заподіяння шкоди життю та здоров'ю людей.

Представник третьої особи відділу містобудування та архітектури ОСОБА_5 позовні вимоги ОСОБА_1 міської ради Київської області підтримав та просить суд ухвалити рішення, яким зобов'язати ОСОБА_2 знести самочинне будівництво, а саме: веранду розміром 3,0 х 4,7 (м) по вул. III Інтернаціоналу, 49 в м. Ржищів. Зобов'язати ОСОБА_2 відшкодувати витрати, пов'язані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану.

Третя особа ОСОБА_3 позовні вимоги ОСОБА_1 міської ради Київської області підтримав та просить суд ухвалити рішення, яким зобов'язати ОСОБА_2 знести самочинне будівництво, а саме: веранду розміром 3,0 х 4,7 (м) по вул. III Інтернаціоналу, 49 в м. Ржищів. Зобов'язати ОСОБА_2 відшкодувати витрати, пов'язані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану.

Суд, заслухавши представника позивача, відповідача, представників третіх осіб та, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 міської ради до ОСОБА_2, треті особи: відділ містобудування та архітектури виконкому ОСОБА_1 міської ради, ОСОБА_3, про знесення самочинного будівництва, - не підлягає до задоволення в повному обсязі, обгрунтовуючи своє рішення нижчезазначеними доказами.

Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав твердження, викладене в позовній заяві, про те, що відповідач здійснив самочинне будівництво на землі загального користування, але до суду не було надано жодного доказу на підтвердження даного факту.

Також позивачем не доведено належним чином, той факт, що здійснене відповідачем будівництво порушує права інших громадян, а саме: третьої особи по справі ОСОБА_3.

Судом було встановлено, що веранда, яку переобладнав відповідач, перебувала в аварійному стані. Даний факт підтверджується письмовими доказами по справі, а саме: відповіддю виконкому ОСОБА_1 міської ради Київської області на ім'я відповідача від 04.08.2006 року; актом комісії за травень 1972 року; згідно пояснень відповідача в протоколі про самовільне будівництво від 22.02.2007 року.

Суд не приймає до уваги на доказ здійснення відповідачем самочинного будівництва протокол № 2 про самовільне будівництво будинків або споруд від 22.01.2007 року, складений щодо ОСОБА_2; постанову по справі про адміністративне правопорушення від 23.01.2007 року, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 та акт від 05.05.2008 року, оскільки як вбачається з даних документів, не було належним чином перевірено дійсні обставини справи, а саме: реальність загрози життю і здоров'ю людей через аварійність веранди.

Згідно з Наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України № 127 від 24.05.2001 року 'Про затвердження Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна" не належить до самочинного будівництва: заміна матеріалу стін будинків садибного типу, будівель без збільшення розміру фундаменту чи поверховості (допустиме відхилення площі 5%).

Судом було встановлено, що відповідачем при здійсненні будівництва веранди було проведено заміну матеріалу стін з дерев'яних на цегельні та повної заміни матеріалу даху, що підтверджується показами свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8.

Позивач не довів належним чином той факт, що площа веранди збільшилась понад ніж на 5 % внаслідок даної перебудови.

Згідно ч. 1 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані абобудуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотним порушенням будівельних норм та правил.

Згідно з ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

В межах заявлених ОСОБА_1 міською радою Київської області позовних вимог даний позов, як вже було зазначено вище, не підлягає задоволенню в повному обсязі.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 376 ЦК України, ст. ст. З, 4, 11, 208, 209, 213, 215, 218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 міської ради до ОСОБА_2, треті особи: відділ містобудування та архітектури виконкому

ОСОБА_1 міської ради, ОСОБА_3, про знесення самочинного будівництва,- відмовити в повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя