Справа № 2-697/10
Провадження № 2-697/10
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 березня 2010 року

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого Жигуліна С.М.

при секретарі Павлюк Л.П.

за участю представника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ізмаїлі

справу за позовом

ОСОБА_2,

ОСОБА_3,

ОСОБА_4,

ОСОБА_5

до

ОСОБА_6

про

відшкодування шкоди

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2, а також представник позивачів пояснили, що є власниками квартири АДРЕСА_1, де із сходу їх земельна ділянка межує із земельною ділянкою відповідачки, на якій збудований будинок. В результаті проведеного відповідачкою ремонту будинку на її подвірї в процесі земельних робіт територія залишилась не спланованою, що призвело до відводу атмосферних опадів під частину їх будинку, а в подальшому до просадки грунту безпосередньо біля будинку. В результаті вказаного кухня була знівечена, її подальша експлуатація стала неможливою, а будинок на листопад місяці 2001 року набув аварійного стану. Для відтворення попереднього стану будівлі та проведенні будівельних робіт вони звернутись до приватного підприємства „Джерело, на оплату робіт якого за встановленою сметою були змушені укласти з Ізмаїльським відділенням № НОМЕР_1 „Державний ощадний банк України договір кредитування, сплативши за нього 17584 грн. 56 коп., з яких на оплату будівельних робіт витрачено 15570 грн. Окрім того, за підготовку проекту ремонту сплачено 383 грн. 60 коп. Для надання кредиту був укладений договір позики, за що сплачено 163 грн., та 150 грн. за спеціальне дослідження. Під час судового засідання проведені експертні дослідження, за виконання яких сплачено 1550 грн. З оглядом на вищевказане просить стягнути з відповідачки матеріальну шкоду 19831 грн. 16 коп., а також видатки по справі 407 грн. Окрім того, через необхідність пошуку грошей для відновлення технічного стану будинку, проживання під постійною загрозою порушення будинку на протязі листопада 2001 року - січня 2002 року, їм була спричинена моральна шкода, яку просить стягнути у розмірі 20000 грн.

Відповідач в судове засідання не прибув, належним чином повідомлений про дату та час судового засідання, від нього не надійшло повідомлення про причини неявки.

Вислухавши пояснення, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Право власності позивачів на квартиру № 2 будівлі № 19 по вул. Котовського м. Ізмаїла Одеської області підтверджене свідоцтвом № 79 від 27 січня 1997 року.

Наданою технічною документацією підтверджені обставини сусіднього розташування будинків сторін, де відповідачеві належить будинок № 21 по вул. Котовського м. Ізмаїла Одеської області.

Наявність порушення технічного стану будівлі позивачів, а також наявність аварійного стану будинку позивачів за вказаними ознаками, починаючи з 16 липня 2001 року підтверджене технічним висновком Ізмаїльського відділу № 3 Одеської філії ДП „НДІПРОЕКТРЕКОНСТРУКЦІЯ.

Висновком експерта від 16 липня 2007 року підтверджена провина відповідача у руйнуванні будинку позивача через відсутність водовідводу з території двору № 21 по вул. Котовського м. Ізмаїла Одеської області, а також водовідводу з даху будинку № 21 по вул. Котовського м. Ізмаїла Одеської області, звідки вода безперешкодно дренувала до грунту, що стало причиною просадки грунтів.

Вказаним висновком підтверджена необхідність проведення будівельних робіт, які проводились за договором № 40-1612/001, укладеним у листопаді 2001 року з ПП „Джерело з остаточним розрахунком у розмірі 15570 грн., підтвердженим квитанцією до приходного касового ордеру № 3 від 04 січня 2002 року.

Ухвалою суду від 16 лютого 2009 року за клопотанням відповідача була призначена судова будівельно-технічна ексертиза, витрати на проведення якої покладені на відповідачку. Листом експерта за № 06/1 від 16 березня 2010 року дослідження за ухвалою суду не проведені через небажання відповідача проводити дослідження, з оглядом на що суд вважає вказану обставину як ухилення сторони від проведення дослідження, з оглядом на що відповідно до вимог ст. 146 ч.1 ЦПК України суд визнає доведеними позовні вимоги в частині спричинення матеріальної шкоди.

Сплата 383 грн. 60 коп. за виконання проектної документації на ремонт квартири АДРЕСА_2, а також за технічний висновок про стан квартири підтверджені технічним проектом та довідкою № 5 одеської філії ВКП-3 державного підприємства науково-дослідний та проектно-вишукувальний інститут від 22 січня 2002 року.

Придбання вказаних коштів для ремонту будинку підтверджене кредитним договором № 64-ККФ від 19 листопада 2001 року та довідкою № 1791 Ізмаїльського відділення № НОМЕР_1 „Державний ощадний банк України від 16 жовтня 2007 року про сплату за договором кредитування 17584 грн. 56 коп.

Наявність видатків для укладення вказаного договору у вигляді дослідження заставного майна та укладення договору застави підтверджені довідкою № 100 приватного нотаріуса від 18 січня 2002 року про сплату 163 грн., актом та квитанцією ВАТ НТЦ Зеніт про сплату 150 грн. про оцінку обєкта застави.

Таким чином суд вважає доведеним витрати позивачами через провину відповідача на суму 19831 грн. 16 коп., які підлягають стягненню відповідно до вимог ст. 440 ЦК України на час звернення позивачів до суду та ст. 1166 ЦК України на час розгляду справи.

Окрім того, зважаючи на доведеність обставин про спричинення позивачам моральної шкоди через необхідність пошуку грошей для відновлення технічного стану будинку, проживання під постійною загрозою порушення будинку на протязі листопада 2001 року - січня 2002 року, а також на тривалий термін спричинення моральної шкоди, суд з урахуванням роз'яснень постанови № 4 Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року з подальшими змінами «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» відповідно до вимог ст. 440-1 ЦК України на час звернення позивачів до суду та ст. 1167 ЦК України на час розгляду справи стягує моральну шкоду, вважаючи доведеним її розмір у 5000 грн., з оглядом на що частково задовольняє заявлені позовні вимоги.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача видатки у розмірі 407 грн., підтверджені долученими до справи квитанціями.

З оглядом на вищезазначене остаточна сума, яка підлягає стягненню з відповідачки на користь позивачів складає 25238 грн. 16 коп.

Керуючись ст. 209-215 ЦПК України

В И Р І Ш И В:

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 25238 грн. 16 коп.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя: ОСОБА_7