Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2010 року

Костопільський районний суд Рівненської області в особі: головуючого-судді Олійника П.В. при секретарі Панчук М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Костопіль цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням і стягнення моральної шкоди та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання частково недійсним договору довічного утримання, скасування державної реєстрації права власності та визнання права власності на % частину житлового будинку з надвірними будівлями,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до відповідача ОСОБА_2, в якому просила зобовязати відповідача припинити чинити їй перешкоди у користува¬нні належною їй на праві власності Уг частиною житлового будинку № 38 по вул.Рів¬ненська в м.Костопіль, надати їй ключі від цього житлового приміщення, заборонити відповідачу приходити до цього приміщення без її згоди та стягнути з відповідача моральну шкоду в розмірі 1600 грн. і судові витрати.

В обгрунтування позову покликається на те, що відповідно до договору довічного утримання вона отримала у власність Уг частину житлового будинку в м.Костопіль по вул. Рівненська, 38. Проте, користуватись даним приміщенням не може, оскільки відпо¬відач не віддає їй ключі від житлового будинку, незаконно проникає в будинок та господарює в ньому. На неодноразові звернення до відповідача про негайне повернен¬ня ключів від житлового будинку та припинення господарювати у належному позивачу житлі ОСОБА_2 відповідає категоричною відмовою. Вважає, що своїми діями від¬повідач порушує її права та спричиняє моральну шкоду.

Відповідач ОСОБА_2 звернулася до суду із зустрічним позовом до позивача ОСОБА_1, в якому просила визнати недійсним договір довічного утримання, укла¬дений 20 лютого 2004 р. між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 в частині передачі у при¬ватну власність ОСОБА_1 Ул частини житлового будинку з надвірними будівлями в м.Костопіль по вул.Рівненська, 38.

В обгрунтування позову покликається на те, що Уг частина житлового будинку в м.Костопіль по вул.Рівненська, 38 належала на праві спільної сумісної власності ОСОБА_3 та ОСОБА_4 Позивач ОСОБА_1 неналежно виконувала умови договору довічного утримання і фактично здійснювала догляд лише за ОСОБА_3 За ОСОБА_5 доглядала відповідач ОСОБА_2 та соціальні працівники. Поховання ОСОБА_5 також здійснила відповідач. Вважає, що при укладенні між ОСОБА_6 та ОСОБА_1 договору довічного утримання ОСОБА_4 надавав згоду на відчуження лише частки житлового приміщення своєї дружини, а не своєї частки. В звязку з нерозумінням змісту правочину він помилково надав згоду на укладення дружиною договору довічного утримання. Пітвердженням цьому, на думку відповідача, є те, що ОСОБА_4 залишив заповіт від 13 липня 2006 p., за яким все своє майно заповів їй. Як спадкоємець ОСОБА_5 відповідач має право на спадкування належної померлому Ул частини житлового будинку. Просить визнати частково недійсним договір довічного утримання відповідно до ст.229 ЦК України як такий, що вчинений внаслі¬док помилки.

В судовому засіданні позивач та іїА представник первинний позов підтримали повністю і по аналогічних мотивах та заперечили проти зустрічного позову. Вважають, що відповідач пропустила строк на оспорення договору довічного утримання. Крім того, Костопільським районним судом в грудні 2006 року розглядалася справа за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_1 про визнання недійсним договору довічного утримання та визнання права власності на % частину житлового будинку з надвірними будівлями. Під час розгляду цієї справи представником позивача ОСОБА_5 була від¬повідач ОСОБА_4 JI.A. Просять первинний позов задоволити, а в задоволенні зустріч¬ного позову відмовити.

Відповідач ОСОБА_4 JI.A. та її представник заперечили проти позову та пояснили, що відповідач не чинила будь-яких перешкод позивачу у користуванні житлом та у неї відсутній ключ від житлового приміщення. Крім того, підтримали зустрічну позовну заяву та збільшили позовні вимоги і просили скасувати державну реєстрацію за позивачем права власності на % частину будинковолодіння в м.Костопіль по вул.Рівненська, 38 та визнати за ОСОБА_4 JI.A. право власності на Ул частину жилового будинку з надвірними спорудами в м.Костопіль по вул.Рівненська, 38. Просять зустріч¬ний позов задоволити, а в задоволенні первинного позову відмовити.

Свідок ОСОБА_7 показав, що був сусідом покійного ОСОБА_5 Після смерті його дружини догляд за ним здійснювала відповідач ОСОБА_4 JI.A.

Свідок ОСОБА_8 показала, що їй відомо, що відповідач ОСОБА_4 JI.A. постійно турбувалася про свого покійного дядька ОСОБА_5 і здійснювала за ним догляд - готувала їжу, прала його речі. Коли ОСОБА_4 поламав ногу, то три місяці прожи¬вав у відповідача.

Заслухавши пояснення сторін і свідків, зясувавши обставини справи та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов ОСОБА_1 не доведений, а зустрічний позов ОСОБА_4 JI.A. необгрунтований.

Судом встановлено, що 20 лютого 2004 року ОСОБА_1 уклала з ОСОБА_3 договір довічного утримання. Згідно цього договору ОСОБА_3 передала у власність ОСОБА_1 належну їй на праві приватної власності Уг частину житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходяться в м.Костопіль по вул.Рівненська, 38, а ОСОБА_1 зобовязувалася довічно утримувати ОСОБА_3 та її чоловіка ОСОБА_9

Відповідно до ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Позивач ОСОБА_1 не надала суду жодних доказів того, що відповідач ОСОБА_10 чинить їй перешкоди у користуванні житловим приміщенням в м.Костопіль по вул.Рівненська, 38, яке перейшло позивачу у власність згідно договору довічного утримання. В звязку з цим суд відмовляє в задоволенні позову ОСОБА_1

Пунктом 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» передбачено, що правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав, визначених законом. При визнанні угод недійсними суд повинен встановити наявність тих обставин, з якими

закон повязує визнання угод недійсними і настання відповідних наслідків.

Відповідно до ст.229 ЦК України, якщо особа, яка вчинила правочин, помилилася щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. Згідно п.19 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» особа на підтвердження своїх вимог про визнання правочину недійсним повинна довести, що

така помилка дійсно мала місце, а також що вона має істотне значення.

Таким чином, відповідно до ст.229 ЦК України з позовом може звернутися тільки сторона, що діяла під впливом помилки.

ОСОБА_3, яка уклала договір довічного утримання, померла 07 вересня 2004 р . а ОСОБА_4, який давав згоду на укладення своєю дружиною договору довічного утримання, помер 22 жовтня 2009 р. В звязку з цим, посилання відповідача ОСОБА_10 у зустрічній позовній заяві на те, що договір довічного утримання укладений під впливом помилки покійного ОСОБА_5 суд рахує необгрунтованим.

Не заслуговує на увагу і посилання відповідача ОСОБА_2 та її представника на те, що позивач ОСОБА_1 не виконувала зобов'язання за договором довічного утри¬мання, оскільки невиконання набувачем зобов'язань за договором довічного утримання є підставою для його розірвання, а не визнання недійсним договору, за умови, що з такою вимогою звертається особисто відчужувач або третя особа, на користь якої був укладений договір, у відповідності до ст.755 ЦК України. З такою вимогою особисто відчужувач ОСОБА_3 та її чоловік ОСОБА_4 до суду не зверталися.

На підставі наведеного суд відмовляє в задоволенні зустрічної позовної вимоги від¬повідача ОСОБА_2 про визнання частково недійсним договору довічного утриман¬ня.

Оскільки, всі інші позовні вимоги відповідача ОСОБА_2 є похідними від визнан¬ня недійсним договору довічного утримання, то суд відмовляє в задоволенні і цих по¬зовних вимог.

На підставі наведеного та керуючись ст.10, 60, 212 ЦПК України, ст.229, 744-758 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням та стягнення моральної шкоди в зв'язку з недоведеністю.

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання частково недійсним договору довічного утримання, скасування державної реєстрації права власності та визнання права власності на !4 частину житлового будинку з надвірними будівлями за необгрунтованістю.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Рівненської області через Костопільськпй районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СУДДЯ: