Березівський районний суд Одеської області
Справа №2-513/2010 р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25жовтня 2010 р. м. Березівка

Березівський районний суд Одеської області у складі:

Головуючого судці Лебединського С.Й.,

При секретарі Тимчуку Д.О., Супрунович Н.Ю.,

Розглянувши у відкритму судовому засіданні у залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Березівського РВ ГУ МВС України в Одеській області «Про усунення перешкод користування житловим будинком»

встановив:

Позивачка, звернувшись до суду із цим позовом, просила зобовязати відповідачку не перешкоджати їй у користуванні та розпорядженні житловим будинком по вул.. Матросова, 16. ОСОБА_3, Одеської області, а саме знятись з реєстраційного обліку з належного їй будинку; зобов'язати Березівський РВ ГУ МВС України в Одеській області зняти з реєстраційного обліку відповідачку.

У судовому засіданні позивачка підтримала вимоги на підставах викладених у позові. Додатково пояснила суду що її постійно бють і убивають, все в хаті перебито вікна, двері, холодильник. Забрані всі документи на квартиру. Всі дії проти неї вчиняє відповідачка разом із своїм сином ОСОБА_4. Додатково просила розірвати договір дарування укладений нею на відповідачку.

Відповідачка позов не визнала. Заперечувала проти усяких насильницьких дій щодо позивачки та її майна. Пояснила, що мешкає у цьому ж будинку і має парикмахерську де веде підприємницьку діяльність, але вхід у неї з іншого боку тому перешкоди у користуванні позивачці вона не створює. Син мешкає окремо від неї зі своєю родиною. Ніяких договорів дарування на неї позивачка не укладала.

Представник Березівського РВ ГУ МВС України в Одеській області викликався у судове засідання неодноразово, але не зявився, про причини неявки не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутністю не подавав. За таких обставин, та відповідно ч,4 ст.169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання співвідповідача,повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних.

У судовому засіданні встановлено наступне.

Згідно свідоцтва на право власності на житловий будинок від 29 листопада 1999 р, виданий Березівською міською радою Одеської області на підставі рішення виконкому Берегівської міської ради Одеської області №11-330 від 18 листопад 1999 р. житловий будинок по вул.. Матросова, 16, м. Березівка Одеської області належить ОСОБА_1.

05 липня 2010 р. свідоцтво на право власності зареєстровано у електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно.

Згідно витягу з реєстру прав власників на нерухоме майно від 05 липня 2010 р. № витягу 26607500 Житловий будинок №16, по вул. Матросова, м. Березівка Одеської області належить на праві власності ОСОБА_1.

Згідно домової книги громадян прописаних у будинку №16 по вул. Матросова, м. Березівка Одеської області, у даному будинку є зареєстрованими позивачка з 21 червня 1985 р. і відповідачка з 10 квітня 1980 р.

26лютого 2008 р. приватним нотаріусом Березівського районного нотаріального округу одеської області був зареєстрований заповіт ОСОБА_1 реєстр.№512, яким вона заповідала усе своє майно з чого б воно не складалось і де б воно не було своєї дочці ОСОБА_2.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_5 показав суду що є співмешканцем другої дочки позивачки ОСОБА_6, Знає про побиття позивачки, про пошкодження її майна зі слів самої позивачки. Сина відповідачки, ОСОБА_3, у будинку де мешкають сторони бачив. Конфлікт між сторонами виник тоді, коли син його співмешканки ОСОБА_6, Віктор, погорів на своєму зайнятті підприємницькою діяльністю, в звязку з чим співмешканка вирішила продати свій будинок і перейти жити до матері.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_7 показала суду що добре знає обидві сторони, вони є матірю та дочкою. Тривалий час сторони мешкали разом і відносини між ними були добрі. Відповідачка завжди допомагали матері, зокрема допомогла поставити зубні протези. Відповідачка мешкає у будинку з 1980 р.. Вони ще будували цей будинок разом. Ніякого побиття позивачки відповідачкою не було.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, допитавши свідків, на підставі представлених доказів та доведення перед судом їхньої переконливості суд дійшов до висновку про відмову у задоволенні позову виходячи з наступного.

Обгрунтовуючи свої вимоги позивачка посилалась на ст.391 ЦК України захист права власності від порушень, не пов'язаних із позбавленням володіння, за якою власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Дана правова норма передбачена для усунення будь яких перешкод, що чиняться власнику майна, хоч би ці порушення не були повязані з позбавленням права володіння майном

Перешкодою в здійсненні правомочностей власника є неправомірні дії порушника цих прав. До порушень права користування відносяться, наприклад, випадки самоуправного зайняття приміщення в будинку власника чи заборона на експлуатацію підсобних приміщень, що належать йому на праві часткової власності. В усіх зазначених і подібних їм випадках власник чи особа, що правомірно володіє річчю, може захистити свої інтереси, пред'явивши позов про усунення перешкод, що заважають йому користатися майном.

Порушення права розпорядження має місце в тих випадках, коли власник незаконно обмежується у можливості реалізації не тільки правомочності користування, але і розпорядження. Отже, негаторним позовом може бути захищене право власності і право законного володіння. Предметом негаторного позову є вимога позивача про усунення порушень, не поєднаних з позбавленням володіння. Підставою негаторного позову є обставини, що обґрунтовують право позивача на користування і розпорядження майном, а також підтверджують, що поведінка третьої особи створює перешкоди у здійсненні цих правомочностей.

Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Враховуючи викладене суд вважає що позивачкою не доведено ті обставини на яки посилається позивачка у своєму позові і на тих підставах яки вона вказує.

Так, не було представлено жодного доказу, а в звязку з чим не знайшло свого підтвердження посилання позивачки на те, що її постійно бють і убивають, все в хаті перебито вікна, двері, холодильник, забрані всі документи і що це вчиняють відповідачка разом із своїм сином.

Також як свідчить з представлених позивачкою документів саме вона є власницею житлового будинку №16 по вул. Матросова, м. Березівка Одеської області, а на позивачку був зроблений лише заповіт, який у будь-який час може бути змінений.

Не має у суду підстав для задоволення вимог позивачки про розірвання договору дарування через те, що такий договір не укладався.

При прийнятті рішення суд враховує що відносини між сторонами тривалий час були добрі, на що свідчать час з якого сторони є прописаними та проживають у цьому будинку, покази свідків та створення за цією адресою парикмахерської.

Суд також приймає до уваги ті обставини, що взаємовідносини між сторонами погіршились саме з того часу, як друга дочка позивачки ОСОБА_6 вирішила продати свій будинок і фактична буде позбавлена місця для проживання.

Суд критично оцінює покази свідка ОСОБА_5 оскільки обставини про які він повідомляв суду йому відомі тільки зі слів позиваки, а також він є співмешканцем ОСОБА_6.

Суд при прийнятті рішення враховує акт №98 судово-медичного дослідження від 12 липня 2010 р., за яким у позивачки виявлені легкі тілесні ушкодження, але вважає що суду не надано жодного доказу на заподіяння цих ушкоджень саме відповідачкою.

Суд вважає що позивачкою помилково застосована ст.391 ЦК України.

На думку суду правовідносини між сторонами знаходяться в площині яка повинна регулюватись нормами Житлового Кодексу України, оскільки спір є фактично між матірю та дочкою які по відношенню до будинку в якому проживають є власником будинку та членом його сімї.

Таким чином спірні правовідносини між сторонами повинні вирішуватись на підставі глави ЖК України що регулює користування жилими приміщеннями в будинках (квартирах) приватного житлового фонду.

Враховуючи всі викладені обставини суд вважає що підстав для судового захисту вимог позивачки не має.

Керуючись ст. 10,11,60, 209, 212, 213, 214, 215, 218 ЦПК України, суд

вирішив:

ОСОБА_1 у задоволенні поданого позову до ОСОБА_2, Березівського РВ ГУ МВС України в Одеській області «Про усунення перешкод користування житловим будинком» - відмовити у повному обсязі.

Рішення може бути оскаржене у апеляційному порядку до Апеляційного суду Одеської області через Березівський районний суд Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10-ти днів з дня проголошення рішення.