АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22ц-887/10 Головуючий у 1-й інстанції Савічев В.О. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2010 року м. Полтава

Колегія судців судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого Обідіної О.І.

Суддів: Дорош А.І., Карнауха П.М.

при секретарі Киві А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 ОСОБА_2 ОСОБА_3 на рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука від 4 липня 2008 року по справі з ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визнання договору дійсним та визнання права власності,

колегія суддів , заслухавши доповідь судці - доповідача Обідіної О.І.

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука від 04.07.2008 р. позов ОСОБА_4 задоволено.

Визнано дійсним договір купівлі-продажу бетонного гаражу, що знаходиться за адресою : м. Кременчук, вул.. Коцюбинського , 2 -А , ГК-11 , укладеного між

ОСОБА_6 та ОСОБА_5.

Визнано право власності на бетонний гараж, що знаходиться за адресою : м. Кременчук, вул.. Коцюбинського, 2-А, ГК-11 за ОСОБА_4 .

Визнано право власності на земельну ділянку за ОСОБА_4 , яка розташована на території Кременчуцької міської ради по вул.. Коцюбинського у будівлі 4 площею 41 кв.м., яка була надана ОСОБА_7 для будівництва та експлуатації гаража на підставі рішення виконавчого комітету Кременчуцької міської ради народних депутатів від 29.11.1999 року за № 1716 та яка належала останньому на праві приватної власності на землю, згі дно державного акту за№ 1447 від 19.01.2000 року.

З рішенням не погодився ОСОБА_2 , який не приймав участі в розгляді справи, проте на його думку , судовим рішенням зачіпляються його права та інтереси як спадкоємця попереднього власника спірного майна , просив рішення скасувати та

постановити нове рішення про відмову в задоволенні позову як необгрунтованого , оскільки визнання судом права власності на спірні об»єкти унеможливило успадкування ним нерухомого майна після смерті матері.

Апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Встановлено, що рішенням виконавчого комітету Кременчуцької міської ради від 19.01.1972 р. ОСОБА_7 дозволено будівництво цегляного гаражу для стоянки легкової автомашини у дворі будинку №4 по вул.. Коцюбинського, зобов»язано закінчити будівництво в строк до 19.05.1972 р.

Відповідно до реєстраційного посвідчення Кременчуцького МЕТІ № 79 від 28.01.1994 р. вказаний гараж на підставі рішення виконкому Автозаводської районної ради м. Кременчука №1232 на праві особистої власності належить ОСОБА_7 , про що видано технічний паспорт.

29.05.1998 р. виконавчим комітетом Кременчуцької міської ради прийнято рішення про надання ОСОБА_7 земельної ділянки в постійне користування та передачі її у власність для експлуатації та обслуговування індивідуального гаражу.

Відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю ОСОБА_7 передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,0041 га для будівництва та обслуговування гаражу по вул.. Коцюбинського, у дворі будинку№4 в м. Кременчуці.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що в 2003 р.

, ОСОБА_7 продав вказаний гараж ОСОБА_5, який його експлуатував до серпня 2007 року, після чого продав ОСОБА_4, про що свідчить розписка . Оскільки угода купівлі-продажу відбулась і сторони домовились щодо усіх її умов , суд у відповідності до положень ст. 220 ч.2 ЦК України , прийшов до висновку про визнання її дійсною.

З вказаним не може погодитись колегія суддів, оскільки до такого висновку суд першої інстанції прийшов з порушенням норм процесуального права.

Згідно ст. 311 ч.І п.4 ЦПК України рішення суду підлягає скасуванню з направленням справи на новий розгляд , якщо суд вирішив питання про права та обов»язки осіб, які не брали участь у справі.

Колегією суддів по справі встановлено, що власник гаражу ОСОБА_7 помер в 2005 році.

Спадщину після його смерті прийняла дружина ОСОБА_8 , яка в 2006 р. на ім»я свого сина ОСОБА_2 склала заповіт, яким заповіла належну їй квартиру АДРЕСА_1 та гараж, розташований у дворі цього будинку.

05.08.2009 р. ОСОБА_8 померла.

Як спадкоємець за заповітом , ОСОБА_2 подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, де довідався про виключення із об»єктів спадкування гаражу, право власності на який судом визнано за ОСОБА_6

В даному випадку предметом спору є набуття позивачем ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу права власності на об»єкти нерухомості - бетонний гараж та земельну ділянку , власником яких був ОСОБА_7, а після його смерті - дружина ОСОБА_9 як спадкоємець , який прийняв спадщину.

Оскільки об»єкти спору як спадкова маса зачіпляють права та інтереси ОСОБА_8 як спадкоємця за законом , остання повинна була бути залучена до розгляду справи .

З документів, які знаходяться в матеріалах станом на момент розгляду в апеляційній інстанції, зокрема відповідно до ухвали судді Автозаводського районного суду м. Кременчука від 20.06.2008 р. (а.с. 12) вбачається, що ОСОБА_8 була притягнута до участі в справі в якості третьої особи, на а.с. 15 є підпис ОСОБА_8 про роз»яснення їй як учаснику процесу прав та обов»язків , відповідно до записів протоколу судового засідання від 04.07.2008 р. ОСОБА_8 була присутня в судовому засіданні, давала свідчення , не заперечувала проти позову.

Між тим, в ході розгляду справи в апеляційній інстанції за клопотанням представника апелянта - адвоката ОСОБА_10 колегія судців приєднала до матеріалів справи інші документи , з якими представник мав можливість ознайомитись в суді першої інстанції до направлення справи в апеляційний суд. Такими документами є - ухвала судді про відкриття провадження по справі, з залученням по справі - позивачем ОСОБА_4, відповідачем ОСОБА_5, третьою особою КП «Кременчуцьке «МЕТІ» . В зазначеній ухвалі на відміну від ухвали , яка знаходиться в матеріалах справи , не йде мова про залучення ОСОБА_8 третьою особою. На бланках про ознайомлення з правами та обов»язками позивача, відповідача, третьої особи прізвища ОСОБА_4 та ОСОБА_5 є рукописними , зазначено дату «04.07.2008 р» , проте в бланках, які є в матеріалах справи прізвища учасників процесу вже виготовлені комп»ютерним друком з датою « 04.07.2009 р.», із змісту протоколу судового засідання вбачається , що в судовому засіданні були присутні лише ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , на відміну від протоколу судового засідання , який знаходиться в матеріалах справи .

Враховуючи встановлені колегією судців протиріччя в матеріалах справи, від яких залежить висновок про те, приймала чи не приймала участь у справі ОСОБА_9, колегія судців приходить до переконання про те, що фактично зазначена особа участі в розгляді справи не приймала, що , в свою чергу, є безумовною підставою для скасування рішення суду першої інстанції , з направленням справи на новий розгляд, з підстав, визначених п.4 ч.І ст. 311 ЦПК України.

Керуючись ст. 303, 311 ч.І п.4, 315, 317 ЦПК України , колегія суддів ,

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_9 ОСОБА_2 ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука від 4 липня 2008 року скасувати, справу направити на новий розгляд до того ж суду, в іншому складі.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена до Верховного Суду України протягом двох місяців шляхом подачі касаційної скарги.

Судді.

Згідно.