Апеляційний суд Івано-Франківської області
У Х В А Л А

14 грудня 2010 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого Девляшевського В.А.

суддів: Горблянського Я.Д., Мелінишин Г.П.

секретаря Сідорука А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ПАТ «ОСОБА_1 Аваль» на ухвалу Калуського міськрайонного суду від 19 жовтня 2010 року з участю представника апелянта ОСОБА_2,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Калуського міськрайонного суду від 19 жовтня 2010 року відмовлено у задоволенні заяви ПАТ «ОСОБА_1 Аваль» про застосування заходів забезпечення позову, предявленого до ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про стягнення заборгованості в сумі 2698627 грн 28 коп за кредитним договором. Названа ухвала мотивована тим, що позивачем не зазначено: на яке саме майно необхідно накласти арешт та місце його знаходження. Крім того, суд послався на те, що ПАТ "ОСОБА_1 Аваль" у своїй заяві не вказав дати народження відповідачів та їх громадянство.

В апеляційній скарзі представник ПАТ «ОСОБА_1 Аваль» посилається на те, що названа ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права, без врахування того, що вартість майна, переданого отримувачем кредиту в заставу, істотно знизилась внаслідок дії світової фінансової та економічної кризи, і тому це майно тільки частково забезпечує погашення кредитних зобов`язань. Крім того, апелянт зазначив, що у суду були законні підстави для застосування не тільки заборони відчуження майна відповідачів, а й для застосування іншого засобу забезпечення позову заборони виїзду відповідачів за межі України до виконання боргових зобов`язань. Вважаючи у зв`язку із наведеним оскаржену ухвалу незаконною, ПАТ «ОСОБА_1 Аваль» просить оскаржену ухвалу скасувати, та постановити нову ухвалу про задоволення заяви про забезпечення позову.

В засідання апеляційного суду відповідачі не викликались, оскільки питання забезпечення позову згідно ст. 153 ЦПК України підлягають розгляду у відсутності боржників та без їх виклику. Однак, на думку колегії суддів, їх неявка відповідно до ч.1 ст.153 ЦПК України не перешкоджає розгляду даної справи.

Представник ПАТ "ОСОБА_1 Аваль" апеляційну скаргу з наведених підстав підтримав.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Відмовляючи у заяві про накладення арешту на майно відповідачів, суддя суду першої інстанції мотивував це тим, що заявником не зазначено на яке саме майно слід накласти арешт, не зазначено місце знаходження такого майна. Відмова у застосуванні тимчасової заборони виїзду за кордон боржників обґрунтовано лише відсутністю всіх необхідних біографічних відомостей про них. Однак, такі доводи суду суперечать нормам чинного законодавства України, які регулюють порядок та умови застосування заходів забезпечення позову. Тому погодитись з ними не можна.

З наявних у справі документів та розрахунків вбачається, що загальна заборгованість ОСОБА_3 за кредитними угодами, укладеними з ПАТ "ОСОБА_1 Аваль" у 2006-2008 роках, станом на 07.10.2010 року становила 2698627 грн 28 коп. Поручителями отримувача кредитів згідно угод поруки є ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Згідно відповідних договорів (а.с.43-47) та звітів з експертної оцінки від 21 та 28 серпня 2009 року(а.с. 89-90) загальна вартість майна, переданого банку в іпотеку і в заставу, становить орієнтовно 1520104 грн.

Отже, нерухоме майно, передане ОСОБА_3 в іпотеку і в заставу ПАТ "ОСОБА_1 Аваль", в даний час не забезпечує в повному обємі кредитні зобовязання відповідачів, до яких предявлено позов про стягнення 2698627,28 грн заборгованості по сплаті кредиту та відсотків.

У звязку із названою обставиною, на думку колегії суддів, є правові підстави для застосування за заявою позивача заходу забезпечення позовних вимог у виді арешту на майно відповідачів та заборони його відчуження. Адже, невжиття таких заходів забезпечення може утруднити або й унеможливити виконання рішення суду в повному обємі. Застосування ж тимчасової заборони виїзду відповідачів за межі України за умови накладення арешту на їх майно не є необхідним заходом забезпечення вимог позивача.

_____________________________________________________________________

Справа № 22-ц-6407/2010 р. Головуючий у 1 інстанції - М.Я.Бойко

Категорія 7 Доповідач - В.А.Девляшевський

Оскільки оскаржена ухвала не являється законною і обгрунтованою, вона не може бути залишена в силі.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.218;307;312;313;314;319 ЦПК України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ПАТ «ОСОБА_1 Аваль» задовольнити частково.

Ухвалу Калуського міськрайонного суду від 19 жовтня 2010 року по даній справі скасувати.

Заяву ПАТ "ОСОБА_1 Аваль" про забезпечення позову задовольнити частково. Накласти арешт на рухоме та нерухоме майно, яке належить ОСОБА_3, ОСОБА_4, проживаючим за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, проживаючому: ІНФОРМАЦІЯ_2, на загальну суму 2698627 грн 28 коп (два мільона шістсот девяносто вісім тисяч шістсот двадцять сім) грн 28 коп з врахуванням нерухомого майна, переданого в іпотеку ПАТ "ОСОБА_1 Аваль" ОСОБА_3.

В задоволенні заяви щодо тимчасової заборони виїзду за кордон відповідачів відмовити.

Ухвала набирає законної сили після її проголошення, однак може бути оскаржена у касаційному порядку на протязі двадцяти днів.

Головуючий В.А. Девляшевський

Судді: Я.Д.Горблянський

ОСОБА_6