Справа №22-ц-1684/10 Суддя-доповідач - ОСОБА_1
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2010 року м.Суми

колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Сумської області у складі :

головуючої Сибільової Л.О.,

суддів - Білецького О.М., Дубровної В.В.,

з участю секретаря судового засідання Назарової О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 07 квітня 2010 року

у справі за позовом ОСОБА_2

до ОСОБА_3,

треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5,

про стягнення аліментів на утримання повнолітніх дітей в звязку з продовженням навчання,

в с т а н о в и л а:

Позивач звернулась в лютому 2010 року до суду з вказаним позовом, мотивуючи вимоги тим, що перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 14 вересня 1991 року, від шлюбу мають двох повнолітніх дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, які після досягнення 26 лютого 2010 року повноліття продовжують навчатись на денному відділенні Роменського коледжу Державного вищого навчального закладу «Київський національний економічний університет ім. Вадима Гетьмана» з терміном навчання 4 роки і терміном закінчення навчання 30 квітня 2011 року. Відповідач не надає матеріальної допомоги на їх утримання на період навчання, вона самостійно не має змоги їх утримувати. Посилаючись на те, що відповідач офіційно ніде не працює, як субєкт підприємницької діяльності не зареєстрований, але матеріально забезпечений, отримує високі доходи, фактично займаючись підприємницькою діяльністю, просила стягнути на повнолітніх дочок аліменти в сумі 300 грн. на кожну щомісяця.

Оскаржуваним рішенням суду від 07 квітня 2010 року позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на утримання ОСОБА_4 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі по 200 грн. щомісячно на кожну, на період навчання у Роменському коледжі Київського національного економічного університету ім. Вадима Гетьмана до 30 квітня 2011 року, починаючи стягнення з 26 лютого 2010 року. Вказано, що виплату аліментів слід проводити матері ОСОБА_4 і ОСОБА_4 ОСОБА_2

Зазначено, що в разі припинення навчання право на стягнення аліментів припиняється

В іншій частині в задоволенні позову відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в розмірі 51 грн. та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити її позов в повному обсязі.

Вислухавши доповідь судді-доповідача, пояснення позивачки та дочок сторін, які підтримали скаргу з мотивів, в ній викладених, відповідача, який погодився з доводами апеляційної скарги та згоден сплачувати аліменти на дочок по 300 гр. на кожну, дослідивши матеріали справи та перевіривши законність та обгрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Вирішуючи спір та частково задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_3 має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітніх дочок на час їх навчання по 200 грн. на кожну, враховуючи, що, якщо кожен з батьків буде витрачати на утримання дітей таку суму, розмір коштів на кожну дитину з врахуванням 450 гр. їх стипендії, буде відповідати прожитковому мінімуму для працездатної особи, встановленому в сумі 884 гр.

Проте з таким висновком суду погодитись не можна з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони є батьками ОСОБА_4 і ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, які з 1 вересня 2007 року є студентками денного відділення Роменського коледжу Державного вищого навчального закладу «Київського національного економічного університету ім. В.Гетьмана», навчаються на бюджетній основі. Строк навчання до 30 квітня 2011 року. Діти навчаються на третьому курсі.

Ч. 1 ст. 199 СК України зобовязує батьків утримувати повнолітніх дочку чи сина, які продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, що вони мають змогу надавати матеріальну допомогу.

Ст. 200 СК України передбачає, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина, у твердій грошовій сумі і (або) частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Ч. 1 ст. 182 СК України визначає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення.

Суд першої інстанції вірно встановив, що дочки сторін, продовжуючи навчання, потребують матеріальної допомоги батьків, в тому числі і відповідача

Відповідач не заперечив того факту, що діти проживають разом з матірю, знаходяться на її утриманні, і вона витрачає на їх утримання більше коштів, ніж сума, визначена судом до сплати для відповідача, хоча її дохід як дільничної медсестри сільської медичної амбулаторії, середньомісячний розмір якого за 2009 рік склав близько 950 гр., не перевищує дохід відповідача.

Не спростував відповідач і пояснень позивачки та дочок про те, що після розірвання шлюбу сторін в квітні 2010 року позивачка з доньками залишили житло матері відповідача в с. Заруддя Роменського району, в якому вони разом проживали до розірвання шлюбу, та винаймають житло в м. Ромни, де навчаються діти. Інших доходів, крім заробітної плати матері та стипендії дочок, яка складає у кожної 490 гр., сімя не має.

Відповідач погодився в суді апеляційної інстанції з доводами позивачки про те, що він має такий майновий стан і дохід, розмір якого є достатнім для сплати на утримання кожної доньки по 300 гр. щомісяця, та погодився сплачувати саме таку суму аліментів. Доказів тому, що він має інших утриманців, відповідач не надав.

З огляду на зазначене колегія суддів вважає таким, що не відповідає обставинам, що мають значення для справи, та вищевказаним нормам матеріального права визначення судом розміру аліментів на кожну з дітей по 200 гр. щомісяця та вважає можливим змінити рішення суду в цій частині, стягнувши з відповідача аліменти на дітей в розмірі по 300 гр. щомісяця.

Згідно п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України, підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню в доход держави судовий збір в сумі 25, 5 гр. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 гр. за розгляд справи в суді апеляційної інстанції.

На підставі ст. ст. 182, 199, 200, 201 СК України, керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 07 квітня 2010 року в даній справі в частині визначення розміру аліментів змінити.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_2 аліменти на дочок ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі по 300 гр., а не по 200 гр., як зазначено в рішенні суду, на кожну на період навчання в Роменському коледжі Київського національного економічного університету ім. Вадима Гетьмана, щомісячно до 30 квітня 2011 року, починаючи стягнення з 25 лютого 2010 року,

В іншій частині рішення суду залишити без зміни.

Стягнути з ОСОБА_3 в доход держави судовий збір в розмірі 25, 5 гр. та 120 гр. на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи за розгляд справи в суді апеляційної інстанції.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання ним законної сили.

Головуюча

Судді