Справа №2-0- 267/2010
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2010 року м. Радомишль

Радомишльський районний суд Житомирської області в складі: головуючого судді Коваленко В.П.

при секретарі Білошицькій І.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа - виконком Кочерівської сільської ради Радомишльського району Житомирської області, про встановлення факту права власності на нерухоме майно ,-

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, в якій просить встановити факт, що померлий 03 листопада 1999 року в с. Поташня Радомишльського району Житомирської області ОСОБА_2 володів та користувався житловим будинком по вул. Лісовій 8 в с. Поташня Радомишльського району Житомирської області на праві власності. В підтвердження своїх вимог посилається на те, що після смерті батька у нього виникла необхідність оформлення спадщини, але перепоною до позитивного вирішення справи є та обставина, що право власності за покійним спадкодавцем не зареєстровано в бюро технічної інвентаризації.

В судовому засіданні заявник підтримав свої вимоги, просить встановити спірний факт, заінтересована особа проти заявлених вимог не заперечує, просить розглянути справу без її участі, про що надала суду письмову заяву.

Вислухавши пояснення заявника, свідка ОСОБА_3, перевіривши матеріали справи, оцінивши всі докази та обставини по справі, суд встановлює спірний факт, виходячи зі слідуючого.

Як встановлено судом заявник є рідним сином ОСОБА_2, що стверджується свідоцтвом про його народження . 03 листопада 1999 року в с. Поташня Радомишльського району Житомирської області батько заявника ОСОБА_2 помер, про що виконкомом Кочерівської сільської ради Радомишльського району Житомирської області зроблено актовий запис за № 32 в Книзі реєстрації смертей. Після смерті батька відкрилась спадщина до складу якої входить домоволодіння № 8 по вул. Лісовій в с. Поташня Радомишльського району Житомирської області . Заявник як спадкоємець першої черги звернувся до Радомишльської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, де відкрито спадкову справу.. Однак, нотаріус позбавлений можливості видати йому свідоцтво про право на спадщину на спірне домоволодіння через відсутність правовстановлюючого документу на спадкове майно.

Відповідно до норм спадкового права до складу спадщини входять лише ті права та обовязки , носієм яких за життя був сам спадкодавець і які належали йому на законних підставах. Неправомірність набуття речей у результаті протиправних дій, рівно як і незаконне володіння ними , не створює права власності у спадкодавця, а тому й не дає підстав для виникнення останнього у спадкоємців. П.Юч.1 ст.Ю Закону України «Про благоустрій населених пунктів» передбачено, що до повноважень сільських, селищних та міських рад у сфері благоустрою населених пунктів віднесено надання дозволу на розміщення на території обєктів благоустрою будівель і споруд соціально-культурного, побутового, торговельного та іншого призначення - тобто встановлено дозвільний орган,

уповноважений видавати дозвільний документ. Відповідно до ст.331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту завершення будівництва. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Пленум Верховного Суду України в постанові №2 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права власності» в п. а,б роз»яснив , що положення ст.ст.17,18 Закону «Про власність» щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію Закону України «Про власність» . До правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство , зокрема, спори щодо майна колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року , мають вирішуватися за нормами , що регулювали власність цього двору , а саме : право власності на майно, яке належало до колгоспного двору і збереглося після припинення його існування , мають ті члени двору, котрі 15 квітня 1991 року не втратили частку в його майні, а згідно ст.126 ЦК Української РСР (який діяв на той час) такими, що втратили це право вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору. Розмір частки члена двору визначається, виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних .

Виходячи з положень зазначеного законодавства, суд приходить до висновку, що батько заявника станом на 15 квітня 1991 року не втратив свого права на власність колгоспного двору, головою якого він був, що підтверджується виписками з погосподарських книг Кочерівської сільської ради. Оскільки реєстрація права власності раніше діючим цивільним законодавством не передбачалась, то покійний і не реєстрував своє домоволодіння .

Статтею 256ч.2 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Як видно з довідки КП «Житомирське обласне бюро по технічній інвентаризації» № 11 від 08.09.2010 року право власності на житловий будинок № 8 по вул. Лісовій в с. Поташня не зареєстровано . Факт належності будинку на праві власності покійному батьку заявника підтверджується довідкою виконкому Кочерівської сільської ради, виписками з погосподарських книг Кочерівської сільської ради та довідкою БТІ.

Таким чином, суд вважає, що факт, про встановлення якого просить заявник, підтверджений належними доказами, а тому вимоги його задовольняє.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.256 ч.2 -259 ЦПК України, ст.ст.331, 1261, 1217 ЦК України , - суд

ВИРІШИВ:

Заяву задовольнити.

Встановити факт , що померлий 03 листопада 1999 року у віці 81 рік в с. Поташня Радомишльського району Житомирської області ОСОБА_2 володів та користувався житловим будинком по вул. Лісовій 8 в с. Поташня Радомишльського району Житомирської області на праві власності.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Житомирської області через Радомишльський районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Коваленко В.П.