Апеляційний суд Чернігівської області
Справа № 22ц -2361/2010р. Головуючий у першій інстанції
Категорія - цивільна Доповідач - Зінченко СП.
Рішення

Іменем України

08 липня 2010 року м. Чернігів

Апеляційний суд Чернігівської області у складі:

^головуючого: ІШУТКО В.М.,

суддів: ЗІНЧЕНКО СП., СМАГЛЮК Р.І.

при секретарі: Бивалькевич Т.В.

з участю: ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові апеляційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 19.04.2010 року по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення аліментів на утримання непрацездатної матері, -

встановив:

В жовтні 2009 року ОСОБА_4 звернулась до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що вона ІНФОРМАЦІЯ_1, не працює, являється інвалідом першої групи, потребує стороннього догляду, отримує пенсію в розмірі 716 грн.18 коп., інших доходів не має. Оскільки вона перебуває у скрутному матеріальному становище, а її син - ОСОБА_5 є працездатною особою, має задовільний дохід, позивачка просила стягнути з нього аліменти з врахуванням уточнених позовних вимог в розмірі 800 грн. щомісячно.

Рішенням Чернігівського районного суду Чернігівської області від 19 квітня 2010 року в задоволені позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 ставить питання про скасування судового рішення та ухвалення нового рішення про задоволення позову, посилаючись на неповне з'ясування обставин справи та неправильне застосування норм матеріального права і порушення норм процесуального права.

Вислухавши суддю-доповідача, учасників судового розгляду, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а рішення суду скасуванню виходячи з наступного.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_4 отримує пенсію в розмірі, більшому за прожитковий мінімум для працездатних осіб, крім того, позивачкою не надано доказів, що вона потребує матеріальної допомоги, а відповідач може надавати таку допомогу, а тому не має підстав для задоволення позову.

Проте з таким висновком суду погодитися не можна.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з"ясованих обставин справи, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджений тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

З матеріалів справи, вбачається, що позивачці встановлена перша група інвалідності по зору безстроково і за станом здоров'я вона потребує стороннього догляду / а.с.7 /. Відповідно до довідки Управління Пенсійного фонду України ОСОБА_4 отримує пенсію в розмірі 716 грн.18 копЛ а.с 8 /.

Згідно довідки Новобілоуської сільської ради, Чернігівського району, Чернігівської області №23 від 16.04.2010 року позивачка має двох дітей: ОСОБА_5 та ОСОБА_3, які є працездатними.

Проте в порушення ст.ст.60, 212, 213 ЦПК України суд належним чином цих доводів позивачки належним чином не перевірив, та дійшов помилкового висновку, що оскільки позивачка отримує пенсію, більш ніж прожитковий мінімум, встановлений законом, а відповідач не працює з 1961 року, то підстав для стягнення аліментів на утримання позивачки не має .

Згідно ст.172СК України повнолітні діти зобов'язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків.

Із змісту ч.і СТ.202 СК України вбачається, що повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.

З матеріалів справи вбачається, що між позивачем та відповідачем є родиний зв'язок. Непрацездатність позивачки підтверджується довідкою МСЄК від 27.03.2008 року, якою їй встановлена перша група інвалідності по зору безстроково і за станом здоров'я вона потребує стороннього догляду. Позивачка потребує матеріальної допомоги, оскільки її доходи не відповідають прожитковому мінімуму. Пенсія позивачки на час розгляду справи складала 716 грн.18 коп., а відповідно до ст.53 Закону України „Про Державний Бюджет" на 2010 рік, установлено прожитковий мінімум на одну особу з 01.01.2010 року -825 грн.

Отже, сукупність цих юридичних фактів, утворює юридичний склад, необхідний і достатній для виникнення аліментного зобов'язання, пов'язаного з утриманням повнолітнім сином своєї матері.

Згідно з ч.2 ст.205 СК України при визначені розміру аліментів на непрацездатних батьків суд має врахувати можливість отримання ними матеріальної допомоги від інших дітей, до яких не пред'явлено позову про стягнення аліментів.

На підставі зазначених норм матеріального права, розмір аліментів на непрацездатну ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 необхідно визначити в розмірі 400 грн. щомісячно.

Керуючись ст.ст.172, 202, 205 СК України, ст.ст. 303, 307, 309, 313, 316, 317, 319, 324 ЦПК України, апеляційний суд,

вирішив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 Олексіївни- задовольнити.

Рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 19 квітня 2010 року - скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_4 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4 на користь ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, яка потребує матеріальної допомоги, аліменти в розмірі 400 грн. щомісячно починаючи з 27.10.2009 року на її утримання.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави 51 грн. судового збору та 120 грн. витрат на інформаційно-техничне забезпечення розгляду справи.

Рішення набирає законної сили після його проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку до Верховного суду України протягом двох місяців з дня набрання ним законної сили.

Головуючий Судді