РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ У К Р А ї Н И. Справа №2-45/10.

01 вересня 2010 року. м.Радомишль.

Радомишльський районний суд Житомирської області в складі: головуючого судді- Свінцицького Л.В., з участю секретаря-Шуба В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1,до ОСОБА_2,ОСОБА_3,ОСОБА_4,ОСОБА_5,третя особа-Великорацька сільська Рада,про визнання договору дарування житлового будинку недійсним,поділ спадкового майна між спадкоємцями,визнання права власності на земельну ділянку та житловий будинок в порядку спадкування за заповітом,-

ВСТАНОВИВ :

Позивачка,посилаючись на те,що після смерті її матері ОСОБА_6 залишилась спадщина,яка складається, з житлового будинку №162 по вул.Центральній в с.Чудин Радомишльського району,земельної ділянки в с.В.Рача Радомишльського району. Ще за життя,04 грудня 2003 року, ОСОБА_6склала заповіт яким заповіла все своє майно в рівних частках кожному:ОСОБА_7,ОСОБА_8,та ОСОБА_2Як їй стало відомо,що у Великорацькій сільській раді,22.12.1994 року був посвідчений договір дарування житлового будинку №162 по вул. Центральній в с.Чудин,укладений між ОСОБА_6та ОСОБА_2Вважає,що даний договір укладений незаконно,просить його скасувати,та поділити все майно її матері,між особами вказаних в заповіті.

В судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала,відповідач позов не визнав,вважає,що договір дарування був укладеним між ним та його матір»ю на законних підставах.

Представник Великорацької сільської Ради,ОСОБА_9, ОСОБА_10 в судове засідання не з"явились,надіслали до суду письмові заяви в якіх просить справу розглядати у їх відсутності.

Вислухавши пояснення позивачки,відповідача,свідків,дослідивши

матеріали справи,оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки не підлягають до задоволення виходячи з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено,що мати сторін ОСОБА_6 померла 03.12.2007 року,і після її смерті залишилась спадщина,яка складається,з житлового будинку №162 по вул.Центральній в с.Чудин Радомишльського району,та земельної ділянки в с.В.Рача Радомишльського району. Ще за життя,04 грудня 2003 року, ОСОБА_6 склала заповіт яким заповіла все своє майно в рівних частках кожному: ОСОБА_7,ОСОБА_8,. та ОСОБА_2Ще раніше 22 грудня 1994 року,Гонтаренко- Любов Андріївна в державного нотаріуса уклала Договір дарування між нею та сином-Гонтаренко ОСОБА_11,яким подарувала цілий житловий будинок з надвірними будівлями з с.Чудин Радомишльського району,який їй належав на праві свідоцтва про право на власність №489 від 17.12.1994 року,і який розташований на земельній ділянці площею 0.60 га. Даний договір

зареєстрований в державному реєстрі №2-1845, і був зареєстрований в погосподарській книзі Великорацької сільської ради за №31 від 1994 року. Даний договір укладено з додержанням всіх норм діючого на той час законодавства,підписаний сторонами та нотаріусом,тому у суда не має підстав вважати його не дійсним.

У відповідності до ст.243 ЦК України в редакції 1963 року,за договором дарування одна сторона передає безоплатно другій стороні майно у власність. Договір дарування вважається укладеним з моменту передачі майна обдарованому. Договір дарування на суму понад 500 карбованців,а при даруванні валютних цінностей - на суму понад 50 карбованців повинен бути нотаріально посвідчений. До договорів дарування нерухомого майна застосовуються правила ст.227 ЦК України(1963 року).

В ст.227 ЦК України(1963 року)зазначено, що договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений,якщо хоча б однією з сторін є громадянин,і підлягає реєстрації у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів.

Договір дарування від 22.12.1994 року між ОСОБА_12»ю Андріївною та ОСОБА_2,яким вона подарувала цілий житловий будинок з надвірними будівлями в с.Чудин Радомишльського району,який їй належав на праві свідоцтва про право на власність №489 від 17.12.1994 року,і який розташований на земельній ділянці площею 0.60 га. Даний договір зареєстрований в державному реєстрі №2-1845,і був зареєстрований в погосподарській книзі Великорацької ' сільської ради за №31 від 1994 року, тобто з додержанням всіх норм діючого на той час законодавства,тому вимога позивачки про його скасування з безпідставною. Також не підлягає до задоволення вимога позивачки про поділ майна померлої ОСОБА_6,т.к. на час складання заповіту вона вже не була власником майна яке просить поділити позивачка.

На підставі викладеного,керуючисьст.ст.10,11, 60, 80, 81, 208, 209, 212-215 ЦПК України,ст.ст.243,227 ЦПК України(в редакції 1963 року)суд-

ВИРІШИВ :

В позові ОСОБА_1,до ОСОБА_2,ОСОБА_3 ,Альбінівни,ОСОБА_4,ОСОБА_5,третя особа-Великорацька сільська Рада,про визнання договору дарування житлового будинку недійсним,поділ спадкового майна між спадкоємцями,визнання права власності на земельну ділянку та житловий будинок в порядку спадкування за заповітом,- відмовити за безпідставністю.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Житомирської області через Радомишльський місцевий суд протягом десяти днів з дня проголошення повного тексту рішення.

Суддя О.С.Гриб