Розівський районний суд Запорізької області
Справа №2-112
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

26 квітня 2010 року смт Розівка

Суддя Розівського районного суду Запорізької області Кущ Т.М., отримавши позовну заяву ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Розівському районі Запорізької області (далі за текстом - Управління ПФУ) про визнання неправомірною бездіяльність Управління ПФУ та стягнення недоплаченої щомісячної суми допомоги «Дітям війни», -

ВСТАНОВИВ:

16 квітня 2010 року ОСОБА_1 звернулася із зазначеним позовом до суду, в якому вказала, що вона має статус дитини війни, а тому відповідно до статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» (далі за текстом - Закон №2195-IV від 18 листопада 2004 року) має право на підвищення розміру пенсії на 30% мінімальної пенсії за віком. Проте Управлінням ПФУ, починаючи з 2006 року, така надбавка до пенсії не нараховувалась та не виплачувалась. ОСОБА_1 зазначила, що така бездіяльність Управління ПФУ, а саме щодо нездійснення перерахунку та виплати їй у повному обсязі надбавки до пенсії згідно Закону №2195- IV від 18 листопада 2004 року за періоди з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року по 31 березня 2010 року є неправомірною та такою, що суперечить Конституції України та Законам України. За наведених обставин прохала визнати бездіяльність відповідача неправомірною, забовязавши Управління ПФУ здійснити їй перерахунок та виплату надбавки до пенсії в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком за весь час прострочення.

Позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 ЦПК України.

Так, позивачем заявлені вимоги про визнання неправомірною бездіяльність відповідача щодо невиплати надбавки до пенсії відповідно до положень статті 6 Закону №2195-ІV від 18 листопада 2004 року, а також про забовязання здійснити перерахунок та виплату такої надбавки. Таким чином, позивачем заявлена вимога немайнового характеру (або така вимога, яка не підлягає грошовій оцінці).

Відповідно до ч.5 ст. 119 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору.

Статтею 79, пунктом 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються в тому числі з судового збору, розмір його встановлюється законом. До набрання чинності законом, який регулює порядок сплати і розміри судового збору, судовий збір при зверненні до суду сплачується у порядку і розмірах, встановлених законодавством для державного мита.

Відповідно до ст.3 Декрету Кабінету Міністрів України від 21.01.1993р. №7-93 «Про державне мито» ставка державного мита встановлюється із позовних заяв немайнового характеру в розмірі 0,5% неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Постановою Кабінету Міністрів України від 21 грудня 2005 року № 1258 (із змінами та доповненнями) затверджено «Порядок оплати витрат з інформаційно-технічного забеспечення судових процесів, повязаних з розглядом цивільних та господарських справ, та їх розмірів», якими передбачено розмір витрат з інформаційно-технічного забеспечення для справ з розгляду позовної заяви немайнового характеру (або такої, що не підлягає оцінці), а саме, цей розмір складає 37 грн.

Суд, вивчивши позовний матеріал, прийшов до висновку, що позов ОСОБА_1 не відповідає всім вимогам цивільно-процесуального закону, оскільки позивачем надані документи, що підтверджують сплату судового збору лише в частині, а не у повному розмірі відповідно до вимог закону.

Виходячи із змісту позовного матеріалу, суд не знаходить підстав для звільнення ОСОБА_1 від оплати судових витрат.

Крім того, суд вважає за необхідне звернути увагу позивача на те, що статтею 82 ЦПК України визначені підстави і порядок для відстрочення та розстрочення судових витрат, зменшення їх розміру або звільнення від їх оплати. Зазначеною нормою закону суд наділений правом вирішення цих питань, а не обовязком.

Відповідно до ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ст.121 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Розівському районі Запорізької області про визнання неправомірною бездіяльність Управління ПФУ та стягнення недоплаченої щомісячної суми допомоги «Дітям війни», - залишити без руху.

Надати позивачеві строк для усунення недоліків до 19 травня 2010 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Т.М.Кущ