Справа № 2-369/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2010 року Іваничівський районний суд Волинської області

в складі: головуючого - судді Шумського А.А.,

з участю: секретаря Вишневської Л.Л.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Іваничі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про усунення від права на спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

До суду звернулася ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_4 про усунення від права на спадкування відповідача після смерті ОСОБА_5 Свої позовні вимоги мотивує тим, що 4 січня 2009 року помер її брат ОСОБА_5. З 1993 року ОСОБА_5 проживав у житловому будинку, який знаходиться в смт. Іваничі по вул. Зелена, 50 сам. Через певний час ОСОБА_5 захворів на шизофренію і позивач разом із іншими родичами опікувалась ним. До будинку ОСОБА_5 часто навідувався відповідач разом із своєю матір'ю ОСОБА_6, які користувались частиною його городу. Коли приходив відповідач до ОСОБА_5, то постійно приносив із собою горілку та разом із ним її розпивав, хоча знав, що він є хворий і вживати спиртні напої йому заборонено. Вказує, що ОСОБА_5 часто ходив додому до ОСОБА_4 в смт. Іваничі де лишав свою пенсію і також розпивав із ним спиртні напої. У січні 2009 року позивач перебувала у лікарні і їй стало відомо, що її брат ОСОБА_5 помер. Її сестра ОСОБА_7 телефонувала до відповідача, щоб він надав їй гроші на похорон, однак його мати повідомила, що ОСОБА_5 лишив їй лише 500 грн. Відповідач після смерті ОСОБА_5 подав до Іваничівської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини після його смерті. Зазначає, що відповідач знав, що ОСОБА_5 перебував у безпорадному стані і йому необхідний був сторонній догляд та піклування. Однак відповідач ухилявся від надання йому допомоги, ним не піклувався, а навпаки змушував його вживати спиртні напої, а тому просить усунути відповідача від права на спадкування спадщини після померлого ОСОБА_5

В судовому засіданні позивач та її представник ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали з підстав зазначених в позовній заяві та додатково пояснили, що відповідач навмисно змушував ОСОБА_5 вживати спритні напої, щоб успадкувати майно після його смерті. ОСОБА_4 після смерті ОСОБА_5 отримав допомогу на поховання у розмірі 3087,60 грн., однак використав її на власні потреби. У довідці про причину смерті ОСОБА_5 вказано, що він помер від отруєння алкоголем. Напередодні 4 січня 1993 року ОСОБА_5 перебував у гостях в відповідача і вживав там спиртні напої, хоча перебував у безпорадному стані. Після усунення від спадкування відповідача позивач разом із сестрами має намір реалізувати будинок померлого і встановити надгробні пам'ятники для всіх осіб, які проживали у вказаному будинку та померли.

Представник відповідача ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги не визнала посилаючись на те, що відповідач час від часу навідувався та перебував у будинку ОСОБА_5 і вів догляд за його городом. Сам ОСОБА_5 також приходив до відповідача додому у смт. Іваничі. Відповідач не ухилявся від надання допомоги ОСОБА_5, крім того він хоч і хворів на шизофренію, однак не перебував у безпорадному стані. Він міг самостійно вести догляд за своїм господарством та забезпечувати себе всім необхідним. ОСОБА_5Не був обмежений у дієздатності та розпоряджався своєю пенсією на власний розсуд і грошей від нього відповідач не забирав. Крім того, кошти отриманні із Пенсійного фонду України в Іваничівському районі на поховання ОСОБА_5 відповідач використав за призначенням, що підтверджується квитанціями, які додані до матеріалів справи, а тому просить у позові відмовити.

Допитані в судовому засіданні в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ОСОБА_7 та ОСОБА_8 повністю підтримали вимоги позивача із вище зазначених підстав.

Суд, заслухавши пояснення позивача, представника позивача, представника відповідача, третіх осіб, свідків, дослідивши надані суду докази приходить до висновку, що в позові слід відмовити.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 проживав у своєму власному будинку, який знаходиться в смт. Іваничі по вул. Зеленій, 50. 4 січня 2009 року ОСОБА_5 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть ( ОСОБА_9 1-ЕГ № 072886 від 5 січня 2009 року). Після його смерті відповідач подав до Іваничівської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, що стверджується довідкою виданою завідуючою Іваничівської держнотконторою ОСОБА_10

Відповідно до ч. 5 ст. 1224 ЦК України за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялась від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво перебував у безпорадному стані.

Згідно п. 6 Постанови Пленуму ВС України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» слідує, що безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.

Із показання свідка ОСОБА_11 лікуючого лікаря померлого ОСОБА_5 вбачається, що ОСОБА_5 хворів шизофренією. Дана хвороба відноситься до тяжких, виліковуванню не піддається, оскільки це відбулась часткова втрата функціональності головного мозку. Однак покійний оцінював свої дії, усвідомлював що з ним відбувається, при потребі звертався до неї за заспокійливими препаратами, але в більшості випадків звертався за препаратами від застудних захворювань. Стан його поведінки в побуті був такий, що не фахівці в галузі медицини не помічали, що він хворіє на психічне захворювання, а при вживанні спиртного тим більше.

На підставі зазначених показань, показань свідків ОСОБА_12, ОСОБА_9, ОСОБА_13 ОСОБА_14, ОСОБА_6 ОСОБА_15, які показали суду, що ОСОБА_5 міг самостійно вести своє господарство та адекватно реагувати на навколишні ситуації та третьої особи ОСОБА_8, яка показала, що проживала поряд із померлим, він інколи [ заходив до неї, вона давала йому їсти, дозволяла у себе ночувати, а взамін вимагала, щоб він нарубав їй дров, суд приходить до висновку, що ОСОБА_5 хоч і хворів на шизофренію - тяжку хворобу, однак не перебував у безпорадному стані і не потребував стороннього догляду. Він самостійно забезпечував умови свого життя, отримував пенсію та самостійно нею розпоряджався.

В судовому засіданні було встановлено, що відповідач приходив до ОСОБА_5С, користувався та доглядав за його земельною ділянкою, привозив йому їсти. Сам ОСОБА_5 також приходив до відповідача додому, там він харчувався і коли лишав свої гроші, то родина ОСОБА_4 купувала йому все необхідне.

Суду також не було надано доказів про те, що відповідач залишив ОСОБА_5 у безпорадному стані. В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 святкував Новий, рік у племінника, пробув там кілька днів, після чого пішов додому, пройшовши відстань понад 1,5 км. де був виявлений сусідами мертвим.

На підставі наведеного суд приходить до висновку, що позивач в судовому засіданні не довела факт ухиляння відповідача від надання допомоги ОСОБА_5 вважає, що у позові слід відмовити.

т Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який потребував допомоги, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на уникнення від обов'язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення пов'язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов'язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій. Таким чином, ухилення характеризується умисною формою вини, підтвердження чого не було здобуто в судовому засіданні.

Керуючись ст. ст. 6, 8, 10, 11, 14, 60, 212 - 215 ЦПК України, ст. 1224 ЦК України

суд,-

ВИРІШИВ:

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про усунення від права на спадкування відповідача після смерті ОСОБА_5 - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Волинської області через Іваничівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя А.А. Шумський