Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області
Справа №2-1031/10
РІШЕННЯ

Іменем України

05 серпня 2010 року м. Очаків

Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області у складі: головуючого - судді Рак Л.М. при секретарі Марчук І.В., за участю позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Очаківської міської ради Миколаївської області про зобовязання відповідача вчинити певні дії, -

встановив:

21 червня 2010 року ОСОБА_1 звернувся до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із позовною заявою до управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Очаківської міської ради Миколаївської області (далі - УПСЗН), в якій просив зобов'язати відповідача здійснити йому виплату 13420 грн. в рахунок щорічної грошової допомоги учасникам бойових дій за 2004, 2005, 2006, 2007, 2008, 2009 та 2010 роки, передбаченої Законом України від 22.10.1993 р. № 3552-ХІІ Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту (з подальшими змінами та доповненнями; далі - Закон № 3552-ХІІ).

Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що він є учасником бойових дій та, відповідно до чинного законодавства України, має право на одержання щороку разової грошової допомоги у розмірі пяти мінімальних пенсій за віком. Проте відповідач, порушуючи його право, відмовився виплатити цю матеріальну допомогу.

В судовому засіданні позивач уточнив позовні вимоги. Просив зобов'язати відповідача, відповідно до Закону № 3552-ХІІ, здійснити йому виплату щорічної грошової допомоги учасникам бойових дій за 2007, 2008, 2009 та 2010 роки з урахуванням отриманої ним суми.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала, пояснивши, що виплата вказаної допомоги проводилася правильно у розмірах, визначених Законами України «Про Державний бюджет України» на відповідні роки, постановами Кабінету Міністрів України, та в межах коштів, виділених на ці цілі. Крім того, наполягала на застосуванні судом річного строку для звернення до суду, передбаченого Кодексом адміністративного судочинства України, який позивачем пропущено.

Вислухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши письмові докази, суд дійшов наступного.

Позивач станом на 01.01.2007р. і по теперішній час є учасником бойових дій, у звязку з чим перебуває на обліку в УПСЗН. В рахунок щорічної матеріальної допомоги, передбаченої ч. 5 ст. 12 Закону № 3552-ХІІ, відповідачем йому сплачено: у 2007 році - 280грн., у 2008 році - 310грн., у 2009 році - 340грн., у 2010 році - 380 грн.

Ці обставини підтверджуються копією посвідчення серії АБ № 374678, листом УПСЗН від 04.06.2010 року № 1264/04-05 та визнаються всіма особами, які беруть участь у справі, тому суд вважає їх встановленими.

Відповідно до ч. 5 ст. 12, ст.17-1 Закону № 3552-ХІІ, відповідач-щорічно до 05 травня повинен виплачувати позивачу як учаснику бойових дій разову грошову допомогу у розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком.

Згідно абз. 8 ч.2 ст.5 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, виключно цим Законом визначається мінімальний розмір пенсії за віком.

Абз.1 ч.І ст. 28 цього Закону визначено, що мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 25, а у жінок - 20 років страхового стажу встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Суд не може прийняти до уваги доводи відповідача про те, що фактичний розмір виплат визначався із встановленого Кабінетом Міністрів України розміру, і при цьому виходить в наступного.

Відповідно до вимог ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України та повинні відповідати їй. Постанови, положення, порядки видаються на підставі законів України, актів чи доручень Президента України, актів Кабінету Міністрів України, рішень урядових комітетів, доручень Премєр-міністра, Першого віце-премєр-міністра, віце- премєр-міністрів (пункт 10 розділу VI Тимчасового регламенту Кабінету Міністрів України від 05 червня 2000 року № 915). Таким чином, нормативно-правові акти КМУ повинні відповідати актам вищої юридичної сили.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи, зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень, та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Рішенням Конституційного суду України у справі № 6-рп від 09 липня 2007 року визнано, таким що не відповідає Конституції України, положення Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік", яким зупинено на 2007 рік дію ч. 5 ст. 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" в частині визначення розміру виплат щорічної разової грошової допомоги, тому суд вважає, що відповідач неправомірно та не у повному обсязі здійснив виплату щорічної грошової допомоги за 2007 рік лише у розмірі 280,00 грн. відповідно до Закону України "Про державний бюджет України за 2007 рік", яким передбачено обмеження виплати вказаної допомоги.

Згідно рішення Конституційного суду України розміри виплат, встановлені Законом України "Про Державний бюджет України на 2007 рік", втратили чинність.

З 09 липня 2007 року дію норм Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" було відновлено.

Статтею 62 Закону України Про Державний бюджет України на 2007 рік для осіб, які втратили працездатність, з 01 квітня 2007 року затверджено прожитковий мінімум на одну особу у розмірі 406 грн. та установлено, що для визначення мінімального розміру пенсії за віком, відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", з 01 квітня 2007 року застосовується прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, визначений абзацом п'ятим частини першої цієї статті, збільшений на 1 відсоток.

Таким чином, розмір щорічної грошової допомоги учасникам бойових дій за 2007 рік, сплата якої передбачена ч. 5 ст. 12 Закону № 3552-ХІІ, мала складати 2050 грн.ЗОкоп. (406x0,01x5), що на 1770 грн. ЗО коп. менше, ніж виплачено позивачеві.

На підставі Рішення Конституційного Суду України від 22.05.2008 року № 10- рп/2008 положення п.20 розділу 11 Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» визнано неконституційним.

Ст.152 Конституції України визначено, що закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Згідно ст. 17-1 Закону України ««Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» особи, які не отримали разової допомоги до 5 травня, мають право її отримати до 30 вересня відповідного року, в якому здійснюється виплата допомоги.

Вказана норма закону була змінена відповідно до п.п.1 „б п.20 розділу II Закону України від 28.12.2007р. «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення

змін до деяких законодавчих актів України» і викладена у наступній редакції: „Щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі, який визначається Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України.

Рішенням Конституційного Суду України № 10-рп/2008 від 22.05.2008р. визнані неконституційними положення пп.1 „б п.20 розділу П Закону України від 28.12.2007р. «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України». Відповідно до п.6 резолютивної частини вказаного рішення воно має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у звязку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», визнаних неконституційними. У відповідності з вимогами ч.2 ст.152 Конституції України, п.5 резолютивної частини рішення, визнані

неконституційними положення Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» втратили чинність з дня ухвалення рішення Конституційним Судом України.

Незважаючи на те, що з 22.05.2008р. відновлено дію ч.5 ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» щодо встановлення розміру разової грошової допомоги учасникам бойових дій у попередній редакції, відповідач не провів виплату позивачу одноразової грошової допомоги в розмірі, передбаченому ст. 58 Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України».

Статтею 58 Закону України Про Державний бюджет України на 2008 рік для осіб, які втратили працездатність, з 01 квітня 2008 року затверджено прожитковий мінімум на одну особу у розмірі 481грн.

Таким чином, розмір щорічної грошової допомоги учасникам бойових дій за 2008 рік, сплата якої передбачена ч. 5 ст. 12 Закону № 3552-ХІІ, мала складати 2405 грн. (481x5), що на 2095 грн. менше, ніж виплачено позивачеві.

Статтею 54 Закону України «Про Державний бюджет України на 2009 рік» прожитковий мінімум у 2009 році встановлено на рівні грудня 2008 року, який відповідно до ст.58 Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік» для осіб, які втратили працездатність, з 01 жовтня 2008 року становив 498 грн.

Таким чином, розмір щорічної грошової допомоги учасникам бойових дій за 2009 рік, сплата якої передбачена ч. 5 ст. 12 Закону № 3552-ХІІ, мала складати 2490 грн. (498x5), що на 2150 грн. менше, ніж виплачено позивачеві.

Частиною 2 статті 52 розділу VI Закону України «Про Державний бюджет України на 2010 рік» передбачено, що розміри державних соціальних гарантій на 2010 рік, що визначаються залежно від прожиткового мінімуму, встановлюються відповідними законами України, цим Законом та нормативно-правовими актами Кабінету Міністрів України.

Законом № 3552-ХІІ не передбачено повноважень Кабінету Міністрів України зменшувати конкретні суми компенсацій і допомог, змінювати розмір щорічної разової грошової допомоги, встановлений цим Законом. Положення Закону № 3552-ХІІ мають пріоритетну силу над постановами Кабінету Міністрів України як підзаконними нормативно-правовими актами.

Згідно ст. 22 Конституції України конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відповідно до ст.ст. 22, 64 Конституції України права громадян на соціальний захист, інші соціально-економічні права можуть бути обмежені, в тому числі зупиненням дій законів (їх окремих положень), лише в умовах повного або надзвичайного стану на певний строк. Такі умови на території України в 2007-2010 роках не встановлювалися.

Відповідно до п.б.ч.1 ст.92 Конституції України - виключно законами визначаються, зокрема, основи соціального захисту, а ст. 75 Конституції встановлено, що єдиним органом законодавчої влади в Україні є парламент - Верховна Рада України. Конституцією України не передбачено права парламенту делегувати свої Повноваження іншим державним органам, а останнім - своїми нормативними актами змінювати положення законів. Верховною Радою України дія ст. 12 Закону № 3552-ХІІ у 2010 році не призупинялась.

З урахуванням встановленого ст.52 Закону України «Про державний бюджет на 2010 рік» розміру мінімальної пенсії за віком, що дорівнювала розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, що з 1 квітня 2010 р. становить 706 грн., розмір щорічної грошової допомоги учасникам бойових дій за 2010 рік, сплата якої передбачена ч. 5 ст. 12 Закону № 3552-ХІІ, мала складати 3530 грн. (706x5), що на 3150 грн. менше, ніж виплачено позивачеві.

Строк позовної давності відповідно до ст. 257 ЦК України позивачем не пропущений, тому наполягання представника відповідача на застосуванні строку позовної давності для звернення до суду, з посиланням на Кодекс адміністративного судочинства України, є безпідставними.

За таких обставин суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги підлягають задоволенню, оскільки відповідач у 2007-20ІОр.р. не в повному обсязі проводив позивачу виплату грошової допомоги як учаснику бойових дій.

З урахуванням викладеного, суд вважає необхідним, зобовязати відповідача нарахувати та виплатити позивачеві невиплачену суму разової грошової допомоги як учаснику бойових дій відповідно до ч.5 ст.12 Закону № 3552-ХІІ за 2007 рік - у розмірі 1770 грн. 30коп., за 2008 рік - у розмірі 2095 грн., за 2009 рік - у розмірі 2150 грн., та за 2010 рік - у розмірі 3150 грн.

У відповідності з ч.І ст.88 ЦПК України, судові витрати, понесені позивачем, слід покласти на відповідача.

Керуючись ст. ст. 10,11,209, 212 ,214, 215 ЦПК України суд,

ВИРІШИВ

Цивільний позов ОСОБА_1 до управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Очаківської міської ради Миколаївської області про зобовязання відповідача вчинити певні дії - задовольнити повністю.

Зобов'язати управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Очаківської міської ради Миколаївської області провести нарахування та виплату ОСОБА_1 в рахунок недоодержаної ним щорічної разової грошової допомоги учасникам бойових дій, передбаченої ч.5 ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» за 2007 рік, 2008 рік, 2009 рік, 2010 рік у розмірі 9165 (девяти тисяч сто шістдесяти п'яти) гривень 30 копійок.

Стягнути з управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Очаківської міської ради Миколаївської області на користь ОСОБА_1 45 (сорок пять) гривень 50 копійок в рахунок відшкодування судових витрат.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Миколаївської області через Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області шляхом подання протягом десяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги на рішення суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, а у разі подання останньої - відразу після закінчення апеляційного розгляду справи.

Головуючий: