Апеляційний суд Івано-Франківської області
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2010 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючої Беркій О.Ю.,

суддів Мелінишин Г.П., Проскурніцького П.І.,

секретаря Сідорука А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом прокурора Косівського району в інтересах держави в особі ВАТ Державний ощадний банк в особі філії Косівського районного відділення №6345 до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про розірвання кредитного договору та стягнення суми позики, за апеляційними скаргами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на рішення Косівського районного суду від 24 вересня 2009 року,

з участю: апелянта ОСОБА_3, апелянтки ОСОБА_2,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Косівського районного суду від 24 вересня 2009 року позов задоволено, розірвано кредитний договір №269 від 15 серпня 2007 року укладений між філією Косівського відділення №6345 Державного ощадного банку України та ОСОБА_1.

Стягнуто на користь філії Косівського відділення №6345 Державного ощадного банку України в солідарному порядку з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 борг в сумі 11 082 грн. 67 коп.

_____________________________________________________________________________

Справа № 22-ц-120/2010р. Головуючий у 1 інстанції Гордій В.І.

Категорія 27 Доповідач Беркій О.Ю.

Стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 в дохід держави 110 грн. 83 коп. державного мита та 120 грн. за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

На рішення суду ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу у якій посилається на те, що судом не враховано, що він не може бути відповідачем по справі, оскільки про те, що він був поручителем по кредитному договорі дізнався тільки в судовому засіданні.

Зазначає, що підпис, який стоїть у вказаному договорі, відрізняється від його підпису.

В судовому засіданні ним заявлялося клопотання про призначення експертизи, однак судом дане клопотання було проігноровано.

Просить рішення суду скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

В апеляційній скарзі на рішення суду ОСОБА_2 посилається на те, що судом не враховано, що вона поручителем не була, в договорі, де вказано її прізвище стоїть не її підпис, а тому підпис сфальсифіковано працівниками банку.

В судовому засіданні нею заявлялося клопотання про призначення почеркознавчої експертизи, однак судом не звернуто на це уваги.

Судом не взято до уваги покази відповідача ОСОБА_1 про те, що поручителями по даному кредиту були ОСОБА_3 та мати його дружини ОСОБА_4 і його дружина буде погашати за нього кредит.

Судом не було допитано дружину ОСОБА_1М,, яка була разом з ним при оформленні кредиту та договорів поруки.

Просить рішення суду скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд.

В засіданні апеляційного суду ОСОБА_3 та ОСОБА_2 апеляційні скарги підтримали по наведених вище мотивах.

ОСОБА_1, представник прокуратури Косівського району та представник Косівського відділення №6345 ВАТ Державний ощадний банк України в судове засідання не зявилися, хоча про час та місце судового розгляду належним чином були повідомлені.

Вислухавши доповідача, пояснення апелянтів, перевіривши письмові матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Встановлено, що 15 серпня 2007 року між філією Косівського відділення №6345 ВАТ Державний ощадний банк України та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір, відповідно до якого банком було надано позичальнику кредит в сумі 17 000 грн. із сплатою 22% річних строком на 36 місяців.

Згідно п.1.6 кредитного договору погашення кредиту мало здійснюватися рівними частинами в сумі 472 грн. 22 коп. та нараховані відсотки на день сплати до 1 числа кожного місяця, починаючи з наступного місяця після видачі кредиту шляхом внесення готівки до каси банку.

У пункті 3.2 кредитного договору передбачено право банку у разі виникнення простроченої заборгованості за кредитом вимагати дострокового повернення кредиту, сплати нарахованих процентів та інших платежів за цим договором, та стягнути заборгованість за цим договором в примусовому порядку, в тому числі , шляхом звернення стягнення на предмет забезпечення зобов'язання.

Враховуючи те, що на час звернення позивача до суду заборгованість позичальника за кредитною угодою становила 9 965 грн. 90 коп. основного боргу, 725 грн. 28 коп. відсотків за користування кредитом та 391 грн. 49 коп. пені, а всього 11 082 грн. 67 коп., то суд першої інстанції дійшов до правильного висновку про наявність правових підстав для розірвання кредитного договору, виходячи з істотного порушення умов договору позичальником.

Відповідно до ст. 541 - 543, 553, 554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку, солідарний обов'язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором; поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником; солідарні боржники залишаються зобов'язаними доти, доки їхній обов'язок не буде виконаний у повному обсязі; у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Оскільки ОСОБА_1 не виконав взяті на себе зобов'язання за кредитним договором, а ОСОБА_3 та ОСОБА_2 взяли на себе відповідно до укладених договорів поруки № 269-1 від 15.08.2007 року та №271-2 від 16 серпня 2007 року зобов'язання по виконанню умов кредитного договору за ОСОБА_1, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про наявність правових підстав для покладення солідарної відповідальності на поручителів і боржника у зв'язку з невиконанням зобов'язання забезпеченого порукою на підставі договорів та обгрунтовано задовольнив позов.

Доводи апелянтів ОСОБА_3 та ОСОБА_2 про те, що договори поруки є сфальсифікованими, оскільки такі договори ними не укладалися і не підписувалися і судом було відмовлено у призначенні почеркознавчої експертизи не заслуговують на увагу, оскільки ОСОБА_2 клопотання про призначення експертизи не заявлялося, а ОСОБА_3 відмовився від проведення такої експертизи, крім того, питання про недійсність договорів з підстав фальсифікації підпису на них не було предметом спору у справі.

Доводи апеляційних скарг правильності висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому підстав для його скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги ОСОБА_3 та ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Косівського районного суду від 24 вересня 2009 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з часу проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців з часу набрання нею законної сили.

Головуюча О.Ю. Беркій

Судді: Г.П. Мелінишин

ОСОБА_5