Справа 22-1976/10 Головуючий у 1-й інстанції - Бойко П.М. Доповідач - Головань А.М.
УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2010 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області в складі:

Головуючої Кривохижі В.І.

суддів Черниш Т.В.

ОСОБА_1 при секретарі Дімановій Н.І.

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кіровограді цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Долинського районного суду Кіровоградської області від 10 березня 2010 року і

ВСТАНОВИЛА

У березні 2009 року ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3 про визнання права власності та усунення перешкод в користуванні майном.

Посилався на те, що 10 червня 1998 року між ним та ПСП "Маяк" укладено договір купівлі-продажу, згідно якого він придбав за 80110 грн. нежитлове приміщення (корівник) за адресою вул. М. Горького,58, с. Гурівка Долинського району. З початку 2008 року приміщенням користується відповідач, який відмовляється добровільно звільнити його. У зв'язку з цим, просить визнати за ним право власності на це майно та зобов'язати відповідача звільнити спірне приміщення.

Ухвалою Долинського районного суду Кіровоградської області від 7 серпня 2009 року до участі у справі як співвідповідачів залучено ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ОСОБА_1 огли.

Рішенням цього ж суду від 10 березня 2010 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 ставиться питання про скасування рішення суду, як постановленого з порушенням норм матеріального та процесуального права з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність і обгрунтованість рішення суду в межах визначених ст. 303 ЦГГК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції виходив із того, що оскільки позивач не надав належних доказів які підтверджують факт набуття ним спірного майна за договором купівлі-продажу у особи яка мала права його відчужувати, то немає підстав вважати його власником цього майна.

Як убачається зі змісту позовної заяви, позивач просить суд визнати за ним право власності на майно, що було придбане ним 10 червня 1998 року, а тому при вирішенні цього питання застосуванню підлягають норми матеріального права, що діяли на момент придбання, оскільки відповідно до ч.І ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі.

Такі спори мають вирішуватися, зокрема, відповідно до Закону України "Про власність" та ЦК Української РСР 1963 року.

Що стосується вимоги про усунення перешкод у здійсненні права користування майном, то вона повинна вирішуватися виходячи з положень ст. 391 ЦК України.

Згідно ч.2 ст. 12 Закону України "Про власність" громадянин набуває права власності на доходи від участі в суспільному виробництві, індивідуальної праці, підприємницької діяльності, вкладення коштів у кредитні установи, акціонерні товариства, а також на майно, одержане внаслідок успадкування або укладення інших угод, не заборонених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦК Української РСР за договором купівлі-продажу продавець зобов'язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов'язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму.

Право продажу майна, крім випадків примусового продажу, належить власникові. Якщо продавець майна не є його власником, покупець набуває права власності лише в тих випадках, коли згідно з статтею 145 цього Кодексу власник не вправі витребувати від нього майно, (ч. 1 ст. 225 ЦК Української РСР)

На підтвердження вимоги про визнання права власності на нежитлове приміщення (корівник) за адресою вул. М. Горького, 58, с. Гурівка Долинського району, ОСОБА_2 подав суду договір купівлі - продажу від 10 червня 1998 року виконаний у простій письмовій формі.

Відповідно до ч.І ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Проте, як правильно зазначив суд першої інстанції, позивач не надав дока^в на підтвердження того, які правові підстави були у ПСП "Маяк" відчужувати йому спірне нерухоме майно, зокрема, чи був продавець власником цього майна.

Більш того, в матеріалах справи є відомості, що спірне майно станом на 1 жовтня 2009 року входило до пайового фонду майна членів підприємства бувшого КСП "Маяк".

Отже суд правомірно залишив без задоволення вимоги позивача про визнання права власності на майно та усунення перешкод у його користуванні.

Доводи апеляційної скарги, які зводяться до того, що суд неповно з'ясував обставини справи та порушив норми процесуального права, а саме не зупинив провадження у справі до вирішення іншої справи не спростовують висновків суду.

За наведених обставин є всі підстави вважати, що рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права

Керуючись ст. 303, 307, 308, 313, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів судової палати в цивільних/справах апеляційного суду Кіровоградської області ,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Долинського районного суду Кіровоградської області від 10 березня 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскарженою безпосередньо до Верховного Суду України в касаційному порядку протягом двох місяців.

Головуюча:

Судд: