АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2010 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області у складі:

головуючого - ТИМЧУК Л.А.

суддів - МАРТЄВА С.Ю., ЧІЧІЛЯ В.А.

при секретарі - РЕНКЕВИЧ М.Д.

розглянула провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 11 листопада 2010 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Госпрозрахункової житлово-експлуатаційної дільниці №11 м. Полтави, третя особа ОСОБА_3 про визнання наказу неправомірним, поновлення на роботі і оплату за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді - доповідача Апеляційного

суду,-

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 11 листопада 2010 року в задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

У апеляційній скарзі порушено питання про скасування рішення з підстав невірного застосування місцевим судом норм матеріального та процесуального права.

16.12.2010 року до Апеляційного суду Полтавські області звернулась Прокуратура Полтавської області із заявою про вступ прокурора до участі у справі з метою представництва інтересів ОСОБА_2

В ході судового розгляду справи Апеляційним судом Полтавської області ОСОБА_2 підтримала свою скаргу, представник ГЖЕД №11 проти задоволення апеляційної скарги заперечила, представник Прокуратури Полтавської області пояснила, що фактично перевірка за зверненням ОСОБА_2 не проводилась, будь-яких нових фактів чи засобів доказування щодо даного спору прокуратура не має.

Апеляційний суд, перевіривши законність і обґрунтованість рішення місцевого суду у межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, вважає, що остання задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч.І ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу, якщо встановлює, що суд першої інстанції постановив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що позивачка ОСОБА_2 прийнята на роботу в ГЖЕД №11 на посаду диспетчера, згідно наказу № 14-к від 30.04.2003 року.

Наказом №13 від 25.02.2010 року ОСОБА_2 оголошено догану за невиконання своїх посадових обовязків.

Наказом ГЖЕД №11 № 5-к від 06.04.2010 року позивачку було звільнено з роботи за п. З ст. 40 КЗпП України, за систематичне невиконання посадових обовязків, покладених на неї правилами внутрішнього трудового розпорядку. В звязку з перебуванням ОСОБА_2 на лікарняному з 06.04.2010 року, дату її звільнення було змінено з 06.04.2010 року на 19.04.2010 року.

Відповідно до п. З ст. 40 КЗпП України, трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках систематичного невиконання працівником без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення.

Відповідно до її посадових обовязків, зокрема п.п. 2.3, 2.4, 2.8, з яким позивачка була ознайомлена під підпис 05.02.2010 року, диспетчер приймає замовлення з абонентських телефонів мешканців та в службовому приміщенні диспетчера, приймає заходи по терміновому виклику відповідних аварійних служб при аваріях, пожежах, нещасних випадках та інших надзвичайних ситуаціях. При цьому диспетчер повинен вести себе етично при прийнятті замовлень, в розмові з мешканцями квартир та співвласниками, бути ввічливим, терпеливим та врівноваженим при спілкуванні з людьми, як по телефону так і при особистій розмові.

З матеріалів справи вбачається, та це було достовірно встановлено місцевим судом, , що порушення позивачкою обов'язків, покладених на неї трудовим договором та правилами внутрішнього трудового розпорядку мали саме систематичний характер.

Зазначене підтверджується скаргами мешканців (а.с.55, 77), які долучені до матеріалів справи, також, протоколом засідання членів ради трудового колективу ГЖЕД №11 (а.с. 9).

Відповідно до Правил внутрішнього трудового розпорядку, затверджених на загальних зборах трудового колективу ГЖЕД №11 20.02.2009 року, при виконанні своїх посадових обовязків працівники зобовязані дотримуватись етичної поведінки, при спілкуванні з мешканцями та співробітниками, бути ввічливими, терплячими та врівноваженими.

З матеріалів справи вбачається, що підставою для винесення догани ОСОБА_2 стало те, що вона не прийняла у встановленому порядку повідомлення мешканців одного із житлових будинків про пожежу, що сталася в поетажному щитку, та не прийняла заходів по терміновому виклику аварійних служб, чим порушила посадову інструкцію.

Крім того, ОСОБА_4 допустила під час виконання своїх трудових обовязків нетактовне спілкування з мешканцями житлових будинків, поводила себе неврівноважено.

З розяснень Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.1992 року вбачається, що звільнення працівника за п. З ст. 40 КЗпП України, можливе лише з урахуванням тих заходів дисциплінарного стягнення , які встановлені чинним законодавством і не втратили юридичної сили за давністю.

За порушення обов'язків, покладених на позивачку трудовим договором та правилами внутрішнього трудового розпорядку їй було оголошено догану, яка у відповідності до ст. 151 КЗпП України на час звільнення позивачки не втратила юридичної сили.

Виходячи із вищенаведеного, колегія суддів вважає, що місцевий суд, при повному та всебічному дослідженні обставин справи, прийшов до вірного висновку щодо відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про таке порушення матеріального чи процесуального права, яке б спричинило неправильне вирішення справи.

За таких обставин рішення місцевого суду постановлено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, тому підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 307 п.1 ч. 1, 308, 315, 317, 319 ЦГЖ

України, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити, а рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 11 листопада 2010 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання нею чинності.

Головуючий у справі: підпис

Судді: підписи

З оригіналом згідно: