Охтирський міськрайонний суд Сумської області
Справа № 2-2532/2010 р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2010 року Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді Клімашевської І. В.

з участю секретаря Янової В.М.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про усунення перешкод по володінню та користуванню обєктом спільної власності, усунення перешкод та зобовязання не чинити перешкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2010 року позивач звернулась до суду із зазначеним позовом, який мотивувала тим, що вона перебувала у шлюбі з відповідачем. За час спільного життя за спільні кошти ними було придбане у власність на підставі договору купівлі-продажу будинковолодіння, з господарськими спорудами та надвірними будівлями, яке розташоване за адресою: м.Охтирка, провул.Каховський,1.

Після розірвання шлюбу між позивачем та відповідачем було укладено мирову угоду, яка затверджена Охтирським міськрайонним судом Сумської області 05.02.2010 року, про поділ спільного майна, відповідно до якої за ОСОБА_1 визнано право власності на ? частину вказаного будинковолодіння, а також здійснено поділ рухомих речей, що були придбані подружжям за час шлюбу.

У березні та квітні позивачка постійно проживала з відповідачем у будинку по провул.Каховський,1 в м.Охтирка, а з травня між ними почались серйозні конфлікти та ОСОБА_4 став створювати для ОСОБА_1 нестерпні умови проживання. В результаті позивач вимушена була разом з неповнолітнім сином, їх спільною з відповідачем дитиною, перейти для проживання до своїх батьків. Коли через декілька днів повернулась до будинку по провул.Каховський ,1 в м.Охтирка щоб забрати речі, виявила, що замки у будинковолодінні поміняні на інші. Після обговорення цього питання з відповідачем, зясувалось, що він без погодження з ОСОБА_1, змінив замки, чим створив для неї перешкоди у володінні, користуванні належного їй на праві власності майна. На вимогу позивачки, ОСОБА_4 надав їй ключи від нових замків, але через деякий час знову за власним наміром та розсудом змінив замки у будинковолодінні, без погодження з нею. Такі дії ОСОБА_4 виявляв тричі.

На даний час в Охтирському міськрайонному суді розглядається справа про реальний поділ майна, яка знаходиться на стадії експертного дослідження, але ОСОБА_4 знову змінив замки, ключі їй не видає, в будинковолодіння не пускає, тим самим умисно створює перешкоди у володінні та користуванні цим будинком.

За таких обставин вона вимушена була звернутись до суду за захистом свого порушеного права та просить суд: визнати незаконними дії ОСОБА_4 по створенню їй перешкод у володінні та користуванні будинковолодінням по провул.Каховський,1 в м.Охтирка щодо зміни замків без погодження з нею, як співвласником будинковолодіння, та ненадання можливості проживати у житловому будинку; усунути перешкоди по володінню та користуванню зазначеним будинковолодінням; вселити її, ОСОБА_1, для постійного проживання у вказаний житловий будинок; зобовязати ОСОБА_4 не чинити їй перешкоди у вільному користуванні житловим будинком, господарськими спорудами та надвірними будівлями на території подвіря та земельною ділянкою на території подвіря та огороді по провул.Каховському,1 в м. Охтирка; зобовязати ОСОБА_4 у разі прийняття ним рішення про зміну замків у будь-якому приміщенні зазначеного будинковолодіння, погоджувати дане питання з нею ОСОБА_1, як співвласником будинковолодіння. Крім того, позивач вважає, що такими діями ОСОБА_4 заподіяв їй моральної шкоди, тому просила суд стягнути з ОСОБА_4 на її користь моральну (немайнову) шкоду за порушення прав співвласника будинковолодіння, створення перешкод по володінню та користуванню будинковолодінням, розмір якої оцінила в 5000,00 грн.

В судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали в повному обсязі та суду пояснили, що дійсно між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 протягом квітня-травня 2010 року виникали конфліктні ситуації, під час яких відповідач ображав позивачку нецензурною лайкою, бив, при цьому, навіть, не соромлячись робити це в присутності дитини. 19 травня 2010 року, після чергової сварки, події якої зафіксовано в матеріалах перевірок її заяви проведеної Охтирським МВ УМВС України в Сумській області, вона вимушена була переїхати з неповнолітньою дитиною до своїх батьків, де умови проживання фактично не дозволяють проживати 4 особам, так як квартира батьків є двокімнатна, та її загальна площа становить 47 кв.м. Через такі умови позивач мешкає в одній кімнати із своїм сином, в той час як в будинку по провул.Каховському,1 в м.Охтирка,1/2 якого належить їй на праві приватної власності, у сина була окрема кімната, обладнана всіма речами необхідними для нормального проживання та розвитку дитини.

В червні 2010 року, позивач з відома відповідача вивезла з будинку по провул.Каховського,1 в м. Охтирка частину побутової техніки та інших речей, які належали їй згідно ухвали Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 05.02.2010 року. Але, коли через декілька днів вона повернулась, щоб забрати решта речей, виявилось, що замки змінено, тому потрапити в будинок їй не вдалось. Коли вона запитала у ОСОБА_4 чому він змінив замок в будинок, то він відповів, що замок зламався. На її вимогу ОСОБА_4 надав ключи від нового замка, але через деякий час ситуація повторилась і вона знову не змогла потрапити в будинок. Протягом липня-серпня вона разом із своїми батьками неодноразово приїжджали за вказаною адресою, щоб зібрати урожай на огороді, але до будинку не могли потрапити, так як її ключ не підходив до замку.

Оскільки вирішити таку ситуацію мирним шляхом не можливо, вимушена була звернутись до суду з даним позовом та просила суд поновити її права, задовольнивши позов.

Крім того, суду зазначила, що вказаними діями відповідача їй заподіяно моральної шкоди, яка полягає в постійних душевних стражданнях, вимушених змінах в її життєвих стосунках, яку вона оцінює в 5000,00 грн. та також просить стягнути з відповідача на її користь.

Відповідач в судове засідання не зявився, суду надіслав заяву, в якій просив справу слухати без його участі але з участю його представника.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив в повному обсязі та суду пояснив, що ОСОБА_4 намагався створити для сім»ї належні умови проживання, придбавши будинок, обладнавши його всім необхідним для нормального проживання та відпочинку. Але в 2009 році сім»я ОСОБА_4 розпалась, позивач та відповідач розлучились. З лютого 2010 року ОСОБА_1 та ОСОБА_4 стали знову разом проживати в будинку по провул.Каховський,1 в м.Охтирка як чоловік і жінка. Але ОСОБА_1 постійно ініціювала сварки та провокувала відповідача на конфліктні ситуації, в присутності неповнолітнього сина ображала відповідача та вживала по відношенню до нього нецензурні слова. В травні 2010 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 виникла сварка під час якої собака, що знаходилась на подвірї, реагуючи на агресивні дії ОСОБА_1 по відношенню до відповідача, порвала на ній одежу та заподіяла тілесних ушкоджень, що зафіксовано в матеріалах перевірки за його заявою до Охтирського МВ УМВС України в Сумській області. Тому твердження позивачки про те, що ці тілесні ушкодження було заподіяно відповідачем, не відповідають дійсності. В той же час, намагаючись спровокувати застосування до неї фізичного впливу, ОСОБА_1 нігтями подряпала обличчя відповідача, а потім повідомила до Охтирського МВ УМВС в Сумській області про конфлікт, наполегливо вимагаючи застосувати до ОСОБА_4 адміністративне стягнення у виді арешту. За результатом перевірки в діях ОСОБА_4 порушень закону не виявлено, а при медичному обстеженні на тілі відповідача було виявлено тілесні ушкодження.

Крім того, представник відповідача наполягав на тому, що відповідач не створював ОСОБА_1 будь-яких перешкод у користуванні будинком, а всі її твердження з цього приводу є надуманими. Вказав про те, що один раз ОСОБА_4 змінив замок в будинок, але це була вимушена міра, оскільки замок зламався і відповідач відразу після заміни замка надав ключі позивачці. Це був єдиний випадок зміни замка. В подальшому позивач неодноразово приїжджала до будинковолодіння по провул.Каховський,1 в м. Охтирка, доречи у відсутність відповідача, та безперешкодно входила до будинку. Таким чином, вважав, що позов є надуманим, безпідставним та необґрунтованим, тому в його задоволенні необхідно відмовити.

В судовому засіданні були допитані в якості свідків:

- ОСОБА_5, яка доводиться рідною сестрою позивачки, та суду пояснила, що дійсно між її сестрою та ОСОБА_4 виникали конфліктні ситуації протягом квітня-травня 2010 року, сварки, в результаті чого позивач нервувала, плакала, терпіла душевні та фізичні страждання, завдані відповідачем, та вимушена була покинути будинок по провул.Каховському,1 в м. Охтирка і на даний час проживати у батьків в маленькій кімнаті разом із сином;

- ОСОБА_6 та ОСОБА_7 батьки позивачки, які в судовому засіданні пояснили, що дійсно в червні-серпні вони неодноразово по черзі їздили з донькою в будинковолодіння по провул.Каховському,1 в м.Охтирка, щоб зібрати урожай на огороді та забрати речі, які належать їх доньці, але в будинок потрапити не могли, оскільки ключ, що був у ОСОБА_1 до замку не підходив;

- саму позивачку ОСОБА_1, яка в поясненнях, що надала суду як свідок, підтвердила факт перешкоджання їй в володінні та користуванні будинковолодінням;

- ОСОБА_8 та ОСОБА_9 сусіди, що проживають по провул. Каховського, які суду пояснили, що бачили як ОСОБА_1 вивозила на машині речі з будинку.

Суд, вислухавши пояснення сторін, заслухавши свідків, вивчивши матеріали справи, а також матеріали перевірок заяв ОСОБА_4 та ОСОБА_1, що були витребувані судом в Охтирському МВ УМВС України в Сумській області, дійшов висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, право приватної власності є непорушним.

Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своєю власністю на власний розсуд, усім власникам забезпечується рівні умови здійснення своїх прав.

Згідно положень, регламентованих ст. ст. 150, 155 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (квартиру), користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Жилі будинки (квартири), що є у приватній власності громадян, не може бути у них вилучено, власника не може бути позбавлено право користування ними.

У відповідності з ст. 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_4 на праві приватної власності належить по ? частині житлового будинку з господарчими спорудами, який розташований за адресою: м. Охтирка, провул.Каховський,1, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №25427732 виданим КП «Охтирське міське бюро технічної інвентаризації» 26.02.2010 року (а.с.6-7).

Сторони на день розгляду справи в суді зареєстровані за вказаною адресою, що підтверджується інформацією наданою сектором ГІРФО Охтирського МВ УМВС України в Сумській області на запит суду (а.с.9) та відповідними відмітками в паспортах, які було оглянуто в судовому засіданні під час встановлення осіб учасників процесу.

Також судом встановлено, що позивач проживала разом з малолітнім сином, ОСОБА_10, в будинку по провул.Каховський,1 в м. Охтирка, але в травні 2010 року після чергової сварки залишила будинок. З того часу між співвласниками-сторонами за взаємною згодою не здійснюється розпорядження спірним будинковолодінням, оскільки відповідачем змінюються замки в будинку та не надаються ключі позивачу від вхідних дверей в будинок, що є перешкодою для користування та розпорядженням даним майном на розсуд позивача. Зазначений факт підтверджено в суді показами свідків ОСОБА_1, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 та у суду немає підстав сумніватись в істинності та правдивості їх показів. При цьому свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_9, показами яких відповідач хотів заперечити факт чинення ним перешкод, не повідомили суду інформації, яка б спростувала вищезазначені факти.

При таких обставинах суд вважає, що дії відповідача щодо зміни замків без згоди ОСОБА_1 слід визнати незаконними, оскільки своїми діями він фактично позбавив позивачку можливості реалізувати право власності та можливості проживати у житловому будинку.

Ставлячи позовну вимогу про усунення перешкод в користуванні домоволодінням, ОСОБА_1 обґрунтовано виходила з того, що вона є власником домоволодіння і як власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні нею права володіння, користування та розпорядження своїм майном, тому її порушене право підлягає судовому захисту.

Суд вважає, що порушене право позивачки необхідно захистити та поновити шляхом: зобовязання відповідача не вчиняти перешкод у вільному користуванні ОСОБА_1 належною їй на праві приватної власності частиною домоволодіння; зобовязання ОСОБА_4 надати позивачці для виготовлення за власний рахунок дублікат ключів від всіх замків будинковолодіння, а також вселення позивачки в житловий будинок,1/2 частини якого належить їй на праві приватної власності.

При цьому, задовольняючи дану позовну вимогу частково, суд виходив з того, що позивачем не було надано доказів перешкоджання їй у користуванні земельною ділянкою на території подвіря і огороді по провул.Каховському,1, в м. Охтирка. Натомість покази самої ОСОБА_11І., свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_6, а також свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 вказують на те, що протягом всього часу позивач вільно та безперешкодно заходила на подвіря, а також користувалась огородом.

Крім того, суд вважає необґрунтованою позовну вимогу щодо зобовязання ОСОБА_4 у разі прийняття ним рішення про заміну замків у будь-якому приміщенні будинковолодіння, погоджувати дане питання з позивачем, як співвласником домоволодіння, оскільки на день розгляду справи порушення прав та інтересів позивача не відбулось. В разі настання таких обставин, позивач може захистити свої права шляхом звернення до суду з відповідним позовом.

Вирішуючи питання про стягнення моральної шкоди, суд дійшов висновку про те, що в результаті незаконних дій з боку ОСОБА_4 позивач зазнала душевних страждань, вона була фактично позбавлена права користуватися будинковолодінням, змушена проживати в квартирі батьків, яка є занадто малою для проживання 4 осіб, терпіти певні незручності повязані з цими обставинами, тому з відповідача підлягає стягненню моральна шкода, яку з урахуванням характеру порушення, глибини душевних та фізичних страждань позивачки слід стягнути в розмірі 3000,00 грн.

Питання про стягнення на користь ОСОБА_1 витрат, повязаних із наданням правової допомоги суд вирішує у відповідності до ст. 84 ЦПК України та постанови КМУ № 590 від 27.04.2006 року «Про граничні розміри компенсації витрат, повязаних із розглядом цивільних та адміністративних справ, і порядок їх, компенсації за рахунок держави».

Так, представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 представляє інтереси позивача на підставі договору про надання правової допомоги, який долучено до матеріалів справи. При вирішенні справи суд враховує, що граничний розмір компенсації витрат не повинен перевищувати суму, що обчислюється, виходячи з того, що стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, витрати, повязані з правовою допомогою не можуть перевищувати 40% розміру мінімальної заробітної плати за годину роботи представника. Крім наданих актів виконаних робіт за договором про надання правової допомоги із зазначенням часу витраченого на розгляд справи, суд враховує час витрачений представником на складання позовної заяви та час витрачений на безпосередню участь у судових засіданнях.

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що вимоги ОСОБА_1 щодо стягнення витрат на правову допомогу в розмірі 1200 грн. підтверджуються квитанцією про сплату та актами виконаних робіт, не перевищує розміру, встановленого постановою КМУ № 590 від 27.04.2006 р., тому і підлягає повному задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 41 Конституції України, ст. ст. 15, 16, 319, 386, 391 ЦК України, ст.ст. 150, 155 ЖК України, ст. ст. 4, 10, 11, 57-60, 84, 88, 212, 215 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати незаконними дії ОСОБА_4 по створенню перешкод ОСОБА_1 у володінні та користуванні будинковолодінням, що знаходиться за адресою: м. Охтирка, провул.Каховський,1, а саме: щодо зміни замків у зазначеному будинку без погодження та згоди з нею, як із співвласником, а також ненадання можливості проживати у житловому будинку.

Зобовязати ОСОБА_4 не чинити перешкод по володінню та користуванню належною ОСОБА_1 на праві власності 1/2 частиною житлового будинку з господарчими спорудами та надвірними будівлями, що розташовані за адресою: м. Охтирка, провул.Каховський,1.

Вселити ОСОБА_1 у житловий будинок, що розташований за адресою: м. Охтирка, провул.Каховський,1.

Зобовязати ОСОБА_4 надати ОСОБА_1 для виготовлення за власний рахунок дублікат ключів від всіх замків будинковолодіння: житлового будинку, господарчих споруд та надвірних будівель, розташованих за адресою: м. Охтирка, провул.Каховський,1.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 3000,00 грн. в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 1200,00 грн. понесених нею судових витрат.

В задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено в Апеляційний суд Сумської області через Охтирський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які беруть участь у справі, але не були присутні під час проголошення рішення, можуть оскаржити його протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Охтирського

міськрайсуду Сумської області ОСОБА_12