АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 грудня 2010 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого Чупікової В. В.

суддів: Міцнея В.Ф., Кулянди М.І.

секретар Злой В.П.

за участю позивача ОСОБА_1, його представника ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3, його представника ОСОБА_4

г

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої ДТП, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 28 липня 2010 року, -

встановила:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої ДТП.

Просив стягнути з ОСОБА_3 заподіяну йому матеріальну шкоду внаслідок ДТП в розмірі 5335 грн. та стягнути моральну шкоду в сумі 1700 грн., та понесені ним судові витрати.

Посилалася на те, що 19 грудня 2008 року, керуючи автомобілем „Фольксваген Гольф", державний номерний знак НОМЕР_1, зазнав зіткнення від автомобіля НОМЕР_2, який належить ОСОБА_3

Вважав, що ДТП було вчинено з вини відповідача.

Зазначав, що внаслідок зіткнення автомобілів, його автомобілю було завдано шкоду в розмірі 5335 грн., в підтвердження чого надав довідку про ремонт та заміну запчастин від 26 березня 2009 року.

Крім цього, було завдано йому моральну шкоду, яка виразилась в заподіянні йому тілесних ушкоджень, після ДТП погіршився стан його здоров'я, а на лікування він витратив свій час, що обмежило його у виконанні ним своїх життєвих функцій.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 28 липня 1 2010 року в позові ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування І матеріальної та моральної шкоди завданої ДТП відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати вищевказане рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити ; його позовні вимоги в повному обсязі.

Дослідити докази, не взяті до уваги судом І інстанції (покази свідків, які були допитані у судових засіданнях в суді І інстанції, пояснення : очевидців ДТП що містяться в справі про притягнення до адміністративної відповідальності його та відповідача).

Посилається на те, що судом першої інстанції при розгляді справи були ! неповно з'ясовані обставини, що мають значення для справи, ] невідповідність висновків суду- обставинам справи та неправильно : застосовані норми матеріального права.

Зазначає, що оскаржуване рішення суду є незаконним і ] необгрунтованим.

Вказує, що судом були неповно досліджені матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності його і ОСОБА_3

В судовому засіданні в суді апеляційної інстанції позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 апеляційну скаргу підтримали з підстав, викладених в ній. Відповідач ОСОБА_3, його представник ОСОБА_4 апеляційну скаргу не визнали, просили її відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін, як законне та обґрунтоване, оскільки судовим рішенням по адміністративній справі встановлено відсутність вини відповідача у скоєнні ДТП.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Відповідно до ч.І ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме:

1)шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою;

2)за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується;

3)за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Частиною 3 ст.61 ЦПК України визначено, що обставини, встановлен судовим рішенням у адміністративній справі, яке набрало законної сили, н доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особ] або особа, щодо якої встановлені ці обставини.

Постановою судді судової палати у кримінальних справа апеляційного суду Чернівецької області від 2 березня 2010 року

адміністративній справі про притягнення до відповідальності ОСОБА_3 за ст. 124 КпАП України встановлено, що в момент виникнення небезпеки для руху водій автомобіля НОМЕР_2 ОСОБА_3 не мав можливості уникнути зіткнення, а з технічної точки зору в його діях не має невідповідностей у виконанні вимог Правил дорожнього руху, які знаходяться у причинному зв'язку з даною пригодою. Також встановлено, що в діях водія ОСОБА_1 вбачається невідповідність п. 16.13 Правил дорожнього руху, недотримання якого, з технічної точки зору, перебуває в причинному зв'язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди. (а.с. 57 адміністративної справи № 3-67/2010 відносно ОСОБА_3Г.)

Вищезазначеною постановою судді провадження у справі закрито у зв'язку з відсутністю в діях-Гайдука Ю.Г. події та складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КпАП України.

Обставини, встановлені постановою судді судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернівецької області від 2 березня 2010 року об'єктивно підтверджуються постановою судді Шевченківського районного суду м. Чернівці від 13 липня 2009 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.124 КпАП України № 3-2601/09.

Так, постановою судді Шевченківського районного суду м. Чернівці від 13 липня 2009 року та постановою судді цього ж суду від 01 жовтня 2009 року про виправлення описки встановлено, що ОСОБА_1 19 грудня 2008 року, керуючи автомобілем „Фольксваген Гольф", державний номерний знак НОМЕР_1, не врахував дорожню обстановку, не надав перевагу в русі автомобілю, який рухався в зустрічному напрямку, в результаті чого допустив зіткнення з автомобілем НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3, чим порушив п.п. 16.13 Правил дорожнього руху України.(а.с. 21, 40 адміністративної справи № 3-2601/09 відносно ОСОБА_1А.)

Дану постанову судді Шевченківського районного суду м. Чернівці від 13 липня 2009 року позивач в установленому законом порядку не оскаржив.

З врахуванням викладеного колегія суддів вважає, що суд І інстанції прийшов до правильного висновку щодо відмови в задоволенні позову ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди завданої ДТП, оскільки вищевказаними доказами підтверджується вина тільки позивача в скоєнні ДТП, а відповідно до п.2 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, за наявності вини лише особи, якій завдано шкоду, їй не відшкодовується.

Частиною 1 ст. 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Оскільки в діях відповідача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України та відсутня його вина у заподіянні моральної шкоди позивачу, то колегія суддів вважає, що відсутні підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 щодо відшкодування моральної шкоди заподіяної внаслідок ДТП.

Доводи апеляційної скарги щодо неправильної оцінки доказів, неповноти з'ясування обставин у адміністративній справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 не можуть бути підставою для скасування оскаржуваного рішення суду. Інші доводи апеляційної скарги також не являються підставою для скасування рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 28 липня 2010 року та ухвалення нового рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_1

Таким чином, рішення суду І інстанції ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 209,218, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів,-

ухвалила :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 28 липняі 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення. На неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до касаційної інстанції протягом 20 днів з моменту набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді