Апеляційний суд Дніпропетровської області ( м. Кривий Ріг)
Категорія 26 (IV) Доповідач - Неклеса В.І.
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2010 грудня «22» року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Неклеси В.І.

суддів- Зубакової В.П., ОСОБА_1

при секретарі - Чубіній А. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від із жовтня 2010 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі Дніпропетровської області про відшкодування моральної шкоди, -

Особи , які беруть участь у розгляді справи:

ОСОБА_3 позивача: Швець ОСОБА_3 відповідача: ОСОБА_4.

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2009 року ОСОБА_2 звернувся з позовом до відповідача і просив стягнути у відшкодування моральної шкоди 120 ооо грн. у зв'язку зі стійкою втратою професійної працездатності у розмірі 50%, внаслідок професійного захворювання на виробництві та встановлення третьої групи інвалідності.

Рішенням суду у задоволенні позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що відповідно до ЗУ «Про загальнообовязкове соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» право на отримання потерпілим страхових виплат у разі настання стійкої втрати працездатності, у тому числі виплати за моральну шкоду, виникає в особи з дня встановлення їй стійкої втрати працездатності вперше висновком МСЕК. Йому вперше було встановлено втрату працездатності в 2003 році, а тому виплатити моральну шкоду зобов'язано відділення Фонду.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах позовних вимог, доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи висновком МСЕК від 06.10.2003 року позивачу була первинно встановлена стійка втрата працездатності у зв'язку з професійним захворюванням у розмірі 50 % і встановлено III групу інвалідності.

Положеннями ст.ст.21,28,34 Закону України „Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності", в редакції, що діяла до на момент виникнення права у позивача на відшкодування моральної шкоди, передбачено обов'язок Фонду соціального страхування від нещасного випадку на виробництві та професійних захворювань України провести потерпілому виплату за моральну шкоду за наявності факту заподіяння йому такої шкоди та встановлення такої втрати працездатності вперше висновком МСЕК.

Відповідно до висновку МСЕК від 06.10.2003 року позивачу первинно встановлено стійку втрату професійної працездатності у розмірі 50 % у зв'язку з професійним захворюванням та третю групу інвалідності.

Зазначені обставини підтверджуються записами в трудовій книжці, актом розслідування нещасного випадку від 22.09.2003 року, санітарно-гігєнічною характеристикою умов праці, висновком МСЕК від 06.10.2003 року, медичними документами про лікування позивачем в звязку з професійним захворюванням.

Наведеними обставинами суд належної оцінки не дав і помилково дійшов висновку, що завдану моральну шкоду позивачу повинно відшкодовувати ВАТ «Суха Балка» на підставі ст.. 237-1 КЗпП України, оскільки відповідач з 2006 року не фінансується щодо виплат по відшкодуванню моральної шкоди.

Колегія суддів вважає, що рішення суду не відповідає встановленим обставинам, матеріалам справи і положенням матеріального закону, а саме ЗУ «Про загальнообов'язкове соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, а тому, рішення суду підлягає скасуванню на підставі п.3 п.4 ч.1 ст. 309 ЦПК України з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Виходячи з роз'яснень у п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України, колегія суддів вважає, що позивач не надав доказів про заподіяння йому моральної шкоди в розмірі 120 000 грн., а тому, з урахуванням характеру та обсягу страждань позивача (фізичних, душевних, психічних тощо) внаслідок стійкої втрати працездатності та лікування професійного захворювання у медичних закладах, колегія суддів приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача у відшкодування моральної шкоди 22 ооо грн. В іншій частині позову відмовити.

Керуючись ст.ст. 303, 3°7, п. з п.4 ч. і ст. 309, З13, З16ЦПК України, колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 13 жовтня 2010 року скасувати та постановити нове рішення про часткове задоволення позовних вимог позивача ОСОБА_2.

Стягнути з Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі Дніпропетровської області на користь позивача ОСОБА_2 у відшкодування моральної шкоди 22 000 грн.

Стягнути з Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі Дніпропетровської області на користь держави витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 15 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржене до касаційної інстанції протягом 20 днів з моменту набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: