Броварський міськрайонний суд Київської області
справа 2-5416/10
27 грудня 2010 року м. Бровари
Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого-судді ОСОБА_1,
при секретарі ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення суми позики, штрафних санкцій та трьох відсотків річних від простроченої суми,
У вересні 2010 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом, у якому зазначав, що 28 грудня 2006 року між ним та відповідачем ОСОБА_4 був укладений договір позики (далі Договір позики № 1), посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5, зареєстрований у реєстрі за № 3497.
Згідно із п. 1 цього договору він передав у власність ОСОБА_4 грошові кошти в розмірі 505000 грн., що за курсом Національного банку України на день підписання договору становило 100000 доларів США.
Відповідно до п. 2 Договору позики № 1 ОСОБА_4 зобовязувався повернути йому до 28 грудня 2007 року суму коштів, яка на момент повернення позики буде еквівалентна 100000 доларів США.
15 листопада 2007 року і 06 жовтня 2008 року між ним і ОСОБА_4 було укладено два договори про внесення змін до Договору позики № 1 від 28 грудня 2006 року, посвідчені тим же нотаріусом, зареєстровані у реєстрі за №№ 2707 і 2110, відповідно.
Цими договорами вносилися зміни до п. 2 Договору позики № 1, згідно з якими відповідач ОСОБА_4 зобовязувався повернути йому суму позики в розмірі 505000 грн. спочатку до 15 листопада 2008 року, потім до 06 жовтня 2009 року.
06 жовтня 2008 року між ним та ОСОБА_4 був укладений третій договір позики (далі Договір позики № 3), відповідно до якого він передав останньому грошові кошти у розмірі 530000 грн., що за комерційним курсом на момент укладання договору становило 100000 доларів США. Позику в сумі 530000 грн. відповідач зобовязувався повернути йому до 06 жовтня 2009 року.
Згідно із п. 5 трьох договорів позики від 28 грудня 2006 року, 01 березня 2007 року та 06 жовтня 2008 року ОСОБА_4 заявив, що він одержав від нього, ОСОБА_3, вказані вище суми грошей повністю до підписання всіх цих трьох договорів позики.
У порушення вимог закону і умов усіх трьох договорів позики відповідач ОСОБА_4 у зазначені в договорах строки суми коштів йому не повернув, від їх повернення ухиляється і на даний час.
У п. 6 кожного із трьох Договорів позики передбачено, що у разі невиконання позичальником своїх зобовязань за цими договорами він сплачує позикодавцеві штраф у розмірі 50 % від суми заборгованості.
Крім того, відповідно до п. 9 кожного з договорів позики та ч. 2 ст. 625 ЦК України при несвоєчасному поверненні суми позики відповідач ОСОБА_4 на вимогу позикодавця зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми.
Станом на дату подачі позову 29 вересня 2010 року загальна сума заборгованості відповідача ОСОБА_4 перед ним, позивачем ОСОБА_3, за трьома вказаними вище договорами позики від 28 грудня 2006 року, 01 березня 2007 року та 06 жовтня 2008 року з урахуванням штрафних санкцій, які передбачені п. 6 трьох договорів позики, індексу інфляції та трьох відсотків річних від прострочених сум становить 2043033 грн. 95 коп.
Просив стягнути на його користь з ОСОБА_4 заборгованість за договорами позики від 28 грудня 2006 року, 01 березня 2007 року та 06 жовтня 2008 року з урахуванням штрафних санкцій, індексу інфляції та трьох відсотків від простроченої суми в розмірі 2043033 грн. 95 коп. та судові витрати.
Представник позивача ОСОБА_6 у судовому засіданні позов підтримав, при цьому позовні вимоги зменшив та уточнив. Просив стягнути із відповідача ОСОБА_4 на користь позивача ОСОБА_3 кошти:
Відповідач ОСОБА_4 повторно у судове засідання не зявився, про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином відповідно до вимог ч. 9 ст. 74 ЦПК України через оголошення у пресі.
Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.
28 грудня 2006 року позивач ОСОБА_3 (далі Позикодавець) та відповідач ОСОБА_4 (далі Позичальник) уклали договір позики, який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5, зареєстрований в реєстрі за № 3497.
Згідно із п. п. 1, 2 цього договору Позикодавець передав Позичальникові у власність гроші в сумі 505000 грн., що за курсом НБУ на момент укладення цього договору становило суму еквівалентну 100000 доларів США, яку Позичальник зобовязувався повернути в строк до 28 грудня 2007 року.
15 листопада 2007 року і 06 жовтня 2008 року сторонами були укладені два договори про внесення змін до вказаного вище договору, які теж посвідчені нотаріально, зареєстровані в реєстрі за №№ 2707 і 2110, відповідно, якими п. 2 договору позики було викладено в новій редакції та встановлено, що Позичальник зобовязується повернути Позикодавцеві згідно із п. 1 договору позики від 28 грудня 2006 року суму грошей в розмірі 505000 грн. у строк до 15 листопада 2008 року, а потім до 06 жовтня 2009 року.
Цей договір позики від 01 березня 2007 року теж посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5, зареєстрований в реєстрі за № 490.
06 жовтня 2008 року між позивачем ОСОБА_3 та відповідачем ОСОБА_4 був укладений третій договір позики, відповідно до п. 1 якого позивач передав у власність відповідачеві гроші у сумі 530000 грн., що за комерційним курсом на момент укладення цього договору становило суму еквівалентну 100000 доларів США. Згідно із п. 2 даного договору позики суму коштів у розмірі 530000 грн. Позичальник зобовязувався повернути до 06 жовтня 2009 року.
Із п. 5 трьох договорів позики від 28 грудня 2006 року, 01 березня 2007 року та 06 жовтня 2008 року видно, що позичальник ОСОБА_4 заявив, що він повністю одержав від позикодавця ОСОБА_3 вказані у п. 1 договорів позики суми грошей до підписання цього договору.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_3 свої зобовязання згідно із трьома договорами позики від 28 грудня 2006 року, 01 березня 2007 року та 06 жовтня 2008 року виконав, передав у власність відповідачу ОСОБА_4 грошові кошти, передбачені п. 1 цих договорів позики, у розмірі 505000 грн., 177100 грн. та 530000 грн.
У порушення умов вказаних вище договорів відповідач ОСОБА_4 свої зобовязання за цими договорами не виконав, отримані ним за договорами позики зазначені суми коштів у строки, обумовлені сторонами у договорах позики, позивачу ОСОБА_3 не повернув.
Згідно із ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем), у строк та в порядку, що встановлені договором.
У ч. 1 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу, у ч. 2 якої встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Згідно із п. 6 кожного із трьох договорів позики від 28 грудня 2006 року, 01 березня 2007 року та 06 жовтня 2008 року Позичальник у разі невиконання ним свого зобовязання за цими договорами сплачує Позикодавцеві штраф у розмірі 50 % від суми заборгованості.
Виходячи з наведеного, станом на дату подачі позову 29 вересня 2010 року відповідач ОСОБА_4 зобовязаний сплатити позивачу ОСОБА_3 ще три проценти річних від простроченої суми і штраф у розмірі 50 % від суми заборгованості, що відповідно становить:
Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи, що відповідач ОСОБА_4 свої зобовязання за укладеними ним трьома договорами позики від 28 грудня 2006 року, 01 березня 2007 року та 06 жовтня 2008 року не виконав, суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_3 із урахуванням уточнення позовних вимог ґрунтується на вимогах та підлягає задоволенню.
Таким чином, з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 підлягають стягненню грошові кошти:
Всього за трьома договорам позики на користь на користь позивача ОСОБА_3 із відповідача з ОСОБА_4 підлягають стягненню кошти в сумі 1864965 грн. 65 коп.
Згідно із ч. 1 ст. 88 ЦПК стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
При подачі до суду позову ОСОБА_3 сплатив судовий збір у сумі 1700 грн. та оплатив витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн. Всього судові витрати у справі становлять 1820 грн., які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.
На підставі ст. ст. 526, 530, 610, 625, 1049, 1050 ЦК України, керуючись ст. ст. 60, 88, 131, 212 215, 224, 226 ЦПК України, суд
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 заборгованість за договорами позики від 28 грудня 2006 року, 01 березня 2007 року та 06 жовтня 2008 року на загальну суму 1864965 (один мільйон вісімсот шістдесят чотири тисячі девятсот шістдесят пять) грн. 65 коп. та судові витрати в розмірі 1820 (одна тисяча вісімсот двадцять) грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Позивачем апеляційна скарга на заочне рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Київської області через Броварський міськрайонний суд.
Суддя Дутчак І.М.