АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Головуючий в суді першої інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Ляховська І.Є.
УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

сне

**** 23 грудня 2010 року

ЙЮГї

/І"

м. Кривий Ріг

ласт

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Ляховської І.Є.,

суддів - Барильської А.П., Карнаух В.В.,

при секретарі - Бондаренко І.В.,

за участю - представника позивача ОСОБА_2

Григоровича, представника Відділення Фонду Бершадської

ОСОБА_3, представника третьої особи Каретної

ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі Дніпропетровської області на рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 03 серпня 2010 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, третя особа - Відкрите акціонерне товариство «Криворізький залізорудний комбінат» про перерахунок розміру відшкодування шкоди, страхових виплат та стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2008 року позивач ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом до Відкритого акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» (далі - ВАТ «Кривбасзалізрудком»), Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі Дніпропетровськ: області (далі - Відділення Фонду) про перерахунок розміру відшкодувак:-: шкоди, страхових виплат та стягнення заборгованості, посилаючись на :.

ічривоасзалізрудком» не завжди збільшувало відшкодування шкоди на коефіцієнти фактичного підвищення ставок, а в деяких випадках зовсім не підвищувало. Під час розгляд»' позивач неодноразово уточнював позовні вимоги та остаточно стягнути з Відділення Фонду недоплату по щомісячним страховим за період з 01 квітня 2005 року по 01 червня 2010 року в розмірі 1 03 коп. та щомісячно по 387 грн. 75 коп., починаючи з 01 червня 2010 р

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 03 2010 року заяву представника позивача про відмову від позовних ві ВАТ «Кривбасзалізрудком» про стягнення недоплати по відшкодшкоди в сумі 253 грн. 17 коп. за період з 01 січня 2001 року по 01 2001 року, а також про визнання недійсною довідки про ві позивачем заробіток в сумі 28 грн. 90 коп. задоволено. «Кривбасзалізрудком» залучено до участі у справі в якості третьої особе

Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу віл серпня 2010 року позовні вимоги задоволено частково, стягнуто на хор ОСОБА_5 з Відділення Фонду недоплату по щомісячним сі виплатам за період з 03 липня 2005 року по 01 червня 2010 року в 14282 грн. 51 коп. та щомісячно по 387 грн. 75 коп., починаючи з 01 2010 року

рОІ~

В апеляційній скарзі Відділення Фонду ставить питаний скасування рішення суду та направлення справи на новий посилаючись на порушення судом норм процесуального та матеріал права. Зокрема, на його думку, суд першої інстанції не звернув увал пропуск позивачем строку позовної давності; не перевірив, чи відб>-ж фактичне підвищення заробітної плати по підприємству за оспорюі період, не витребував відомості про нарахування і одержання за^ плати за професією позивача. Крім того, судом не взято до уваги. оскільки відповідальність за неправильність і несвоєчасність проведе перерахунків відшкодування шкоди несе підприємство, то Відділення є неналежним відповідачем у даній справі.

8 запереченнях на апеляційну скаргу представник позивача ОСОБА_2

просить апеляційну скаргу відхилити, а рішення суду залишити без змін.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія су: вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстт

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_5 з 26 березня 1954 рох 21 січня 1983 року працював підземним робітником маркшейдерського РУ ім. К.Лібнехта тресту «Дзержинськруда», підземним кріпильником «Родіна», підземним машиністом електровозу.

09 квітня 1978 року під час виконання трудових обов'язків з позиі

стався нещасний випадок, у зв'язку з чим складено акт № 42 про нещас

випадок на виробництві від 10 квітня 1978 року.

Висновком ЛТЕК від 28 листопада 1978 року ОСОБА_5 первизя» встановлено 35 % втрати професійної працездатності, а з 01 липня 1992 року - 20 % втрати професійної працездатності на безстроковий термін.

ВАТ «Кривбасзалізрудком» у добровільному порядку визначило та виплачувало позивачеві втрачений заробіток у зв'язку з ушкодженням здоров'я, виходячи із ступеню втрати професійної працездатності та середнього заробітку за професією позивача за січень-квітень 1992 року в сумі 7026,60 крб., а також проводило коригування суми відшкодування шкоди на коефіцієнти фактичного підвищення середньої заробітної плати за професією позивача: 2,55 з листопада 1992 року; 1,95 - з січня 1993 року; 2,0

*з червня 1993 року; 2,9 - з вересня 1993 року; 2,1 - з листопада 1993 року; З-з грудня 1993 року; 2 - з жовтня 1994 року; 3 - з лютого 1995 року; 1,25

*з 01 січня 1996 року; 1,15 - з 01 липня 1999 року; 1,1 - з 01 січня 2000 року та 1,193 з 01 травня 2000 року.

На момент передачі особової справи позивача ОСОБА_5 до Відділення Фонду сума страхової виплати позивачеві склала 28,90 грн., була перерахована відповідачем відповідно до постанов правління Фонду від 14 березня 2002 року № 3; 04 березня 2003 року № 3; 24 лютого 2004 року № 5; 25 лютого 2005 року № 3; 06 березня 2006 року № 3; 28 лютого 2007р. № 9; 28 лютого 2008р. № 2; 22 лютого 2009р. № 2 відповідно на коефіцієнти -1,193; 1,182; 1,152; 1,238; 1,203; 1,183; 1,125 та 1,063, у зв'язку із чим Відділення Фонду виплачувало позивачеві щомісячні страхові виплати в розмірах : з квітня 2001 року - 28,90 грн.; з березня 2002 року - 34,48 грн.; з березня 2003 року - 40,76 грн.; з березня 2004 року - 46,96 грн.; з березня 2005 року - 58,14 грн.; з березня 2006 року 69,92 грн.; з 01 березня 2007 року

- 82,71 грн.; з березня 2008 року - 93,05 грн.

Позивачем поставлено питання про неправильне коригування сум відшкодування втраченого заробітку, починаючи з 01 січня 1996 року, та стягнення недоплачених коштів.

Стягуючи з Відділення Фонду заборгованість за останні три роки, що передують зверненню до суду із даним позовом, суд першої інстанції зазначив, що ВАТ «Кривбасзалізрудком», починаючи з 01 січня 1996 року, неправильно коригувало ОСОБА_5 суму відшкодування втраченого заробітку, у зв'язку з чим після передачі документів Відділенню Фонду_ останнє також неправильно виплачувало позивачеві страхові виплати. Такий висновок суду є правильним з огляду на наступне.

Відповідно до п.28 «Правил відшкодування власником підприємства, установи і організації або уповноваженим ним органом шкоди, заподіяної працівникові ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням ним трудових обов'язків», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 472 від 23.06.1993 року в редакції зі змінами, внесеними Постановою Кабінету Міністрів України № 492 від 18.07.1994 року, яка діяла на момент виникнення даних правовідносин, перерахування розміру відшкодування шкоди (втраченого заробітку, витрат на соціальну і медичну допомогу) проводиться у разі підвищення тарифних ставок (окладів) працівників госпрозрахункових підприємств, а також заробітної плати відповідно до колективного договору.

Із матеріалів справи вбачається, що відповідно до спільної постанови

адміністрації і профспілкових комітетів ВО «Кривбасруда» № У 26.01.1996 року з 01.01.1996 року тарифні ставки були збільшені у 2,5]

>7

З 01 червня 1997 року відповідно до спільної постанови адмініс профспілкових комітетів ВО «Кривбасруда» № 3/91/06 від 21.05.1991 на підприємстві року тарифні ставки були збільшені у 1,25 рази.

З 01 січня 1998 року відповідно до спільної постанови адмініс профспілкових комітетів ВО «Кривбасруда» від 25.12.1997 року ,>е і.і «Про перегляд структури заробітної плати» тарифні ставки були збільї 1,3 рази.

З 01 липня 1999 року згідно спільної постанови адміністр* профспілкових комітетів від 30.06.1999 р. № 11/13/5 тарифні ставжж посадові оклади були збільшені в 1,265 рази.

З 01 січня 2000 року спільною постановою адміністрації профспілкових комітетів від 28.12.1999 р. № 16/20/11 тарифні ставжж посадові оклади були збільшені в 1,226 рази.

З 01 травня 2000 року згідно наказу ДП «КЗДРК» від 29.05.2000 >е тарифні ставки та посадові оклади були збільшені в 1,217 рази.

Із наданих по справі доказів убачається, що

«Кривбасзалізрудком» при здійсненні перерахунку суми відшкодуй втраченого заробітку позивачеві за період з 01 липня 1992 року по 0І 2000 року були застосовані коефіцієнти фактичного підвищення тариф ставок (посадових окладів) на підприємстві: 2,55; 1,95; 2; 2,9; 2,1; 3,0; 2,0; 1,25; 1,15; 1,1; 1,193.

Проте третьою особою ВАТ «Кривбасзалізрудком» не надані докази підтвердження того, що фактично заробітна плата за професією позі збільшилася саме на ці коефіцієнти.

Тому, розглядаючи справу, суд першої інстанції правильно перерахуі призначену позивачеві підприємством суму відшкодування ші починаючи з 01 січня 1996 року по 01 квітня 2001 року, на коефії підвищення тарифних ставок (посадових окладів), а саме: 2,5 - з 01 сз 1996 року; 1,25 - з 01 червня 1997 року; 1,3 - з 01 січня 1998 року; 1,265 01 липня 1999 року; 1,226 - з 01 січня 2000 року та 1,217 з 01 травня року.

Ухвалюючи рішення, суд виконав вимоги абз. 6 пункту 28 відшкодування власником підприємства, установи і організації уповноваженим ним органом шкоди, заподіяної працівникові ушкоджс-здоров'я, пов'язаним з виконанням ним трудових обов'язків, затвер; постановою Кабінету Міністрів України від 23 червня 1993 року № 472 наступними змінами і доповненнями), та перевірив, що перерахований нарахований розмір втраченого заробітку у перерахунку на 100 відс втрати професійної працездатності не перевищує середній за відповідного працівника (після підвищення тарифних ставок) за умови роботи протягом повного календарного або у перерахунку на п( календарний місяць роботи.

Відповідно до п. 41 Правил, якщо заяву на відшкодування

потерпілий або заінтересовані особи подали через три роки з дня визначення^ * / МСЕК стійкої втрати працездатності, відшкодування шкоди проводиться з

дня подання заяви.

Згідно п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди, виплати, призначені, але своєчасно не одержані потерпілим, або особою, яка має право на їх одержання, а також вимоги про перерахунок сум щомісячних платежів, раніше визначених судом або роботодавцем, підлягають задоволенню за час, що не перевищує трьох років.

Тому суд першої інстанції обґрунтовано стягнув з Відділення Фонду недоплату за період з 03 липня 2005 року по 01 червня 2010 року в сумі 14282 грн. 51 коп., яка утворилася внаслідок неправильного коригування суми відшкодування шкоди ВАТ «Кривбасзалізрудком», а також визначив новий розмір щомісячної страхової виплати у сумі 387 грн. 75 коп., починаючи з 01 червня 2010 року.

На думку колегії суддів, рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, висновки суду відповідають обставинам справи, а доводи апеляційної скарги не дають підстав для

скасування рішення суду.

За таких обставин апеляційну скаргу Відділення Фонду необхідно

залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі Дніпропетровської області

відхилити.

Рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 03 серпня

2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може

бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня

набрання нею законної сили. /

Суддя- доповідач: