Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області
Справа № 2-117
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2010 р. Коломийський міськрайонний суд

Івано-Франківської області

У складі: головуючого судді Димашка В.П.

За участі секретаря Чернової О.А.

Позивачів ОСОБА_1

ОСОБА_2

Представника позивачів ОСОБА_3

Відповідачів ОСОБА_4

ОСОБА_5

представника відповідачів ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Коломия справу за позовом ОСОБА_7, від імені якого діє ОСОБА_1, ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_4, ОСОБА_8, ОСОБА_5, законним представником якої є ОСОБА_4 про встановлення порядку та усунення перешкод у здійсненні права користування квартирою

В С Т А Н О В И В :

Позивачі звернулися в суд із позовом в якому просили встановити порядок користування квартирою № 97 по вул. Мазепи, 272 в м. Коломиї, виділивши їм ОСОБА_7, ОСОБА_1, ОСОБА_2 в користування кімнату площею 17,7 кв.м. та балкон площею 1,0 кв.м., кімнату площею 12,8 кв.м., балкон площею 1,8 кв.м., вбудовані шафі площею 0,4 та 1,0 кв.м. виділити в користування відповідачам, ОСОБА_4, ОСОБА_8, ОСОБА_5. Кухню площею 6,8 кв.м., ванну площею 2,9 кв.м., вбиральню площею 1,3 кв.м., коридор площею 7,6 кв.м. залишити у спільному користуванні, та зобов»язати ОСОБА_4 та членів її сім»ї не чинити перешкод у користуванні квартирою № 97 по вул. Мазепи, 272 в м. Коломиї.

Свої вимоги позивачі мотивували тим, що у 1990 році ОСОБА_7 зареєстрував шлюб з ОСОБА_4. Від спільного проживання у них народилося двоє дітей, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1 і ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2

Спільне життя у ОСОБА_7 та ОСОБА_4 не склалось і 03 січня 2002 року шлюб між ними розірвано, про що в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу зроблено запис за № 1 і відділом реєстрації актів громадянського стану Коломийського міського управління юстиції Івано-Франківської обл. видано свідоцтво про розірвання шлюбу.

ОСОБА_7, ОСОБА_4 та їхні діти, ОСОБА_8 і ОСОБА_5 проживали разом з ОСОБА_1 і ОСОБА_2 у квартирі АДРЕСА_1.

11 листопада 1997 року ОСОБА_7, ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_8 та ОСОБА_5 приватизували спірну квартиру і зареєстрували в Коломийському МБТІ право власності на дану квартиру, про що свідчить довідка видана ОКП «Коломийське МБТІ» № 43086 від 08 липня 2009р.

Таким чином кожному із співвласників належить по 1/6 частині спірної квартири.

Дана квартира складається з двох кімнат загальною площею 52,4 кв.м., житловою площею 30,5 кв.м., у тому числі 1-а кімната 12,8 кв.м., 2-а кімната 17,7 кв.м., кухні -площею 6,8 кв.м., ванної кімнати - 2,9, кв.м., вбиральні 1,3 кв.м., коридору - 7,6 кв.м., вбудованих шаф 0,4 та 1,0 кв.м. балконів - 0,9 кв.м. і 1,0 кв.м.

Однак користуватись квартирою № 97 по вул. Мазепи, 272 вони не можуть, так як відповідачка, ОСОБА_4 категорично відмовилась впускати їх в квартиру. Вони неодноразово зверталася до відповідачки з проханням не чинити перешкод в користуванні квартирою, проте відповідачка створила такі умови, при яких вони не мають можливості користуватись належною їм часткою в квартирі.

Статтею 358 ЦК України передбачено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитись про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю, тобто визначити порядок користування спільним майном.

Зараз вони не взмозі вирішити з ОСОБА_4 в добровільному порядку питання щодо користування спірною квартирою.

Оскільки спірна квартира знаходиться на 4 поверсі 5 поверхового будинку і виділ частки технічно неможливий, то в даному випадку можливо лише встановлення порядку користування квартирою.

Спірна квартира є двохкімнатною, всі кімнати ізольовані, тому суд вправі виділити їм в користування одну кімнату площею 17,7 кв.м. та балкон площею 1,0 кв.м. Кімнату площею 12,8 кв.м., балкон площею 0,9 кв.м., вбудовані шафи площею 1,4 кв.м. виділити в користування відповідачам, коридор площею 7,6 кв.м. кухню площею 6,8 кв.м., ванну площею 2,9 кв.м., вбиральню площею 1,3 кв.м., залишити в спільному користуванні.

Позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2, та їх представник позовні вимоги підтримали, та вказали, що відповідачі чинять перешкоди у користуванні спірною квартирою, а позивач ОСОБА_7 тривалий час проживає в Америці.

Відповідачі позову не визнали, та вказали, що позивачі проживають за іншою адресою, до них не приходять, а ОСОБА_7 виїхав в Америку на постійно. Відповідач ОСОБА_4 вказала, що дійсно декілька років тому діти загубили ключі від квартири, і їй прийшлося встановити інший замок, однак до неї з того часу ніхто з позивачів не звертався з приводу одержання ключа від квартири, вони не чинять перешкоди позивачам у користуванні квартирою.

Беручи до уваги пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає що в задоволенні позовної заяви необхідно відмовити з таких підстав.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 10 п.3 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Встановлено, що ОСОБА_7, ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_8 та ОСОБА_5 є власниками квартири АДРЕСА_2, і кожному з них належить на справі спільної часткової власності по 1/6 частині вказаної квартири, що підтверджується довідкою Коломийського МБТІ № 43086 від 08 липня 2009р.

Позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2, проживають та зареєстровані в ІНФОРМАЦІЯ_3, а позивач ОСОБА_7, зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_3, а проживає в Америці, що підтверджується позовною заявою, копіями їхніх паспортів, поясненнями позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2, довіреністю що є у матеріалах справи.

Позивачами не представлено належних та достатніх доказів того, що відповідачі чинять їм перешкоди у користуванні спірною квартирою, оскільки позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 не надали доказів того, що вони намагалися зайти у квартиру, а їм в цьому чинились перешкоди, а висновок по заяві ОСОБА_7 про те, що факти, наведені в його заяві підтвердились не може бути достатнім доказом того, що йому чинились перешкоди у користуванні спірною квартирою, оскільки з матеріалів перевірки не встановлено того, що відповідачі чинили такі перешкоди.

Факт заміни замка відповідачем не може вважатися таким, що підтверджує те, що позивачу чинились перешкоди у користуванні спірною квартирою, оскільки як вбачається з пояснень сторін позивачі не зверталися до відповідачів з приводу того, щоб вони надала їм ключі від спірної квартири.

А тому, оскільки позивачі не користуються спірною квартирою тривалий час, та відсутні докази того, що відповідачі чинять їм перешкоди в користуванні нею суд не вбачає підстав для задоволення позову.

На підставі наведеного, ст. 358 ЦК України, 88, 213, 215, 223, 294 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_7, ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_4, ОСОБА_8, ОСОБА_5, про встановлення порядку постування квартирою №97 по вул. Мазепи, 272 в м. Коломия та зобовязанні не чинити перешкод у користуванні вказаною квартирою - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційну скаргу на рішення суду до апеляційного суду Івано-Франківської області може бути подано протягом 10 днів з дня проголошення рішення через Коломийський міськрайонний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання цього рішення.

Суддя: Димашок В.П.