Миргородський міськрайонний суд Полтавської області
Миргородський міськрайонний суд Полтавської області у складі:
головуючого судді Городівського О.А.
при секретарі - Ніколаєнко М.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Миргород справу за позовом Акціонерного комерційного банку соціального розвитку «Укрсоцбанк» в особі Харківської обласної філії АКБ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитною угодою,
27 січня 2010 року до Миргородського міськрайонного суду з вищевказаною позовною завою звернулись представник АКБ соціального розвитку «Укрсоцбанк».
Позивач, обґрунтовуючи свої позовні вимоги, вказав, що відповідно кредитного договору № 727/280-Ф від 18 січня 2008, відповідач ОСОБА_1 отримала грошові кошти в розмірі 9500 грн., зі щомісячною сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24 % річних, з кінцевим терміном повернення 16 січня 2009 року.
З метою забезпечення виконання зобовязань, що випливають з кредитного договору між позивачем та ОСОБА_2 18 січня 2008 року був укладений договір поруки № 727/280-1, відповідно до якого ОСОБА_2 зобовязується перед банком у повному обсязі солідарно відповідати за виконання ОСОБА_3, як позичальником зобовязань щодо повернення суми кредиту.
В порушення умов кредитного договору та відповідного законодавства відповідач ОСОБА_1 у встановлений договором строк до 16 січня 2009 року не повернула банку кредит в повному обсязі та не в повному обсязі сплатила відсотки за користування, що відповідно до умов договору стало підставою для нарахування пенні та штрафу.
У звязку з вищевикладеним позивач змушений був звернутися до суду з даним позовом.
У судовому засіданні представник позивача просив задовольнити позов повністю та стягнути з відповідачів солідарно прострочену заборгованость по кредиту в сумі 1340 грн. 18 коп., прострочену заборгованість по відсотках 354 грн. 80 коп., пеню за несвоєчасне повернення кредиту та відсотків-299 грн. 35 коп. та штраф за несвоєчасне повернення кредиту та відсотків -2850 грн..
Відповідачка ОСОБА_1 позовні вимоги визнала частково, лише в сумі простроченої заборгованості по кредиту, відсоткам та пені. В частині стягнення штрафу у розмірі 2850 грн. позов не визнала, та пояснила, що сума нарахованого штрафу є неадекватною самій заборгованості, та вона не розуміє, на які суми був нарахований штраф, та в яких розмірах. Також вказала, що позивач навмисно не звертався до суду з позовом більш ніж один рік для нарахування штрафу та пені у великих розмірах.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, про місце та час розгляду справи повідомлений належним чином.
Суд вважає за можливе розглянути справу в відсутність відповідача ОСОБА_2 на підставі наявних у справі даних та доказів.
Заслухавши пояснення відповідачки, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.
Установлено, що відповідно кредитного договору № 727/280-Ф від 18 січня 2008 відповідач ОСОБА_1 отримала грошові кошти в розмірі 9500 грн., зі щомісячною сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24 % річних, з кінцевим терміном повернення 16 січня 2009 року. (а.с.5-6).
З метою забезпечення виконання зобовязань, що випливають з кредитного договору між позивачем та відповідачем ОСОБА_2 18 січня 2008 року був укладений договір поруки № 727/280-1, відповідно до якого ОСОБА_2 зобовязується перед банком у повному обсязі солідарно відповідати за виконання ОСОБА_3, як позичальником зобовязань щодо повернення суми кредиту. (а.с. 7-8).
За правилами ст.ст.1054, 1055 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позивальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається в письмовій формі.
Умови Договору відповідачкою ОСОБА_1 порушені, в результаті чого станом на 16.01.2009 року, момент закінчення договору, виникла заборгованість у розмірі 1340 грн.18 коп. по кредиту та 354 грн. 80 коп. заборгованості по відсотках.
Згідно тексту мотивувальної частини позовної заяви з 31.12.2008 року позивачем було нарахував пеню та штраф за несвоєчасне погашення кредиту та відсотків нарахувавши пені на суму 299 грн. 35 коп. та штрафу за несвоєчасне повернення кредиту та відсотків 2850 грн..
Згідно ст.ст.526, 527, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.
Статтями 610 та 623 ЦК України передбачено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобовязання. Боржник, який порушив зобовязання, має відшкодувати кредиторові завдані збитки.
Статтею 553 ЦК України передбачено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Відповідно до ч.1 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання , забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність.
За правилами ч.2 ст. 554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до ч.1 ст. 543 ЦК України у разі солідарного обовязку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обовязку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого окремо.
Суд, ознайомлюючись із матеріалами справи, встановив, що на сторінках 5-6 наявна копія договору кредиту № 727/280-ф від 18 січня 2008 року укладеного між позивачем та відповідачем. Дана копія містить статтю відповідальність сторін якою п. 4.1. передбачено, що «у разі прострочення позичальником строків сплати процентів, визначених п.2.5. цього договору, а також прострочення строків повернення Кредиту, визначених п.п.1.1.,2.9.3., 3.2.2., 4.3., 5.4. цього договору Позичальник сплачує кредиторові пеню в розмірі». Інших видів відповідальності копією договору не передбачено. Представник позивача, ОСОБА_4, на запитання суду пояснив, що копія договору у справі є неповним текстом договору, надати суду для ознайомлення оригінал чи належним чином завірену копію він не може, однак вказав, що вказаний договір передбачав у разі порушення договору як пеню так і штраф, розрахунок яких надано до справи. Після ознайомлення з матеріалами справи представник позивача не заявив клопотання про необхідність витребування для ознайомлення суду оригіналу або належно завіреної копії договору кредитування № 727/280-ф від 18 січня 2008 року, також він не заявив клопотання про оголошення перерви для надання можливості йому надати суду вищевказані документи. Тобто, представник позивача не скористався своїм право на доведення обставин, на які він посилався у своїй позовній заяві, а саме: не обґрунтував підставу та порядок нарахування штрафу в розмірі 2850 грн., що позбавило суд можливості встановити законність та правильність нарахування штрафу в розмірі 2850 грн. на суму заборгованості 1340 грн. 18 коп. основного боргу за договором та 354 грн. 80 коп. прострочених процентів, так як відповідно ч. 2 ст. 549 ЦК України штраф - це неустойка , що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання.
Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Принцип диспозитивності визначеним ст. 11 ЦПК України, відповідно якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Принципом змагальності, зміст якого викладений у статті 10 ЦПК України : 1. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. 2. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. 3. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Враховуючи вищевикладене та керуючись принципами диспозитивності та змагальності суд не задовольняє позов АКБ «Укрсоцбанк» до відповідачів в частині стягнення штрафу за несвоєчасне повернення кредиту та відсотків на суму 2850 грн. В іншій частині позов підлягає до задоволення, так як є обґрунтований та був визнаний відповідачами.
Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, пропорційно задоволеним позовним вимогам.
Керуючись ст.ст.10, 11,81, 88, 130, 213-215, 294 ЦПК України, ст. ст. 526, 527, 530, 543, 553, 554, 610, 623, 1050, 1054 ЦК України.
Задовольнити позовні вимоги Акціонерного комерційного банку соціального розвитку «Укрсоцбанк» в особі Харківської обласної філії АКБ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 частково.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Стягнути ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, іден.код НОМЕР_1 та ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 іден.код. НОМЕР_2, на користь Акціонерного комерційного банку соціального розвитку «Укрсоцбанк» в особі Харківської обласної філії АКБ «Укрсоцбанк» по 35 грн. 17 коп. судових витрат.
Рішення може бути оскаржено шляхом подачі заяви про його апеляційне оскарження протягом 10 днів з часу проголошення та подачі апеляційної скарги протягом 20 днів після подачі заяви через Миргородський міськрайонний суд до Полтавського апеляційного суду.

Суддя Миргородського міськрайонного суду О.А. Городівський