№2 -657/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.05.2010р. Вільногірський міський суд Дніпропетровської області в складі головуючого судді Литвинової Р.А. при секретарі Заіка А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Вільногірську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення оплати за договором купівлі-продажу та штрафних санкцій,

ВСТАНОВИВ:

Позивач - ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення оплати за договором купівлі-продажу та штрафних санкцій, в якому зазначає наступне.

14.02.2009р. вони з відповідачем уклали письмовий договір купівлі-продажу зерна пшениці №1109 від 14.11.2009р., за яким він купив у неї 29т 240кг зерна пшениці 3-го класу за ціною 1100грн. за одну тону на загальну суму 32 164грн. Вказане зерно відповідач в той же день завантажив на вантажний автомобіль ЗІЛ з причепом та вивіз.

Крім укладеного договору, відповідач власноручно написав їй розписку про те, що він купив у неї 29т 240кг зерна пшениці на суму 32 164грн., які зобов'язується сплатити відповідно до договору, та видав копії своїх установчих документів.

Відповідно до п.3.3 вказаного договору відповідач на протязі 5 днів після укладення договору зобов'язаний був сплатити їй 20% вартості зерна і на протязі 45 днів після купівлі зерна перерахувати їй всю залишкову суму вартості зерна за договором. Таким чином, кінцевий строк розрахунків за договором закінчувався 29.12 2009р.

17.11.2009р. відповідач привіз та сплатив їй 6000грн. за договором, а залишкову суму зобов'язався сплатити до 29.12.2009р., але після спливу цього строку він з нею не розрахувався і не оплатив залишкову вартість пшениці, на її телефонні дзвінки не відповідає і уникає зустрічі з нею. Така поведінка відповідача спонукає її звернутися з позовом до суду про примусове стягнення з нього залишкової суми оплати за зерно пшениці, яка складає 26 164грн.

Крім цього, відповідно до п.9.2 вказаного договору за прострочку оплати товару покупець повинен сплатити їй пеню в розмірі 0.1% від неоплаченої вартості за кожен день прострочення, а також проценти за користування чужими грошовими коштами в розмірі 0.1% від неоплаченої вартості товару за кожен день прострочки.

З моменту закінчення строку оплати за товар пройшло 55 днів. Розмір пені та процентів від неоплаченої вартості товару становить : 0.1% = 26грн. 16коп. в день.

26.16 х 55 = 1438грн.80коп.

Позивачка зазначає, що крім залишку вартості пшениці відповідач зобов'язаний сплатити їй 1438грн.80коп. пені за прострочення оплати за товар та 1438грн.80коп. процентів за користування чужими грошовими коштами.

Загальна сума боргу відповідача становить : 26164+1438.80+1438.80 = 29 041грн.60коп.

Крім цього, відповідач повинен сплатити їй витрати по оплаті правової допомоги в сумі 350грн., судового збору в сумі 290.41грн. та на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120.00грн.

Позивач просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 на її користь 26 164грн. вартості оплати зерна пшениці за договором купівлі-продажу від 14.11.2009р., 1438.80грн. пені за прострочення виконання зобов'язання, 1438.80грн. процентів за користування чужими грошовими коштами, 350.00 грн. її витрат на правову допомогу, 290.41грн. судового збору та 120.00грн. витрат на оплату інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи.

Позивач надала суду заяву, якою просить розглядати дану справу без її участі, зазначила, що свій позов підтримує (а.с.28).

Відповідач в судове засідання не з'явився, також надав суду заяву з проханням розглядати дану справу без його участі, зазначивши про свою згоду з позовом (а.с.27).

Вивчивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, повно і всебічно з'ясувавши обставини, на які посилалась позивач як на підставу своїх вимог, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, приймаючи до уваги визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав.

Судом встановлено, що між сторонами склались правовідносини, що виникли в результаті укладення між ними договору купівлі-продажу сільськогосподарської продукції, які регулюються ст.ст. 655,656,662-664,689,691,692 ЦК України.

Згідно ст.ст. 10,11 ЩІК України суд розглядає справу в межах заявлених позивачем вимог і на підставі доказів сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Позовні вимоги позивача знайшли своє повне підтвердження під час судового розгляду справи.

Згідно з п.1 ч.2 ст.11 ЦК України договори є підставою виникнення цивільних прав та обов'язків і як будь-який правочин, є актом, що виражає спільну волю сторін. В зміст договору входять ті умови, на яких сторони погодились виконувати договір, вони повинні дотримуватись взятих на себе зобов'язань.

Статтею 525 ЦК України закріплена недопустимість односторонньої відмови від зобов'язання.

У відповідності до вимог ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Згідно з нормами цивільного законодавства зобов'язання, підставою виникнення яких є договір, мають грунтуватися на засадах добросовісності, розумності і справедливості. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України).

Статтею 546 ЦК України встановлено види забезпечення виконання зобов'язання, одним з яких є неустойка (ст.ст.549,550 ЦК України).

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно зі ст.611 ЦК України, в разі порушення взятих зобов'язань виникають правові наслідки, встановлені договором або законом, в тому числі припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від нього, а також сплата неустойки, що передбачено ст.ст.610-612 ЦК України.

Частиною 1 ст.625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

В ході судового розгляду справи встановлено, що 14.11.2009р. між сторонами укладено в письмовій формі договір купівлі-продажу сільськогосподарської продукції № 1109, де сторони своїм вільним волевиявленням закріпили свої права та обов'язки, що виникли у них у зв язку з укладенням цього договору.

Як встановлено судом, відповідач не виконав взятих на себе договірних зобов'язань, цю обставину він визнав, про що власноручно зазначив в своїй заяві (а.с.27).

Відповідно до вимог цивільного процесуального законодавства визнання відповідачем позову є однією з підстав для ухвалення рішення про задоволення позову.

Крім того, позовні вимоги також підтверджуються матеріалами справи, а саме: копією договору купівлі-продажу №1109 від 14.11.2009р., укладеного між сторонами (а.с.6,7), розпискою відповідача ОСОБА_2 (а.с.8).

На підставі викладеного суд приходить до висновку про задоволення позову.

Крім задоволення вимог в основній частині позову, у відповідності до ст.88 ЦПК України з відповідача підлягають до стягнення на користь позивача судові витрати, понесені ним в зв'язку з розглядом справи, а саме ; 290.41грн. - по оплаті державного мита (судового збору), 120.00грн. - по оплаті витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

У відповідності до вимог ст.84 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення понесені нею витрати по оплаті правової допомоги адвоката в розмірі 350.00 грн., які підтверджено нею документально (а.с.16). Всього розмір судових витрат складає 760.41грн. (державне мито - 290.41, витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи-120.00грн., витрати по оплаті правової допомоги адвоката-350.00грн.).

Керуючись ст.ст. 10, 11, 58-60, 84, 88, 212-215, 222 ЦПК України, на підставі ст.ст.525,526,530,546,549,550,610-612,625,629,655,692 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення оплати за договором купівлі-продажу сільськогосподарської продукції та штрафних санкцій задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ід. № НОМЕР_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, який зареєстрований за адресою : 51700 АДРЕСА_1, в даний час перебуває в СІЗО м. Дніпропетровська в зв'язку із проведенням розслідування по кримінальній справі, на користь позивача ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка проживає за адресою - Дніпропетровська обл., П"ятихатський район село Пальмирово, вул. Калініна, № 112, - 29 802.01грн., з яких : 29 041.60 грн. - заборгованість за договором, 760.41грн. - судові витрати.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом 10-ти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 20-ти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження. Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються апеляційному суду через Вільногірський міський суд.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у встановлений строк, рішення суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

У відповідності до вимог ст.222 ЦПК України копію рішення направити сторонам.

СУДДЯ Р.А.ЛИТВИНОВА