Справа №22-ц-3083/10 Суддя-доповідач - ОСОБА_1
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2010 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого Рибалки С.Г.,

суддів Хвостика С.Г., Попруги С.В.,

з участю секретаря судового засідання Чуприни В.І,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні апеляційного суду Сумської області апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Володимирський»

на рішення Зарічного районного суду м.Суми від 31 травня 2010 року

у справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Володимирський» (далі-ПАТ КБ «Володимирський») про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої неналежним виконанням умов договору банківського вкладу, -

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Зарічного районного суду м.Суми від 31 травня 2010 року позов ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ПАТ КБ «Володимирський» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задоволений частково.

Стягнуто з ПАТ КБ «Володимирський» на користь ОСОБА_2 250 грн. в рахунок відшкодування витрат зі сплати судового збору.

Стягнуто з ПАТ КБ «Володимирський» на користь держави 400 грн. судового збору.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ «Володимирський», посилаючись на порушення місцевим судом норм процесуального права, просять скасувати оскаржуване судове рішення, постановивши нове рішення про відмову в задоволенні заявленого позову.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що місцевий суд, в порушення вимог ст. 88 ЦПК України, здійснив розподіл судових витрат по справі з порушенням принципу пропорційності, стягнувши з банку на користь держави 400 грн. судового збору, хоча фактично у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було відмовлено.

Колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу потрібно задовольнити частково з таких підстав.

У відповідності до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Частиною 3 ст.88 ЦПК України передбачено, що якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Згідно з ч.1 ст.89 ЦПК України у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред'явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення всіх понесених ним у справі витрат з відповідача.

Постановляючи рішення про стягнення з ПАТ КБ «Володимирський» на користь ОСОБА_2 250 грн. понесених ним витрат по сплаті судового збору і стягнення на користь держави 400 грн. судового збору, місцевий суд обґрунтовував це тим, що відповідач повернув позивачам грошові кошти в ході розгляду справи, тобто, мова йде про розподіл судових витрат, частково оплачених позивачем на момент звернення до суду, ураховуючи обставини того, що відповідач задоволив частину вимог після предявлення позову.

Однак, з такою позицією суду в частині стягнення суми судового збору на користь держави погодитись не можна, виходячи з наступного.

Зокрема, з матеріалів справи вбачається, що 25 червня 2009 року позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом про стягнення неповернутої суми банківського вкладу за двома договорами в загальному розмірі 40000 грн., про стягнення моральної шкоди та судових витрат. При цьому ним було сплачено 250 грн. судового збору (а.с.2).

Під час розгляду справи в суді першої інстанції відповідач 09 жовтня 2009 року виплатив ОСОБА_2 31030 грн. 79 коп., а 12 жовтня 2009 року виплатив ОСОБА_3 10299 грн. 99 коп. в рахунок повернення коштів за договорами банківських вкладів, а всього виплачено 41330 грн. 78 коп. (а.с.77).

У наступних судових зсіданнях позивач уточнив свої позовні вимоги, зменшивши їх обсяг, однак заяву про відмову від частини позовних вимог щодо стягнення суми банківського вкладу він не подавав і суд таку відмову не приймав, тому при подальшому розгляді справи він цю вимогу не підтримав унаслідок задоволення її відповідачем, у звязку з чим суд на підставі ч.1 ст.89 ЦПК України вірно присудив стягнення понесених витрат по сплаті судового збору в сумі 250 грн. з відповідача на користь позивача.

Однак, на думку колегії суддів, стягуючи судовий збір з відповідача на користь держави в розмірі 400 грн., місцевий суд не звернув увагу на обсяг задоволених вимог, що були предметом позову, на розмір сплаченого позивачем судового збору при зверненні до суду та невірно провів його розподіл.

З огляду на вищевикладене, рішення суду першої інстанції в частині стягнення судових витрат з відповідача на користь держави в розмірі 400 грн. підлягає зміні, а стягненню підлягає лише 163 грн. 31 коп. судового збору (413 грн. 31 коп.-250 грн.).

Керуючись ст.ст. 307 ч.1 п.3, 309 ч.1 п. 4, 314 ч.2, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Володимирський» задовольнити частково.

Рішення Зарічного районного суду м.Суми від 31 травня 2010 року в частині стягнення з Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Володимирський» на користь держави 400 грн. 00 коп. судового збору змінити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Володимирський» на користь держави 163 грн. 31 коп. судового збору.

В іншій частині рішення Зарічного районного суду м.Суми від 31 травня 2010 року залишити без змін.

Рішення суду набрало законної сили і може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Верховного Суду України.

Головуючий:

Судді: