Справа № 2-4586/10
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 грудня 2010 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області в складі: головуючого судді Пащенко Т.П.
при секретарі Топтигіній О.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ізмаїлі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-
ОСОБА_2 (дошлюбне Гіржева) Т.І. звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, зареєстрованого 09.02.1980 року Ізмаїльським відділом реєстрації актів громадянського стану, актовий запис №73, мотивуючи тим, що вони хоча і проживають в одній квартирі, однак з 13 липня 2010 року шлюбні стосунки не підтримують та спільне господарство не ведуть з тих підстав, що відповідач не бажає підтримувати нормальні сімейні відносини, принижує позивачку та допускає рукоприкладство відносно неї. Вважає примирення неможливим.
В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала в повному обсязі та наполягала на їх задоволенні.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був сповіщений належним чином, про причину неявки суд не повідомив, заперечень на позов не надав, тому суд відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів у звязку з відсутністю заперечень проти такого вирішення справи позивачки.
Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
В судовому засіданні встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі з 09.02.1980 року, від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Сторони хоча і проживають в одній квартирі, однак з 13 липня 2010 року шлюбні стосунки не підтримують та спільне господарство не ведуть з тих підстав, що відповідач не бажає підтримувати нормальні сімейні відносини, принижує позивачку та допускає рукоприкладство відносно неї, що підтверджується відмовним матеріалом ЖРЗПЗ №8863 від 16.10.2003 року.
Спір щодо розподілу спільного майна буде вирішуватись окремо.
Згідно ч. 3 ст. 109 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.
Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення.
Оскільки сторони однією сімєю не проживають, поновити шлюбно-сімейні стосунки наміру не мають, подальше сумісне проживання сторін і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивачки, суд вважає за можливе шлюб розірвати.
Керуючись ст.ст.10, 60, 209, 212, 213-215, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 110,112 СК України, суд,-
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.
Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, зареєстрований 09.02.1980 року Ізмаїльським відділом реєстрації актів громадянського стану, актовий запис №73 розірвати.
Після розірвання шлюбу за ОСОБА_1 залишити прізвище «Яременко».
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.
Заочне рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.
Суддя