Справа №22-ц-3741/10 Суддя-доповідач - ОСОБА_1
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2010 року м.Суми

колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого Рибалки В.Г.,

суддів Хвостика С.Г., Попруги С.В.,

з участю секретаря судового засідання Чуприни В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Апеляційного суду Сумської області апеляційну скаргу ОСОБА_2

на рішення Краснопільського районного суду Сумської області від 13 липня 2010 року

у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів,-

в с т а н о в и л а:

Рішенням Краснопільського районного суду Сумської області від 13 липня 2010 року позов ОСОБА_3 задоволено частково.

Змінено розмір аліментів, стягуваних із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на підставі рішення Краснопільського районного суду Сумської області від 13 листопада 2000 року, та постановлено стягувати зі ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі в розмірі 330 грн. щомісячно, починаючи стягнення з 21 червня 2010 року і до досягнення дитиною повноліття.

Зазначено, що стягнення проводити на користь матері ОСОБА_3

Допущено негайне виконання рішення суду в межах платежу аліментів за один місяць.

Стягнуто зі ОСОБА_2 на користь держави 51 грн. судового збору та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Постановлено, що рішення Краснопільського районного суду Сумської області від 13 листопада 2000 року в частині стягнення аліментів зі ОСОБА_2 на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, не виконувати у зв'язку з постановленням нового рішення із вказаного питання, відкликавши його.

Вказане рішення відповідач оскаржив в апеляційному порядку в повному обсязі.

В апеляційній скарзі, апелянт, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права, неповноту зясування обставин справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні вимог позивачки в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що суд не врахував зміну його сімейного стану, а саме: одруження з іншою жінкою після розірвання шлюбу з позивачкою, перебування на утриманні його теперішньої дружини та двох малолітніх дітей, у звязку з чим не було підстав для зміни розміру аліментів, а також не прийняв до уваги покращення матеріального стану саме позивачки і добровільну сплату ним протягом червня-серпня 2010 року аліментів на дитину. Також суд неправильно вирішив проводити стягнення аліментів не з дати набрання рішенням суду законної сили, а з дати звернення позивачки до суду.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивачки ОСОБА_3 про залишення рішення без змін, дослідивши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, сторони перебували у шлюбі, який 23 березня 2005 року розірвано (а.с.6,7). У шлюбі народжено одну дитину - доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.9).

Рішенням Краснопільського районного суду Сумської області від 13 листопада 2000 року з відповідача на користь позивачки стягнуто аліменти на утримання дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ? частини його заробітку (доходу), але не менше 1/2 неоподаткованого мінімуму доходів громадян на дитину, щомісячно (а.с.11). На даний час, після одруження з ОСОБА_6 30 липня 2008 року, позивачка змінила прізвище з ОСОБА_4 на ОСОБА_6, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.8).

Частково задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_3 та визначаючи аліменти на утримання дочки у твердій грошовій сумі в розмірі 330 грн., місцевий суд виходив з того, що відповідач, як батько своєї неповнолітньої дочки, зобовязаний її утримувати до досягнення нею повноліття та виплачувати їй аліменти у твердій грошовій сумі, оскільки він має мінливий заробіток, а сплачуваний ним з цих коштів розмір аліментів на утримання дочки є недостатнім для забезпечення її розвитку, виховання та задоволення потреб.

При цьому, судом враховано стан працездатності та здоровя відповідача, можливість сплачувати аліменти у новому розмірі, а також розміри доходів сторін.

З таким висновок суду першої інстанції погоджується колегія суддів, виходячи з наступного.

Статтею 182 Сімейного кодексу України (далі-СК України) передбачено, що батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч.2 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Статтею 182 СК України зазначені обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів.

У частині 1 ст.184 СК України йдеться про те, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

У відповідності до ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

З огляду на вищевказані норми закону та з урахуванням тих осбтавин, що відповідач протягом періоду часу з жовтня 2009 року по травень 2010 року отримував нефіксований, тобто мінливий заробіток, з якого лише у січні 2010 року почались утримання по місцю роботи в рахунок сплати аліментів за рішенням суду від 13 листопада 2000 року; з 19 травня 2000 року відповідач звільнився з роботи і має нерегулярний дохід (а.с.22), колегія суддів знаходить висновок місцевого суду про стягнення з відповідача аліментів у твердій грошовій сумі обґрунтованим і законним.

У той же час, посилання апелянта на порушення норм закону в частині стягнення з нього аліментів не з часу набрання рішенням суду законної сили, а з дня звернення до суду, колегія суддів знаходить таким, що заслуговує на увагу, оскільки у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили, про що зазначено в п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів від 15 травня 2006 року N 3, що не протирічить дії норми ч.1 ст.191 СК України, в якій йдеться про присудження аліментів на дитину вперше.

Вірно встановивши обставини справи, суд першої інстанції допустив порушення норм матеріального права, тому рішення суду необхідно змінити, виключивши з його тексту вказівку про стягнення аліментів з відповідача з 21 червня 2010 року, тобто з часу подання позову.

Керуючись ст.ст. 307 ч.1 п.3, 309 ч.1 п.4, 314 ч.2, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Краснопільського районного суду Сумської області від 13 липня 2010 року в даній справі змінити.

Виключити з тексту рішення вказівку про стягнення аліментів з 21 червня 2010 року.

В іншій частині рішення Краснопільського районного суду Сумської області від 13 липня 2010 року залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Верховного Суду України.

Головуючий:

Судді: