Справа №22-ц-3881/10 Суддя-доповідач - Сибільова
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2010 року м.Суми

колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Сумської області у складі :

головуючого Жмаки В.Г.,

суддів - Сибільової Л.О., Дубровної В.В.,

з участю секретаря судового засідання Федини Д.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 23 червня 2010 року

у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської обасті від 23 червня 2010 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/3 частини від його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 23 березня 2010 року.

Відкликано з відділу ДВС Охтирського міськрайонного управління юстиції виконавчий лист № 2-432 від 15 серпня 2003 року про стягнення з ОСОБА_2 аліментів в розмірі ? частини від усіх видів його заробітку щомісячно на утримання ОСОБА_3 по виконанню станом на день набрання даним рішенням суду законної сили.

Стягнуто з ОСОБА_2 в доход держави судовий збір в сумі 51 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в суді в сумі 120 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити її позов в повному обсязі.

Вислухавши доповідь судді-доповідача, пояснення позивачки, яка підтримала скаргу з мотивів, в ній викладених, відповідача, який заперечує проти скарги, дослідивши матеріали справи та перевіривши законність та обгрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Позивачка, звернувшись у березні 2010 року з вказаним позовом, мотивувала вимоги тим, що має на утриманні двох дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, батьком яких є відповідач ОСОБА_2, з яким вона перебувала в фактичних шлюбних відносинах до січня 2010 року. За рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 15 серпня 2003 року з відповідача було стягнуто аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 в розмірі ? частини від всіх його видів заробітку. Відповідач з часу припинення сімейних відносин, крім аліментів на утримання доньки, матеріальної допомоги не надає.

Просила збільшити розмір аліментів на утримання неповнолітніх дітей до розміру ? частини від всіх видів заробітку відповідача щомісячно до досягнення дітьми повноліття.

Вирішуючи спір та частково задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання двох неповнолітніх дітей у більшому розмірі, ніж надавав за рішенням суду на утримання однієї дитини, але в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку, а не 1/2 частини, як просила позивачка.

Цей висновок суду узгоджується з обставинами справи, вірно встановленими судом, та відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Судом встановлено, що сторони перебували у фактичних відносинах, від яких мають неповнолітніх доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, батьком яких є відповідач ОСОБА_2 Діти проживають разом з матірю та знаходяться на її утриманні.

Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 15 серпня 2003 року з відповідача стягнуто аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 в розмірі ? частини від всіх видів заробітку.

Ч. 1 ст. 180 СК України передбачає обовязок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч.2 ст. 183 СК України, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Ч.1 ст. 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно дійшов до висновку про спроможність відповідача надавати матеріальну допомогу на утримання неповнолітніх доньки та сина, оскільки він є працездатним, отримує дохід та не має на утриманні інших дітей.

Позивач посилається в апеляційній скарзі на те, що суд першої інстанції не прийняв до уваги стабільність заробітної плати відповідача, її розмір, та вважає, що в звязку з цим відповідач може сплачувати ? частину заробітку на утримання дітей, з яких син ОСОБА_5 постійно хворіє та знаходиться на диспансерному обліку, що потребує затрат. Ці доводи позивачки не спростовують висновків суду.

При визначенні аліментів розміру аліментів на утримання двох дітей, суд першої інстанції врахував стан здоровя сина, який перебуває на диспансерному обліку з діагнозом залізодефіцитна анемія та потребує відповідного догляду до досягнення шести років, що підтверджується медичною довідкою.

Суд врахував і інші обставини, які мають значення для справи, зокрема, те, що відповідач має ряд захворювань, що підтверджується медичними довідками, те, що позивачка не працює, доглядаючи за сином.

З огляду на зазначене рішення суду відповідає положенням ст. 182 СК України, згідно яких при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції. Обставини, на які посилається позивачка, були предметом дослідження суду першої інстанції і отримали об'єктивну оцінку.

Посилання позивачки на безпідставність врахування судом медичних довідок відносно відповідача з огляду на те, що він проходить медичні огляди за місцем роботи, де рахується здоровим, також не спростовують висновків суду, оскільки у суду немає підстав сумніватись в вірності медичних документів.

Таким чином, рішення суду узгоджується з доказами, наявними у справі, а тому підстав для його скасування чи зміни не вбачається.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 23 червня 2010 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді