Апеляційний суд Черкаської області
Справа №22ц-1365/2010 Головуючий по 1 інстанції
Категорія: 2,5 ОСОБА_1
Доповідач в апеляційній
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2010 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоОСОБА_3
суддівОСОБА_4, ОСОБА_2
при секретарі з участю позивачаОСОБА_5 ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу Канівського міськрайоннного суду Черкаської області від 11 березня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_6 до Полствинської сільської ради Канівського району Черкаської області про визнання бездіяльності та незаконності дій органу місцевого самоврядування, заслухавши ОСОБА_6, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційною скарги,

в с т а н о в и л а :

У березні 2010 року ОСОБА_6 звернувся до суду із зазначеним позовом, де просив визнати законність набуття ним права власності на земельну ділянку у розмірі 0,4 га для ведення підсобного господарства, розташованої в с.М.Ржавець Канівського району Черкаської області; визнати бездіяльність Полствинської сільської ради протиправною та такою, що порушує його конституційні права і законні інтереси; зобовязати відповідача усунути перешкоди щодо отримання державного акту на право приватної власності на зазначену земельну ділянку та зобовязати виготовити державний акт на право приватної власності на цю земельну ділянку.

Ухвалою судді Канівського міськрайонного суду Черкаської області позивачу відмовлено у відкритті провадження та повернуто позовну заяву з доданими до неї документами.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6, посилаючись на порушення норм процесуального права, порушує питання про скасування ухвали, як незаконної та ухвалення нової.

Перевіривши законність оскаржуваної ухвали в порядку статті 303 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до відхилення з таких підстав.

Відмовляючи позивачу у відкритті провадження на підставі п.1 ч.2 статті 122 ЦПК України суддя правильно виходив з того, що позовна заяв повинна розглядатися у порядку адміністративного судочинства і не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 статті 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, щодо:

1)захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин;

2)спорів з приводу призначення, обчислення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообовязковим державним соціальним страхуванням та інших соціальних виплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг, речового майна, пайків або грошової компенсації замість них;

3)інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Відповідно до п.1 ч.1 статті 17 КАС України компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Відповідно до пунктів «а», «б», «в», «г» статті 12 Земельного кодексу до повноважень сільських, селищних рад належить розпорядження землями територіальних громад, передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб, надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності, вилучення земельних ділянок із земель комунальної власності.

Аналіз положень Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» (частини першої статті 10, статтей 16, 17, 18, 25 26 та інших) свідчить, що органи місцевого самоврядування при вирішенні питання місцевого значення, віднесених Конституцією України та законами України до їхньої компетенції, є субєктами владних повноважень, які виконують владні управлінські функції, зокрема нормотворчу, координаційну, дозвільну, реєстраційну, розпорядчу. Як субєкти владних повноважень органи місцевого самоврядування вирішують в межах закону питання в галузі земельних відносин.

Згідно рішення Конституційного Суду України від 1 квітня 2010 року № 10-рп/2010 у справі за конституційним поданням Вищого адміністративного суду України щодо офіційного тлумачення положень частини першої статті 143 Конституції України, пунктів «а», «б», «в», «г» статті 12 Земельного кодексу України, пункту 1 частини першої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України положення пункту 1 частини першої статті 17 КАС України стосовно поширення компетенції адміністративних судів на «спори фізичних чи юридичних осіб із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності» слід розуміти так, що до публічно-правових спорів, на які поширюється юрисдикція адміністративних судів, належать і земельні спори фізичних чи юридичних осіб з органом місцевого самоврядування як субєктом владних повноважень, повязані з оскарженням його рішень, дій чи бездіяльності.

З огляду на це оскаржувана ухвала судді постановлена відповідно до норм процесуального права і підстав для її скасування за наведеними в апеляційній скарзі доводами колегія суддів судової палати не вбачає.

Керуючись ст.ст. 307, 312, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів судової палати -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 відхилити, а ухвалу судді Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 11 березня 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців.

Головуючий /підпис/

Судді /підписи/