Бережанський районний суд Тернопільської області
15 вересня 2010 року Бережанський районний суд Тернопільської області
головуючої-судді , ОСОБА_1
при секретарі Уляшевій М.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бережанах справу за позовом ОСОБА_2 до Вільховецької сільської ради Бережанського району про визнання нрава власності на спадкове майно,-
Позивачка, вказуючи, що після смерті її матері відкрилася спадщина у вигляді 1/3 частини буди і ! ко володі пня. що по вул. Гайова, 4 в селі Вільховець Бережанського району Тернопільської області, і хоч вона згідно закону є спадкоємцем цієї спадщини, однак розпорядитись нею не може, бо нотконтора відмовила їй у видачі свідоцтва на спадщину в зв»язку з відсутністю правовстановлюючого документу про належність її матері частки у вищевказаному будинковолодінні, звернулася до суду з позовом, яким: просить визнати за нею право власності на спадкове майно.
З судовому засіданні позивачка свій позов підтримала, просить його задоволити.
Представник Вілвховецької сільської ради у судове засідання не з»явився, представив заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутності, вважає підставними позовні вимоги позивачки, а тому заперечень щодо їх задоволення не має.
Суд, розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення позивачки та дослідивши письмові докази, прийшов до висновку, що позовні вимоги позивачки підлягають до задоволення, виходячи з таких підстав.
У відповідності із Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року спадкові відносини регулюються правилами Цивільного кодексу, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати, застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української PCP.
Згідно із ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи, зазначений у свідоцтві про смерть, а оскільки матір позивачки ОСОБА_3 померла 7 травня 1991 року, то даний спір слід вирішувати, керуючись чинним на той час законодавством, а саме Цивільним кодексом Української PCP.
Згідно ст. ст. 524, 529, 548, 549 ЦК Української PCP спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом; при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є в рівних частках діти, дружина і батьки померлого; для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв; а згідно ст. 549 ЦК Української PCP визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.
Судом встановлено, що позивачка на. день відкриття спадщини проживала в ІНФОРМАЦІЯ_1, Цей двір відносився до суспільної групи колгоспного двору, членами якого були: матір позивачки ОСОБА_3, сама позивачка та її сестра ОСОБА_4, і їм усім на праві спільної сумісної власності належало по 1/3 частині зазначеного будинковолодїння.
Цей факт підтверджується показами позивачки-, звідним.актом Бережанського обласного міжрайонного бюро технічної Інвентаризації (ах. 7 ) від 9.05.2010 року та довідкою Вільховецької сільської ради за № 111 від 25 березня 2010 року (а с. 11).
Судом також встановлено, що позивачка є дочкою покійної ОСОБА_3 про що свідчить свідоцтво про її народження (ас. 13).
Із свідоцтва про смерть (а.сЛ2) видно, що матір позивачки ОСОБА_3 померла 7 травня 1991 року. Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді 1/3 частини будинковолодіння, що по вул. Гайова, 4 в селі Вільховець Бережанського району Тернопільської області.
В судовому засіданні позивачки пояснила, що вона постійно проживала із спадкодавицею однією сім'єю по день її смерті, вони разом вели спільне господарство, а після смерті матері вона прийняла спадщину, оскільки залишилася проживати у цьому ж житловому будинку, з якому проживала із спадкодавицею до його її смерті, розпорядилася належними їй речами повсякденного вжитку, проводила обробіток присадибної земельної ділянки.
В своїх поясненнях позивачка також пояснила, що вона є єдиним спадкоємцем спадкового майна після смерті матері, оскільки її сестра ОСОБА_4, будучи також спадкоємцем-зазначеного майна, відмовилася від прийняття спадщини та не бажає переоформляти на себе майно, що залишилося після смерті матері. Для підтвердження своїх пояснень позивачка представила суду належним чином оформлену сестрою на її ім"я довіреність.
Таким чином, поскільки в судовому засіданні доведено, що позивачка постійно проживала разом із спадкодавицею та на час відкриття спадщини також проживала з нею однією сім'єю, і фактично вона після смерті матері прийняла спадщину, то суд вважає необхідним позовні вимоги позивачки задоволити і визнати за нею право власності на спадкове майно, що залишилося після смерті її матері.
На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 10, 14, 213, 2.15 ЦПК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року, ст. ст. 524, 529, 548, 549 ЦК Української PCP суд,-
Позовні вимоги ОСОБА_2 задоволити.
Визнати за ОСОБА_2 право власності на спадкове майно за законом, що залишилося після смерті її матері ОСОБА_3, яка померла 7 травня 1991 року, у вигляді 1/3 частини житлового будинку із відповідною частиною господарських будівель, що знаходяться в селі Вільховець Бережанського району Тернопільської області, на вулиці Гайова, 4.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку на кого оскарження.

На рішення може бути подано апеляцію, яка подається апеляційному суду Тернопільської області через Бережанський районний суд протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Суддя Данилів О.М.