Апеляційний суд Івано-Франківської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2010 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючої Стефанів Н.С.

суддів Беркій О.Ю., Мелінишин Г.П.

секретаря Сурмачевської У.С.

з участю позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Косівському районі (далі - УПФ) про визнання відмови неправомірною та спонукання про перерахунок та виплату пенсії, за апеляційною скаргою УПФ на рішення Косівського районного суду від 26 травня 2010 року,-

в с т а н о в и л а:

У квітні 2010 року ОСОБА_1 звернувся із зазначеним позовом до УПФ, мотивувавши свої вимоги тим, що при обчисленні пенсії відповідачем не було враховано винагороду за вислугу років у розмірі 25 % посадового окладу та з врахуванням надбавки за спеціальне звання, передбачену постановою Кабінету Міністрів України №225 від 12 березня 1997 року «Про умови оплати праці працівників Державної митної служби».

Просив визнати дії УПФ неправомірними та зобовязати відповідача здійснити перерахунок пенсії та виплачувати йому пенсію у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 12 березня 1997 року №225 з врахуванням надбавки за вислугу років у розмірі 25 %.

Рішенням Косівського районного суду від 26 травня 2010 року позов задоволено. Визнано дії УПФ щодо відмови у перерахунку призначеної пенсії та виплати ОСОБА_1 пенсії з врахуванням надбавки за вислугу років у розмірі 25 % неправомірними. Зобовязано УПФ здійснити перерахунок та виплачувати ОСОБА_1 пенсію у відповідності до постанови Кабінету Міністрів від 12 березня 1997 року №225 з врахуванням надбавки за вислугу років у розмірі 25 %.

На дану постанову УПФ подало апеляційну скаргу, мотивувавши свої вимоги тим,

що рішення винесене з порушенням норм матеріального та процесуального права, оскільки стаж державної служби ОСОБА_1 становить 11 років, 8 місяців, 5 днів, тому при розрахунку взято 20 % надбавку за вислугу років. Вважає посилання суду на те, що

___________________________________________________________________________

Справа № 22-ц-3540/2010 Головуючий у 1 інстанції Бельмега М.В.

Категорія 57 Суддя-доповідач ОСОБА_2

умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги, надбавки за вислугу років, визначається Кабінетом Міністрів України, безпідставними, оскільки Кабінет міністрів України повинен визначати умови оплати праці не порушуючи положень Закону України «Про Державну службу».

Також апелянт зазначив, що посилання суду на постанову Кабінету Міністрів України «Про умови оплати праці працівників Державної митної служби» № 225 від 12 березня 1997 року, є незаконним, так як відповідно до ч. 4 ст. 8 ЦПК у разі невідповідності правового акту закону України або міжнародному договору, згода на обовязковість якого надана Верховною Радою України, суд застосовує акт законодавства, який має вищу юридичну силу.

Просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

В судове засідання апеляційного суду зявився позивач.

Заслухавши доповідь судді, пояснення позивача, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим.

Оскаржуване судове рішення цим вимогам не відповідає.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відмова УПФ у перерахунку та виплаті ОСОБА_1 призначеної пенсії держслужбовця з врахуванням надбавки за вислугу років у розмірі 25 % є неправомірною, оскільки Кабінет міністрів України прийняв постанову №225 від 12 вересня 1997 року у межах своїх повноважень. Вказаний висновок суду не ґрунтується на законі.

Згідно Закону України «Про державну службу», заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок. Надбавка за вислугу років виплачується державним службовцям щомісячно у відсотках до посадового окладу з врахуванням доплати за ранг і залежно від стажу державної служби у таких розмірах : понад 3 роки 10, понад 5 років 15 років, понад 10 років 20, понад 15 років 25, понад 20 років 30, понад 25 років 40 відсотків.

Судом першої інстанції встановлено, що наказом голови державної митної служби України від 05 листопада 2001 року № 494-к ОСОБА_1 був звільнений з роботи за власним бажанням у звязку з виходом на пенсію по інвалідності, що підтверджується записом у трудовій книжці (а.с. 7).

У листопаді 2009 року позивач звернувся до відповідача з письмовою заявою про перерахунок пенсії з врахуванням надбавки за вислугу років в розмірі 25 %, що підтвердив довідкою, виданою Івано-Франківською митницею, з якої вбачається, що надбавка, як складова заробітної плати начальнику митного поста «Коломия» за вислугу років складає 25 %.

УПФ призначив позивачу пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу» як інваліду другої групи трудового каліцтва та при обчисленні пенсії відповідачем було враховано у середньомісячний заробіток надбавку за вислугу років в розмірі 20 %, яка передбачена ст.. 33 вказаного закону.

Обчислення підвищення до пенсії, виходячи з розміру, встановленого постановою Кабінету Міністрів України №225 від 12 березня 1997 року «Про умови оплати праці працівників Державної митної служби», є порушенням засад пріоритету законів над підзаконними актами, а тому розрахунок такого підвищення повинен здійснюватися з розміру, встановленого ст.. 33 Закону України «Про державну службу».

Відповідно до ч. 4 ст. 8 ЦПК, у разі невідповідності правового акта закону України або міжнародному договору, згода на обовязковість якого надана Верховною Радою України, суд застосовує акт законодавства, який має вищу юридичну силу.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що рішення слід скасувати, ухваливши нове рішення про відмову в задоволенні позову ОСОБА_1

На підставі наведеного, керуючись ст..ст. 304-1, 307, 309, 313-314, 316 ЦПК України, колегія суддів,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Косівському районі Івано-Франківської області задовольнити.

Рішення Косівського районного суду від 26 травня 2010 року скасувати. Ухвалити нове рішення. В задоволенні позову ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Косівському районі Івано-Франківської області про визнання відмови неправомірною та спонукання про перерахунок та виплату пенсії відмовити.

Рішення є остаточним і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуюча Н.С. Стефанів

Судді О.Ю. Беркій

Г.П Мелінишин