Охтирський міськрайонний суд Сумської області
Справа № 2-1856/2010 р.
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

02 листопада 2010 року м. Охтирка Сумської області

Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді КОВАЛЬОВОЇ О.О.

при секретарі ЯВТУШЕНКО О.С.

з участю осіб, що беруть участь у розгляді справи: представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2, з технічною фіксацією розгляду справи комплексом «Оберіг», розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Охтирка цивільну справу за позовом

ОСОБА_3 до Качанівського газопереробного заводу ВАТ «Укрнафта», третя особа: відділ Державної виконавчої служби Охтирського МРУЮ

Про відшкодування моральної шкоди

в с т а н о в и в :

22.07.2010 р. до суду звернувся позивач з позовом. Вимоги мотивував тим, що рішенням апеляційного суду Сумської області від 11.11.2009 року по справі № 22-ц-1558/2009 визнано частково незаконним наказ по Качанівському ГПЗ ВАТ «Укрнафта» № 249 від 25.05.2009 р. в частині позбавлення позивача винагороди за підсумками роботи у 2008 році та стягнуто 1838,79 грн. винагороди. Посилаючись на приписи ст. 237-1 КЗпП України, що при зверненні до суду не вирішувалися вимоги про відшкодування моральної шкоди, заподіяння позивачеві з боку відповідача, яка полягала у втраті нормальних життєвих зв»язків, відсутності працевлаштування, вимаганні додаткових зусиль для організації життя, позивач просив стягнути з відповідача моральну шкоду за невиплату винагороди за час працевлаштування за 2008 рік в сумі 2000,00 грн.

Крім того, позивач вказував, що на даний час склалася ситуація, що відповідач не бажає виплачувати стягнуту за рішенням суду винагороду, вишукує різні причини та підстави для уникнення від повернення заборгованості, перешкоджає примусовому виконанню судового рішення, створює перешкоди щодо невиконання судового рішення, які полягають в оскарженні дій державних виконавців, що здійснюють виконання рішення апеляційного суду Сумської області від 11.11.2009 року по справі № 22-ц-1558/2009. Посилаючись на порушення своїх прав відповідачем, позивач просив стягнути з відповідача моральну шкоду за створення перешкод по невиплаті винагороди відповідно до судового рішення за період виконавчого провадження з 03.12.2009 року по 22.07.2010 року в сумі 2000,00 грн.

27.09.2010 року позивач збільшив позовні вимоги щодо відшкодування моральної шкоди за створення перешкод по невиплаті винагороди відповідно до судового рішення за період з 03.12.2009 року по 30.09.2010 року в сумі 3000,00 грн.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю.

Представник відповідача позовні вимоги не визнала, просила в їх задоволенні відмовити пославшись на те, що з приводу вимог про відшкодування моральної шкоди за невиплату винагороди за час працевлаштування за 2008 рік позивач пропустив строк позовної давності для звернення до суду, а щодо інших вимог про відшкодування моральної шкоди відсутніми підстави для її відшкодування, оскільки відповідач не створював перешкод у здійсненні виконавчого провадження.

Представник третьої особи до суду не прибув, будучи належним чином повідомленим про розгляд справи судом, а тому суд ухвалив вирішити спір у відсутність цього представника.

Дослідивши матеріали справи, врахувавши пояснення представників сторін, надані ними докази на свої доводи і заперечення, оцінивши їх в сукупності, суд дійшов наступного висновку:

Судом встановлено, що у червні 2009 року ОСОБА_3 звернувся до Охтирського міськрайонного суду Сумської області з позовом до ВАТ «Укрнафта» в особі Качанівського газопереробного заводу, в якому просив зобов»язати відповідача здійснити нарахування та виплатити винагороду за підсумками роботи за 2008 рік.

Рішенням Охтирського міськрайонного суду від 15.09.2009 року по цивільній справі № 2-1421/2009 в задоволенні позовних вимог відмовлено за безпідставністю.

Рішенням апеляційного суду Сумської області від 11.11.2009 року по справі № 22-ц-1558/2009 визнано частково незаконним наказ директора Качанівського газопереробного заводу від 25.05.2009 року № 249 в частині позбавлення ОСОБА_3 винагороди за підсумками роботи у 2008 році. Стягнуто з Качанівського ГПЗ ВАТ «Укрнафта» 1838,79 грн. винагороди за підсумками роботи у 2008 році та вирішено питання про відшкодування судових витрат.

Ухвалою апеляційного суду Сумської області від 25.03.2010 року по справі № 22-ц-1558/2009 за заявою старшого державного виконавця відділу ДВС Охтирського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_4 роз»яснено рішення апеляційного суду Сумської області від 11.11.2009 року, згідно якого винагорода за підсумками роботи за рік, яка стягнути за цим рішенням відноситься до фонду заробітної плати.

Відповідно до ст. 233 ч. 1 КЗпП України до вимог про відшкодування моральної шкоди у випадках, передбачених трудовим законодавством застосовується тримісячний строк позовної давності.

Дослідивши матеріали цивільної справи Охтирського міськрайонного суду № 2-1421/2009 суд встановив, що про нарахування та виплату винагороди за 2008 рік позивачеві стало відомо 01.06.2009 року, за стягненням цієї винагороди до суду він звернувся 15.06.2009 року, а з цим позовом позивач звернувся до суду лише через 11 місяців.

Таким чином, позивач пропустив строк позовної давності для звернення до суду з вимогами про відшкодування моральної шкоди за невиплату винагороди за час працевлаштування за 2008 рік в розмірі 2000,00 грн.

Згідно ч.ч. 3-5 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Вирішуючи позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди, заподіяної внаслідок невиплати винагороди за 2008 рік, суд виходив з того, що відповідно до приписів ст. 57-61 ЦПК України позивач не надав доказів на підтвердження факту заподіяння моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, чим обґрунтовується визначений в сумі 2000,00 грн. розмір моральної шкоди, заподіяної позивачеві з боку відповідача.

Після порушення представником відповідача питання про застосування судом позовної давності, представником позивача чи позивачем, не порушено питання про визнання причини цього пропуску поважною (якщо така є) та його поновлення.

Зважаючи на наведене, суд дійшов висновку що в частині позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, заподіяної внаслідок невиплати винагороди за 2008 рік, у має бути відмовлено в повному обсязі.

Досліджуючи порушене позивачем питання про відшкодування моральної шкоди за створення перешкод по невиплаті винагороди відповідно до судового рішення за період з 03.12.2009 року по 30.09.2010 року суд виходи в з наступного:

Суд встановив, що виконавчий лист Охтирського міськрайонного суду № 2-1421 від 11.11.2009 року про стягнення з ВАТ «Укрнафта» в особі Качанівського ГПЗ на користь ОСОБА_3 винагороди за підсумками роботи за 2008 рік знаходиться на виконанні у відділі Державної виконавчої служби Охтирського міськрайонного управління юстиції з 08.12.2009 року /а.с. 16/.

Судом враховано, що згідно ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у Закону України «Про виконавче провадження», спрямованих на примусове виконання, зокрема, рішень судів, здійснюється на підставах, у спосіб та у межах повноважень, визначених цим законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього Закону та інших законів

Статтею 2 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що примусове виконання рішень в Україні покладається на Державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України.

Судом встановлено, що ВАТ «Укрнафта» в особі Качанівського ГПЗ неодноразово оскаржувалися дії державного виконавця, який здійснював примусове виконання за виконавчим листом Охтирського міськрайонного суду № 2-1421 від 11.11.2009 року.

Так, ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 31.03.2010 року залишена без задоволення скарга ВАТ «Укрнафта» в особі Качанівського ГПЗ на дії державного виконавця відділу ДВС Охтирського міськрайонного управління юстиції, скасування постанови про арешт коштів боржник.

Ухвалою апеляційного суду Сумської області від 08.06.2010 року по справі № 22-ц-1689/2010 року ухвалу Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 31.03.2010 року в даній справі скасована в частині накладення арешту на кошти боржника. Дії державного виконавця на виконання виконавчого листа в частині арешту коштів на рахунку боржника визнані незаконними та скасована постанова державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Охтирського міськрайонного управління юстиції від 04.01.2010 року, як незаконну. В частині відмови в зупиненні виконавчого провадження, ухвалу Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 31.03.2010 року залишено без змін.

В період розгляду скарги у справі Охтирського міськрайонного суду Сумської області № 4-с-3 державним виконавцем 20.04.2010 року були винесені постанови про арешт коштів боржника, які знаходяться на рахунках в Сумській філії ПАК КБ «Приватбанк» та в ПАТ КБ м. Дніпропетровськ. Однак, як встановлено судом /а.с. 17/, дані постанови були скасовані самим державним виконавцем 14.06.2010 року у зв»язку з допущеними державним виконавцем помилками у виконавчому провадженні, і 14.06.2010 року знову була винесена постанова про арешт коштів боржника.

Протягом розгляду Охтирським міськрайонним судом справи № 4-с-12/2010 виконавче провадження зупинено не було.

Ухвалою Охтирського міськрайонного суду від 21.10.2010 року по справі № 4-с-22/2010 за скаргою ВАТ «Укрнафта» в особі Качанівського ГПЗ на дії державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Охтирського міськрайонного управління юстиції визнані дії державного виконавця ВДВС Охтирського МРУЮ по виконанню виконавчого листа в частині арешту коштів на рахунку боржника незаконними; визнано незаконною та скасовано постанову про арешт коштів боржника від 14.06.2010 року.

Отже, позивачем чи його представником всупереч приписам ст. 57-61 ЦПК України не наведено доказів про наявність умисних протиправних дій (бездіяльності) відповідача щодо створення перешкод по невиплаті винагороди відповідно до судового рішення; наявність такої шкоди у чому вона полягала; наявність причинного зв»язку між діями (бездіяльністю) відповідача та шкодою, вина відповідача у заподіянні шкоди, тощо. Позивачем не приведено також мотивів та розрахунків, якими обґрунтовувався розмір заподіяної моральної шкоди в сумі 3000,00 грн.

Таким чином, суд визнав правомірними доводи представника відповідача про те, що ним реалізовуються визначені ст. 11-1 Закону України «Про виконавче провадження» права на подання скарги на неправомірні дії державного виконавця при здійсненні виконавчого провадження.

Доводи ж позивача про порушення його прав визначеними законом діями відповідача суд не приймає.

Наданими по справі доказами позивач не спростував висновків суду, а тому позовні вимоги не підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі ст.ст. 5, 6, 10, 11, 79, 81, 88, 209 ч. 3, 212, 214, 215 ЦПК України, ст.ст. 1, 2, 11-1 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 233, 237-1 КЗпП України, ст. 267 ЦК України, суд -

в и р і ш и в:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до Качанівського газопереробного заводу ВАТ «Укрнафта», третя особа: відділ Державної виконавчої служби Охтирського МРУЮ Про відшкодування моральної шкоди відмовити в повному обсязі.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Сумської області через Охтирський міськрайонний суд Сумської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя Охтирського міськрайонного суду

Сумської області ОСОБА_5

Повний текст рішення суду виготовлений 07.11.2010 року