АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Категорія 57 ( 1 ) Доповідач Митрофанова Л.В.
У Х В А Л А

Іменем України

07 вересня 2010 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: - ОСОБА_1

суддів: - ОСОБА_2, ОСОБА_3

при секретарі: ОСОБА_4

Розгляд справи здійснювався згідно вимог ч.2 ст. 197, ст. 304-1 ЦПК України без фіксації судового засідання технічним засобом і виклику осіб, які беруть участь у справі.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5, Управління Пенсійного фонду України в Центрально-Міському районі м. Кривого Рогу в Дніпропетровській області на постанову Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 28 серпня 2009 року у справі за позовом ОСОБА_5 до Управління Пенсійного фонду України в Центрально-Міському районі м. Кривого Рогу в Дніпропетровській області про поновлення пропущеного строку для звернення до суду та зобовязання зробити перерахунок недоплаченої щомісячної соціальної допомоги дітям війни, -

В С Т А Н О В И Л А :

У березні 2009 року позивач ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Центрально-Міському районі м. Кривого Рогу (надалі УПФУ в Центрально-Міському районі) про поновлення пропущеного строку та про стягнення недоплаченої щомісячної соціальної допомоги посилаючись на те, що йому, як дитині війни, у відповідності до вимог ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», за період з 2006 року по 2008 рік відповідачем не виплачується щомісячна соціальна допомога у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

Просила суд відновити пропущений строк для звернення до суду за захистом порушених прав; визнати неправомірними дії відповідача по нарахуванню і виплаті щомісячної соціальної державної допомоги до пенсії; стягнути з відповідача на його користь недоплачену щомісячну соціальну державну допомогу до пенсії за період з 01 січня 2006р. по 31 березня 2009р. в сумі 3949,60грн.; зобовязати відповідача нараховувати щомісячну соціальну державну допомогу, відповідно до Закону України «Про соціальний захист дітей війни» надалі при нарахуванні пенсії.

Постановою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 28 серпня 2009 року позов ОСОБА_5 задоволено частково.

Зобовязано УПФУ в Центрально-Міському районі перерахувати та виплатити ОСОБА_5 щомісячну державну соціальну допомогу відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року, з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року, з 01 січня 2009 року по 01 квітня 2009 року.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач просить постанову суду скасувати та ухвалити нове рішення про стягнення з відповідача 3949грн. з тих підстав, що судом порушено норми матеріального права; суд безпідставно відмовив у перерахуванні виплати державної соціальної допомоги з 01.01.2006р.; безпідставно відмовив в поновленні строку для звернення до суду.

УПФУ в Центрально-Міському районі м. Кривого Рогу також ставить питання про скасування постанови суду та прийняття нової постанови про відмову у задоволенні позовних вимог посилаючись на те, що постанова прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зокрема, суд не прийняв до уваги той факт, Законом України «Про соціальний захист дітей війни» не передбачено які органи повинні виплачувати підвищення до пенсії, за рахунок яких коштів і джерел, не визначено процедурний порядок та яким чином здійснювати призначення і виплати підвищення пенсії; суд безпідставно поновив строк позовної давності для звернення позивача до суду, оскільки до УПФУ позивач звернувся із заявою 03.10.2008р., а до суду звернувся тільки 01.04.2009р. і на підтвердження поважності пропуску строку позивачем не надано жодного доказу.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційних скарг та заявлених позовних вимог колегія суддів, вважає, що апеляційні скарги позивача і відповідача підлягають відхиленню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_5 отримує пенсію за віком та у відповідності до абз. 1 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» належить до категорії громадян, яким встановлено статус дитини війни.

Частково задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_5, суд першої інстанції виходив з доведеності факту протиправної бездіяльності відповідача відносно виконання приписів ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» в період з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року, з 22.05.2008 року по 31.12.2008 року, з 01.01.2009р. по 01.04.2009р., що призвело до порушення прав позивача на своєчасне нарахування та отримання підвищення до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, й з обовязку відповідача у звязку з цим здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_5 у відповідності до вищевказаного Закону та виплатити відповідні суми на його користь.

Колегія суддів погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Згідно ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» від 18.11.2004 року № 2195-IV дітям війни пенсія або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30% мінімальної пенсії за віком.

Законом України від 19 грудня 2006 року № 489-V «Про Державний бюджет України на 2007 рік», зокрема п. 12 ст. 71, було зупинено на 2007 рік дію ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» та ст. 111 установлено, що у 2007 році підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, яка виплачується замість пенсії, відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» виплачується особам, які є інвалідами (крім тих, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), у розмірі 50% від розміру надбавки, встановленої для учасників війни.

Однак, Рішенням Конституційного Суду України від 9 липня 2007 року № 6-рп/2007 по справі № 1-29/2007 (справа про соціальні гарантії громадян) визнані неконституційними положення п. 12 ст. 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» щодо зупинення дії на 2007 рік ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Таким чином, з 01 січня 2007 року по 08 липня 2007 року до спірних правовідносин застосуванню підлягали приписи ст. 111 Закону України від 19 грудня 2006 року № 489-V «Про Державний бюджет України на 2007 рік» як такі, що прийняті пізніше в часі, у зв'язку з чим мали пріоритет порівняно зі

спеціальною нормою ст. 6 Закону України «Про соціальний захист

дітей війни», а починаючи з 09 липня 2007 року знову діє положення ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», якою передбачено підвищення пенсії дітям війни на 30% мінімальної пенсії за віком.

Законом України від 28 грудня 2007 року № 107-VI «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» внесено зміни до Закону України «Про соціальний захист дітей війни» та ст. 6 цього Закону викладено в такій редакції: «Дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни. Ветеранам війни, які мають право на отримання підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, відповідно до цього Закону та Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» таке підвищення провадиться за їх вибором згідно з одним із законів». Зазначені зміни набрали чинності з 01 січня 2008 року.

Згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 по справі № 1-28/2008 (справа щодо предмета та змісту закону про Державний бюджет України) зміни щодо розміру пенсії дітям війни визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними).

Таким чином, з 01 січня 2008 року по 21 травня 2008 року застосуванню до спірних правовідносин підлягали приписи Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України».

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, виходячи з пріоритетності закону, який підлягає застосуванню до спірних правовідносин у звязку з поширенням на них дії однакових юридичних актів, та враховуючи те, що в період з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року відповідач не здійснював перерахунок та виплату щомісячного підвищення до пенсії ОСОБА_5, а з 22 травня 2008 року по 31.12.2008р. здійснював підвищення до її пенсії тільки у розмірі 10% від прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність (а.с. 22-23), дійшов вірного висновку про дію в період з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року, з 22.05.2008 року по 31.12.2008 року, та з 01.01.2009р. по 01.04.2009р. приписів ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» в редакції від 18.11.2004 року й обґрунтовано визнав бездіяльність відповідача щодо виплати підвищення до пенсії за вказані періоди протиправною.

Колегія суддів вважає необґрунтованими доводи позивача ОСОБА_5 про відмову у перерахуванні виплати державної соціальної допомоги з 01.01.2006р., оскільки у 2006 році кошти для виплати допомоги дітям війни Законом України «Про Державний бюджет України на 2006 рік» не передбачалися і Конституційним Судом України норми вище вказаного Закону не визнавалися неконституційними.

Доводи позивача щодо відмови в поновленні строку для звернення до суду і посилання відповідача в апеляційній скарзі на безпідставне поновлення позивачу пропущеного строку спростовуються висновками суду першої інстанції, так як, суд обґрунтовано дійшов висновку про те, що позивачем строк для звернення до суду за захистом його порушеного права не пропущено, оскільки відповідно до ч.2 ст. 99 КАС України встановлено річний строк для звернення до суду, який обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів, а як вбачається з матеріалів справи, позивач із позовом до суду звернувся 18 березня 2009 року (а.с. 2).

Визначаючи розмір щомісячного підвищення до пенсії, який повинен нараховувати та сплачувати відповідач на користь позивача, на думку колегії суддів, суд першої інстанції вірно застосував розмір мінімальної пенсії за віком, встановлений абз. 1 ч.1 ст. ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», відповідно до якої мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 25, а у жінок - 20 років страхового стажу встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Виходячи з викладеного, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що новий мінімальний розмір пенсії за віком залежить від нового розміру прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, що втратили працездатність, встановленого чинним законодавством на кожний бюджетний рік, зокрема ст. 62 Закону України «Про Державний бюджет на 2007 рік», ст. 58 Закону України «Про Державний бюджет України на 2008р. та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» й ст. 54 Закону України «Про державний бюджет на 2009 рік».

У звязку з цим доводи відповідача щодо неврегульованості на законодавчому рівні порядку обчислення підвищення до пенсії дітям війни, на думку колегії суддів, є необґрунтованими.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що доводи апеляційних скарг правильності висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому апеляційні скарги позивача і відповідача підлягають відхиленню, а постанова суду залишенню без змін відповідно до ст. 308 ЦПК України.

Керуючись ч.2 ст. 197, ст.ст. 303, 304-1, 307, 308, 313- 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційні скарги ОСОБА_5 і Управління Пенсійного фонду України в Центрально-Міському районі м. Кривого Рогу - відхилити.

Постанову Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 28 серпня 2009 року - залишити без змін.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: