Ленінський районний суд м.Дніпропетровська
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 листопада 2010 року м. Дніпропетровськ

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в складі: головуючого судді ЗалімськоїН.В.

при секретарі Карпенко А.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Дніпропетровська цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення моральної шкоди, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулись до суду з позовом до відповідача про стягнення моральної шкоди. В обґрунтування позову вказали, що їм належить квартира АДРЕСА_1. ЗО травня 2003 року по вині відповідача, який проживає у ІНФОРМАЦІЯ_1, відбулось залиття їх квартири. їх квартира неодноразово заливалась, а відповідач жодного разу не відшкодовував завданої ним шкоди, вони за свій рахунок провадили ремонтні роботи. 24 березня 2006 року з приводу недбалого використання сантехніки відповідач знову залив їх квартиру. 12 квітня 2006 року відповідач знову залив їх квартиру, оскільки неправильно встановив у своїй квартирі водоміри.

Позивачі посилаються на те, що з 1982 року відповідач заливає їх квартиру, вони постійно знаходяться у стресовому стані, ОСОБА_1 навіть знаходилась на стаціонарному лікуванні у лікарні, що підтверджується випискою з історії лікування. Моральну шкоду, що спричинена їм оцінюють у 15000 грн. Просили суд стягнути з відповідача на їх користь моральну шкоду у розмірі 15000 грн.

У судовому засіданні позивачі підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити.

Відповідач позовні вимоги не визнав.

Представник КЖЕП 38 надав суду заяву в якій просив розглядати справу без його участі, заперечень по справі не надав.

Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, допитавши свідка, вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що позивачам належить квартира АДРЕСА_1.

30 травня 2003 року по вині відповідача, який проживає у ІНФОРМАЦІЯ_1, відбулось залиття їх квартири. 02 червня 2003 року майстром ЖЕУ-38 складений акт про залиття.

Квартира позивачів неодноразово заливалась, а відповідач жодного разу не відшкодовував завданої ним шкоди, вони за свій рахунок провадили ремонтні роботи.

24 березня 2006 року з приводу недбалого використання сантехніки відповідач знову залив квартиру позивачів, що підтверджується актом КЖЕП 38 від 27 березня 2006 року.

12 квітня 2006 року відповідач знову залив квартиру позивачів, оскільки неправильно встановив у своїй квартирі водоміри, що підтверджується актом КЖЕП 38.

Згідно висновку № 1721-08 судової будівельно - технічної експертизи від 30 жовтня 2008 року, встановити причини залиття квартири АДРЕСА_1 не можливо, однак згідно акту від 12.04.2006 року було виявлено залиття по причині самовільної установки мешканцями квартири № 232 водомірів, акту від 27.03.2006 року було виявлено залиття по причині недбалого використання мешканцями квартири № 232 сантехнічних приладів, акту від 02.06.2003 року було виявлено залиття по причині прориву гнучкого шлангу під мийкою квартири № 232.

Діями відповідача позивачам завдана моральна шкода, що виразилася переживаннях, внутрішньому дискомфорті та порушенні душевного спокою. Суд вважає, що моральна шкода, оцінена позивачами у 15000 грн. реально відображає ступінь і глибину моральних страждань позивачів.

Згідно ст. 1167 Цивільного Кодексу України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Керуючись ст. ст. 23, 1167 Цивільного Кодексу України, ст. ст. 10, 60, 212, 213-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 моральну шкоду у розмірі 15000 грн.

Рішення може бути оскаржено в апеляційний суд Дніпропетровської області через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів.

Суддя: Н.В. Залімська