АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Категорія 26 ( 3) ОСОБА_1
Доповідач - Митрофанова Л. В.
РІШЕННЯ

Іменем України

07 вересня 2010 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі: головуючого судді: - ОСОБА_2,

суддів: - ОСОБА_3, ОСОБА_4 при секретарі: - ОСОБА_5 за участю: представника відповідача ВАТ «Кривбасзалізрудком» - ОСОБА_6.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою Відкритого акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» на рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 24 червня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_7 до Відкритого акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» про відшкодування моральної шкоди, заподіяної ушкодженням здоров'я, пов'язаного з виконанням трудових обов'язків, -

ВСТАНОВИЛА: У лютому 2010 року позивач ОСОБА_7 звернувся до суду із позовом до Відкритого акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» (надалі -ВАТ «Кривбасзалізрудком»), уточнивши який, просив стягнути з відповідача відшкодування моральної шкоди, заподіяної ушкодженням здоров'я, пов'язаного з виконанням трудових обов'язків, в розмірі 130 000 грн.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 24 червня 2010 року позов ОСОБА_7 до ВАТ «Кривбасзалізрудком» про відшкодування моральної шкоди, заподіяної ушкодженням здоров'я, пов'язаного з виконанням трудових обов'язків, задоволено частково. Стягнуто з ВАТ «Кривбасзалізрудком» на користь ОСОБА_7 у відшкодування спричиненої моральної шкоди 71 500 грн. Стягнуто з ВАТ «Кривбасзалізрудком» на користь держави судовий збір в сумі 8 грн. 50 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 15 грн.

В апеляційній скарзі ВАТ «Кривбасзалізрудком» ставить питання про скасування рішення суду та ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, оскільки вважає рішення є незаконним та необгрунтованим, ухваленим з порушення норм матеріального і процесуального права; судом помилково застосовані положення ст.ст. 153 та 237' КЗпП України, які не поширюються на спірні правовідносини; не врахував, що відповідач проводив заходи щодо зменшення шкідливого впливу умов праці на здоров'я позивача; не наведено розрахунків, з яких виходив суд при вирішенні питання про розмір відшкодування завданої шкоди; позивачу встановлено III групу інвалідності, яка дозволяє працювати; не прийнято до уваги, що позивач отримав травму внаслідок ДТП, яке сталося у 1982 році; факт отримання моральної шкоди не доведено та не встановлено проведенням медико-соціальної експертизи.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що з 05.07.1988 року по 23.04.2008 року ОСОБА_7 працював в шкідливих умовах праці на шахті «Гвардійська» ВАТ ""Кривбасзалізрудком".

Актом №16 від 05.04.2008 року розслідування хронічного професійного захворювання, встановлена причина зазначених професійних захворювань - впродовж 19 років 8 місяців робота в підземних умовах, які з причин обмеження робочого простору, перешкоджаючого застосування засобів малої механізації характеризувалися важкою фізичною працею, а також шумом, джерелами якого була конструктивно недосконала гірнича техніка та внаслідок мавших місце випадків неефективного провітрювання робочих місць, незастосування засобів знесилення запиленістю повітря робочої зони, параметри якої перевищували ГДК та які виникли в результаті порушення керівництвом підприємств, де працював позивач, ст. 153 КЗпП України, ст. 13 Закону України "Про охорону праці".

За висновком МСЕК від 23.04.2008 року первинно ОСОБА_7 встановлена стійка втрата професійної працездатності в розмірі 55 % та третя група інвалідності /а.с.8/.

На підставі встановлених обставин суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відшкодування позивачу у зв'язку з отриманими ним на виробництві професійними захворюваннями моральної шкоди відповідачем, з вини, якого її й заподіяно. Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Частиною першої ст. 237-1 КЗпП України передбачено відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі порушення його законних прав, що призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

У пункті 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди роз'яснено, що відповідно до статті 237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров'я умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов'язок по відшкодуванню моральної (немайнової) покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

Як вбачається з матеріалів справи, актом№16 від 05.04.2008 року розслідування хронічного професійного захворювання, встановлена причина зазначених професійних захворювань - впродовж 19 років 8 місяців в умовах важкої фізичної праці, локальної вібрації шуму, запиленості повітря робочої зони, що перебільшує ГДК та які виникли в результаті порушення керівництвом підприємств, де працював позивач, ст. 153 КЗпП України, ст. 13 Закону України "Про охорону праці", якою передбачений обов'язок власника або уповноваженого ним органу створити на робочому місці умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці.

Виходячи з викладеного, доводи ВАТ ""Кривбасзалізрудком" про відсутність вини підприємства у заподіянні ОСОБА_7 моральної шкоди в результаті отриманих ним професійних захворювань є безпідставними.

Також спростовуються й доводи відповідача, що судом не була дана правова оцінка картці умов праці, яка підтверджує, що позивач працював на робочому місці, яке відповідало вимогам охорони праці.

Однак, як убачається з матеріалів справи та згідно вищевказаного акта №16 від 05.04.2008 року розслідування хронічного професійного захворювання позивача, встановлена причина зазначених професійних захворювань та ОСОБА_7 спричинено втрату професійної працездатності порушенням керівництвом підприємства

За таких обставин, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга відповідача підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції зміні відповідно до п.1 ч.1 СТ.309ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 303, 307,п.1ч.1ст.309,313,316 ЦІЖ України, колегія суддів,

ВИРІШИЛА: Апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства «Криворізький залізорудним комбінат» задовольнити частково.

Рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 24 червня 2010 змінити в частині розміру моральної шкоди та зменшити суму моральної шкоди стягнутої з ВАТ «Кривбасзалізрудком» на користь ОСОБА_7 з 71 500 гри. до 55 000 грн.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржено у касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили. Головуючий: /підпис/ Судді: /підпис/

ЗГІДНО З ОРИГІНАЛОМ і

Суддя-доповідач: ОСОБА_2