Октябрський районний суд м.Полтави
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №2-3275/09 Справа №2-194/10

04 червня 2010 року Октябрський районний суд м.Полтави в складі:

головуючого судді Тімошенко Н.В.

при секретарі - Ґудзь Л.Г.

з участю представників позивача - ОСОБА_1, ОСОБА_2 представників відповідача - ОСОБА_3,ОСОБА_4.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6 міської санітарно-епідеміологічної станції, відкритого акціонерного товариства "ОСОБА_6 завод газорозрядних ламп", треті особи - відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м.Полтаві, товариство з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_6 завод газорозрядних ламп», Головне управління державного казначейства України в Полтавській області, про відшкодування моральної шкоди , -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_5 11 березня 2009 року звернулася до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_6 міської санітарно-епідеміологічної станції, відкритого акціонерного товариства "ОСОБА_6 завод газорозрядних ламп" та просила : стягнути з ОСОБА_6 міської санітарно-епідеміологічної станції на її користь у відшкодування моральної шкоди 200 000 грн.; стягнути з відкритого акціонерного товариства "ОСОБА_6 завод газорозрядних ламп" на її користь 200 000 грн. моральної шкоди за ушкодження здоров»я.

21 квітня 2009 року позивач уточнила позовні вимоги та остаточно просила : встановити вину ОСОБА_6 міської санітарно-епідеміологічної станції в не забезпеченні на ВАТ "ОСОБА_6 завод газорозрядних ламп" належного контролю за виконанням санітарного законодавства, що призвело до отруєння сполуками ртуті лаборанта хімічного аналізу ОСОБА_5 та не наданні необхідної документації на вимогу Харківського науково- дослідного інституту гігієни та профзахворювань; стягнути з ОСОБА_6 міської санітарно- епідеміологічної станції на користь ОСОБА_5 в відшкодування моральної шкоди 200 000 гривень за ушкодження здоров»я; встановити вину ВАТ "ОСОБА_6 завод газорозрядних ламп" в наявності на заводі шкідливих умов праці які викликали у лаборанта хімічного аналізу ОСОБА_5 отруєння сполуками ртуті та профзахворювання пов»язане з виконанням трудових обов»язків; стягнути з ВАТ "ОСОБА_6 завод газорозрядних ламп" на користь ОСОБА_5 200 000 грн. моральної шкоди за ушкодження здоров»я; стягнути з відповідачів на користь ОСОБА_5 відшкодування витрат на правову допомогу адвоката в розмірі 1 000 гривень. Зазначивши, що ОСОБА_6 міська санітарно-епідеміологічна станція, здійснюючи на ВАТ "ОСОБА_6 завод газорозрядних ламп" контроль за виконанням санітарного законодавства, порушила ЗУ «Про забезпечення санітарного та епідеміологічного благополуччя населення». Не забезпечила усунення отруєнь та шкідливого впливу на здоров»я людей факторів середовища. Спричинена їй моральна шкода полягає у нанесенні ушкодження її здоров»ю, фізичних, душевних, психологічних і психічних стражданнях від цього. Вона не може самостійно пересуватись, не може сама себе обслуговувати. Потребує постійного стороннього догляду, обов»язкового підтримуючого лікування. При визначенні розміру моральної шкоди вона виходила перш за все із вкрай поганого фізичного стану свого здоров»я яке вже ніколи не відновиться. Вважає, що визначені суми відшкодування моральної шкоди хоча б частково компенсують їй втрачене здоров»я, психічну травму та фізичний біль.

07 жовтня 2009 року ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави залучено до - / часті в справі в якості третьої особи Головне управління державного казначейства України з Полтавській області.

В судовому засіданні представники позивача позов підтримали в повному обсязі.

Представники відповідача - ОСОБА_6 міської санітарно-епідеміологічної станції в судовому засіданні позов до ОСОБА_6 міської санітарно-епідеміологічної станції не визнали, прохали відмовити у задоволенні позову за безпідставністю.

Відповідач - ВАТ "ОСОБА_6 завод газорозрядних ламп до суду свого представника не направив, надіславши заяву про розгляд справи за відсутності представника ВАТ «Пз ГРЛ», зазначивши що дана справа має бути залишена без розгляду, (а.с.44, 45).

Третя особа - відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м.Полтаві

Третя особа - Головне управління державного казначейства України в Полтавській області до суду свого представника не направило, надавши заяву про розгляд справи без участі представника.

Суд, заслухавши представників позивача ОСОБА_5, представників відповідача ОСОБА_6 міської санітарно-епідеміологічної станції, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову частково.

Судом встановлено, що рішенням Октябрського районного суду м.Полтави від 02 лютого 2009 року по справі №2-861/09, позов ОСОБА_5 до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального Страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м.Полтаві, відкритого акціонерного товариства "ОСОБА_6 завод газорозрядних ламп", товариства з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_6 завод газорозрядних ламп» про визнання за нею права на відшкодування шкоди завданої внаслідок професійного захворювання у відповідності до ЗУ «Про загальнообов»язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» у розмірі середньомісячної заробітної лати 1109,85 гривень, згідно довідки товариства з обмеженою відповідальністю «Завод газорозрядних ламп» від 19 січня 2009 року за вихідним №34, з подальшим перерахунком в порядку ст.29 вищевказаного Закону задоволено в повному обсязі. Вказане рішення набрало законної сили, (а.с.8).

Відповідно до ч.З ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Вищезазначеним рішенням встановлено, що ОСОБА_5 була прийнята на роботу у ВАТ «ОСОБА_6 завод газорозрядних ламп» 26 грудня 1979 року у відділ техніки безпеки учнем лаборантом хімічного аналізу і працювала там до 20 грудня 2006 року. Відповідно до Повідомлення про професійне захворювання (отруєння) «Харківського науково-дослідного інституту гігієни праці та профзахворювань» від 19 березня 2008 року №141, ОСОБА_5 встановлено профзахворювання з клінічним діагнозом : «Хроническая ртутная интоксикация ПІ степени». ОСОБА_5 є носієм ртуті з 1984 року. Згідно з актом розслідування хронічного професійного захворювання від 18 квітня 2008 року ОСОБА_5 встановлено зв»язок між наявними у неї захворюваннями та втратою здоров»я з роботою на ВАТ «ОСОБА_6 завод газорозрядних ламп». Довідкою МСЕК від 20 червня 2008 року серія МСЕ-В1 №005604 ОСОБА_5 була встановлена перша група інвалідності в зв»язку з профзахворюванням, ступінь втрати професійної працездатності склала 100%, а також ОСОБА_5 визнана потребуючою стороннього догляду.

Згідно Індивідуальної програми реабілітації інваліда №934 МСЕК від 23 червня 2008 року ОСОБА_5 обмежена до виконання ІПР до : самообслуговування, пересування,

спілкування, трудової діяльності, професійного навчання. ОСОБА_5 рекомендовано крісло-стілець із санітарним оснащенням, два пари ортопедичного взуття на рік. ОСОБА_5 потребує : спеціального медичного догляду, побутової допомоги (прибирання кімнати, приготування їжі), стороннього догляду постійно. ОСОБА_5 необхідні технічні та інші засоби реабілітації, а саме візок вуличний і кімнатний, ходунки, сидіння для ванни, сидіння для туалету, (а.с.6-7).

Відповідно до листа ТОВ «Завод газорозрядних ламп» за №243 від 25 червня 2009 року ОСОБА_5 з 11 квітня 2006 року по 19 грудня 2006 року перебувала на лікарняних листах з діагнозом : токсично-інфекційна енцефалопатія (а.с.97).

Відповідно до ч.ч.І, 2 ст.153 КЗпП України на всіх підприємствах, в установах, організаціях створюються безпечні і нешкідливі умови праці. Забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Відповідно до ст.237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Відповідно до ч.2 ст.23 ЦК України моральна шкода полягає : 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я.

Відповідно до ч.З ст.23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до ч.І ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до ч.І ст.1168 ЦК України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.

На підставі викладеного суд приходить до висновку про встановлення вини ВАТ "ОСОБА_6 завод газорозрядних ламп" в наявності на заводі шкідливих умов праці які викликали у лаборанта хімічного аналізу ОСОБА_5 отруєння сполуками ртуті та профзахворювання пов»язане з виконанням трудових обов»язків, через що підлягає стягненню з ВАТ "ОСОБА_6 завод газорозрядних ламп" моральна шкода за ушкодження здоров»я в розмірі 200 000 гривень.

Згідно сг.57 ЦПК України доказами в цивільній справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Виходячи із ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов"язанна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що представники позивача в судому засіданні доказів вини ОСОБА_6 міської санітарно-епідеміологічної станції в не забезпеченні на ВАТ "ОСОБА_6 завод газорозрядних ламп" належного контролю за виконанням санітарного законодавства, що призвело до отруєння сполуками ртуті лаборанта хімічного аналізу ОСОБА_5 та не наданні необхідної документації на вимогу Харківського науково-дослідного інституту гігієни та профзахворювань не надали.

В зв»язку з відмовою в цій частині позову також не підлягає задоволення позов в частині стягнення з ОСОБА_6 міської санітарно-епідеміологічної станції на користь

ОСОБА_5 в відшкодування моральної шкоди 200 000 гривень за ушкодження злог: 5 ^ відмовити повністю.

На підставі викладеного та керуючись ст. 153, 237-1 КЗпП України. ст.ст.Ю. 60. 2 '1. 215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_5 до ОСОБА_6 міської санітарно- епідеміологічної станції, відкритого акціонерного товариства "ОСОБА_6 завол газорозрядних ламп", треті особи - відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м.Полтаві, товариство з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_6 завод газорозрядних ламп", Головне управління державного казначейства України в Полтавській області, про відшкодування моральної шкоди задовольнити частково.

Встановити вину ВАТ "ОСОБА_6 завод газорозрядних ламп" в наявності на заводі шкідливих умов праці, які викликали у лаборанта хімічного аналізу ОСОБА_5 отруєння сполуками ртуті та профзахворювання пов»язане з виконанням трудових обов»язків.

Стягнути з ВАТ "ОСОБА_6 завод газорозрядних ламп" на користь ОСОБА_5 200 000 (двісті тисяч) гривень моральної шкоди за ушкодження здоров»я та відшкодування витрат на правову допомогу адвоката в розмірі 1 000 (одна тисяча) гривень.

В інший частині позову ОСОБА_5 до ОСОБА_6 міської санітарно-епідеміологічної станції - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду шляхом подачі заяви про його оскарження в строк 10 днів після його проголошення та в наступного поданням апеляційної карги в строк 20 днів.

Суддя

ОСОБА_7