Кагарлицький районний суд Київської області
Справа №2- 652/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2010 року Кагарлицький районний суд Київської області

в складі: головуючого судді Шевченко І.І.

при секретарі Камхі А.Д.

розглянувши під час попереднього судового засіданні в залі суду м. Кагарлик цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

встановив:

позивач просить суд розірвати шлюб між нею, ОСОБА_1, та ОСОБА_2, який зареєстрований 20 квітня 1988 року у м. Києві у палаці реєстрації шлюбів та новонароджених, актовий запис № 1416 та після розірвання шлюбу залишити прізвище ОСОБА_2, посилаючись на те, що з сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі з 20 квітня 1988 року, що стверджується копією свідоцтва про шлюб.

Від шлюбу малолітніх дітей не маємо .

Шлюбно - сімейні стосунки між нею та відповідачем припинені в зв'язку з

тим, що на протязі всього їхнього сімейного життя між ним та відповідачем були постійні сварки, непорозуміння, оскільки у них з ним різні характери та різні погляди на життя. Постійні сварки і непорозуміння призвели до того, що сімя їхня давно розпалася, миритися і жити з відповідачем вона не бажає, а тому хоче шлюб з відповідачем розірвати .

Спільно нажите з відповідачем майно вони розділять в добровільному порядку. Через відділ РАЦС Кагарлицького РУЮ відповідач відмовляється розірвати шлюб, а тому вона вимушена звернутися до суду з даною заявою.

Відповідач позовні вимоги позивача визнав в поавному обсязі та не заперечував проти їх задоволення.

Вислухавши сторони та вивчивши матеріали справи, суд вважає, за необхідне заявлений позов задовольнити. Вимоги позивача законні, обгрунтованні і в судовому засіданні доведенні.

В судовому засіданні суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Сторонами був укладений шлюб, який був зареєстрований 20 квітня 1988 року у м. Києві у палаці реєстрації шлюбів та новонароджених, актовий запис № 1416.

Шлюбно сімейні стосунки між сторонами припинені.

Від спільного подружнього життя неповнолітніх дітей немає.

Спільне життя у них не склалося, оскільки як виявилося згодом, їхні характери є зовсім різними, погляди на подружнє життя не співпадають.

Примирення між сторонами є неможливим, оскільки попередні намагання примиритись не дали позитивного результату, а тому сторони як подружжя проживати у спільному шлюбі безперспективним з точки зору подальших шлюбних стосунків між ними, оскільки їхнє спільне проживання завдають моральних та психологічних страждань.

Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя.

Виходячи з вищенаведених норми СК України позивач має право з власної ініціативи звернутися до суду з позовом про розірвання шлюбу, а тому суд задовольняє вимоги позивача та розриває шлюб між сторонами. Після розірвання шлюбу позивач залишається на прізвищі ОСОБА_2.

При видачі свідоцтва про розірвання шлюбу суд стягує із сторін державне мито в дохід держави.

На підставі ст.. ст. 110, 112 СК України, Законом України «Про Державну реєстрацію актів цивільного стану», керуючись ст..ст. 10, 60, 88, 212, 213, 214, 215, 218, 235 ЦПК України суд, -

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, який зареєстрований 20 квітня 1988 року у м. Києві у палаці реєстрації шлюбів та новонароджених, актовий запис № 1416 - розірвати.

Позивач ОСОБА_1 після розірвання шлюбу залишається на прізвищі ОСОБА_1.

При видачі свідоцтва про розірвання шлюбу суд стягує із ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з кожного по 8 (вісім) грн. 50 коп. державного мита в доход держави.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Київської області на протязі десяти днів з дня його проголошення.

Суддя І.І. Шевченко