Справа № 2-3190/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2010 року

Зарічний районний суд м. Суми в складі:

головуючого - судді Шершак М.І.

при секретарі - Українець Н.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми справу за позовом ОСОБА_1 де управління Пенсійного фонду України в Зарічному районі м. Суми про зобов'язання нарахувати щомісячну державну соціальну допомогу як дитині війни, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» має праве на отримання підвищення до пенсії в розмірі 30% від мінімального розміру пенсії за віком. Однак відповідач у 2007 році взагалі не сплачував, а у 2008-2009 роках сплачував підвищення у розмірі меншому ніж гарантовано вказаним законом Просить зобовязати здійснити перерахунок та стягнути з відповідача на його користь недоплачену йому, як «дитині війни» щомісячну державну соціальну допомогу за 2007-2009 роки в сумі 2782 грн. 47 коп., стягнути з відповідача понесені ниє судові витрати по сплаті судового збору та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Від відповідача надійшли заперечення на позов, в яких він просить суд з задоволенні позову відмовити оскільки виплата соціальної допомоги здійснена відповідно до діючого у спірний період законодавства.

Від позивача та відповідача надійшли клопотання про розгляд справи за їх відсутності.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Як було встановлено під час судового засідання, що позивач відповідно до ст.ст. 1, 6 Закону України «Пре соціальний захист дітей війни», має право на підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до п. 12 ст. 71 Закону України «Про Державний бюджет на 2007 рік», дію статті 6 Закону України «Пре соціальний захист дітей війни», з урахуванням ст. 111 цього Закону, було зупинено.

Рішенням Конституційного Суду України від 09 липня 2007 року № 6-рп/2007 (справа про соціальні гаранті громадян) визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) положення, зокрема, пункту 1і ст. 71 Закону України «Про Державний бюджет на 2007 рік», яким зупинено дію ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» з урахуванням ст. 111 цього Закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, ще визнанні неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Таким чином відповідач повинний нараховувати та сплачувати позивачу доплату до пенсії, передбачену ст. ( Закону України «Про соціальний захист дітей війни» з 09.07.2007 року.

З урахуванням вищевикладеного і відповідно до ст. 62 Закону України «Про Державний бюджет України на 200 рік» позивачу слід нарахувати та виплатити за 2007 рік з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року підвищення до пенсі виходячи з мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до п. 41 розділу 2 Закону України «Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» текст статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» викладено в наступній редакції: «Дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії ї: соціального захисту») до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни, тобто розмір 10 % від прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Ветеранам війни, які мають право на отриманні підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, відповідно до цього Закону та Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту) дане підвищення провадиться за їх вибором згідно з одним із законів. З 01.01.2008 року позивачу було нараховане ті виплачувалось зазначене підвищення відповідно до встановленого розміру, що підтверджується довідкою відповідача.

Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року за № 10-рп/2008 року, у справі за конституційним поданнями Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень ст.6: розділу 1, пунктів 61, 62, 63, 66 розділу 2, пункту 3 розділу 3 Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 році та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» і 101 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень ст. 67 розділу 1, п.п. 1-4, 6-22, 24-100 розділу 2 Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про знесення змін до деяких законодавчих актів України» (справа щодо предмет; та змісту закону про Державний бюджет України), визнано таким, що не відповідає Конституції України ( неконституційним) положення п. 41 розділу 2 Закону України «Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України».

Рішення Конституційного Суду України у цій справі має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, як: виникли внаслідок дії положень статей зазначеного закону, щ< визнані неконституційними.

Таким чином, на підставі приписів ч.2 ст.152 Конституції України відповідач з 22.05.2008 року повинний був діяти у відповідності з приписами діючої норми ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», нараховувати т здійснювати позивачу доплату до пенсії у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Між тим, до 22.05.2008 року, тобто до ухвалення зазначеного рішення Конституційним Судом України, відповідач здійснюючи позивачу доплати, передбачені ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» в редакції п.41 розділ; 2 Закону України «Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», діяв на підставі та у відповідності з діючими нормами зазначених законів, а тому позовні вимоги щодо стягнення доплати до пенсії у розмір: 30% мінімальної пенсії за віком з 01.01.2008 року по 21.05.2008 року задоволенню не підлягають.

Судом встановлено, що в 2009 році положення ст.ст. 1, 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», відповідно до яких позивач має право на підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, на ЗО відсотків мінімальної пенсії за віком, не зупинялись та діяли протягом 2009 року. Однак відповідач всупереч їм нараховував позивачу підвищення до пенсії в розмірі 10 % прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, що складає 49.80 грн. відповідно до п. 8 постанови Кабінету Міністрів України від 28.05.2009 року № 530.

Суд вважає, що такі дії відповідача є неправомірними, оскільки усі підзаконні нормативно-правові акти мають відповідати Конституції України та Законам України, а в разі їх невідповідності Законам чи Конституції мають застосовувалися відповідні положення закріплені в Законі.

Також суд зважає за необхідне зауважити, що Конституцією України закріплено, що в України визнається і діє принцип верховенства права. Конституція має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй (ст. 8).

Принцип верховенства права передбачає, що усі підзаконні нормативне правові акта мають відповідати за своїм змістом Конституції України та Законам України.

Таким чином, на підставі приписів ч.2 ст.152 Конституції України відповідач в 2009 році повинен був діяти у відповідності з приписами діючої норми ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», нараховувати та здійснювати позивачу доплату до пенсії у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Щодо розрахункової величини мінімальної пенсії за віком, з якої необхідно рахувати підвищення до пенсії дітям війни в розмірі 30%, суд приходить до наступних висновків.

Сторонами по справі не заперечується той факт, що позивач відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» має право на отримання доплати до пенсії у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком.

За чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», іншого нормативно-правового акту, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає, а тому відповідачу для визначення розміру мінімальної пенсії за віком слід керуватися ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та відповідними положеннями Закону України «Про Державний бюджет України на 2009 рік», які визначають прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність.

З огляду на викладене суд вважає, що доводи відповідача в заперечення на позов є необґрунтованими.

Враховуючи наведене позовні вимоги підлягають частковому задоволенню та для захисту порушеного права позивача необхідно зобовязати відповідача здійснити перерахунок пенсії позивачу з підвищенням її на 30% мінімальної пенсії за віком з розміру, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», та провести відповідні виплати з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2009 року з врахуванням суми вже проведених позивачу виплат у вказаний період.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд виходить з того, що вимоги про стягнення з відповідача недоплаченої як дитині війни щомісячної державної соціальної допомоги у визначеній позивачем грошовій сумі не підлягають задоволенню, оскільки суд не може перебирати на себе функцію здійснення перерахунку та нарахування пенсії замість органу, якому надані такі повноваження.

На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача пропорційно задоволеним позовним вимогам підлягають стягненню понесені ним та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 51 грн. 00 коп., витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи 120 грн.

Керуючись ст.ст. 64, 124, 152 Конституції України, ст.ст. 1, 3, 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», Рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 року № 6-рл/2007 (Справа про соціальні гарантій громадян), Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року за № 10-рп/2008 року, Законами України «Про Державний бюджет України на 2009 рік», ст. ст. 4, 10, 11,57-60, 88, 212, 214-215, 218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Зарічному районі м. Суми здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з підвищенням її на 30% мінімальної пенсії за віком з розміру, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», та провести відповідні виплати з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2009 року з врахуванням проведених виплат.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Стягнути з Управління Пенсійного фонду України в Зарічному районі м. Суми на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 51 гривень 00 коп., витрати з ІТЗ-120 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Сумської області через Зарічний районний суд м. Суми шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було погано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у 20-денний строк, ріщення суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя М.І. Шершак