Менський районний суд Чернігівської області
Справа № 2-432/2010 р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2010 року Менський районний суд

Чернігівської області

в складі:

головуючого судді Парфененко О .Я

при секретарі Зубкович Н.Ф

з участю помічника прокурора Джима Д.Г

представника позивача ОСОБА_1 сільської ради ОСОБА_2

відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6,

представника відповідачів ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Мена Чернігівської області цивільну справу за позовом прокурора Менського району в інтересах Державної екологічної інспекції в Чернігівській області, ОСОБА_1 сільської ради до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення заподіяної шкоди лісовому господарству незаконною порубкою дерев,

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Менського району Чернігівської області в інтересах Державної екологічної інспекції в Чернігівській області, ОСОБА_1 сільської ради до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_8, ОСОБА_6 звернувся до суду з позовом про стягнення заподіяної шкоди лісовому господарству незаконною порубкою дерев, вказуючи на те, що 28 січня 2010 року лісником ДП «Менараагролісництво» ОСОБА_9 виявлено, що відповідачами ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6М здійснено самовільну незаконну порубку 24 сухостійних дерев вільхи, що знаходилися на території ОСОБА_1 сільської ради в експлуатаційному лісі, кв. 18, вид. 2 обх. № 3, II магістральна дільниця, про що складено протокол №1. Незаконною гіорубкою відповідачі завдали збитки навколишньому природному середовищу на загальну суму 34915 грн. 41 коп.. Прокурор просить стягнути з солідарно з відповідачів на користь ОСОБА_1 сільської ради 34915 грн. 41 коп. заподіяну навколишньому середовищу шкоду незаконною порубкою дерев.

В судовому засіданні помічник прокурора Менського району Джима Д.Г. позовну заяву підтримав з вище викладених мотивів і просить її задовольнити.

Представник позивача Державної екологічної інспекції в Чернігівській області Ь судове засідання не зявився, причин свої неявки суду не повідомив.

Представник позивача ОСОБА_1 сільської ради ОСОБА_2 позов підтримав частково, зазначивши, що відповідачі проживають на території ОСОБА_1 сільської ради, не працюють, в даний час знаходяться в тяжкому матеріальному становищі, просив шкоду стягнути в меншому розмірі.

Відповідач ОСОБА_6 позов не визнав та пояснив, що він участі в самовільній порубці дерев не приймав, до адміністративної відповідальності за незаконну порубку не притягувався, а тому просив відмовити в позовній вимозі про стягнення з нього заподіяної навколишньому середовищу і шкоди.

Відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5. позов визнали частково та надали аналогічні пояснення, що здійснили порубку лише 8 (восьми) сухостійних дерев: 1 дерева з діаметром пня 14 см., 1 дерева з діаметром пня 16 см., 2-х дерев з діаметром пня 30 см., 2-х дерев з діаметром пня 32 см.. Інших дерев, вказаних у протоколі та позові не пиляли. ОСОБА_6 участі в порубці дерев не брав. Також, просять суд при прийнятті рішення врахувати їх сімейний та матеріальний стан.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка лісник ДП «Менарайагролісництво» ОСОБА_9 показав, що 28 січня 2010 року виявив самовільну незаконну порубку 24 сухостійних дерев вільхи, що знаходилися на території ОСОБА_1 сільської ради в експлуатаційному лісі, кв. 18, вид. 2 обх. № З, II магістральна дільниця, про що склав протокол №1. При перевірці, яка здійснювалась співробітниками Менського РВУМВС в господарствах ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 були виявлено біля 6 складометрів колод та рубаних дров. Тому лісопорушниками в протоколі зазначив відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, які погодились з протоколом та підписали його. ОСОБА_6 відмовився від підпису в протокол. 01 лютого 2010 року старший майстер лісу ОСОБА_10 склав польову перелікову відомість дерев на підставі якої була обчислена сума шкоди.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка старший майстер лісу ДП «Менарайагролісництво» ОСОБА_10 показав, що в кінці січня 2010 року лісник ОСОБА_9виявив самовільну незаконну порубку 24 сухостійних дерев вільхи, що знаходилися на території ОСОБА_1 сільської ради в експлуатаційному лісі, кв. 18, вид. 2 обх. № З, II магістральна дільниця, про що склав протокол № 1 від 28 січня 2010р.. 01 лютого 2010 року ОСОБА_10 склав польову перелікову відомість дерев, в якій зафіксував кількість незаконно вирубаних дерев та їх діаметр.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_11, показала, що вона є матірю відповідача ОСОБА_5, зимою 2010 року, точну дату не памятає, співробітниками Менського РВ УМВС в її господарстві було виявлено 2 складометри дров.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_12, показала, що вона є сестрою відповідача ОСОБА_13 та матірю відповідача ОСОБА_3, зимою 2010 року, точну дату не памятає, співробітниками Менського РВ УМВС в її господарстві було виявлено 3,8 складометри дров.

Заслухавши пояснення сторін, показання свідків та вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ч.2, 4 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування, доказування не може грунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Факт незаконної порубки лісу відповідачами ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 втановлений протоколом про лісопорушення № 1 від 28 січня 2010 року, складеним лісником ДП «Менарайагролісництво» ОСОБА_9, відповідно до якого, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 здійснили незаконну порубку дерев, що знаходилися на території ОСОБА_1 сільської ради в експлуатаційному лісі, кв. 18, вид. 2 обх. № З, II магістральна дільниця. Згідно з Постановами про накладення адміністративного стягнення від 19 лютого 2010 року, які не оскаржені, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 визнані винними у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст..65 КпАП України та накладено адміністративні стягнення у вигляді штрафу.

Прокурор та позивачі не надали належних доказів здійснення незаконної порубки відповідачем ОСОБА_13.

Як вбачається із аналізу постанови Кабінету Міністрів України № 665 від 23.07.2008р. «Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу , розмір шкоди залежить від кількості, категорії зрубаних дерев, діаметру дерев.

Позивачі та прокурор не надали належних доказів незаконної порубки відповідачами 24 дерев діаметром від 14 ем. до 60 см.. Дослідженням матеріалів Менського РВ УМВС України в Чернігівській області щодо перевірки в порядку ст. 97КПК України, матеріалів Державної екологічної інспекції в Чернігівській області про притягнення до адміністративної відповідальності відповідачів, протоколу про лісопорушення №1 від 28.012010р., польової перелікової відомості дерев від 01.02.2010р. та розрахунку розміру шкоди від 01.03.2010р. встановлено, що вищевказані письмові докази містять різну інформацію про кількість вирубаних дерев, масу деревини та діаметр дерев біля шийки кореня, які є визначальними ! для розміру заподіяної шкоди.

Таким чином, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 здійснили незаконну порубку дерев, що знаходилися на території ОСОБА_1 сільської ради в експлуатаційному лісі, кв. 18, вид. 2 обх. № З, II магістральна дільниця в кількості 8 (восьми) сухостійних дерев вільхи: 1 дерева з діаметром пня 14 см., 1 дерева з діаметром пня 16 см., 2-х дерев з І діаметром пня ЗО см., 2-х дерев з діаметром пня 32 см., чим заподіяли шкоду навколишньому природному середовищу в розмір 5644 грн. 84 коп..

Відповідно до ст. 105 Лісового кодексу України порушення лісового законодавства тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність відповідно до закону, особи, винні у незаконному вирубуванні та пошкодженні дерев та чагарників несуть відповідальність за порушення лісового господарства.

Ст.107 Лісового кодексу України встановлено обовязок відшкодування шкоди, заподіяної лісу підприємствами, установами, організаціями і громадянами внаслідок порушення лісового законодавства, у розмірах і порядку, визначених законодавством України.

Згідно ст. 1166 ЦК України, шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Разом з тим, відповідно до ст. 1193 ЦК України суд може зменшити розмір відшкодування шкоди, завданої фізичною особою, залежно від її матеріального становища, крім випадків, коли шкоди завдано вчиненням злочину.

За приписами ст. 47 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» місцеві фонди охорони навколишнього природного середовища утворюються у складі місцевого бюджету за місцем заподіяння екологічної шкоди, зокрема за рахунок частини грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього середовища, ч. 5 ст. 68 цього ж закону встановлено, що застосування заходів дисциплінарної, адміністративної, або кримінальної відповідальності не звільняє винних від компенсації шкоди, заподіяної погіршенням якості природних ресурсів.

Суд бере до уваги, що представник позивача ОСОБА_1 сільської ради ОСОБА_2 позов підтримав частково, просив шкоду стягнути з відповідачів в меншому розмірі, відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 ніде не працюють, власного майна не мають, ОСОБА_5 має на утриманні двох малолітніх дітей, тому суд вважає можливим, зменшити розмір відшкодування шкоди до 3900 грн., які необхідно стягнути солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 сільської ради.

В позовних вимогах про стягнення з ОСОБА_6В шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу, слід відмовити.

На підставі викладеного та ст. ст. 7, 105, 107 Лісового кодексу України, ст.ст. 47, 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», ст.ст. 1166, 1193 ЦК України, керуючись ст. ст. 8,10,57,59,60, 81,88, 209, 212 - 215, 218 ЦПК України суд, -

ВИРІШИВ:

Позов прокурора Менського району в інтересах Державної екологічної інспекції в Чернігівській області, ОСОБА_1 сільської ради до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення заподіяної шкоди лісовому господарству незаконною порубкою дерев - задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер за ДРФО 0, народився 09.03.1978р., зареєстрований за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1), ОСОБА_4 (ідентифікаційний номер за ДРФО НОМЕР_1, народився 26.12.1985р., зареєстрований за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2, б/н), ОСОБА_5 (ідентифікаційний номер за ДРФО НОМЕР_2, народився 27.11.1988р., зареєстрований за адресою ІНФОРМАЦІЯ_3) на користь ОСОБА_1 сільської ради (Чернігівська область Менський район село Локнисте вулиця Леніна, 2, код за , р/р 0279 в УДК в Чернігівській області, МФО 853592, КВЕД 24062100) матеріальну шкоду в розмірі 3900,00 грн. (три тисячі девятсот грн.).

Стягнути з ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер за ДРФО 0, народився 09.03.1978р., зареєстрований за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1), ОСОБА_4 (ідентифікаційний номер за ДРФО НОМЕР_1, народився 26.12.1985р., зареєстрований за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2, б/н),

ОСОБА_5 (ідентифікаційний номер за ДРФО НОМЕР_2, народився 27.11.1988р., зареєстрований за адресою ІНФОРМАЦІЯ_3) по 17 (сімнадцять) гривень судового збору з кожного в доход держави.

Стягнути з ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер за ДРФО 0, народився 09.03.1978р., зареєстрований за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1), ОСОБА_4 (ідентифікаційний номер за ДРФО НОМЕР_1, народився 26.12.1985р., зареєстрований за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2, б/н),

ОСОБА_5 (ідентифікаційний номер за ДРФО НОМЕР_2, народився 27.11.1988р., зареєстрований за адресою ІНФОРМАЦІЯ_3) по 40 (сорок) гривень витрат за інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи з кожного в доход держави.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня отримання копії рішення особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення.

Суддя О.Я Парфененко