АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Категорія 26 (ІІІ) Доповідач - Михайлів Л.В.
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

10 серпня 2010 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Митрофанової Л.В.

суддів: Михайлів Л.В., Карнаух В.В.

при секретарі: Бондаренко І.В.

за участю: позивача - ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3 акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат) - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат)' на рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 22 квітня 2010 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» про відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

В жовтні 2009 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» (далі - ВАТ «Кривбасзалізрудком») про відшкодування моральної шкоди, посилаючись на отримання ним професійного захворювання внаслідок праці протягом тривалого часу в шкідливих умовах на підземних роботах, у звязку з чим висновком МСЕК від 13.12.2006 року йому було первинно встановлено 45%. втрати професійної працездатності.

Вважаючи причиною отримання професійного захворювання тривалу роботу в умовах важкої фізичної праці та несприятливого мікроклімату, просив суд стягнути з відповідача на його користь моральну шкоду в сумі 127000 гри.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 22 квітня 2010 року ПОЗОВ ОСОБА_2 задоволено частково. Стягнуто з ВАТ «Кривбасзалізрудком» на користь ОСОБА_2 в рахунок відшкодування моральної шкоди 45000 гри. без урахування утримання податку з доходів фізичних осіб, а також - на користь держави 8 грн. 50 коп. судового збору та 30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

В апеляційній скарзі ВАТ «Кривбасзалізрудком» ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Так, суд помилково застосував до спірних правовідносин норми ст.ст. 153, 173, 237-1 КЗпП України замість Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне врахування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності»; не зясував, що ВАТ «Кривбасзалізрудком» не є належним відповідачем по справі; не встановив, які саме незаконні дії роботодаві я спричинили моральну шкоду позивачу й не врахував, що акт розслідування професійного захворювання не може бути належним доказом в підтвердження вини підприємства, оскільки його складено з порушенням вимог діючого законодавства; факт заподіяння моральних страждань не підтверджений достовірними доказами, судом не проведено огляду МСЕК для встановлення факту спричинення моральної шкоди та не зясовано причин пропуску позивачем строку позовної давності.

В запереченнях на апеляційну скаргу позивач ОСОБА_2 просить апеляційну скаргу відхилити й залишити без змін рішення суду першої інстанції як законне та обґрунтоване.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішенні суду в межах позовних вимог, доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, сю апеляційна скарга ВАТ «Кривбасзалізрудком» підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 протягом тривалого часу виконував роботи в умовах важкої фізичної праці та несприятливого мікроклімату, працюючи з червня 1985 року по січень 1990 року в ВКБ РУ ім. Комінтерна, ІІІБУ № 2 тресту «КШБ» підземним прохідником, а з квітня 1990 року по гр/день 2006 року на шахті «Октябрська», ШУ «Октябрська» ВО «Кривбасруда», шахті «Октябрська», ВАТ «Кривбасзалізрудком» прохідником на підземних дільницях, що й стало причиною отримання ним професійного захворювання, наявність якого встановлена у НЬОГО за останнім місцем його роботи рішенням ЛЕК НДІ Промислової медицини від 24.10.2006р.

Актом № 20 розслідування хронічного професійного захворювання від

20.11.2006року встановлена причина зазначеного професійного захворювання - важка фізична праця та несприятливий мікроклімат, які виниклі в результаті порушення керівництвом підприємств, де працював хворий, ст. 153 КЗпП України, ст. 13 Закону України «Про охорону праці».

Висновком МСЕІ< від 13.12.2006р. первинно ОСОБА_5 встановлена стійка втрата професійної працездатності в розмірі 45%. Відсоток втрати профпрацездатності в розмірі 45% підтверджено наступними черговими оглядами МСЕК від 14.12.2007 року, 15.12.2009 року.

На підставі встановлених обставин суд першої інстанції дійшов висновку про відшкодування позивачу у звязку з отриманим ним на виробництві професійним захворюванням моральної шкоди відповідачем, з вини, якого її й заподіяно.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Згідно ст. 173 КЗпП України шкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя, повязаним з виконанням трудових обовязків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку.

Частиною першої ст. 237-1 КЗпП України передбачено відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі порушення його законних прав, що призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

У пункті 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайновоі) шкоди» роз'яснено, що відповідно до етапі 237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров'я умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов'язок по відшкодуванню моральної (немайновоі) покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

Як вбачається з акту № 20 розслідування хронічного професійного

захворювання від 20.11.2006 року (а.с. 12-13) причиною професійного захворювання

ОСОБА_2 є важка фізична праця та несприятливий мікроклімат, які виникли у звязку з порушенням керівництвом підприємств, де працював хворий, ст. 153 КЗпП України, ст. 13 Закону України «Про охорону праці», якими передбачений обовязок власника або уповноваженого ним органу створити на робочому місці умови праці відповідно до норматизно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці. При цьому колегія суддів не приймає до уваги доводи апеляційної скарги відповідача про те, що акт № 20 розслідування хронічного професійного захворювання від 20.11 2006р. не може бути допустимими доказом у справі з підстав некомпетентності висновків, які він містить, оскільки вищезазначений акт не оскаржувався й не визнавався недійсним й на момент розгляду справи є чинним.

Виходячи з викладеного, доводи ВАТ «Кривбасзалізрудком» про відсутність обовязку підприємства відшкодовувати моральну шкоду завдану позивачу з тих підстав, що останній є субєктом страхування від нещасного випадку на виробництві, суперечать нормам діючого законодавства, оскільки Закон України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» від 23 вересня 1999 року № 1105-ХІУ в редакції, що діяла на час встановлення позивачеві вперше сті ікої втрати працездатності, не передбачає у 2006 році відшкодування застрахованим і членам іх сімей моральної (немайнової) шкоди, отриманої внаслідок ушкодження здоровя Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України.

Отже, враховуючи викладене й те, що, право на відшкодування моральної шкоди у звязку з ушкодженням здоровя ОСОБА_2 повязаного з виконанням трудових обовязків, виникло у позивача з 13.12.2006 року, тобто з моменту встановлення йому стійкої втрати професійної працездатності (а.с. 15) питання про відшкодування працівникові такої шкоди спід вирішувати на загальних підставах, передбачених нормами КЗпП України та Закону України «Про охорону праці», а не відповідно до положення - Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», норми якого є спеціальними.

Також, спростовуються й доводи відповідача щодо відсутності підстав відшкодування ОСОБА_2 моральної шкоди, оскільки, факт, заподіяння такої шкоди у звязку з отриманими ним професійним захворюванням встановлений в судовому засіданні.

Так, позивач змушений проходити стаціонарний курс лікування, переносить фізичні страждання, позбавлений нормальних життєвих зв'язків, що вимагає додаткових зусиль для організації його життя, тому доводи відповідача в апеляційній скарзі щодо відсутності підстав для відшкодування моральної шкоди позивачеві у звязку з відсутністю висновку ЛКК щодо наявності у нього моральних страждань й необхідності в такому випадку обовязкового проведення МСЕК для встановлення факту спричинення йому моральної шкоди є необґрунтованими.

Не погоджується й колегія судців з доводами відповідача щодо пропуску позивачем строку звернення до суду з позовом, оскільки відносини з приводу відшкодування моральної шкоди, повязаної з ушкодженням здоровя, випливають з порушення особистих немайнових прав, а тому відповідно до п.3 ч.І ст. 268 ЦК України, не мають строку позовної давності.

Однак, колегія суддів вважає, що розмір моральної шкоди, що підлягає стягненню на користь позивача, визначений судом першої інстанції без урахування роз'яснень п.9 Постаноіи Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995р. з подальшими змінами, відповідно до якого, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку, ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховуються характер і тривалість страждань, стан здоров'я потерпілого, характер професійного захворювання, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, конкретні обставини по справі.

На думку колегії суддів, розмір моральної шкоди, визначений судом першої інстанції, є завищеним.

За таких обставин, колегія суддів, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, й, беручи до уваги конкретні обставши по справі, характер отриманого позивачем професійного захворювання, період роботи позивача в умовах виливу шкідливих факторів, час, з яким повязується право позивача на відшкодування моральної шкоди, і пов'язані з ним фізичні і моральні страждання позивача, істотність вимушених змін у його життєвих стосунках, і наслідків, що наступили, вважає необхідним змінити рішення суду, зменшити розмір стягнутої моральної шкоди з відповідача на користь позивача з 45000 грн. до 35000 грн.

В іншій частині рішення суду відповідає нормам матеріального та процесуального закону.

Керуючись ст.ст. 303, 307, п.3 ч.І ст. 309, 313, 314, 316 ЦГІК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» задовольнити частково.

Рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 22 квітня 2010 року змінити, зменшивши розмір моральної шкоди, стягнутої з ОСОБА_3 акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» на користь ОСОБА_2, з 45 000 грн. до 35 000 грн. (тридцяти пяти тисяч грн.)

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржено у касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючи:

Судді: