Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

справа № 2-2010/10

м. Балаклія 01.07.2010 року

Балаклійський районний суд Харківської області -

головуючий: Стригуненко В.М.,

за участі

секретаря: Паточка А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 дентини Володимирівни до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Балаклійському районі рківської області про визнання дій незаконними, зобовязання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

21.05.2010 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 пенсійного фонду України в лаклійському районі Харківської області (далі - УПФУ в Балаклійському районі Харківської області), в зму просив визнати дії відповідача незаконними за період з 22.05.2008 року по день винесення рішення, Зов'язати провести перерахунок, виплатити, як дитині війни, та виплачувати в подальшому підвищення пенсії в законодавчо установлених розмірах за період з 22.05.2008 року по день винесення рішення.

В обґрунтування своїх позовних вимог вказав, що належить до соціальної категорії «Дитина війни» та цювідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» має право на отримання щомісячної ржавної соціальної допомоги в розмірі 30% від мінімального розміру пенсії за віком. Проте, в 2008-2010 «ах вона виплачувалась, однак не в належних розмірах.

Відповідач всупереч Рішення Конституційного Суду України №10-рп/2008 від 22.05.2008 року, якими ли визнані неконституційними окремі положення Закону України «Про державний бюджет України на )08 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів», в тому числі й щодо зупинення ст.6 Закону країни «Про соціальний захист дітей війни», лише частково здійснив нарахування та виплату відповідної щіальної допомоги за 2008-2010 роки - частково, в розмірі меншому, ніж передбачено законодавством.

Відповідач надав заперечення на позов, в яких просить суд. в задоволенні позову відмовити. В 5ґрунтування своїх доводів зазначив, що в 2008 році вперше всі пенсіонери зі статусом «Дитина війни» гримали доплату до пенсії. Після прийняття рішення Конституційним Судом України №І0-рп/2008 від 2.05.2008 року, якими були визнані неконституційними окремі положення Закону України «Про державний юджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів», в тому числі й щодо несення змін до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», Постановою Кабінету Міністрів 'країни №530 від 28.05.2008 року було врегульовано дане питання і встановлено, що пенсіонерам зі гатусом «Дитина війни» з 22.05.2008 року виплачується доплата до пенсії у встановлених вказаною остановою розмірах.

Крім того, відповідач вважає свої дії щодо невиплати позивачу щомісячної соціальної допомоги, ередбаченої ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» правомірними через невизначеність :а законодавчому рівні органу, на який покладено обов'язок здійснення таких виплат особам, які мають татус дитини війни, за рахунок яких коштів повинні здійснюватися ці виплати та який розмір мінімальної іенсії за віком необхідно застосовувати при обчисленні таких доплат. При цьому, відповідач зазначив про іеобґрунтованість доводів позову щодо застосування до спірних правовідносин ст.28 Закону України «Про агальнообов'язкове державне пенсійне страхування», оскільки розмір мінімальної пенсії за віком, ютановлений абзацом 1 частини 1 цієї статті застосовується виключно для визначення розмірів пенсії, іризиачених за цим Законом.

Також, відповідач наполягав на відмові в задоволенні позову через відсутність правових підстав для іарахування та виплати доплати до пенсії в розмірах, вищих, ніж встановлено діючим законодавством.

Для розгляду позову сторони в судове засідання не прибули, хоча належним чином були повідомлені іро дату, час та місце судового розгляду, однак надали заяви про розгляд справи за їх відсутності.

Суд вирішив можливим розглянути справу за відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів.

Суд, всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з'ясувавши збставини, на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши матеріали гправи, оцінивши ці докази в сукупності, визнає позов таким, що. підлягає частковомузадоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені обставини і визначені відповідні до них правовідносини.

Позивач народився 1 липня 1939 року.

Згідно із ст.1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» дитиною війни є особа, яка є іадянином України та якій на час закінчення (2 вересня 1945 року) Другої світової війни було менше 18 в. Відповідно, позивач є дитиною війни в розумінні Закону України «Про соціальний захист дітей та». Даний факт підтверджується копією посвідчення позивача з проставленим в ньому штампом тини війни».

Враховуючи зазначений статус позивача, суд зазначає, що його соціальний захист регулюється зйом України «Про соціальний захист дітей війни».

Відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» дітям війни пенсії або місячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, вищуються на ЗО відсотків мінімальної пенсії за віком.

Виходячи з того, що позивач є дитиною війни в розумінні Закону України «Про соціальний захист ж війни», суд вважає, що на нього повністю розповсюджуються всі пільги та соціальні гарантії, іедбачені Законом України «Про соціальний захист дітей війни», в тому числі й право на підвищення [сії на 30% мінімальної пенсії за віком, як передбачено статтею 6 зазначеного Закону.

Згідно зі ст.7 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», фінансове забезпечення державних цальних гарантій, передбачених цим Законом, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету раїни.

Відповідно до п.п. 41 розділу 2 закону України «Про державний бюджет на 2008 рік та про внесення ін до деяких законодавчих актів України » текст статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей іни» викладено в наступній редакції:

«Дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії соціального захисту» ) до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної ціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, тановленої для учасників війни. Ветеранам війни, які мають право на отримання підвищення до пенсії або омісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість :нсії, відповідно до цього Закону та Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального .хисту» дане підвищення провадиться за їх вибором згідно з одним із законів.»

Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року за № 10-рп/2008 року, у справі за знституційними поданнями Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України юнституційності) окремих положень ст.65 розділу 1, пунктів 61, 62, 63, 66 розділу 2, пункту 3 розділу З акону України «Про державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів 'країни » і 101 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (юнституційності) оложень ст. 67 розділу 1, п.п. 1-4, 6-22, 24-100 розділу 2 Закону України «Про державний бюджет на 2008 ік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України » (справа щодо предмета та змісту закону про Державний бюджет України), визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) юложення п.п. 41 розділу 2 Закону України «Про державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до (єяких законодавчих актів України».

Рішення Конституційного Суду України має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції іри розгляді ними позовів у звязку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей шначенош закону, що визнані неконституційними. Рішення Конституційного Суду України є обовязковим цо виконання на території України, остаточним і не може бути оскаржене.

Виходячи з викладеного УПФУ в Балаклійському районі Харківської області з 22.05.2008 року повинно було нараховувати та сплачувати позивачу доплату до пенсії, передбачену ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» в редакції, яка діяла до 01.01.2008 року, у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

З січня 2008 року по травень 2010 року позивачу нараховувалось та виплачувалось зазначене підвищення відповідно до встановленого розміру, що підтверджується інформацією, наведеною в письмових запереченнях УПФУ в Балаклійському районі Харківської області.

Таким чином, до ухвалення рішення Конституційним Судом України, тобто до 22.05.2008 року, відповідач, здійснював позивачу доплати, передбачені ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» в редакції від 01.01.2008 року, тобто діяв на підставі та у відповідності з діючою нормою зазначених законів, а тому позовні вимоги щодо стягнення підвищення до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком з 01.01.2008 року по 21.05.2008 року задоволенню не підлягає.

Виходячи з приписів ч.2 ст.152 Конституції України та дати ухвалення Конституційним Судом України рішення, відповідач з 22.05.2008 року відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» повинен був нараховувати та здійснювати виплату позивачу відповідного підвищення до пенсії у розмірі 30% мінімальних пенсій за віком, яка встановлюється Законом про державний бюджет на відповідний рік. Тому за період з 22.05.2008 року по 31.12.2008 року позивачу повинен бути здійснений перерахунок вказаного підвищення до пенсії.

4.2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого оврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що едбачені Конституцією та законами України.

Згідно з положеннями ч.4 ст.8 Цивільно-процесуального кодексу України у разі невідповідності мативно-правовош акта Конституції України (254к/96-ВР) закону України, міжнародному договору, ца на обов'язковість якого надана Верховною радою України, або іншому правовому акту, суд застосовує .вовий акт, який має вищу юридичну силу.

Судом встановлено, що пенсію і доплату до неї позивачу ОСОБА_2 Пенсійного Фонду у аклійському районі Харківської області в 2008 році нараховано і виплачено відповідно до постанов КМУ 30 від 28.05.2008 року та №654 від 16.07.2008 року «Про підвищення рівня пенсійного забезпечення мадян».

Суд не може погодитися з таким розрахунком, проведеним відповідачем, щодо встановлення вищення до пенсії позивача, оскільки відповідно до п.6 ч.і ст.92 Конституції України виключно законами начаються, зокрема, основи соціального захисту, а ст.75 Конституції встановлено, що єдиним органом онодавчої влади в Україні є парламент - Верховна Рада України. Закон України «Про соціальний захист ;й війни» має вищу юридичну силу і, виходячи з загальних засад пріоритетності законів ; над урядовими (мативними актами, саме Закон підлягає застосуванню при вирішення даного спору.

Крім того, згідно ч.З ст.22 Конституції України при прийнятті нових законів або внесенні змін до ших не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Порядок обчислення і встановлення доплати до пенсії визначається Кабінетом Міністрів України, оте, надання законодавцем такого права Кабінету Міністрів України не означає, що останній, ановлюючи такий порядок, може допустити звуження змісту та обсягу прав позивача, встановлених еоном України «Про соціальний захист дітей війни». Тобто, Кабінет Міністрів України повинен був 'ановити зазначений порядок, не порушуючи положень цього Закону, в тому числі й інших законів, якими оновлено розміри мінімальної пенсії за віком. Звуження підзаконним актом змісту та обсягу права, цанош вищевказаним Законом, є безпідставним.

Виходячи із загальних засад пріоритету законів над підзаконними актами при вирішенні даного спору посуванню підлягає саме розмір мінімальної пенсії за віком, установлений у законі «Про державний >джет України» на відповідний рік, а не Постанови КМУ, на які посилається відповідач.

Стосовно вимог про зобовязання відповідача виплачувати позивачу щомісячну доплату до пенсії в змірі 30% мінімальної пенсії за віком за 2009 рік з 01.01.2009 року по 31.12.2009 року, суд вважає їх улягаючими задоволенню з таких підстав.

В ч. 1 ст.54 Закону України «Про державний бюджет України на 2009 рік» від 26.12.2008 №835-?1 /далі кон №835-УІ/ зазначено, що у 2009 році прожитковий мінімум на одну особу та для тих, хто відноситься основних соціальних і демографічних груп населення, в розмірах, що діяли у грудні 2008 року. Законом сраїни «Про Державний бюджет на 2009 рік» ніяких змін до ст.6 Закону Украйни «Про соціальний захист гей війни» не вносилось.

Тобто, при нарахуванні пенсії позивачу з 01.01.2009 року по 31.12.2009 року відповідач повинен брати южитковий мінімум в сумі станом на грудень 2008 року, тобто - 498 гривень, оскільки саме він береться ія визначення мінімальної пенсії за віком при нарахуванні та виплаті щомісячну доплату до пенсії згідно жону України «Про соціальний захист дітей війни».

Щодо задоволення позовних вимог про зобовязання зробити перерахунок пенсії за 2010 рік, то суд значає наступне. Статтею 52 Закону України «Про Державний бюджет України на 2010 рік» встановлений южитковий мінімум мінімум для осіб, які втратили працездатність, в розмірі: з 01 січня 2010 року - 695 швень, з 01 квітня 2010 року - 706 гривень. Таким чином, позивачу розмір щомісячної доплати до пенсії ідно Закону України «Про соціальний захист дітей війни» повинен розраховуватися, виходячи із наведених ззмірів прожиткового мінімуму.

Щодо доводів стосовно відсутності підстав для застосування до спірних правовідносин ст.28 Закону країни «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», суд зазначає наступне.

Сторонами по справі не заперечується, що позивач, відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний їхист дітей війни» має право на отримання доплати до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

За чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, ередбаченими ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», іншого ормативно-правовош акта, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає.

З огляду на викладене, суд вважає необгрунтованими доводи відповідача щодо застосування оложення ч.З ст.28 зазначеного Закону, з якої випливає, що мінімальний розмір пенсії за віком, становлений абзацом 1 частини 1 цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсії, [ризначених згідно з цим Законом, оскільки наявність такої норми та відсутність іншого мінімального озміру пенсії за віком не є підставою для відмови в реалізації позивачем конституційної гарантії, становленої ст.46 Конституції України та права на отримання доплати до пенсії, передбаченої ст.6 Закону /'країни «Про соціальний захист дітей війни».

Суд вважає за можливе застосувати саме ч.І ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове гржавне пенсійне страхування», оскільки в даному випадку мінімальний розмір пенсії за віком йкористовується не для визначення розміру будь-якої пенсії, а лиже як коефіцієнт для визначення розміру юмісячної доплати до пенсії, передбаченої Законом України «Про соціальний захист дітей війни», оскільки ей закон передбачає в якості критерію визначення розміру щомісячної доплати до пенсії, що на думку суду, е суперечить вимогам частини 3 статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне [рахування».

Пенсійний фонд України діє у відповідності до Положення «Про Пенсійний фонд України» і здійснює зої повноваження на підставі п.15 зазначеного положення через створені в установленому порядку його фиторіальні управління. Відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне [рахування» рішення про призначення та перерахунок пенсій приймаються районними управліннями іенсійного фонду України за місцем проживання пенсіонерів. Територіальним управлінням Пенсійного онду України за місцем проживання позивача - є ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Балаклійському ійоні.

Суд вважає безпідставними заперечення відповідача щодо не визначеності на законодавчому рівні ктання відносно органу, на який покладено обов'язок здійснення виплат підвищення до пенсії особам, які ають статус дитини війни.

Враховуючи викладене вище, суд прийшов до висновку, що обов'язок по нарахуванню та виплаті зплати до пенсії позивача, передбаченої ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» вкладено на ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Балаклійському районі, за місцем проживання ззивача.

Крім того, суд вважає безпідставними посилання відповідача на відсутність коштів щодо забезпечення шлат зазначеної доплати до пенсії.

Статтею 22 Конституції України визначено, що конституційні права і свободи гарантуються. Таким шом, держава взяла на себе зобов'язання забезпечити реалізацію громадянами своїх конституційних прав.

За змістом ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає раво на забезпечення їх у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Законом України «Про соціальний захист дітей війни» реалізовано конституційне право на соціальний їхист громадян, які мають статус «дитини війни», серед яких їм надано право на отримання 30% доплати до гнсії.

Суд звертає увагу сторін на те, що реалізація особою права, що пов'язане з отриманням бюджетних )ппгів, яке базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно- завових актів національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних шгнувань, тобто посилання органами державної влади на відсутність коштів як на причину невиконання юїх зобов'язань судом не приймається до уваги. Так, наприклад, у справі «Кечко проти України» вропейський Суд з прав людини констатував, що не приймає аргумент Уряду щодо бюджетних асигнувань, жільки органи державної влади не можуть посилатись на відсутність коштів як на причину невиконання юїх зобов'язань.

Правовідносини, що виникають в процесі реалізації права на отримання надбавки до пенсії основані на зинципі юридичної визначеності. Зазначений принцип не дозволяє державі посилатися на відсутність звного нормативного акта, який визначає механізм реалізації прав та свобод громадян,^ закріплених у шституційних та інших актах. Як свідчить позиція Суду ЄС у справі Ууошіе уап Відун у. Поте ОСОБА_3 (Сазе 1/74 уап Втуп у. ОСОБА_3) принцип юридичної визначеності означає, що зацікавлені особи повинні мати югу покладатися на зобов'язання, взяті державою, навіть якщо такі зобов'язання містяться в: законодавчому пі, який загалом не має автоматичної прямої дії. Така дія зазначеного принципу пов'язана з іншим зинципом - відповідальності держави, який полягає у тому, що держава не може посилатися на власне зрушення зобов'язань для запобігання відповідальності. При цьому, якщо держава чи орган публічної влади ?валили певну концепцію, в даному випадку це надання дітям війни надбавок до пенсії, така держава чи )ган вважатимуться такими, що діють протиправно, якщо вони відступлять від такої політики чи поведінки, ікрема, щодо фізичних осіб без завчасного повідомлення про зміни в такій політиці чи поведінці, оскільки ?валения такої політики чи поведінки дало підстави для виникнення обґрунтованих сподівань у фізичних ;іб стосовно додержання державою чи органом публічної влади такої політики чи поведінки.

Враховуючи, що держава взяла на себе обов'язок щодо виплати позивачу 30% доплати до пенсії та жлала виконання цього обов'язку на центральний орган виконавчої влади - Пенсійний фонд України, який є через свої місцеві органи, що входять в систему його органів, але вони не вчинили жодної дії для ірахування цих коштів та їх виплати, суд вважає, що вони не виконали свої повноваження без поважних зичин.

Крім того, відповідачем не доведено та не надано суду доказів щодо вчинення будь-яких дій для безпечення виконання покладеного на нього обов'язку щодо нарахування та виплати позивачу доплати до їнсії у розмірі 30% від мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до ч. 1 ст.З ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому дим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Таким чином, в предмет судового захисту входять саме порушені права, свободи і охоронювані законом інтереси особи.

Тому, що стосується вимог позивача до УПФ в Балаклійському районі стосовно нарахування та виплати належну їй доплати до пенсії в наступні роки, то вони не підлягають задоволенню, вони є гередчасними, оскільки поновленню підлягають порушені права позивача на час ухвалення даного судового рішення, а суд позбавлений можливості приймати рішення на майбутнє.

Судові витрати по справі підлягають розподілу відповідно до ст.88 ЦК України. Внаслідок того, що органи Пенсійного Фонду України звільнені від сплати судового збору, то він повинен бути стягнутий з Державного бюджету України, а витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи підлягають стягненню з відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.2, 4, 10-11, 15, 56, 60, 84, 88, 208-233 ЦПК України, ст.ст.1, 257 Цивільного кодексу України, ст.ст.22, 46, 152 Конституції України, ст.ст. 6, 7 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», Законом України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» від 19.12.2006 року № 489-У, Рішенням Конституційного суду України у справі за конституційним поданням 46 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень статей 29, 36, частини другої статті 56, частини другої статті 62, частини першої статті 66, пунктів 7, 9, 12, 13, 14, 23, 29, 30, 39, 41, 43, 44, 45, 46 статті 71, статей 98, 101, 103, 111 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» (справа про соціальні гарантії громадян) № б-рп/2007 від 09.07.2007 року, ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» №1058-!У від 09.07.2003 року, Законом України «Про Державний бюджет на 2006 рік» від 20.12.2005 року Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет на 2006 рік» від 19.01.2006 року, Закону України «Про державний Зюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28.12.2007 року МоЮ7-УІ, Рішення Конституційного Суду України №10-рп/2008 від 22.05.2008 року, Законом України «Про шконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», Положення про Пенсійний [юнд України, затвердженого Указом Президента України від 01.03.2001 року за № 121/2001, Законом /¦країни «Про державний бюджет України на 2009 рік» від 26.12.2008 №835-УІ, Законом України «Про становлення прожиткового мінімуму та мінімальної заробітної плати» №1646-УІ від 20.10.2009 року, їакоиом України «Про державний бюджет на 2010 рік», ст.46 Бюджетного кодексу України, -

. Позов задовольнити частково.

, Визнати незаконними дії ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Балаклійському районі Харківської області по не виконанню приписів статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», які призвели до порушення прав ОСОБА_1 на своєчасне нарахування та отримання доплати до пенсії за період з 22 травня: 2008 року по 1 липня 2010 року.

. Зобовязати ОСОБА_2 Пенсійного Фонду України в Балаклійському районі Харківської області провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 з підвищенням її на 30% мінімальної пенсії за віком з розміру, встановленого ч.І ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування», за період з 22 травня 2008 року по 1 липня 2010 року, виходячи із законодавчо встановлених розмірів мінімальної пенсії за віком, та провести виплату належних сум відповідно до закону, з урахуванням виплачених сум.

. В задоволенні іншої частини позову - відмовити.

, Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 4 гривні 25 копійок судового збору.

Стягнути з ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Балаклійському районі Харківської області на користь ОСОБА_1 18 гривень 50 копійок понесених витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області через Балаклійський шонний суд Харківської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня його проголошення заяви про іеляційне оскарження і подання після цього протягом 20 днів апеляційної скарги або в порядку ч.4 '.295 ЦПК України.

Головуючий В.М. Стригуненко