Ленінський районний суд м.Дніпропетровська
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2010 року м. Дніпропетровськ

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Залімської Н.В.

при секретарі Голуб О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Дніпропетровська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розділ квартири, стягнення грошової компенсації, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розділ майна, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про розділ квартири, стягнення грошової компенсації. В обґрунтування заявлених вимог вказав, що зі ОСОБА_2 перебував у зареєстрованому шлюбі з 25.12.1987 року по 27.01.1997 року. До реєстрації шлюбу, 26.04.1984 року, він вніс первісний внесок у ЖБК 352 у сумі 1676 рублів, а також пайові внески у сумі 791 рублів, що складає 43,93 % від повної вартості квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1. У період шлюбу сумісно зі ОСОБА_2 ним було сплачено 3151 рублів 76 копійок, що склало 56,06 % пайових накоплень, що є спільною сумісною власністю подружжя. Повністю пай був сплачений 29.12.1992 року у сумі 5621 рублів 63 копійки.

ОСОБА_1 посилається на те, що у відповідності з реєстраційним свідоцтвом МБТІ від 16.02.1993 року він є власником спірної квартири, при розділі квартири спільного майна подружжя їх частки є рівними, тому кожному з них відповідно належить по 28,03% від 56,06% вартості квартири, а йому також належить особисто 43,93% вартості спірної квартири. Таким чином йому належить 71,97% від вартості спірної квартири, а ОСОБА_2 28,03 %. ОСОБА_2 у добровільному порядку не бажає сплатити йому грошову компенсацію за належну йому частину квартири, квартиру поділити в натурі не можливо, що і змусило його звертатись до суду з позовом. Просив суд стягнути з ОСОБА_2 на його користь грошову компенсацію за належні йому 71,97% спірної квартири у розмірі 74351,49 грн.

ОСОБА_2 звернулась до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_1 про розділ майна. В обґрунтування зустрічного позову вказала, що з ОСОБА_1 перебувала у зареєстрованому шлюбі з 25.12.1987 року по 27.01.1997 року. Після розірвання шлюбу вона залишилась проживати у спірній квартирі. Сумісно нажите майно ОСОБА_1 вивіз з квартири, хоча воно є сумісною власністю подружжя та підлягає розділу між ними. Так розподілу між ними підлягає:

1.меблева стінка 12000 грн.

2.диван 4800 грн. та два крісла по 1600 грн.

3.крісло ліжко 400 грн.

4.меблі кухонні з мийкою 2400 грн.

5.стіл для обіду 70 грн., стільці для кухні 4 шт. кожний по 30 грн.

6.меблі для прихожої 250 грн..

7.крила для автомобіля УАЗ 140 грн.

8.коленвал до автомобіля УАЗ 120 грн.

9.ковдри 3 шт. по 200 грн., ковдри настінні 2 шт. по 600 грн.

10.люстра 200 грн.

11.карниз 60 грн.

12.жалюзі - 70 грн.

13.полиці книжкові 3 шт. по 70 грн.

14.пилосос 130 грн.

15.відеомагнітофон «Електроніка» - 400 грн.

16.обігрівач масляний 140 грн.

17.шкіряний дорожній чемодан 1200 грн.

18.розкладушка 60 грн.

19.очищувач повітря 150 грн.

20.терези господарчі 20 грн.

21.дзеркало для прихожої -30 грн.

22.дзеркала для ванної 2 шт. по 80 грн.

23.набор для ванної 35 грн.

24.пластикові перекриття для ванної 20 грн.

25.дверний дзвоник 10 грн.

26.двері філенчаті зі склом 300 грн.

27.стілець до піаніно 50 грн.

28.дачний стілець 20 грн.

29.радіо приймач одно канальний 80 грн.

30.вимикачі 3 шт. по 3 грн.

Всього на суму 28654 грн.

Крім зазначеного майна у період шлюбу вони придбали автомобіль УАЗ, який також підлягає розподілу у рівних частках. Оскільки у них є спір про майно подружжя вона змушена звертатись до суду з зустрічним позовом. Просила суд виділити їй у порядку розділу на праві власності квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1, усе спільне майно, що перелічене нею у позові залишити ОСОБА_1.

У судовому засіданні ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Зустрічні позовні вимоги визнав частково. Пояснив, що з речей, які ОСОБА_2 вказала як спільне майно подружжя, йому особисто належить: меблева стінка 12000 грн., диван 4800 грн. та два крісла по 1600 грн., крісло ліжко 400 грн., меблі кухонні з мийкою 2400 грн., стіл для обіду 70 грн., стільці для кухні 4 шт. кожний по 30 грн., меблі для прихожої 250 грн., крила для автомобіля УАЗ 140 грн., коленвал до автомобіля УАЗ 120 грн., ковдри настінні 2 шт. по 600 грн., люстра 200 грн., карниз 60 грн., жалюзі - 70 грн., полиці книжкові 3 шт. по 70 грн., пилосос 130 грн., відеомагнітофон «Електроніка» - 400 грн., шкіряний дорожній чемодан 1200 грн., розкладушка 60 грн., дзеркало для прихожої -30 грн., дзеркала для ванної 2 шт. по 80 грн., набор для ванної 35 грн., пластикові перекриття для ванної 20 грн., дверний дзвоник 10 грн., двері філенчаті зі склом 300 грн., стілець до піаніно 50 грн., дачний стілець 20 грн., вимикачі 3 шт. по 3 грн..

Представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3, зустрічні позовні вимоги підтримала та просила задовольнити, позов ОСОБА_1 визнала частково. Вказала, що речі зазначені її довірителем є спільним майном і їх вартість повинна бути зарахована у суму компенсації, яку ОСОБА_1 просить стягнути зі ОСОБА_2. Визнала позов в частині стягнення зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суми компенсації за спірну квартиру у розмірі 48234,97 грн..

Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 та зустрічних позовних вимог ОСОБА_2 необхідно відмовити за наступних підстав:

Судом встановлено, що ОСОБА_1 зі ОСОБА_2 перебував у зареєстрованому шлюбі з 25.12.1987 року по 27.01.1997 року. До реєстрації шлюбу, 26.04.1984 року, він вніс первісний внесок у ЖБК 352 у сумі 1676 рублів, а також пайові внески у сумі 791 рублів, що складає 43,93 % від повної вартості квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1. У період шлюбу сумісно зі ОСОБА_2 ним було сплачено 3151 рублів 76 копійок, що склало 56,06 % пайових накоплень, що є спільною сумісною власністю подружжя. Повністю пай був сплачений 29.12.1992 року у сумі 5621 рублів 63 копійки.

У відповідності з реєстраційним свідоцтвом МБТІ від 16.02.1993 року ОСОБА_1 є власником спірної квартири, при розділі квартири спільного майна подружжя частки сторін є рівними, тому кожному з них відповідно належить по 28,03% від 56,06% вартості квартири, а ОСОБА_1 також належить особисто 43,93% вартості спірної квартири. Таким чином ОСОБА_1 належить 71,97% від вартості спірної квартири, що становить 74351,49 грн., згідно висновку експертизи, а ОСОБА_2 28,03 %, що становить 28957,51 грн..

Згідно ч. 1 п. 1 ст. 57 Сімейного Кодексу України, особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно набуте нею, ним до шлюбу.

Згідно ч. 1 ст. 60 Сімейного Кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку.

Згідно ч. 1 ст. 69 Сімейного Кодексу України, дружина та чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Згідно ч. 1 ст. 70 Сімейного Кодексу України, у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Згідно ч. 4 ст. 71 Сімейного Кодексу України, присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним Кодексом України.

Згідно ч. 3 ст. 370 Цивільного Кодексу України, виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому ст. 364 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 364 Цивільного Кодексу України, якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим, співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його майна.

ОСОБА_1 відмовився уточнювати позовні вимоги. Таким чином, в судовому засіданні викладене ОСОБА_1 не було підтверджено належними доказами у відповідності з положенням ст. 57, 59 ЦПК України, а отже ОСОБА_1 всупереч ст. 60 ЦПК України не були доведені ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог.

Не підлягають задоволенню зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1, про розподіл майна, оскільки не надано підтверджень дійсної вартості майна, зазначеного нею як спільним майном, не надано підтверджень придбання майна за сумісні кошти та під час перебування у шлюбі.

Керуючись ст. ст. 57, 60, 69, 70, 71 Сімейного Кодексу України, ч. 3 ст. 370, ч. 2 ст. 364 Цивільного Кодексу України, ст. ст. 10,11,14,60,212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, стягнення грошової компенсації, в розмірі 71,97 % від дійсної вартості квартири у розмірі 74351,49 грн. відмовити.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розподіл майна відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя: Н.В. Залімська