Справа №22-ц-504/10 Суддя-доповідач - Хвостик
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2010 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого - Рибалки В.Г..

суддів - Хвостика С.Г., Криворотенка В.І.

з участю секретаря судового засідання - Чуприни В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Зарічного районного суду м. Суми від 23 грудня 2009 року

у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 23 грудня 2009 року позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, аліменти на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 в розмірі 500 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Аліменти зобовязано виплачувати матері дитини ОСОБА_2, починаючи стягнення з 19 травня 2009 року.

Вирішено питання про стягнення судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить частково змінити рішення суду та зменшити розмір аліментів на утримання неповнолітньої дитини до суми, що не перевищує 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

При цьому апелянт посилається на порушення норм матеріального та процесуального права, неповне зясування обставин справи. Зокрема, зазначає, що судом не враховано, що рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 14 серпня 2009 року він був забовязаний до сплати 500 грн. щомісячно на користь ОСОБА_2 на її утримання до досягнення донькою трирічного віку. Також не враховано, що він проживає зі своєю матірю, яка за станом здоровя не має змоги працювати та батьком, який, як і він, є безробітний.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника ОСОБА_1 ОСОБА_4, який просив задовольнити апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи, а також перевіривши апеляційну скаргу в межах її доводів та вимог позовної заяви, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, сторони перебували у фактичних шлюбних відносинах з березня 2007 року по 11 травня 2009 року. Від спільного проживання у них 16 березня 2008 року народилася донька - ОСОБА_3.

На даний час неповнолітня дитина проживає з матірю, яка її і утримує.

Батько дитини ОСОБА_1 проживає окремо, має мінливий дохід, частину доходу отримує в натурі, але участі в утриманні дитини не приймає.

Згідно зі ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.2 ст.181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в

грошовій і (або) натуральній формі.

У ч.3 ст.181 СК України зазначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у

твердій грошовій сумі.

Зокрема, ч.1 ст.184 СК України визначено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

За таких обставин, ураховуючи, що відповідач ухиляється від обовязку постійно утримувати неповнолітню дитину, має мінливий дохід, частину якого отримує в натурі, про що він вказав у апеляційній скарзі, тому місцевий суд дійшов вірного висновку про визначення аліментів на утримання неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі.

Що стосується розміру стягнення аліментів в сумі 500 грн. щомісячно, то висновок місцевого суду з цього приводу також є обґрунтованим, так як ураховані матеріальне становище дитини, платника аліментів, а заперечення відповідача щодо зменшення їх розміру до мінімального рівня, ним не доведені.

Підставами для зменшення розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, на що відповідач посилається в апеляційній скарзі, не є наявність таких обставин, як відсутність постійної роботи, піклування про своїх батьків, а також його обовязок сплачувати аліменти на утримання позивачки за рішенням суду у розмірі 500 грн. щомісячно, так як при визначенні того розміру ураховані інтереси його неповнолітньої дитини, а також можливість відповідача отримувати відповідні доходи.

Інші доводи апеляційної скарги також не спростовують висновків суду і не містять посилань на такі порушення норм матеріального чи процесуального права, які б могли бути підставою для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції.

У звязку з цим, рішення суду, як законне і обґрунтоване, необхідно залишити без зміни, а апеляційну скаргу, відповідно, відхилити.

Керуючись ст. ст. 307 ч.1 п.1, 308, 314 ч.1 п.1, 315 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Зарічного районного суду м. Суми від 23 грудня 2009 року в даній справі залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили негайно і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двох місяців з дня її проголошення до Верховного Суду України.

Головуючий -

Судді -