Справа № 2-4075/10
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 липня 2010 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області в складі: головуючого судді Пащенко Т.П.

при секретарі Топтигіній О.М.,

за участю представника позивачки ОСОБА_1

розглянувши у відкритому попередньому судовому засіданні в м. Ізмаїлі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 (дошлюбне Горобчук) Т.О. звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, зареєстрованого 18.12.1999 року відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Ізмаїльської міської ради Одеської області, актовий запис № 611, мотивуючи тим, що з січня 2001 року вони не проживають разом та спільне господарство не ведуть з тих підстав, що між ними стали виникати сварки внаслідок того, що відповідач приходив додому в нетверезому стані та вів себе неадекватно, тому вона втратила почуття любові та поваги до відповідача. Зазначає, що у неї фактично є інша сімя, вважає примирення неможливим.

Позивачка ОСОБА_4 в судове засідання не зявилась, надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі та наполягала на їх задоволенні, просила справу розглянути у її відсутність.

Відповідач ОСОБА_3 позовні вимоги та обставини позову визнав, просив розглянути справу у попередньому судовому засіданні.

Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що рішення у справі можна постановити при проведенні попереднього судового засідання.

Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Згідно ч.4 ст. 130 ЦПК України, ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення проводиться в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України.

Вислухавши представника відповідачки, відповідача, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі з 18.12.1999 року, від шлюбу дітей не мають. Сторони з січня 2001 року не проживають разом та спільне господарство не ведуть з тих підстав, що між ними стали виникати сварки внаслідок того, що відповідач приходив додому в нетверезому стані та вів себе неадекватно, тому позивачка втратила почуття любові та поваги до нього. Позивачка фактично має іншу сімю.

Спору щодо розподілу спільного майна немає.

Згідно ч. 3 ст. 109 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення.

Оскільки сторони однією сімєю не проживають, поновити шлюбно-сімейні стосунки наміру не мають, подальше сумісне проживання сторін і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивачки, а також відповідач позов визнав, наслідки визнання позову відповідачу розяснено відповідно до вимог ч.2 ст.174 ЦПК України, суд вважає за можливе шлюб розірвати.

Керуючись ст.ст.10,60,130,209,212,213-215 ЦПК України, ст.ст.110,112 СК України, суд,-

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2, зареєстрований 18.12.1999 року відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Ізмаїльської міської ради Одеської області, актовий запис № 611 розірвати.

При реєстрації розірвання шлюбу в органах реєстрації актів цивільного стану стягнути держмито на користь держави з ОСОБА_3 в розмірі 17 грн., ОСОБА_4 від сплати держмита звільнити.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Ізмаїльський міськрайонний суд шляхом подання в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і подання після цього протягом 20 днів апеляційної скарги або в порядку ст. 295 ч.4 ЦПК України.

Суддя