Путивльський районний суд Сумської області
Справа № 2-486/10
РІШЕННЯ

Іменем України

20 серпня 2010 року Путивльський районний суд Сумської області в складі: головуючого - судді ТолстогоО.О.

при секретаря - Лавринець О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Путивль справу за позовом ОСОБА_1 до Управлінням Пенсійного Фонду України в Путивльському районі Сумської області про перерахунок і виплату пенсій,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом на неправомірні дії Управління Пенсійного фонду України в Путивльському районі Сумської області (далі - УПФУ), мотивуючи його тим, що є учасником ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС 1 категорії, визнаний інвалідом II групи внаслідок захворювання, пов'язаного з участю у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, отримує пенсію на підставі Закону України «Про статус та соціальний захист осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Посилаючись на те, що нараховані і виплачені пенсії не відповідають розмірам, встановленим цим Законом, просив зобовязати відповідача провести перерахунок та виплатити державну пенсію у розмірі не нижче 8 мінімальних пенсій за віком та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком, а також встановити обовязок щодо сплати пенсій у наведених розмірах довічно.

Справу просив розглядати за його відсутності,

УПФУ письмових заперечень на позов не направило, подало заяву про розгляд справи без участі його представника,

Враховуючи клопотання сторін про розгляд справи за їх відсутності, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявній в ній доказів.

Дослідивши матеріали справи суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини,

Встановлено постановою Путивльського районного суду від 27.10.2009 р. та в силу ч.З ст. 61 ЦПК України не підлягає доказуванню те, що ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС категорії 1, інвалідом II групи внаслідок захворювання повязаного з Чорнобильською катастрофою, в зв'язку з чим отримує державну пенсію та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, нарахування і виплату яких здійснює УПФУ( а.с. 10),

Статтею 49 Закону України «Про статус та соціальний захист осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визначено, що пенсії особам, віднесеним до категорій 1, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

З довідки УПФУ (а.с. 8-9) видно, що на підставі згаданого судового рішення позивачу в 2009 році виплачувалась державна пенсія в розмірі 3984 грн. і додаткова пенсія у розмірі 373,50 грн. по 27.10.2009 р., а потім він отримував державну пенсію у розмірі 820 грн., а додаткову пенсію: з листопада 2009 р. -114,60 грн., з січня 2010 р. - 139 грн., з квітня -141,20 грн. і з липня - 141,80 грн, тобто у розмірах, визначених постановами Кабінету Міністрів України № 530 від 28.05.2008 р. «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян» та № 654 від 16.07.2008 р. «Про підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян».

Між тим, в силу ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадови особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 4 ст. 54 Закону України «Про статус та соціальний захист осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в редакції від 22.05.2008 р.(далі - Закон № 796-ХІІ), в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок зЧорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими: по II групі інвалідності - 8 мінімальних пенсій за віком.

Згідно зі ст. 50 цього ж Закону особам, віднесеним до 1 категорії призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірах: інвалідам II групи - 75 % мінімальної пенсії за віком.

За приписами ч. З ст. 67 Закону № 796-ХІІ у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, визначений відповідно до ст. 54 цього Закону, а також розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, особам, віднесеним до категорії 1, 2,3, 4. Перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

У період з 28.10.2009 р. по 20.08.2010 р. дія наведених норм не зупинялась, вони змін не зазнавали, тобто були чинними і підлягали застосуванню до спірних правовідносин.

Враховуючи конституційні норми пріоритетності законів над підзаконними актами, при визначенні розміру пенсій позивачеві не могли бути застосованими розміри, встановлені підзаконними нормативними актами, зокрема постановами Кабінету Міністрів України,

Як розяснено в п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 р. № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», якщо спірні правовідносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого - виходить із загальних засад законодавства (аналогія права). Якщо є суперечності між нормами процесуального чи матеріального права, які підлягають застосуванню при розгляді та вирішенні справи, то рішення є законним, якщо судом застосовано відповідно до ч. 4 ст. 8 ЦПК норми, що мають вищу юридичну силу.

Розрахунковою величиною для визначення державної пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, передбачених ст.ст. 50 і 54 Законом № 796-ХІІ, є мінімальна пенсія за віком, розмір якої, в силу ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», яка підлягає застосуванню за аналогією закону, був визначений на рівні прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановленого в законі про Державний бюджет України на відповідний рік.

Положення ч. З ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» не є перешкодою для застосування зазначеної величини для розрахунку пенсії позивачу, оскільки відсутній інший нормативно-правового акт, який визначав би цей розмір, що однак не може бути підставою для порушення закріпленого ч. 1 ст. 46 Конституції України права громадян на соціальний захист, а також відмови у його судовому захисті, що випливає з ч. б ст. 8 ЦПК України.

Наведене свідчить про те, що позивачеві мав бути визначений розмір пенсій виходячи із розміру мінімальної пенсій на рівні прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановленого в законі про Державний бюджет України на відповідний рік, а не у розмірі мінімальних виплат, визначених постановами КМУ.

Обраний позивачем спосіб захисту своїх прав, відповідає положенням ч. 2 ст. 1 ЦК України та змісту спірних відносин, які носять публічно-правовий характер і регулюються спеціальними законодавчими актами.

Водночас, не ґрунтуються на законі позовні вимоги в частині встановлення обовязку УПФУ здійснювати такі виплати позивачу довічно, оскільки судове рішення повинно бути наслідком чинного правового регулювання.

Тому задовольняючи позов частково, суд вважає необхідним зобовязати відповідача здійснити перерахунок та виплату недоотриманих сум державної пенсії у розмірі не нижче 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком, виходячи з мінімальної пенсії за віком, установленої в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом за період з 28.10.2009 р. по 20.08.2010 р., тобто по день ухвалення судом рішення у справі.

Сплачені позивачем 37 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу на підставі ч. 1 ст. 88 ЦПК України слід стягнути з відповідача.

Виходячи з вищевикладеного, з урахуванням п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 р, № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», керуючись ч. 2 ст. 19, ч.1 ст. 49 Конституції України, ст.ст. 49,50,54,67 Закону України «Про статус та соціальний захист осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ст.ст. 4,8-11,60, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити частково.

2.Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Путивльському районі Сумської області (вул. Кірова, 34 м. Путивль Сумської області) здійснити ОСОБА_1 (Інд. № НОМЕР_1) перерахунок та виплату недоотриманих сум пенсій учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС категорії 1, інваліда II групи внаслідок захворювання щодо якого встановлений причинний зв'язок з Чорнобильською катастрофою, із розміру державної пенсії - не нижче 8 мінімальних пенсій за віком, а додаткової пенсії - 75 % мінімальної пенсії за віком, визначеної на рівні прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановленого в законі про Державний бюджет України на відповідний рік, за період з 28 жовтня 2009 року по 20 серпня 2010 року.

4.В іншій частині позову відмовити.

5.Стягнути з Управління Пенсійного фонду України в Путивльському районі Сумської області на користь ОСОБА_1 37 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Сумської області через Путивльський районний суд шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з моменту отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення розгляду справи апеляційним судом.

Суддя:підпис

Копія вірна

Суддя

Путивльського районного суду ОСОБА_2