Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області
Справа № 2-о-16/10
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 березня 2010 р. Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області

в складі : головуючого-судді Сотської С.О.

народних засідателів - Галюк Л.В.

ОСОБА_1

при секретарі Биковій О.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Первомайську цивільну справу за заявою ОСОБА_2 про визнання особи безвісно відсутньою.

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою, в якій просить визнати її колишнього співмешканця ОСОБА_3 безвісно відсутнім, посилаючись на те, що в 1995 році ОСОБА_3 покинув сімю, виїхав у село Добре, Баштанського району Миколаївської області, а в 2001 році виїхав в невідомому напрямку, що підтверджується довідкою Добренської сільської ради Баштанського району миколаївської області від 15 грудня 2009 року. На теперішній час місце проживання ОСОБА_3 встановити не можливо, хоча й були прийняті міри.

Визнання безвісно відсутнім її колишнього співмешканця заявниця обґрунтовує тим, що встановлення даного факту їй необхідно для призначення пенсії неповнолітній дочці, батьком якої є ОСОБА_3 в звязку з втратою годувальника.

В судовому засіданні заявниця доводи заяви підтримала.

Представник зацікавленої особи управління Пенсійного фонду України, Управління праці та соціального захисту населення. в місті Первомайську, проти задоволення заяви не заперечували.

Суд, заслухавши пояснення заявниці, представників зацікавлених осіб, допитавши свідків, перевіривши матеріали справи дійшов до наступного.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст. 43 ЦК України фізична особа може бути судом визнана безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування.

Факт відсутності відомостей про місце перебування ОСОБА_3 в місці його постійного проживання протягом одного року підтверджується зібраними у справі доказами.

Допитані свідки ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 (брат ОСОБА_3В.) кожний окремо, показали, що починаючи з 2001 року за місцем постійного проживання ОСОБА_3 не бачили, де він може знаходитися не знають, ніякої допомоги дитині він не надає.

ОСОБА_6 також суду повідомив, що ОСОБА_3 з родичами з вказаного часу стосунків не підтримує, на поховання рідних не приїздив.

На запит з адресного бюро за місцем проживання родичів ОСОБА_3 надійшли відповіді про відсутність даних про його місцеперебування.

З урахуванням наведеного, у суду немає підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів повідомлених свідками. Їх показання обєктивно підтверджуються і не суперечать іншим зібраним у справі доказам.

Відповідно до ч. 2 ст. 43 ЦК України у разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісно відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць - перше січня наступного року.

Відповідно до ч. 2 ст. 43 ЦК України у разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісно відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць - перше січня наступного року.

Оскільки матеріали справи свідчать про те, що останні відомості про ОСОБА_3 були в 2001 року, то початком його безвісної відсутності слід визнати 1 січня 2002 року.

Задоволення заяви ОСОБА_2 має юридичне значення для неповнолітньої дитини.

Тому заява підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 213-215 ЦПК України , суд,-

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_2 про визнання особи безвісно відсутньою - задовольнити.

Визнати безвісно відсутнім ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2.

Початком безвісної відсутності вважати 1 січня 2002 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і подання після цього протягом 20 днів апеляційної скарги , з подачею її копії до апеляційної інстанції , або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України

СУДДЯ: