Справа №22-ц-2914/10 Суддя-доповідач - Хвостик
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2010 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого Маслова В.О.,

суддів Хвостика С.Г., Рибалки В.Г.,

з участю секретаря судового засідання Чуприни В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні апеляційного суду Сумської області апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна»

на рішення Зарічного районного суду м.Суми від 26 травня 2010 року

у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Страхова компанія "Універсальна" (далі-ПАТ СК «Універсальна»), третя особа: Публічне акціонерне товариство "ОТП Банк" про стягнення страхового відшкодування, пені, трьох процентів річних, інфляційних збитків та моральної шкоди, -

в с т а н о в и л а:

Рішенням Зарічного районного суду м.Суми від 26 травня 2010 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з ПАТ СК «Універсальна» на користь ОСОБА_1 страхову виплату в розмірі 179232 грн. 45 коп., пеню в розмірі 45256 грн.20 коп., три проценти річних в розмірі 7379 грн. 29 коп., інфляційні збитки в розмірі 54755 грн. 52 коп. та судові витрати по справі в розмірі 250 грн.00 коп.

Стягнуто з ПАТ СК «Універсальна» на користь держави судовий збір в розмірі 1700 грн.00 коп.

У задоволенні позовних вимог про відшкодування моральної шкоди в розмірі 50000 грн. відмовлено за їх безпідставністю.

Зазначене рішення ПАТ СК «Універсальна» оскаржила в апеляційному порядку.

Відповідач просить скасувати оскаржуване рішення місцевого суду від 26 травня 2010 року у звязку з порушенням норм матеріального та процесуального права, неповнотою зясування фактичних обставин справи та постановити нове рішення про відмову в задоволенні позову в повному обсязі.

В апеляційній скарзі, як вбачається із її змісту, відповідач не погоджується сплачувати страхове відшкодування у звязку з настанням страхового випадку, оскільки такий випадок стався внаслідок незабезпечення власником транспортного засобу належних умов його зберігання, а саме: залишив застрахований автомобіль без нагляду на стоянці в місці загального користування з незачиненими передніми дверима.

Окрім того, суд не врахував, що для отримання страхового відшкодування позивач своєчасно не подав усіх необхідних документів.

Заслухавши суддю доповідача, пояснення представника відповідача за дорученням ОСОБА_2 про задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу потрібно відхилити, з таких підстав.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом першої інстанції вірно встановлено, 29 жовтня 2007 року між сторонами був укладений договір № 32-31/25/002 добровільного страхування наземного транспорту і обєктом договору було визначено страховий захист майнових інтересів страхувальника, що не суперечать чинному законодавству України, що повязано з володінням, користуванням і розпорядженням застрахованим транспортним засобом та обладнанням на ньому, а саме: Тоуоtа Саmry 2.4, 2006 року випуску, д.н. НОМЕР_1. Строк дії договору становить один рік, який діє з 00-00 29 жовтня 2007 року до 24-00 28 жовтня 2008 року. Серед страхових ризиків, передбачених договором страхування, вказаний ризик пошкодження чи знищення транспортного засобу внаслідок вибуху, пожежі, в т.ч. зумовлено замиканням електропроводки, попаданням блискавки. Страхова сума визначена у розмірі 200000 грн.00 коп., франшиза встановлена в розмірі 5 % (а.с.8-11).

23 жовтня 2008 року біля спортивно-стрілкового комплексу "Шатун", який розташований по вул.Охтирська, 10А в с.Кардашівка, Охтирського району Сумської області невстановлена особа скоїла підпал застрахованого автомобіля і внаслідок пожежі автомобіль згорів. За даним фактом слідчим Охтирського МВ УМВС України в Сумській області було порушено кримінальну справу і позивача визнано потерпілим. Постановою слідчого від 22 грудня 2008 року провадження по даній кримінальній справі зупинено до встановлення особи, котра умисно знищила автомобіль позивача шляхом підпалу (а.с.44).

У протоколі огляду місця події зафіксовано, що передні двері автомобіля з обох сторін відчинені, а задні двері зачинені на замок. Відповідно до повідомлення Тойота Центр ТОВ "Артмотор", який є офіційним ділером, в базову комплектацію автомобілів марки Тоуоtа Саmry 2006 року випуску входить центральний замок з дистанційним управлінням, який є системою, що дозволяє одночасно зачиняти (відчиняти) всі двері автомобіля (а.с.93,95-97).

30 жовтня 2008 року під час допиту ОСОБА_1 як потерпілого у кримінальній справі № 08030322, порушеній за фактом скоєння невстановленою особою злочину, передбаченого ст.194 ч.2 КК України, він пояснив, що чітко памятає, як зачиняв двері в автомобілі та вмикав сигналізацію, а вже після того, як його автомобіль загорівся, він намагався відчинити передні (пасажирські і водійські) двері, але вони були відчинені. Згідно з технічним висновком про причину пожежі від 27 жовтня 2008 року, складеного ст.інженером ДВЛ ГУ МНС України в Сумській області ОСОБА_3, підставою для розгляду версії щодо виникнення горіння у результаті навмисного підпалу є той факт, що на момент виникнення пожежі передні двері водія та пасажира знаходились незачиненими на запираючі пристрої та знаходились привідчиненими, що дає змогу припустити можливість проникнення сторонньої особи (осіб) до салону автомобіля. В пожежному смітті, вилученому з салону автомобіля, були наявні пари бензину (а.с.13-15).

24 жовтня 2008 року позивач звернувся до відповідача із заявою про виплату страхового відшкодування і надав всі необхідні документи (а.с.17, 40-41). Рішення про виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору відповідач повинен був прийняти протягом 10 робочих днів після отримання всіх необхідних документів, а виплату повинен був здійснити протягом 10 робочих днів з дня прийняття рішення про виплату страхового відшкодування. З урахуванням дати звернення позивача та надання всіх необхідних документів відповідач повинен був виплатити йому страхове відшкодування в строк до 10 грудня 2008 року, але не виконав умов Договору і лише 17 березня 2009 року повідомив про те, що відсутні правові підстави для виплати страхового відшкодування, оскільки ним ніби-то порушені п.п.4.2.5 п.4.2 умов Договору, відповідно до якого він, як страхувальник, зобовязаний вживати заходів щодо запобігання та зменшення збитків, завданих внаслідок настання страхового відшкодування, але він того ніби-то не виконав (а.с.12).

З висновку експертної оцінки, проведеної при фірмі "Ікар ВМЗ Сервіс", вбачається, що вартість відновлювального ремонту автомобіля Тоуоtа Саmry 2.4, 2006 року випуску, д.н. НОМЕР_1 з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу деталей, що підлягає зносу, складає 253146 грн.94 коп., ринкова (утилізаційна) вартість транспортного засобу з урахуванням пошкоджень, отриманих внаслідок ДТП, в невідремонтному вигляді складає 10767 грн. 55 коп. Ринкова вартість досліджуваного транспортного засобу на момент пошкодження в цінах на дату оцінки складає 193929 грн. 97 коп. Оскільки вартість відновлювального ремонту транспортного засобу перевищує 80% його дійсної вартості на момент укладання договору страхування, то експерт дійшов висновку, що транспортний засіб вважається повністю знищеним (а.с.18-21).

Частково задовольняючи позов ОСОБА_1 про стягнення страхового відшкодування по договору автомобільного страхування за фактом підпалу автомобіля Тоуоtа Саmry 2.4, 2006 року випуску, д.н. НОМЕР_1, пені, трьох процентів річних, інфляційних збитків, суд першої інстанції виходив з того, що позивач, як страхувальник, зі свого боку забезпечував протягом дії договору страхування належні умови зберігання та схоронності автомобіля та виконав умови договору страхування зі своєчасного подання страховику відповідного переліку документів для отримання страхової виплати при настанні страхового випадку у вигляді пожежі, а відповідач, у встановлені п. 7.3.,7.4. договору страхування строки, не виконав обовязку щодо проведення страхової виплати позивачу.

Колегія суддів знаходить такий висновок суду обґрунтованим, оскільки він узгоджується з вимогами ст.ст.16,20,26 Закону України «Про страхування», ст.ст. 526, 530, 625 ЦК України.

Обставини щодо часткового задоволення позову, на думку колегії суддів, повно і всебічно зясовані місцевим судом на підставі досліджених доказів, зокрема, достатньої кількості письмових доказів, вірно визначено предмет спору та зміст правовідносин між сторонами.

На думку колегії суддів, позивач зі свого боку виконав, передбачені п.п. 4.2, 5.1., 6, 7.1. договору добровільного страхування наземного транспорту № 32-31/25/002 від 29 жовтня 2007 року вимоги щодо своєчасного повідомлення страхової компанії про страховий випадок, фіксації факту страхового випадку та своєчасного і повного подання відповідних документів страховику для виплати страхового відшкодування.

Таким чином, висновок місцевого суду про порушення страховиком вимог п.7.3, 7.4. вказаного договору щодо здійснення страхової виплати протягом 10 робочих днів з дня прийняття рішення про виплату страхового відшкодування відповідає вимогам вказаного договору та ст.ст.526 ЦК України.

Крім того, судом першої інстанції не було встановлено ознак недбалого ставлення позивача до зберігання застрахованого транспортного засобу та будь-яких інших умисних чи необережних його дій щодо залишення автомобіля з незамкненими дверима без нагляду на стоянці в місці загального користування, а відпоідач, як цього вимагає ст.ст.10,60 ЦПК України, не довів зворотнього.

Доводи апеляційної скарги про те, що залишення позивачем належного йому транспортного засобу з відкритими передніми дверима без забезпечення належних умов його зберіганння, є непереконливими та повністю спростовуються сукупністю належних та допустимих письмових доказів, а саме: протоколом допиту потерпілого (а.с.13), технічним висновоком про причину пожежі (а.с.14-16), протоколом огляду місця пригоди (а.с.95-97).

На думку кодегії суддів, рішення суду першої інстанції щодо стягнення страхового відшкодування, пені, трьох процентів річних, інфляційних збитків узгоджується з положеннями п.2.6., розділу 3, п. 1 «Загальної частини», п.3.4., п.12.1.1. договору страхування та додатку № 1 до нього (а.с.8-11) та ст.ст. 530, 625 ЦК України.

Оскаржуване рішення є законним та обґрунтованим, а наведені в ньому розрахунки страхового відшкодування, пені, трьох процентів річних, інфляційних збитків, сумнівів у їх неповноті чи неправильності, у колегії суддів не викликають.

Посилання в апеляційні скарзі на ті обставини, що позивач надав страховій компанії всі необхідні документи для виплати страхового відшкодування тільки 16 березня 2009 року, так як реєстр документів справи з врегулювання страхового випадку від 12 листопада 2008 року, представлений позивачем, є підробленим, на думку колегії суддів, не заслуговують на увагу і відповідачем не доведені.

Відтак, встановлена місцевим судом дата настання виконання страхового зобовязання: 11 грудня 2008 року є вірною.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду також не спростовують і не містять посилань на такі порушення судом норм матеріального та процесуального права, що б могли бути підставою для заміни чи скасування рішення суду.

За таких обставин, коли суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для його зміни чи скасування колегія суддів не вбачає, тому апеляційну скаргу необхідно відхилити.

Керуючись ст. ст. 307 ч.1 п.1, 308, 314 ч.1 п.1, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» відхилити, а рішення Зарічного районного суду м.Суми від 26 травня 2010 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і з цього часу може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Верховного Суду України.

Головуючий -

Судді -