Справа № 2-з-24/10
Провадження № 2-з-24/10
УХВАЛА

23 листопада 2010 року

Суддя Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області Жигулін С.М., розглянувши матеріали справи № 2-3576/10 за позовом

ОСОБА_1

до

MNL Shipping & Logistic CO.LLP

третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог

ОСОБА_2,

приватного підприємства «Юта Ізмаїл»

про

стягнення заробітної плати

ВСТАНОВИВ:

Позивач просить стягнути з MNL Shipping & Logistic CO.LLP на його користь заробітну плату в сумі 6893,84 доларів США та витрати на правову допомогу 2700 грн.

Заявою від 01 листопада 2010 року позивач у забезпечення доказів просить накласти арешт на майно MNL Shipping & Logistic CO.LLP у вигляді теплоходу «Аурига», який знаходиться в ремонті Кілійського судоремонтного заводу.

Дослідивши матеріали, вважається доведеним наступне.

Відповідно до вимог ст. 153 ч.1 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Позовні вимоги стосуються стягнення заробітної плати з іноземного відповідача, який розташований за межами України за адресою 39, Weterby Mansions Earls Court Square, London, SW59BN, England.

Листом Верховного Суду України від 17 лютого 2003 року за № 14/3-43 про аналіз судової практики передбачено, що на суди покладається обов'язок по неухильному дотриманню як національного законодавства, так і міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Так, у розвиток положень віденської конвенції про консульські зносини від 24 квітня 1963 року між Україною та 33-ма державами укладено та ратифіковано двосторонні консульські конвенції, які кожна по-своєму в певній мірі конкретизують і розширюють деякі положення, наприклад, якщо суди або компетентні органи держави перебування мають намір розпочати примусові дії у відношенні до судна акредитуючої держави, до капітана судна або членів екіпажу на суші, то вони попередньо повідомляють про це відповідну консульську установу для того, щоб консульська посадова особа або її представник могли бути присутніми при здійсненні таких дій тощо.

Долученими до матеріалів справи документами, які отримані від Південної митниці Державної митної служби України від 15 листопада 2010 року за № 42/27-02/12377 зазначене позивачем судно теплохід «Аурига(AURIGA) порт приписка Братислава, судновласник MNL Shipping & Logistic CO.LLP знаходилось у режимі тимчасового ввезення з метою ремонту на Кілійському суднобудівельно-судноремонтному заводі ВАТ «Українське Дунайське пароплавство» до 11 листопада 2010 року, а в наступний час знаходиться на території Ізмаїльського морського торговельного порту.

Разом із тим, декларація щодо проведення ремонту надсилається за адресою, яка вказана позивачем 39, Wetherby Mansions, Earls Court Square, London, SW59BN, England, але для Nordic Navigation Co.LLP, представником якого є МБПП «Босфор плюс».

Долученою до матеріалів документацією встановлено, що станом на 07 жовтня 2010 року щодо вказаного судна внесені зміни в Судовий Реєстр Словацької Республіки, за якими новими власниками судна є:

Nordic Navigation Co.LLP,39, Wetherby Mansions, Earls Court Square, London, SW59BN, England;

Makada Shippinq and Trading LLC, The Naamans Building Suite 206,3501 Silverside RD., Wilmington, Deleware 19810, USA.

Роз'ясненнями п. 4,6 постанови № 9 Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» визначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у звязку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого субєкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову, оскільки існує ризик спричинення їм збитків у разі, якщо сам позов або повязані з матеріально-правовими обмеженнями заходи з його забезпечення виявляться необґрунтованими. Тому, допускаючи забезпечення позову, суд відповідно до ч. 4 ст. 153 ЦПК вправі покласти на позивача обовязок внести на депозитний рахунок суду заставу, достатню для того, щоб запобігти зловживанню забезпеченням позову (проте її розмір не повинен перевищувати розміру ціни позову). За змістом цієї норми суд (суддя), визначивши вид забезпечення позову та розмір застави, повинен зазначити у відповідній ухвалі, що остання звертається до виконання негайно після внесення предмета застави у повному розмірі.

За вказаних обставин, окрім відсутності сповіщення консульської установи для того, щоб консульська посадова особа або її представник могли бути присутніми при здійсненні таких дій тощо, забезпечення позову також неможливо і через відсутність залучення вищевказаних власників до участі у справі.

Керуючись ст. 210 ЦПК України

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позовних вимог до MNL Shipping & Logistic CO.LLP, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог ОСОБА_2, приватного підприємства «Юта Ізмаїл» про стягнення заробітної плати щодо накладення арешту на теплохід «Аурига» відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: ОСОБА_3