Апеляційний суд Івано-Франківської області
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2010 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого Матківського Р.Й.

суддів Фединяка В.Д., Ясеновенко Л.В.

секретаря Балагури М.О.

з участю апелянта ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про виселення з будинковолодіння та зобовязати не чинити перешкод в користуванні частиною будинку і земельною ділянкою, з апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Коломийського міськрайонного суду від 06 липня 2010 року, -

в с т а н о в и л а:

У березні 2010 року ОСОБА_2 звернулась в суд із зазначеним позовом, обґрунтовуючи його тим, що відповідач відмовляється виселитись з її частини будинку, тому не може вселитися до присудженої рішенням суду частини будинковолодіння, чим порушує її право власності. Просила ухвалити рішення, яким виселити відповідача з приміщень її 47/100 частини будинковолодіння, вселити її в цю частину та зобовязати не чинити перешкод в користуванні частиною земельної ділянки площею 573 кв.м.

Рішенням Коломийського міськрайонного суду від 06 липня 2010 року позов задоволено.

На дане рішення ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог за безпідставністю.

Апелянт в скарзі зазначає, що рішення є незаконним та необґрунтованим, таким, що підлягає скасуванню. Зокрема, зазначає, що він був усунутим від участі у справі, не зміг подати своїх заперечень та доказів, оскільки не був присутнім в судовому засіданні через важкий стан свого здоровя в день розгляду справи. Вважає це грубим порушенням своїх процесуальних норм, що призвело до постановлення незаконного рішення.

Виконання рішення Коломийського міськрайонного суду від 25 вересня 2007 року в частині переобладнання виділених часток є технічно неправильним, суперечить будівельним нормам та правилам, призведе до руйнування будинку, що підтверджується висновками спеціалістів та відповідних служб.

_______________________________________________________________________________

Справа № 22-ц-6170/2010 р. Головуюча у 1 інстанції Пятковський В.І.

Категорія 5 Суддя-доповідач ОСОБА_3

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення апелянта, який вимоги апеляційної скарги підтримав, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 391 ЦК власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що всупереч нормам чинного законодавства відповідач відмовляється виселитись з частини будинку, яка належить ОСОБА_2, не дає можливості їй вселитись в належну частину вказаного будинку і користуватися нею, тобто чинить перешкоди в користуванні власністю.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Коломийського міськрайонного суду від 25 вересня 2007 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Івано-Франківської області, суд провів реальний поділ будинковолодіння №15 по вул. Тютюнника в м. Коломия , виділивши ОСОБА_2 в натурі 47/100 частини, що складається з приміщень будинку, а саме: приміщення підвалу 1, розміром 8,0 кв.м., приміщення підвалу 11, розміром 12,4 кв.м., приміщення підвалу У, розміром 11,6 кв.м., приміщення коридору 1, розміром 3,7 кв.м., приміщення кімнати за №2, розміром 12, 6 кв.м., приміщення кухні за №5, розміром 12,4 кв.м., приміщення кладовки за №6, розміром 12,6 кв.м., приміщення кухні за №5, розміром 12,4 кв.м., приміщення кладовки за №6, розміром 3,9 кв.м., приміщення кімнати 7 в мезоніні площею 10,9 кв.м., а також виділив їй літню кухню. ОСОБА_1 суд виділив 53/100 частини даного будинковолодіння, що складається з приміщення в будинку: підвалу, розміром 21 кв.м., приміщення підвалу ІУ, розміром 20 кв.м., приміщення кімнати за №3, розміром 22,3 кв.м., приміщення кімнати за №4, розміром 21, 1 кв.м., а також виділив відповідачу два сараї та дворову вбиральню.

Проте, як вбачається з матеріалів справи, відповідач виконувати рішення суду відмовляється, що підтверджується актом державного виконавця та постановою про накладення штрафу (а.с. 13, 15).

Таким чином, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що всупереч нормам чинного законодавства відповідач відмовляється виселитися з частини будинку, яка належить ОСОБА_2, не дає можливості їй вселитися в належну частину вказаного будинку і користуватися нею, тобто, чинить перешкоди в користуванні власністю.

Рішення Коломийського міськрайонного суду від 25 вересня 2007 року про реальний поділ спірного будинковолодіння, вступило в законну силу. За змістом ст. 14 ЦПК України, є обовязковим і підлягає виконанню на всій території України, тому доводи апелянта про відсутність реальної можливості переобладнання будинку для двох власників не може бути взято до уваги.

Доводи апелянта про те, що він не зміг подати своїх заперечень та доказів, оскільки не був присутнім в судовому засіданні через важкий стан здоровя в день розгляду справи, не можуть бути підставою для скасування рішення, оскільки суд повно і всебічно зясував обставини справи, що мають значення для справи, рішення суду відповідає нормам матеріального та процесуального права.

Керуючись, 218, 307, 308, 313- 315 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Заочне рішення Коломийського міськрайонного суду від 06 липня 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуюча Р.Й. Матківський

Судді В.Д. Фединяк

ОСОБА_4