Комінтернівський районний суд м.Харкова
31 травня 2010 року Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі :
головуючого - судді Музиченко В.О.
при секретарі Буняєвій М.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання заповіту недійсним,
Позивач звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання заповіту недійсним.
Позивач зазначив, що 13.01.2010 року помер ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який був його батьком. Померлий ОСОБА_3 мешкав у квартирі АДРЕСА_1.
Позивач вказує, що він здійснив поховання свого батька. За життя батько спілкувався з ним, в них були родинні відносини.
Зазначає, що ОСОБА_3 протягом останніх років свого життя страждав на психічні розлади здоровя. За життя ОСОБА_3 неодноразово скаржився на головні болі, відчуття тяжкості в голові, загальну слабкість, підвищену втомлюваність, порушення пам'яті й уваги, запаморочення, був нестійкий при ходьбі, мав порушення сну. Був невпевнений у собі, мав розлад памяті, особливо на конкретні події. Мав інвалідність 2 групи.
Також позивач зазначає, що померлий ОСОБА_3 за життя надсилав на адресу окремих установ листи зміст яких має уявний характер та свідчить про хворобливий стан психіки заявника.
Наведене на його думку свідчить про те, що протягом 2009 р. ОСОБА_3 знаходився у такому стані, при якому не усвідомлював значення своїх дій та не міг керувати ними, негативно ставився до ОСОБА_2, що зумовлює недійсність заповіту згідно ст. 225 ЦК України.
Посилається, що на відкритті спадщини позивачу стало відомо, що ОСОБА_3 зробив заповіт 12.05.2009 р., яким заповів все своє майно ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2
Як йому відомо, предметом спадкового майна стала квартира АДРЕСА_1. 09.09.1998 року було приватизовано зазначену квартиру ним, ОСОБА_3 та ОСОБА_4.
Шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 припинено від 17.09.1985 р. запис № 644, Комінтернівським відділом РАЦС.
У судовому засіданні позивач та його представник ОСОБА_5 позовні вимоги підтримали та просили суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
Відповідач в судове засідання не з,вився, про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений.
Суд, вислухавши пояснення позивача, його представника, показання свідків, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.
ОСОБА_3 помер 13.01.2010 року, що вбачається з свідоцтво про смерть № 1_ВЛ № 250303, видане відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції, актовий запис 768).
Померлий ОСОБА_3 мешкав у квартирі АДРЕСА_1 до смерті. Позивач здійснив поховання батька ОСОБА_3
За життя він склав особисте розпорядження на випадок смерті - заповіт від 12.05.2009 р., згідно цього заповіту все належне йому майно, де б таке не знаходилось та з чого б воно не складалось, та взагалі все, на що він за законом матиме право на день смерті він заповів гр. ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 Цей заповіт посвідчений Державним нотаріусом Сьомої Харківської Державної нотаріальної контори ОСОБА_6, реєстровий номер 3-924.
Спадкове майно складається з квартири АДРЕСА_1. Іншого майна у заповіті не зазначається.
Згідно свідоцтва про право власності на житло від 09.09.1998 року вбачається, що спірна квартира приватизована громадянами: ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_4. Реальні частки у натурі наведеної квартири не виділялися, тобто зазначена квартира, яка складається з трьох кімнат належить у такому порядку:
Позивачу ОСОБА_1, належить 1/3 частина квартири АДРЕСА_1, така ж частка 1/3 належить дружині померлого ОСОБА_4
Померлому ОСОБА_3 належала 1/3 частина квартири АДРЕСА_1. Іншого майна ОСОБА_3 на праві приватної або спільної власності не належало.
Шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 припинено від 17.09.1985 р. запис № 644, Комінтернівським відділом РАЦС . ( свідоцтво про розірвання шлюбу 1-ВЛ № 255062 від 19.01.1994 року).
ОСОБА_3 протягом останніх років свого життя страждав на психічні розлади здоровя, що підтверджується консультативним висновком поліклініки від 04.02.2009 р., який був складений психіатром, кандидатом медичних наук ОСОБА_7 ДУ «Інститут неврології, психіатрії та наркології».
Згідно із наведеним висновком у ОСОБА_3 був встановлений діагноз: органічне (астенічне) розлад с астеноневротичним синдромом F 06.6; дисциркуляторна енцефалопатія 2 стадія (гіпоксична, атеросклеротична, гіпертонічна) с лікворно-венозною дисциркуляцією, вестибуло-атактичним синдромом, сінкональними станами, кардіогенно обумовленні. Лікарем було рекомендовано лікування.
ОСОБА_8 мав інвалідність 2 групи, що підтверджується довідкою МСЕК від 06.09.2007 року.
За життя померлий ОСОБА_3 надсилав на адресу окремих установ листи зміст яких має уявний характер та свідчить про хворобливий стан психіки заявника.
Так, у листі до ректора ХАІ ОСОБА_9 від 16.11.2009 р. ОСОБА_3 повідомляє про викладачів хабарників і пропонує скласти кошторис вартості заліку та іспитів, щоб студенти були орієнтовані про те, оскільки необхідно платити крім офіційної суми за навчання і скільки давати хабаром. У цьому контексті негативно характеризується ОСОБА_2
В іншому листі від 16.11.2009 р. на імя директора супермаркету продуктовий відділ «РОСТ» ОСОБА_10 ОСОБА_3 прохає звернути увагу на ОСОБА_2, яка «залила йому за шкуру сало, за що він змушений здати її міліції».
Наведене не спростовує доводи Позивача про те, що протягом 2009 р. ОСОБА_3 знаходився у такому стані, при якому не усвідомлював значення своїх дій та не міг керувати ними, негативно ставився до ОСОБА_2, що зумовлює недійсність заповіту згідно ст. 225 ЦК України.
Свідки ОСОБА_11, ОСОБА_12, що були допитані у судовому засіданні підтвердили, що ОСОБА_3 останні роки життя вів себе неадекватно, мав психічні розлади, неодноразово скаржився на головні болі, відчуття тяжкості в голові, загальну слабкість, підвищену втомлюваність, порушення пам'яті й уваги, запаморочення, був нестійкий при ходьбі, мав порушення сну. Був невпевнений у собі, мав розлад памяті, особливо на конкретні події.
Відносини з позивачем були добрі, родинні, постійно спілкувалися. Позивач звернувся до Сьомої Харківської Державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Доказів того, що відповідачка ОСОБА_2 зверталася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини або вчинила дії, що свідчать про прийняття спадщини не мається.
У судовому засіданні позивач та його представник не наполягали на призначенні посмертної судово-психіатрічної експертизи, тому суд вирішує позовні вимоги на підставі наявних доказів.
Так, вимогами ст. 225 ЦК України передбачається, що правочин, який дієздатна фізична особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій (або) не могла керувати ними може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а в разі її смерті за позовом інших осіб, чиї цивільні права або інтереси порушені.
Згідно із п. 18 Постанови ПВСУ від 30.05.2008 N 7 « Про судову практику у справах про спадкування», за позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо він був складений особою під впливом фізичного або психічного насильства, або особою, яка через стійкий розлад здоров'я не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними.
Суду надані докази, які у сукупності свідчать про правомірність позовних вимог позивача, у звязку з чим суд їх задовольняє у повному обсязі.
На підставі наведеного та керуючись ст .ст. 10,11,209,212,214 215, 218, 224 - 226 ЦПК, ст. 225 ЦК України, Постанови ПВСУ від 30.05.2008 N 7 « Про судову практику у справах про спадкування».
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання заповіту недійсним задовольнити.
Визнати заповіт ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, від 12.05.2009 р., посвідчений Державним нотаріусом Сьомої Харківської Державної нотаріальної контори ОСОБА_6, реєстровий номер 3-924, недійсним.
Засоби забезпечення позовних вимог арешт квартири АДРЕСА_1 скасувати.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Суддя -