Справа № 2- 96/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2010 року Марганецький міський суд у складі:

головуючої: судді ТананайськоїЮ.А.

при секретарі: Новоселецькій К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Марганець цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

ВСТАНОВИВ:

Позивач ПАТ «Приватбанк» звернулося до суду з позовною заявою про звернення стягнення на майно, посилаючись на те, що між Позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір та надано кредит в сумі 15000 гривень, із сплатою 30 % річних за користування кредитом, строк повернення до 28.04.2008 року, а також укладено договір застави майна, який забезпечував виконання умов кредитного договору Відповідачем.

Позивачем неодноразову уточнювались, змінювались позовні вимоги і за заявою про уточнення позовних вимог від 2 квітня 2010 року Позивач просить передати в заклад шляхом вилучення у ОСОБА_1 1.1, заставне майно, яке зазначено в акті прийому передачі від 26.03.2009 року та звернути стягнення на зазначене майно, стягнути заборгованість у розмірі 3002 грн. 98коп. та судові витрати.

В судовому засіданні представник Позивача ОСОБА_2 позовні вимоги підтримала та просила задовольнити їх в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_1 1.1, позов не визнав повністю та суду пояснив, що кошти брав, але вже все погасив шляхом передачі певного майна - автомобілю, принтеру та іншого, оскільки в нього в Позивача було декілька кредитів, то Позивач вносив кошти на різні рахунки не погашаючи зобовязань конкретно за цим договором. Крім того передавалося ним більше майна, але воно не відображено в акті.

Суд, вислухавши пояснення представник позивача, відповідача і дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі статтею 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

У судовому засіданні встановлено, що 26 грудня 2007 року між Банком та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 102976. Згідно договору банк надає позичальнику кредит в сумі 15000 гривень, з оплатою за процентною ставкою 30 відсотків річних. Термін погашення кредиту не пізніше 26.12.2008 року.

В якості забезпечення по кредиту було укладено договір застави товару в обороті від 26 грудня 2007 року № 102976-1, згідно якого ОСОБА_1 передав в заставу товар в обороті, згідно до додаку № 1 до договору, а саме печатки, стельки, крем для взуття, прищепки, ізолента, скотч, утеплювач віконний, утеплювач дверний, мочалки банні , пельмениці, термометри, запальнички газові, електро-запальнички, набір посуду, набір каструль, чайники, мясорубки, термоси, подовжувачи, батарейки, телевізори 5.5, 7, 10, 14, відеоглазки, фени, електробритви, утюги, електроплити 1 комфорки, 1 комфорка, міксери, електрочайники, соковарки, фонарики, магнітофони, радіо. Всього на суму 18 750 гривень.

Згідно зі ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, а в силу ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна умов договору не допускається.

Але позичальником не виконувались зобовязання за кредитним договором: несвоєчасно та не в повному обсязі здійснювалися погашення заборгованості за кредитом та сплати відсотків.

Вищезазначені факти в судовому засіданні, крім пояснень представника позивача, підтверджуються копією кредитного договору, копією договору застави, повною випискою банку руху коштів на рахунку, поясненнями свідка.

Свідок Водпян суду пояснив, що відповідач є клієнтом Банку по декільком кредитним 1 договорам, відповідач не своєчасно виконував договорні зобовязання, йому направлялись вимог» ОСОБА_1 30.05.2008 року зобовязався погасити прострочену заборгованість, але знову виконав обіцянки. Автомобіль Банку не передавався.

Судом неодноразово сторонам розяснювалась ст.. 60 ЦПК України інших доказів, які б спростовували встановлені в судовому засіданні факти, суду ніким не надано.

До наданих сторонами актів суд відноситься критично, оскільки надані представником позивача акти, підписані тільки позивачем, а надані відповідачем акти - тільки відповідачем.

До пояснень Відповідача, що він погасив кредит в повному обсязі суд відноситься критично, оскільки доказів цього Відповідачем не надано, а факт передачі майна (автомобіль, фарба, принтер) Банку, на погашення заборгованості за кредитним договором ніякими документами не оформлений.

Тому у Відповідача перед банком станом на 2 квітня 2010 року існує заборгованість 6462грн.73 коп.

Судом пропонувалося представнику позивача уточнити позовні вимоги, але в судовому засіданні представник позивача наполягала на задоволенні вимог, зазначених у заяві від 2 квітня 2010 року.

Оскільки суд не має права вийти за межі позовних вимог, а позивач просить стягнути суму 3002 грн. 98 коп, то суд вважає, що позов підлягає задоволенню в межах позовних вимог.

Суд вважає необгрунтованими вимоги про передачу майна в заклад Банку та звернення стягнення на майно, яке належить ОСОБА_1 1.1., та зазначене в акті приймання передачі 26.03.2009 року.

Відповідно до ст. 20 Закону України «Про заставу» заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором.

Згідно договору застави від 26.12.2007 року зазначене в акті від 26.03.09 року майно, крім електрочайника вартістю 40 гривень, бритви Харьків вартістю 35 гривень, не є предметом договору застави, укладеного на виконання кредитного договору.

Тому підстав для звернення стягнення на майно, яке не є предметом договору застави не має тому в цій частині позовні вимоги підлягають частковому задоволенню та необхідно звернути стягнення на два предмети, які зазначені в договорі застави - електрочайник вартістю 40 гривень, бритва Харьків вартістю 35 гривень.

Судові витрати по справі підлягають стягненню з відповідача.

Керуючись ст.ст. 1050, 1054 ЦК України, ст.20 Закону України «Про заставу», ст. ст. 57, 58 59,209, 212, 214 ЦПК України, суд-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» де ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Звернути стягнення на заставне майно - один електрочайник за ціною 40 гривень, одну бритву за ціною 35 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором від 26.12.07 року № 102976 в сумі 3002 грн. 98 коп., судовий збір в сумі 51 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 250 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження.

Заяву про апеляційне оскарження рішення може бути подано до Марганецького міського суду протягом 10 днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження через Марганецький міський суд.

Головуюча: