Справа № 2-819/10
Провадження № 2-819/10
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 жовтня 2010 року

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого Жигуліна С.М.

при секретарі Павлюк Л.П.

за участю представника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ізмаїлі

справу за позовом

ОСОБА_2,

ОСОБА_3

до

ОСОБА_4,

ОСОБА_5

третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог

Ізмаїльської міської ради,

комунального підприємства «Житсервіс-2»

про

продовження строку тимчасової відсутності, вселення та стягнення заборгованості по аліментам

В С Т А Н О В И В

Позивач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилась, оповіщена в установленому порядку про час і місце судового розгляду. Представник позивачів пояснив, що позивачі разом з відповідачами отримали право на проживання у ІНФОРМАЦІЯ_1. Разом із тим, відповідач ОСОБА_4 їх у 2004 році виселила із вказаної квартири та не надавала можливості користуватись вказаною квартирою. За вказаних обставин вони звертались до міліції та були вимушені проживати в різних місцях за договорами оренди житла. Просить поновити строк вимушеної відсутності у квартирі, зобов'язати відповідачів не перешкоджати позивачам у користуванні квартирою, вселити їх до квартири АДРЕСА_1, а також стягнути судові витрати. Окрім того пояснив, що ОСОБА_3 на час виселення була неповнолітня, відповідач ОСОБА_4 отримувала на її утримання аліменти, з оглядом на що просить стягнути з неї аліменти у розмірі 10771 грн.

Відповідачі в судове засідання не з'явились, оповіщені у встановленому порядку про час і місце судового розгляду, про причини неявки не повідомили.

Представники третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог, в судове засідання не з'явились, оповіщені у встановленому порядку про час і місце судового розгляду, про причини неявки не повідомили.

Вислухавши пояснення, думку захисту, суд вважає заявлені позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню.

Право позивачів на вселення до квартири АДРЕСА_1 підтверджено довідкою № 30 від 05 березня 2009 року комунального підприємства «Житсервіс-2».

Спричинення з боку відповідачів обставин, що перешкоджали позивачам у проживанні у вказаній квартирі підтверджено як актами про їх відсутність від 28 листопада 2009 року, 26 лютого 2009 року, 03 вересня 2009 року, так і талонами-повідомленнями про прийняття заяви до Ізмаїльського міського відділу ГУМВС України в Одеській області від 17 лютого 2009 року, 28 травня 2009 року та 01 червня 2009 року.

Проживання ОСОБА_2 у вказаний час за договорами оренди підтверджені вказаними договорами від 23серпня 2003 року, 29 серпня 2005 року, 06 вересня 2006 року, 20 липня 2008 року та 25 серпня 2009 року.

За вказаних обставин позивачі, які в якості членів сім'ї отримали право на житло у квартирі АДРЕСА_1, були у ній відсутні через дії з боку відповідачів, що передбачає відповідно до вимог ст. 71 ч.2 ЖК України продовження строку тимчасової відсутності.

Разом із тим, відповідно до вимог ст.64 ЖК України передбачене право позивачів на проживання у квартирі, що передбачає задоволення позовних вимог про вселення та зобов'язання відповідачів не перешкоджати у користуванні квартирою.

Разом із тим, суд відповідно до вимог ст. 11 ЦПК України розглядає справу в межах заявлений позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів.

Свідоцтвом про народження 1-ЖД № 339090, який виданий відділом реєстрації актів громадянського стану Ізмаїльського міського управління юстиції Одеської області на підставі актового запису за № 1177 від 24 жовтня 19988 року, передбачений обов'язок ОСОБА_6 та ОСОБА_4 на утримання позивачі ОСОБА_3. Окрім того, постановою від 12 березня 1999 року про стягнення аліментів з ОСОБА_6 аліментів у розмірі 1/4 частини заробітної плати до 28 вересня 2006 року передбачено отримання аліментів відповідачем ОСОБА_4.

Між тим, постановою № В-3/103 від 28 грудня 2007 року провадження по справі закрите через закінчення строку примусового виконання рішення суду із заборгованістю 897 грн.

Разом із тим, до матеріалів справи у порядку, передбаченому ст. 11, 131 ЦПК України не долучені докази, які підтверджують розмір сплачених, але не витрачених на дитини грошей, з оглядом на що суд відмовляє у задоволенні позовних вимог у вказаній частині.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України розподіляються судові витрати на користь ОСОБА_2 754 грн. та ОСОБА_3 554 грн.

Керуючись ст. 209-215 ЦПК України

В И Р І Ш И В:

Продовжити ОСОБА_2 та ОСОБА_3 строк тимчасової відсутності у квартирі АДРЕСА_1.

Вселити ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до квартири АДРЕСА_1.

Зобов'язати ОСОБА_3 наталію Степанівну та ОСОБА_5 не перешкоджати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у проживанні у ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути в рівних частках з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 754 грн., а також на користь ОСОБА_3 554 грн.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 про стягнення аліментів відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошеня.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судового засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: ОСОБА_7