Справа № 2-3978/10
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 липня 2010 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області в складі: головуючого судді Пащенко Т.П.

при секретарі Топтигіній О.М.,

розглянувши у відкритому попередньому судовому засіданні в м. Ізмаїлі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 (дошлюбне Рахманюк) Н.Ф. звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, зареєстрованого 13.12.1986 року відділом реєстрації актів цивільного стану Ізмаїльського міського управління юстиції Одеської області, актовий запис № 913, мотивуючи тим, що з 1997 року вони не проживають разом та спільне господарство не ведуть з тих підстав, що відповідач зловживав спиртними напоями, вчинював скандали, без причини ображав та принижував позивачку. Зазначає, що за весь час відповідач ні разу не поцікавився сімєю та матеріально не забезпечував її, у теперішній час вона має намір створити іншу сімю, вважає примирення неможливим.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала в повному обсязі та наполягала на їх задоволенні.

Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги та обставини позову визнав, просив розглянути справу у попередньому судовому засіданні.

Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що рішення у справі можна постановити при проведенні попереднього судового засідання.

Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Згідно ч.4 ст. 130 ЦПК України, ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення проводиться в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України.

Вислухавши сторін, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі з 13.12.1986 року, шлюб у обох перший, від шлюбу мають доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Сторони з 1997 року не проживають разом та спільне господарство не ведуть з тих підстав, що відповідач зловживав спиртними напоями, вчинював скандали, без причини ображав та принижував позивачку, за весь час ні разу не поцікавився сімєю та матеріально не забезпечував її. Позивачка у теперішній час має намір створити іншу сімю.

Спір щодо розподілу спільного майна буде вирішуватись окремо. ОСОБА_3 залишається проживати з матірю.

Згідно ч. 3 ст. 109 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення.

Оскільки сторони однією сімєю не проживають, поновити шлюбно-сімейні стосунки наміру не мають, подальше сумісне проживання сторін і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивачки, а також відповідач позов визнав, наслідки визнання позову відповідачу розяснено відповідно до вимог ч.2 ст.174 ЦПК України, суд вважає за можливе шлюб розірвати.

Керуючись ст.ст.10,60,130,209,212,213-215 ЦПК України, ст.ст. 109,110,112 СК України, суд,-

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, зареєстрований 13.12.1986 року відділом реєстрації актів цивільного стану Ізмаїльського міського управління юстиції Одеської області, актовий запис № 913 розірвати.

При реєстрації розірвання шлюбу в органах реєстрації актів цивільного стану стягнути держмито на користь держави з ОСОБА_2 в розмірі 17 грн., ОСОБА_1 від сплати держмита звільнити.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Ізмаїльський міськрайонний суд шляхом подання в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і подання після цього протягом 20 днів апеляційної скарги або в порядку ст. 295 ч.4 ЦПК України.

Суддя