Жовтневий районний суд м.Кривого Рогу
Справа № 2-4487/10
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 грудня 2010 року.

Жовтневий районний суд міста ОСОБА_1

головуючого судді Ваврушак Н. М.,

без участі сторін розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням та виселення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 звернувся в суд з позовною заявою до відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням та виселення.

Сторони направили до суду клопотання про розгляд справи в їх відсутності.

Судом встановлено, що 15 вересня 2009р. згідно до умов договору дарування частини житлового будинку з господарчими побудовами посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу ОСОБА_7 реєстр. №5319, укладеного між ОСОБА_2 (надалі - Позивачем) та фізичними особами - ОСОБА_3 (надалі Відповідачем 1) та іншим співвласником даного майна ОСОБА_8, сторони домовилися, що дарувальники дарують, а позивач приймає в дар ? частину житлового будинку з господарчими побудовами, а саме: квартиру під номером 1 (один), ? частину літньої кухні, підвал, що розташовані в місті Кривий Ріг Дніпропетровської області, по вулиці Шконди, будинок під номером 14 (чотирнадцять).

У зв'язку з втратою оригіналу договору дарування, 19 лютого 2010 р. приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу ОСОБА_7 за реєстр. №899, позивачу надано дублікат вищезазначеного договору, який в подальшому (26.02.2010р.) було зареєстровано власником даного майна в КП Дніпропетровської обласної Ради «Криворізьке бюро технічної інвентаризації» за реєстраційним номером 5085496, номер запису 61093; 1131, в книзі 258 - 133; 17/ЗПВ - 85.

Право власності на частину житлового будинку з господарчими побудовами перейшло до позивача, попередній співвласник домоволодіння - ОСОБА_3 з даного приміщення не виселився, порушуючи тим самим взяті на себе за договором дарування від 15.09.2009р. зобов'язання щодо самостійного звільнення частини житлового будинку з господарчими побудовами до 01 жовтня 2009р. (абзац 2 пункту 5), позбавляючи тим самим власника зазначеного майна можливості вільного володіння та користування належною йому власністю. В зазначеному приміщенні проживають також члени сім'ї колишнього власника майна, а саме дружина Відповідача 1- ОСОБА_4 (надалі Відповідач 2), та його сини ОСОБА_5 (надалі - Відповідач 3) і ОСОБА_6 (надалі - Відповідач 4), які у зв'язку з тим, що мешкають в даному житловому приміщенні, також створюють перешкоди у вільному користуванні Позивачем своєю власністю.

Таким чином, відповідачі зазначеними діями порушують законі права позивача щодо володіння, користування і розпорядження своєю власністю.

Відповідно до ст. 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 року відповідно до Закону №475/97 - ВР від 17.07.1997р. «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2,4,7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який гарантує власнику майна право на безперешкодне користування своїм майном та закріплює за ним право володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, учиняти щодо свого майна будь - які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння.

Права власника житлового будинку, визначені ст. 383 ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

Обмеження чи втручання в право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

Відповідно до ч. 1 ст.156 ЖК з урахуванням положень ч. 1 ст.405 ЦК члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням в обсязі, визначеному відповідно до угоди з власником.

Аналізуючи зміст вказаних правових норм свідчить про те, що право члена сім'ї власника будинку користуватися цим житлом існує лише за наявності у власника права приватної власності на це майно.Виникнення права членів сім'ї власника будинку на користування цим будинком та обсяг цих прав залежить від виникнення у власника будинку права власності на цей будинок, а відтак припинення права власності особи на будинок припиняє право членів її сім'ї на користування цим будинком.

Відповідно до статті 391 ЦК України надається власнику домоволодіння право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користуватися і розпоряджатися своїм майном.

Дослідивши письмові матеріали справи: свідоцтво про право на спадщину, договір дарування, витяг з реєстру права власності на нерухоме майно, рішення суду, суд вважає, що при зазначених обставинах позовні вимоги підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 383, 391 ЦК України, ст. ст. 9, 150 Житлового кодексу України, ст. ст. 212 - 215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням та виселення - задовольнити.

Усунути перешкоди в користуванні ОСОБА_2 1/2 (однієї другої) частини житлового будинку з господарчими побудовами, а саме: квартири під номером 1 (один), 1/2 частини літньої кухні Б, підвалу В, що розташована в місті Кривий Ріг Дніпропетровської області, по вулиці Шконди, у будинку під номером 14 (чотирнадцять).

Виселити ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 з займаної ними 1/2 (однієї другої) частини житлового будинку з господарчими побудовами, а саме: квартири під номером 1 (один), 1/2 частини літньої кухні Б, підвалу В, що розташована в місті Кривий Ріг Дніпропетровської області, по вулиці Шконди, у будинку під номером 14 (чотирнадцять), без надання іншого жилого приміщення та передати зазначену частину житлового будинку з господарчими побудовами ОСОБА_2.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд міста ОСОБА_1. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Н. М.Ваврушак