№ 2-3874/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

заочне

25 грудня 2010 року м. Маріуполь

Приморський районний суд м. Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого - судді Федотової В.М.

при секретарі - Рабович М.В.

за участю позивачки ОСОБА_1, її представника адвоката ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Маріуполя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання права власності на ? частку квартири , суд

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з зазначеним позовом до відповідача, в якому вона просила визнати право власності на ? частку квартири АДРЕСА_1, як на майно набуте під час шлюбу.

В судовому засіданні позивачка та її представник адвокат ОСОБА_2 позов підтримали , суду надала наступні пояснення. 28 квітня 1989р. було укладено шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 Під час шлюбу подружжям , на імя відповідача на Азовській Універсальній товарній біржі, за біржовим контрактом №213 було придбано однокімнатну квартиру №38 в будинку №40 розташовану по пр. Будівельників в м. Маріуполі. Рішенням Приморського районного суду м. Маріуполя від 02.06.2008р. даний договір купівлі-продажу було визнано дійсним. 29.05.2009р. шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було розірвано. Позивачка та її представник з посиланням на ст.. 60,70 СК України просять визнати право власності позивачки на ? частку спірної квартири, як на майно придбане під час шлюбу подружжям. Просили позов задовольнити у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3 до суду не зявився, та як знаходиться під вартою у слідчому ізоляторі №7 м. Маріуполя , суду надав письмові пояснення засвідчені начальником СІ №7 м. Маріуполя, якими частково визнав позов позивачки вважає, що вона має право лише на 1/3 частку спірної квартири. В своїх запереченнях на позов пояснив,що він дійсно під час шлюбу з ОСОБА_1 придбав спірну квартиру, але на сьогоднішній час в нього є малолітня дитина від другого шлюбу, яка не забезпечена житлом, а тому просив визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/3 частку спірного житла. Позов просив задовольнити час5ково.

Представник відповідача ОСОБА_4, під час проведення судового слідства по справі, позов визнав частково, суду надав свої заперечення на позов аналогічні запереченням відповідача ОСОБА_3 В звязку з тим, що на останні судові засідання не зявлявся , про час і дату судового засідання був належним чином повідомлений, суд за згодою позивачки та її представника ухвалив заочне рішення по справі по документам, які є в матеріалах справи.

Суд заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи доказами, якими вони обґрунтовують свої вимоги та доводи, вважає, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що 28.04.1989 р. було укладено шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 , після реєстрації шлюбу подружжю було присвоєно прізвище ОСОБА_3, та видано свідоцтво про шлюб V-НО №373692 від 28.04.1989р. (а.с.4)

22.04.1996р. на Азовській Універсальній товарній біржі було укладено біржевий контракт №213 на купівлю продаж однокімнатної квартири АДРЕСА_1, між ОСОБА_6 та ОСОБА_3 (а.с.9)

Квартира була зареєстрована в КП «Бюро технічної інвентаризації « м. Маріуполя та було видано реєстраційне посвідчення (а.с.10)

Рішенням Приморського районного суду м. Маріуполя від 02.06.2008р. даний договір купівлі-продажу було визнано дійсним (а.с.11)

Шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 було розірвано 29.05.2009р., про що Приморським відділом реєстрації актів цивільного стану маріупольського міського управління юстиції Донецької області було видано свідоцтво про розірвання шлюбу І-НО №153933(а.с. 8)

Відповідно до розяснень постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» п.30- рівність прав кожного із подружжя на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності та необхідність взаємної згоди подружжя на розпорядження майном, що є обєктом права його спільної сумісної власності, передбачено ч.1 ст. 63, ч.1 ст. 65 СК України.

Ст..70 СК України передбачено, що у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Посилання відповідача та його представника на те, що суд при ухвалені рішення повинен враховувати частку малолітньої дитини ОСОБА_3 від другого шлюбу, в звязку з тим, що у ОСОБА_3 та його другої дружини не має іншого житла спростовується інформаційною довідкою з Реєстру прав власності на нерухоме майно від 22.11.2010р.,якою передбачено,що за ОСОБА_7 зареєстровано право власності на АДРЕСА_2.

Неповнолітня дитина ОСОБА_3, інтереси якої відповідач просить враховувати при визнанні часки позивачки у спірній квартирі, ніколи не була зареєстрована в даній квартирі, дитину після пологового будинку ніколи не привозили до спірної квартири , а тому суд вважає, що частки у спірному майні подружжя у цієї дитини не має. До того ж , посилання відповідача про відсутність іншого житла у його другої дружини та малолітньої дитини не найшло свого підтвердження у судовому засіданні , про те відсутність іншого житла у позивачки підтверджується довідкою з КП БТІ м. Маріуполя (а.с.44).

Керуючись ст.. ст. 60-61,70 СК України, ст. ст. 15, 31,57, 58, 59, 60, 196, 213, 214, 215,224 ЦПК України

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на ? частку квартири №38 в будинку №40 по пр.. Будівельників в м. Маріуполі.

Заяву про скасування заочного рішення може бути подано до суду, що його ухвалив, протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Донецької області, через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-дений строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

СУДДЯ Федотова В.М.