АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2010 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого Міцнея В. Ф.

суддів: Чміля І.Х., Савчук М.В.

секретаря: Єфтеньєва О.Г.

за участю: представника позивачів ОСОБА_1, представника

відповідачів ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5 Жозеф-Андре, ОСОБА_3, ОСОБА_6, третя особа орган опіки і піклування Вижницької районної державної адміністрації, про визнання права власності на спадкове майно, визнання частково недійсним договору дарування, стягнення грошової компенсації, за апеляційною скаргою ОСОБА_2, поданою в інтересах ОСОБА_5 Жозеф-Андре, ОСОБА_3 та ОСОБА_6, на рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 11 листопада 2009 року та додаткове рішення цього ж суду від 22 квітня 2010 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2007 року ОСОБА_3, ОСОБА_4 звернулися до суду з позовною заявою до ОСОБА_5Ж-А., ОСОБА_3, ОСОБА_6 про визнання права власності на спадкове майно, визнання частково недійсним договору дарування, стягнення грошової компенсації. Вказували на те, що 28 вересня 2003 року помер їхній син ОСОБА_7 і після його смерті відкрилася спадщина на ? частину жилого будинку, який знаходиться по вулиці Поповича №12-а у смт.Берегомет Вижницького району, та ? частину цеху по переробці деревини, який знаходиться по вулиці Сіретській №14-а у смт.Берегомет Вижницького району. Вказане нерухоме майно було здано до експлуатації після смерті сина, але збудоване ним та відповідачкою ОСОБА_5Ж-А. під час шлюбу. Спадкоємцями за

----------------------------------------------------------------------------------------------------

Справа 22ц - 1254/10 Головуючий у 1-й інстанції

категорія 19/21 ОСОБА_8

Суддя-доповідач ОСОБА_9

законом є вони та відповідачі. Відповідно до договору дарування від 10 травня 2007 року відповідачка ОСОБА_5Ж-А. подарувала жилий будинок з господарськими будівлями відповідачці ОСОБА_6

Посилаючись на ці обставини, просили визнати частково недійсним договір дарування жилого будинку від 10 травня 2007 року, визнати за ними право власності на 2/10 частини спірного будинку та на 2/10 частини цеху по переробці деревини, стягнути з відповідачів вартість 2/10 частин спадкового майна.

Рішенням Вижницького районного суду Чернівецької області від 11 листопада 2009 року позов задоволено: визнано частково недійсним договір дарування жилого будинку з господарськими будівлями і спорудами від 10 травня 2007 року і залишено у власності ОСОБА_6 8/10 частин цього будинку та визнано право власності за ОСОБА_3, ОСОБА_4 на 2/10 частини жилого будинку та цеху по переробці деревини, стягнуто з ОСОБА_5Ж-А. на користь ОСОБА_3, ОСОБА_4 грошову компенсацію в розмірі 54255 грн 20 коп вартість 2/10 частин спадкового майна та 727 грн судових витрат.

Додатковим рішенням Вижницького районного суду від 22 квітня 2010 року стягнуто солідарно з ОСОБА_5Ж-А., ОСОБА_3, ОСОБА_6 на користь ОСОБА_3, ОСОБА_4 грошову компенсацію в розмірі 54255 грн 20 коп та судові витрати в розмірі 727 грн.

В апеляційній скарзі, поданій в інтересах ОСОБА_5Ж-А., ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_2 просить скасувати вказані судові рішення та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3, ОСОБА_4, посилаючись на порушення судом норм матеріального права.

Вказує на те, що на момент смерті ОСОБА_10 не був власником спірного нерухомого майна.

Вважає, що позивачі звернулися до суду після спливу позовної давності, однак судом не застосовано положення ст.267 ЦК України.

В судовому засіданні представник відповідачів підтримав вимоги апеляційної скарги.

Представник позивачів апеляційну скаргу не визнав, вважає, що рішення суду є законним, обгрунтованим і підстав для його скасування немає.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду - скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Задовольняючи позов ОСОБА_3 і ОСОБА_4, суд першої інстанції виходив з того, що на момент відкриття спадщини ОСОБА_10 належала ? частина житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами вартістю 192336 грн та ? частина деревообробного цеху.

Проте з таким висновком суду погодитись не можна, оскільки він не відповідає обставинам справи та суперечить нормам матеріального права.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_7 помер 28 вересня 2003 року, а заяви про прийняття спадщини позивачі подали до нотаріальної контори 21 вересня 2004 року (т.1 а.с.77-79, 83).

Згідно з п.5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята нікім із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.

Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

З матеріалів справи вбачається, що забудовником спірного житлового будинку та цеху по переробці деревини була відповідачка ОСОБА_5Ж-А. (т.1 а.с.26-33, 132).

Цех по переробці деревини був зданий до експлуатації 9 червня 2004 року, а житловий будинок - 19 вересня 2005 року (т.1 а.с.132, т.2 а.с.213-217).

Відповідачці ОСОБА_5Ж-А. 25 червня 2004 року було видано свідоцтво про право власності на спірний цех, а 22 вересня 2005 року свідоцтво про право власності на спірний будинок (т.1 а.с.102, т.2 а.с.218).

Вказані правовстановлюючі документи нікім не оспорені.

Таким чином, вказане нерухоме майно не входить до складу спадщини.

Згідно з ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Дії відповідачки ОСОБА_5Ж-А. щодо відчуження спірного будинку за договором дарування від 10 травня 2007 року не суперечать закону, тому підстав для визнання цього договору недійсним колегія суддів не вбачає.

З огляду на викладене колегія суддів вважає, що позовні вимоги ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно, визнання частково недійсним договору дарування, стягнення вартості 2/10 частин спадкового майна є безпідставними і не підлягають задоволенню, тому рішення суду першої інстанції у відповідності до п.3, п.4 ч.1 ст.309 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні цих позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 304, 307, 309, 314 ЦПК України , колегія суддів ,-

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, подану в інтересах ОСОБА_5 Жозеф-Андре, ОСОБА_3 та ОСОБА_6, задовольнити.

Рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 11 листопада 2009 року та додаткове рішення цього ж суду від 22 квітня 2010 року скасувати.

В задоволенні позову ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5 Жозеф-Андре, ОСОБА_3, ОСОБА_6, третя особа орган опіки і піклування Вижницької районної державної адміністрації, про визнання права власності на спадкове майно, визнання частково недійсним договору дарування, стягнення грошової компенсації відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: