Справа № 2-4154/10
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 серпня 2010 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області в складі:
головуючого судді Пащенко Т.П.
при секретарі Топтигіній О.М.,
за участю: представника позивача ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ізмаїлі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу,-
ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 (дошлюбне Кулінської) Л.С. про розірвання шлюбу, зареєстрованого 16.07.2005 року Табаківської сільської ради Болградського району Одеської області, актовий запис № 10, мотивуючи тим, що з квітня 2010 року вони не проживають разом та спільне господарство не ведуть з тих підстав, що відповідачка пішла з дому в звязку з тим, що він отримав інвалідність 2 групи та не має наміру проживати з хворою людиною. Вважає що сімю не можливо зберегти.
В судове засідання позивач не зявився, повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи, надав заяву в якій вказує, що позовну заяву підтримує, дружина не проживає разом з ним майже рік, самостійно пересуватися не може, в звязку з чим просить розглядати справу в його відсутність.
В судовому засіданні представник позивача підтримала позовну заяву в повному обсязі та наполягала на її задоволенні.
Відповідачка ОСОБА_3 в судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи була сповіщена належним чином, про причину неявки суд не повідомила, заперечень на позов не надала, тому суд відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів у звязку з відсутністю заперечень проти такого вирішення справи позивача.
Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
В судовому засіданні встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі з 16.07.2005 року, від шлюбу дітей не мають. Сторони не проживають разом та спільне господарство не ведуть з тих підстав, що відповідачка пішла з дому та проживає за іншою адресою.
Спору щодо розподілу спільного майна немає.
Згідно ч. 3 ст. 109 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.
Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення.
Оскільки сторони однією сімєю не проживають, поновити шлюбно-сімейні стосунки наміру не мають, подальше сумісне проживання сторін і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача, суд вважає за можливе шлюб розірвати.
Керуючись ст.ст.10,60,209,212,213-215,224-226 ЦПК України, ст.ст.110,112 СК України, суд,-
Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу задовольнити.
Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, зареєстрований 16.07.2005 року Табаківською сільською радою Болградського району Одеської області, актовий запис № 10 розірвати.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.
Заочне рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.
Суддя