АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Категорія 34/1/ ОСОБА_1
Доповідач Митрофанова Л.В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 вересня 2010 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі :

головуючого судді: Митрофанової Л.В.

суддів: Соколан Н.О., Барильської А.П.

при секретарі: Євтодій К.С.

за участю: відповідача ОСОБА_2.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 19 квітня 2010 року за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, посилаючись на ті обставини, що з вини відповідача 06.06.2007 року сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої йому завдано тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості. Оскільки позивач довго лікувався, витратив кошти на лікування, тому просив суд стягнути з відповідача на його користь 10977,67 грн. у відшкодування матеріальної шкоди та 50 000 грн. у відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 19 квітня 2010 року позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено частково. Суд стягнув з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 у відшкодування матеріальної шкоди -10 977,67 грн., моральної шкоди 25 000 грн. У іншій частині у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 ставить питання про скасування рішення суду в частині відшкодування позивачеві моральної шкоди та ухвалити в цій частині нове рішенням яким відмовити ОСОБА_3 у задоволенні позову про стягнення суми моральної шкоди. Оскільки, ухвалюючи рішення в цій частині суд першої інстанції не звернув уваги, що позивачем не надано доказів спричинення йому моральної шкоди.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи частково позов ОСОБА_3 в частині відшкодування моральної шкоди спричиненої дорожньо-транспортною пригодою, суд першої інстанції правильно послався на вимоги ст.ст23,.1167 ЦК України.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 06.06.2007 року з вини відповідача ОСОБА_2, позивачу завдано тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості.

Визначаючи розмір моральної шкоди, колегія суддів вважає,що суд першої інстанції врахував роз*яснення дані в п.5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №4 Про судову практику в справах про відшкодування моральної /немайнової/ шкоди, що обов*язковому з*ясуванню при вирішенні справ про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного за*язку між шкодою та протиправними діяннями її заподіювача та вина останнього в заподіянні. Зокрема, суд повинен з*ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або витрат немайнового характеру, за яких обставин та якими діями /бездіяльністю/ вони заподіяні, в якій грошовій сумі позивач оцінює заподіяну шкоду та з чого він виходив при цьому.

Тому, на думку колегії суддів, розмір моральної шкоди суд визначив з урахуванням характеру і тяжкості завданих моральних страждань, конкретних обставин по справі, істотності вимушених змін у життєвих стосунках та наслідків, що наступили. Оскільки, позивач внаслідок дорожньо-транспортної пригоди отримав чисельні травми, знаходився у тяжкому стані, проходить тривале лікування, став інвалідом 2 групи /а.с.16-19/.

Доводи апеляційної скарги, що суд при ухваленні рішення не взяв до уваги, що позивач належним чином надав докази спричинення йому моральної шкоди є безпідставними та спростовуються висновками суду.

Відповідно до ст.ст.10,60 ЦПК України, позивач належним чином надав суду першої інстанції докази спричинення йому моральної шкоди, а відповідачі не спростував такі докази.

В іншій частині рішення суду не оскаржено.

За таких обставин колегія суддів вважає, що судом першої інстанції по справі ухвалено законне та вмотивоване рішення, а доводи апеляційної скарги є безпідставними та спростовуються висновками суду.

Керуючись ст.ст.303,307,308,313,316 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 15 березня 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Верховного Суду України протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: