Апеляційний суд Івано-Франківської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2010 р. м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого Горблянського Я. Д.

суддів Вакарук В.М., Фединяка В.Д.

секретаря Юрків І.П.

з участю : представника апелянта ПАТ КБ «ПриватБанк» ОСОБА_1

представника третьої особи ОСОБА_2 ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до Закритого акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», третя особа на стороні відповідача приватний нотаріус ОСОБА_2 про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» - на рішення Надвірнянського районного суду від 01 червня 2010 року, -

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до ЗАТ КБ «ПриватБанк», третя особа на стороні відповідача приватний нотаріус Івано Франківського міського нотаріального округу ОСОБА_2, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, мотивуючи тим, що нотаріус до закінчення строку основного зобовязання та іпотечного договору не вправі був його вчиняти, що суперечить п.283 інструкції «Про вчинення нотаріальних дій нотаріусами України». Крім цього в даній квартирі проживають двоє її неповнолітніх онуків, чиї житлові права при зверненні стягнення за договором іпотеки будуть порушені.

Рішенням Надвірнянського районного суду від 01.06.2010 року позов задоволено. Визнано виконавчий напис №1578, виданий 07.08.2009 року приватним нотаріусом Івано Франківського міського нотаріального округу ОСОБА_2 про звернення стягнення на квартиру АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_4 таким, що не підлягає виконанню.

_____________________________________________________________________________

Cправа № 22-ц-3342/2010р. Головуючий у 1 інстанції Вінтоняк М.Б.

Категорія 27 Суддя - доповідач Горблянський Я.Д.

Не погоджуючись з даним рішенням ПАТ КБ «ПриватБанк» подало апеляційну скаргу, в якій посилається на те, що рішення ухвалено без врахування дійсних обставин справи та з порушенням норм процесуального права.

Суд в мотивувальній частині рішення підставою визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, вказав що нотаріус вийшов за межі наданих йому прав порушивши п.283 Інструкції «Про вчинення нотаріальних дій нотаріусами України». Однак даний висновок суду спростовується самим кредитним договором, договором іпотеки, укладеним між сторонами, та Законом України «Про іпотеку». Виконавчий напис за договором позики здійснено відповідно до ст. 1050 ЦК України.

Згідно ч.2 ст. 1054 та 1050 ЦК України внаслідок порушення боржником зобовязання щодо повернення чергової частини суми кредиту, кредитор -іпотекодержатель вправі достроково вимагати повернення всієї суми.

Відносно Інструкції, на яку посилається суд, то вона не відповідала вимогам чинного законодавства і Наказом Міністра юстиції України від 16.11.2009 р. до неї внесено зміни.

Однак суд першої інстанції даних обставин не врахував і ухвалив незаконне рішення.

Просить дане рішення скасувати і ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши представника апелянта та представника третьої особи, оцінивши зібрані докази, колегія суддів приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову суд першої інстанції зіслався на те, що вчиняючи виконавчий напис, нотаріус вийшов за межі наданих йому повноважень, а саме порушив п.283 Інструкції «Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», яка діяла на 09.08.2009 року. Оскільки строк основного зобовязання та іпотечного договору не закінчився то нотаріус не вправі був вчиняти виконавчий напис.

Також суд у рішенні зіслався на те, що на час укладення договору іпотеки 13.12.2007 року, у даній квартирі, яка вказана в договорі іпотеки,був зареєстрований син позивача та двоє неповнолітніх онуків, які зняті з реєстрації 26.01.2009 року. Тому з цих підстав суд визнав виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню.

Однак до такого висновку суд першої інстанції прийшов передчасно без врахування всіх обставин справи.

Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваний прав, свобод чи інтересів.

Згідно ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Колегією суддів встановлено що згідно кредитного договору №82КН від 13.12.2007 року між ЗАТ КБ «Приват Банк» та ОСОБА_5, останній отримав кредит у розмірі 40500 тис. євро для довершення будівельних робіт приміщення магазину з терміном погашення до 12.12.2017 року. Дану суму в частках та відсотки повинен був сплачувати щомісячно(а.с.50-60).

Для забезпечення виконання даного договору 13.12.2007 року між банком та ОСОБА_4 був укладений договір іпотеки на спірну квартиру, згідно якого позивач виступила майновим поручителем перед банком за отриманий ОСОБА_5 кредит (а.с.61-65).

Однак умови договору щодо погашення кредиту не виконувалися, тому банк відповідно до п. 2.3.9 кредитної угоди скористався правом стягнення кредиту до настання термінів, передбачених п.1.3 даної угоди, в тому числі і на заставне майно.

Згідно п.24 договору іпотеки звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється у випадках, передбачених п. п. 18.6, 18.8.1,18.8.2, 18.8.3, 18.9 цього договору відповідно до розділу Y Закону України «Про іпотеку» на підставі рішення суду або на підставі виконавчого напису нотаріуса.

Відповідно до п.18.8.1 договору іпотеки звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється у випадку якщо в момент настання термінів виконання якого-небудь із зобовязань, передбачених кредитним договором, вони не будуть виконані.

У разі порушення іпотекодавцем обовязків, встановлених іпотечним договором, відповідно до ч.1 ст.12 Закону «Про іпотеку» іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобовязання, а вразі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до ст.35 Закону України «Про іпотеку», іпотекодержатель надсилав іпотекодавцю та боржнику письмову вимогу про усунення порушення(а.с.66,69), однак дана вимога виконана не була. Тому банк звернувся в нотаріальну контору про видачу виконавчого напису на предмет іпотеки.

Відповідно до вимог ст.ст.87,88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчинив виконавчий напис на предмет іпотеки, а стягнення згідно ст.90 даного Закону проводиться в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Тому державною виконавчою службою Надвірнянського районного управління юстиції 13.08.2009 року було відкрито виконавче провадження.

Порушень під час вчинення виконавчого напису нотаріусом та при відкритті виконавчого провадження колегія суддів не знаходить, оскільки посилання суду першої інстанції на порушення нотаріусом інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України не заслуговують на увагу виходячи з вище наведеного.

Не може братися до уваги посилання ОСОБА_4 що під час укладення договору іпотеки в спірній квартирі був зареєстрований її син та неповнолітні онуки, чим порушені їхні житлові права, оскільки як вбачається з п.13.1 даного договору ніяких перешкод до його укладення не було і сторонами даний договір підписано власноручно.

Тому виходячи з вище наведеного рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 307, 309, 313, 314, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити.

Рішення Надвірнянського районного суду від 01 червня 2010 року скасувати та ухвалити нове рішення.

В задоволенні позову ОСОБА_4 до закритого акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк», третя особа на стороні відповідача приватний нотаріус ОСОБА_2, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Судді: Я.Д. Горблянський

ОСОБА_6

ОСОБА_7