Путивльський районний суд Сумської області
РІШЕННЯ

Іменем України

Справа № 2-1/10

17 червня 2010 року Путивльський районний суд Сумської області

у складі: головуючого - судді Толстого О.О.

при секретарі - Лавринець О.М.

з участю: позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - ОСОБА_2

представника третьої особи - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Путивль справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа - Путивльська міська рада Сумської області, про усунення перешкод в приватизації земельної ділянки, зобовязання до вчинення дій та стягнення суми,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив усунути перешкоди в приватизації земельної ділянки по вул. Енгельса, 20 в м. Путивлі Сумської області з боку суміжного землекористувача ОСОБА_5, який під час ремонту свого сараю літ. В кутом у його нижній частині вклинився в його земельну ділянку, що перешкоджає виготовленню технічної документації та отримання державного акта на землю.

Уточнивши під час судового розгляду справи позовні вимоги ( а.с. 185 ), просив суд відновити ширину його земельної ділянки по фасадній лінії вул. Енгельса до 22,50 м, усунути порушення будівельних норм із зобовязанням відповідача прибрати з його земельної ділянки нижню частину кута сараю літ. В та перенести паркан на відновлену межову лінію.

Також стягнути на його користь 438 грн. витрат за проведення будівельно-технічної експертизи.

В звязку зі смертю позивача, судом до участі у справі залучений його правонаступник - ОСОБА_1, яка цей позов підтримала і доповнила вимогою про зобовязання відповідача прибрати з земельної ділянки шлак, який засмічує земельну ділянку.

В судовому засіданні змінені позовні вимоги повністю підтримала.

Представник відповідача позов повністю заперечувала, пояснивши, що сарай літ. В збудований до 1950 року та більше не перебудовувався. Кут цього сараю і паркан проходять по межовій лінії з домоволодінням № 20, суміжну земельну ділянку не перетинають, а твердження про засмічення шлаком земельної ділянки позивача, надумані.

Представник третьої особи заперечуючи позов посилався на те, що виходом на місце комісії міської ради зясовано, що кут сараю літ.В домоволодіння № 18 по вул. Енгельса в м. Путивлі не перетинає межу з земельною ділянкою домоволодіння № 20. Земельна ділянка, яка закріплена за домоволодінням № 18, по червоній лінії відповідає рішенню суду, правовстановлюючим документам -та плану кварталу. Порушень відповідачем межі з сусідньою земельною ділянкою не виявлено.

Ухвалою суду від 17.06.2010 р. провадження у справі в частині позовних вимог про стягнення 438 грн. витрат за проведення будівельно-технічної експертизи та перенесення паркану на межову лінію закрито на підставі п.2 ч.І ст. 205 ЦПК України.

Заслухавши пояснення осіб, які брали участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає з таких підстав.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Встановлено матеріалами справи і не заперечується сторонами, що ОСОБА_4 належало домоволодіння № 20 по вул. Енгельса у м. Путивлі Сумської області ( будинок введений в експлуатацію у 1991 р.), за яким закріплена земельна ділянка загальною площею 600 м2, яка згідно рішення виконкому Путивльської міської ради № 296 від 09.12.1993 року, передана йому у приватну власність (а.с. 6-8, 21-22 ).

Спадкоємцем після смерті позивача ( 09.06.2009 р.) є його дружина - ОСОБА_1 А.3. ( а.с.252 ).

На підставі свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом, виданого Путивльською нотаріальною конторою 31.01.1992 року, відповідачу ОСОБА_5 належить Уг частина будинку № 18 по вул. Енгельса у м. Путивлі, який користується частиною земельної ділянки, що межує з земельною ділянкою позивача ОСОБА_4 ( а.с. 25-26 ).

Межа земельних ділянок цих домоволодінь пряма на планах, проходить через кут сараю літ. В домоволодіння № 18. Сарай із шлакоблоку, збудований до 1950 року ( а.с. 5, 27,29, 31,51 ).

Статтею 152 ЗК України передбачено право власника земельної ділянки або землекористувача вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не повязані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

На підставі зазначених норм - підлягає доведенню існування перешкод у здійсненні правомочностей власника або землекористувача щодо користування й розпорядження земельною ділянкою.

За приписами ч. З ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовими рішеннями у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Рішенням Путивльського районного суду від 31.01.2006 року, з уточненнями, внесеними ухвалою апеляційного суду Сумської області від 17.03.2006 р., у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про встановлення меж земельних ділянок, порядку землекористування і усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, було встановлено, що ОСОБА_4, шляхом перенесення в районі сараю літ.В на 1 м паркану, що розділяє земельні ділянки будинків № 18 і 20 по вул. Енгельса, самовільного захопив частину земельної ділянки площею 4,4 м2, яка знаходиться у користуванні ОСОБА_5, в звязку з чим, судом відновлено межі цих земельних ділянок, зокрема по вул. Енгельса : за будинком № 18-62,10 м, № 20 - 22,50 м, а також зобовязано ОСОБА_4 перенести паркан на межову лінію між зазначеними земельними ділянками ( а.с. 13 ).

За правилами ч. 2 ст. 37 ЦПК України, усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обовязкові для нього так само, як вони були обовязкові для особи, яку він замінив.

Вимагаючи у позові відновлення меж земельної ділянки по фасадній лінії по вул. Енгельса, усунення порушень будівельних норм із зобовязанням відповідача прибрати нижню частину кута сараю літ. В і шлак з його земельної ділянки, позивач та його правонаступник не надали суду належних та допустимих доказів того, що після 31.01.2006 року відповідачем здійснювалась перебудова спірного сараю або інші дії, якими порушено права позивача на користування земельною ділянкою, що призвело до зменшення розміру його земельної ділянки, засмічення чи порушення її меж.

Таким доказом не може бути довідка міської ради № 363 від 04.07.2007 р. ( а.с. 11 ), оскільки як установлено судом, вона видана безпідставно - без перевірки на місці уповноваженими особами міської ради, а лише по зразку, який склав і надав міській раді сам позивач (а.с. 189 ).

Водночас, відповідно листа виконкому міської ради ( а.с. 223 ), комісійного акту № 02- 02/10 від 12.02.2010 р. ( а.с. 244 ), кут сараю літ. В домоволодіння № 18 по вул. Енгельса в м. Путивлі не перетинає меж із земельною ділянкою домоволодіння № 20. Земельна ділянка, яка закріплена за домоволодінням № 18, по червоній лінії відповідає правовстановлюючим документам та рішенню суду. Порушень межової лінії цих земельних ділянок не виявлено.

При чому оспорюючи в судовому засіданні правильність цих висновків, позивачка не порушила питання про призначення будівельно - технічної експертизи, хоча таке право розяснювалось їй судом.

З наявних у справі фотознімків (а.с. 14) не вбачається засмічення шлаком земельної

ділянки позивача.

Крім того, у матеріалах справи немає доказів, які свідчили б про те, що після прийняття

рішення про передачу у приватну власність позивачу земельної ділянки, яка раніше надавалась

йому у безстрокове користування для будівництва будинку, він звертався до відповідних

організацій за виготовленням технічної документації для отримання державного акта на

землю, як це передбаченого в пп. 1.13,1.15 Інструкція про порядок складання, видачі, реєстрації

і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного

користування земельною ділянкою та договорів оренди землі, затвердженої наказом

Державного Комітету України по земельних ресурсах 04.05.99 р. N 43, зареєстрованого в

Міністерстві юстиції України 4 червня 1999 р. за N 354/3647.

Таким чином, суд приходить до висновку, що наявні у справі докази та їх належна оцінка є

підставою для висновку про те, що позивачем не доведено існування перешкод у реалізації

його права на користування й розпорядження землею з боку суміжного землекористувача.

Виходячи з наведеного та керуючись ст. 152 ЗК України, ст.ст. 10, 11, 60-61, 209, 212, 214- 215,218 ЩІК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа - Путивльська міська рада Сумської області, про усунення перешкод в приватизації земельної ділянки, зобовязання до вчинення дій, - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Сумської області через Путивльський районний суд шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом 10 днів з дня отримання копії постанови і подання після цього протягом 20 днів апеляційної скарги або шляхом подачі апеляційної скарги у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений для її подачі, рішення набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи

Суддя: підпис

Копія вірна

Суддя

Путивльського районного суду ОСОБА_6