Справа № 22ц-2126/10 Головуючий у І інстанції
Провадження № - Доповідач у 2 інстанції . .
Категорія 20.04.2010
УХВАЛА

Іменем України

20 квітня 2010 року колегія суддів судової палати в цивільних справах еляційного суду Київської області у складі: головуючого Лащенка В.Д.,

суддів: Корзаченко І.Ф., Сліпченка О.І.,

при секретарі Бистрій Г.В.,

глянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві матеріали цивільної лзп за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення : лерківського міськрайонного суду Київської області від 01 лютого 2010

г. у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 колайовича, закритого акціонерного товариства комерційного банку гизатБанк», третя особа приватний нотаріус ОСОБА_3, : поділ майна та визнання договору іпотеки недійсним ,-

встановила:

У березні 2006 р. позивач звернулась до суду з позовом до відповідачів : поділ майна та визнання договору іпотеки недійсним. Під час розгляду ізп позовні вимоги неодноразово уточнювались та доповнювались, .слідок чого суд першої інстанції розглядав позовні вимоги про визнання льним майном подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 нежитлового шіщення по вул.Ярмарковій, 4н, в м.Біла Церква; нежитлового імїщєння в с.Фурси. вул.Радянська, 1 а ; автомобіля НОМЕР_1, Ю р.випуску; автомобіля НОМЕР_2, 1989 р. випуску; омобіля ГАЗ 369 д.н.з. НОМЕР_3, 1965 р. випуску; автомобіля З 33021 д.н.з. 07 258 КМ, 2001 р.випуску, причіпа ГКБ 8328 д.н.з. АІ 5211 . 1992 р.; виплачених по автомобілю НОМЕР_4 ггів в сумі 49 528 грн ; всього майна на суму 889 497, 20 грн.

Позивачка просила визнати за нею право власності на 1/2 частину слідового приміщення по вул.Ярмарковій, 4н, в м.Біла Церква та на 1/2 тину нежитлового приміщення в с.Фурси, вул.Радянська, 1а; виділити їй ласність автомобіль НОМЕР_5, 2001 р.в. вартістю 24 грн., інші вищеперераховані транспорті засоби на загальну суму 599 грн. виділити у власність відповідачу ОСОБА_2; стягнути з ювідача на її користь компенсацію за різницю у вартості часток в сумі 287, 5 грн. ; визнати недійним договір іпотеки від 03.05.2007 р., укладений : ОСОБА_2 та ЗАТ КБ « ПриватБанк».

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду від 01.02.2010 р. вадження у справі в частині позовних вимог про визнання товару, що ходиться в магазинах « Истоки» та « Оксавіт» на суму 317 454,07 грн. :ьною частковою власністю суб»єктів господарювання та стягнення з ювідача половини вартості реалізованого ним спільного майна приватних підприємців в сумі 158 757,03 грн. було залишено без розгляду за заявою позивачки ОСОБА_1

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 01 лютого 2010 року вказані позовні вимоги задоволено частково.

Визнано спільним майном подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 наступне майно: автомобіль НОМЕР_6 вартістю 27 335 грн; автомобіль НОМЕР_7 вартістю 30 261 грн; автомобіль ГАЗ 69

д.н.з. НОМЕР_3 вартістю 2 079 грн; автомобіль НОМЕР_5 вартістю 24 024 грн; причіп ГКБ 8328 д.н.з. АІ 5211XX вартістю 11 396 грн; азтомобіль ОСОБА_4 д.п.з. 67194 КК в розмірі виплачених коштів 49 528 грн. Всього майна на суму 144 623 грн.

Виділено у власність ОСОБА_1 автомобіль НОМЕР_8 вартістю 2 079 грн; автомобіль НОМЕР_5 вартістю 24 024 грн. Всього майна на суму 26 103 грн.

Виділено у власність ОСОБА_2: автомобіль НОМЕР_6 вартістю 27 335 грн; автомобіль НОМЕР_7 вартістю 30 261 грн; причіп ГКБ 8328 д.н.з. АІ 5211ХХ вартістю 11 396 грн; автомобіль ОСОБА_4 д.н.з. НОМЕР_9. Всього майна на суму 118 520 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію за різницю у вартості часток в сумі 67 653 грн. та судові витрати в сумі 2 646 грн., всього 70 299 грн.

В задоволенні іншої частини позову ОСОБА_1- відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить змінити рішення суду в частині відмови у визнанні за нею права власності на Уг частину нежитлового приміщення по вул. Ярмакова, 4н в.м.Білій Церкві та на Уг частину нежитлового приміщення в с.Фурси по вул. Радянська, 1а, а також в частині відмови у визнанні недійсним договору іпотеки від 03.05.2007 року, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, та ухвалити нове рішення, яким задовольнити її позовні вимоги в повному обсязі.

Апеляційну скаргу необхідно відхилити з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачка ОСОБА_1 і відповідач ОСОБА_2 зареєстровані як приватні підприємці-фізичні гсоби (а.с. 12,13 том 1, а.с. 23 том.2). Сторони здійснювали підприємницьку діяльність, пов»язану з продажем опалювальної техніки, насосного, сантехнічного та зварювального обладнання, продаж товару зпійснювався в магазинах «Оксавіт», м.Біла Церква, вул..Сквирське шосе, 116 а та «Истоки», м.Біла Церква, вул..Ярмакова, 4н.

Право власності на нежитлову будівлю в с.Фурси, по вул.Радянській, 1-а відповідач набув як приватний підприємець по договору з юридичною особою, даний договір був визнаний дійсним згідно рішення Господарського суду міста Києва, який розглядав спір між суб»єктами підприємницької піяльності ВАТ «Північукргеологія» та ПП ОСОБА_2 Дана нежитлова будівля на момент вчинення договору купівлі-продажу представляла собою приміщення для сипучих матеріалів (склад) та трубонарізний цех.

Нежитлова будівля по вул. Ярмарковій, 4н в м. Біла Церква приймалася в експлуатацію як магазин господарчих товарів приватного

.длриємця ОСОБА_2, загальною площею 76,4 кв.м, торговою площею -".1 кв.м (рішення виконкому № 390 від 05.12.2002 р. а.с.43 том 2 ) і до цього часу використовується ним як магазин при здійсненні підприємницької діяльності по продажу опалювальної техніки, насосного, сантехнічного та зварювального обладнання. Крім того, згідно довідки Білоцерківського міського відділу земельних ресурсів (а.с. 196-197 том 1 ) земельна ділянка за адресою м. Біла Церква, вул. Ярмаркова, 4н, надана в оренду строком на 5 років під розміщення магазину по продажу господарчих товарів приватному дприємцю ОСОБА_2

Суд обґрунтовано послався на п.29 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», за яким та відповідно до положень статей 57,61 СК України та ст.52 ЦК України майно тиватного підприємства чи фізичної особи-підприємця не є обєктом спільної сумісної власності подружжя.

В суді першої інстанції та апеляційній інстанції позивачем не доведено, до спірні нежитлові приміщення є обєктами спільної сумісної власності подружжя та необхідність згоди позивачки на укладання договору іпотеки.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що вимоги позивачки ОСОБА_1 про визнання нежитлових приміщень в с.Фурси, Радянська, 1-а та в м.Біла Церква, вул.Ярмаркова. 4н спільною сумісною власністю подружжя є безпідставними. Безпідставною є також вимога позивачки ОСОБА_1 про визнання недійсним договору іпотеки.

Рішення суду в частині поділу рухомого майна (автомобілів)

. перонами не оскаржено.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції >хзалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки оскаржуване рішення суду першої інстанції відповідає вимогам матеріального і процесуального права, а наведені у апеляційній скарзі доводи аисновків суду не спростовують, апеляційна скарга підлягає відхиленню із залишенням судового рішення без змін.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів ,-

ухвалила :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від С» 1 лютого 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути : екаржена протягом двох місяців до Верховного Суду України.

Г оловуючий