РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2010 року Скадовський районний суд Херсонської області у складі: головуючого, судді Василенка В.В.,

при секретарі Пенза Н.І.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Скадовська цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання договору купівлі-продажу недійсним і визнання права власності на господарські будівлі, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання договору купівлі-продажу недійсним і визнання права власності на господарські будівлі. Просила поновити строк позовної давності та визнати договір купівлі - продажу 27 / 100 частин будинку №11 по вул.Леніна м. Скадовська за яким продано їй приміщення 1-2,1-3,1-4,1-5,1-6,1-7,1-8, водопровід №1 недійсним внаслідок помилки. Визнати дійсним договір купівлі-продажу 49 / 100 частин будинку №11 по вул.Леніна, м.Скадовська за яким відчужено на її користь приміщення 1-2,1-3,1-4,1-5,1-6,1-

1)
8, водопровід №1, сараї „В" „З",Б" та гараж „Ж", визнати за нею право власності на 49/100 частин будинку №11 по вул.Леніна, м.Скадовська за яким відчужено на її користь приміщення 1 -2,1 -3,1 -4,1 -5,1 -6,1 -7,1 -8, водопровід № 1, сараї «В», «З», «Б» та гараж «Ж».

В судовому засіданні позивачка позов підтримала та пояснила, що 28 грудня 1999 року вона домовилася з відповідачкою про купівлю належної їй частини будинку з усіма господарськими будівлями, в тому числі гаражу „Ж", сараїв "В" „З", „Б" за адресою буд.№11 по вул. Леніна в м.Скадовськ. Однак після нотаріального посвідчення договору їй стало відомо, що частку відповідачки на будинок змінено з 49/100 на 27/100 рішенням виконкому Скадовської міської ради №295 від 22.12.1999 року внаслідок визнання права власності на сараї „В","З","Б" та гараж "Ж" за ОСОБА_5 рішенням виконкому Скадовської міської ради №208 від 22.09.1999 року. Таким чином, нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу 27 / 100 частини будинку без урахування господарських будівель був укладений нею під впливом помилки щодо предмету покупки. Її волевиявлення було спрямоване на придбання 49/100 частин з господарськими будівлями «В","З",Б" „Ж", які є приналежністю житлового будинку та окремо відчужуватися не можуть. Вона зверталася за захистом свого права до прокурора Скадовського району, який 17 січня 2001 року опротестував зазначені рішення виконкому, однак він був відхилений. Після цього, рішенням суду від 20 червня 2001 року визнано незаконними рішення виконкому Скадовської міської ради №208 від 22.09.1999 року в частині визнання гаражу та сараїв по вул.Леніна, 11 м.Скадовська власністю ОСОБА_5, рішення виконкому № 295 від 22.12.1999 року п. 1.1 та в. 1.2 в частині видачі ОСОБА_3 свідоцтва про право власності на 27/ 100 у звязку зі зменшенням частки на право власності на житловий будинок №11 по вул. Леніна м.Скадовська. Рішення набрало чинності 20 липня 2002 року. Просила позов задовольнити в повному обсязі.

Представник позивачки просить позов задовольнити, пояснив, що житловий будинок не може відчужуватися без належних для його обслуговування господарських будівель, а господарські будівлі не є самостійним обєктом купівлі-продажу.

Відповідач ОСОБА_4 позов визнав та пояснив, що діючи за довіреністю від імені ОСОБА_3 здійснював повноваження щодо продажу нею 49/ 100 частини будинку №11 по вул. Леніна м.Скадовська в склад якої входила частина житлового будинку та господарські будівлі, але до цього на прохання ОСОБА_3 та без повідомлення позивачки звертався до виконкому із заявою про передачу господарських споруд у власність ОСОБА_5 Після нотаріального посвідчення договору позивачці стало відомо, що сараї «В», «З», «Б» та гараж Ж» на час продажу будинку відповідачці вже не належали, а и частка у праві власності на будинок змінена до 27/100. В подальшому рішенням суду визнано, що він не мав права на підставі довіреності звертатися із заявами до виконкому.

Відповідач ОСОБА_3 позов не визнала, пояснила, що позивачка сплатила їй гроші лише за купівлю будинку без господарських будівель «В», «З», «Б» , Ж», наміру купувати будинок разом із зазначеними будівлями у позивачки не було. Зазначені будівлі нею продані ОСОБА_5 Просить в задоволенні позову відмовити.

Відповідач ОСОБА_6 позов не визнала, пояснила, що спірні господарські будівлі фактично весь час перебувають у її користуванні, як дочки ОСОБА_7, тільки нещодавно за згодою з ОСОБА_5 вона відкрила гараж та віддала позивачці деякі речі, які там зберігалися.

Представник відповідача ОСОБА_6 вважала позов необгрунтованим, пояснив, що власнику належить право розпоряджатись своїм майном повністю або в його частці. ОСОБА_3 здійснила продаж житлового будинку позивачці без господарських споруд, якими розпорядилась раніше, продав їх ОСОБА_5 Вважає, що позивачкою пропущено строк позовної давності.

Сам відповідач ОСОБА_5 в судове засідання не зявився, хоча про день, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням.

Заслухавши сторони, представників, дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 56 ЦК України в редакції 1963 року, угода укладена внаслідок помилки, що має істотне значення, може бути визнана недійсною за позовом сторони, яка діяла під впливом помилки.

Рішенням Скадовського районного суду від 08.02.1994 року у власність ОСОБА_8 передано 49/100 житлового будинку №11 по вул.Леніна м.Скадовська, в тому числі господарські споруди В», «З», «Б» , «Ж». Після розірвання шлюбу прізвище змінено на ОСОБА_3

26.01.1998 року ОСОБА_3 доручила ОСОБА_4 в її інтересах продати належну їй 49/100 частину будинку за ціною та на умовах повіреного.

Рішенням виконкому Скадовської міської ради № 208 від 22.09.1999 року передано у власність власнику іншої частини будинку №11 по вул. Леніна м.Скадовська Рожі П.М. господарські будівлі В», «З», «Б», «Ж».

Рішенням виконкому №295 від 22.12.1999 року змінено частки співвласників будинку №11 по вул. Леніна, а саме частка ОСОБА_3 стала складати 27/100. На підставі цього рішення ОСОБА_3 було видане свідоцтво на право власності на 27/100 частин будинку.

Згідно договору купівлі-продажу від 29.12.1999 року між ОСОБА_3, від імені якої діяв за довіреністю ОСОБА_4, та позивачкою укладений договір купівлі-продажу 27/100 часток житлового будинку, який складається з приміщень 1-2,1-3,1-4,1-5,1-6,1-7,1- 8, водопроводу №1, тобто без господарських будівель.

Рішенням Скадовського районного суду від 20 червня 2001 року, що набрало чинності 20 липня 2002 року визнано незаконним рішення виконкому Скадовської міської ради №208 від 22.09.1999 року в частині визнання права власності на гараж ,,Ж", сараї „В","З", "Б" за ОСОБА_5 та рішення №295 від 22.12.1999 року в частині видачі ОСОБА_3 свідоцтва на право власності на 27/100 частин житлового будинку по вул.Леніна м. Скадовська у звязку зі зміною часток.

Суд приймає до уваги доводи представника позивача про те, що господарські будівлі для обслуговування житлового будинку є приналежністю будинку, а законодавство, що було чинним на час виникнення спірних правовідносин передбачало їх відчуження окремо від будинку, на що посилається відповідач ОСОБА_3, тому її доводи щодо домовленості з позивачкою про продаж їй будинку без господарських будівель та продаж сараїв «З», «Б», «В» гаражу «Ж» ОСОБА_5 не грунтуються на законі.

Враховуючи, що житловий будинок без господарських будівель для його обслуговування значно знижує його цінність, суд дійшов висновку, що помилка позивачки дійсно має істотне значення стосовно якості предмету покупки. Таким чином, після посвідчення договору виявилася істотна невідповідність між тим, що бажала позивачка та що отримала, що є підставою для визнання договору купівлі-продажу 27/100 частин будинку без будівель В», «З», «Б», «Ж» недійсним внаслідок помилки з боку покупця.

Приймаючи до уваги та враховуючи, що відповідачка ОСОБА_9 не оспорює укладання з позивачкою договору купівлі-продажу належної їй частини будинку №11 по вул. Леніна м.Скадовська, яка з урахуванням обставин справи на час укладання договору складала 49/100 та включала як приміщення житлового будинку так і господарські будівлі В», «З», «Б», «Ж», слід визнати саме такий договір дійсним, оскільки умови договору сторонами виконано в тому числі щодо передачі майна в натурі покупцю. Сторони не заперечують, що позивачка користувалася ~ користується придбаною частиною житлового будинку, який є основною складовою частиною предмету договору, а господарські будівлі, в яких перебували речі позивачки, однак вона не могла, використовувати через відсутність ключів, що визнала відповідачка ОСОБА_6 в судовому засіданні.

Суд також вважає можливим поновити строк звернення позивачки до суду за захистом порушеного права тому, що позивачка зверталась за захистом своїх прав до прокуратури Скадовського району, Скадовський районний суд Херсонської області, тобто визнає причини пропуску строку поважними.

Керуючись ст.ст. 209, 212-215, 367 ЦПК України суд ,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання договору купівлі-продажу недійсним і визнання права власності на господарські будівлі - задовольнити.

Поновити строк позовної давності ОСОБА_2 для звернення до суду за захистові порушеного права, визнати договір купівлі-продажу 27/ 100 частин житлового будинку №11 по вул.Леніна в м.Скадовськ Херсонської області укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 щодо 27 / 100 частин житлового будинку №11 по вул. Леніна в м.Скадовськ, що складається з приміщень 1-1, 1-

1)
4,1-5,1-6,1-7,1-8, водопроводу №1 недійсним як укладений внаслідок помилки.

Визнати дійсним договір купівлі-продажу 49 / 100 частин житлового будинку з господарськими будівлями №11 по вул.Леніна в м.Скадовськ Херсонської області, а саме приміщень в житловому будинку 1-1, 1-2, 1-3,1-4,1-5.1-6. 7,1-8, господарських будівель - сараїв літ. В», «З», «Б», гаражу «Ж» , водопроводу №1 укладений 28.12.1999 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 49 / 100 частин житлового будинку з господарськими будівлями №11 по вул.Леніна в м.Скадовськ Херсонської області, а саме приміщень в житловому будинку 1-1, 1-2, 1-3,1-4,1-5,1-6,1-7,1-8, господарських будівель - сараї літ. В», «З», «Б», гаражу «Ж», водопроводу №1.

Стягнути з ОСОБА_3, проживаючої ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_2, проживаючої ІНФОРМАЦІЯ_2 державне мито за розгляд справи в розмірі 51 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 120 грн. витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Херсонської області через Скадовський районний І шляхом подачі в 10 денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження й поданням цього 20 днів апеляційної скарги.

Суддя Василенко В.В.