Літинський районний суд Вінницької області
Справа № 2-42/10 р.
РІШЕННЯ Іменем України

22 листопада 2010 року смт. Літин

Літинський районний суд Вінницької області в складі:

Головуючого судді Кащука А.С.

При секретарі Поляруш А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Кредитної спілки «Фортеця» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про розірвання договорів кредитної лінії та стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

Кредитна спілка «Фортеця» звернулася з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про розірвання договорів кредитної' лінії та стягнення заборгованості 1 липня 2007 року член КС «Фортеця» ОСОБА_1 уклала з спілкою договір кредитної лінії №111 кс , за яким отримала від позивача кредит у сумі 70000 (Сімдесят тисяч) грн..

Строк дії договору відповідно до п. 2.1 договору становить 24 місяці тобто з 21 липня 2007 року по 21 липня 2009 року. Згідно з п. 2.3 договору відповідач ОСОБА_1 мала сплатити кредит та відсотки за користування кредитом. Відповідно до умов договору п.3.1.1 позичальник зобов»язаний розрахуватись зі спілкою згідно графіку, вказаного в додатку до договору, сплачувати кредит та відсотки. Протягом строку дії договору відповідач ОСОБА_1 не дотримувалась графіку погашення кредиту, частково погасила заборгованість по основній сумі та відсотки за користування кредитом, а після настання строку закінчення договору основну суму виданого кредиту та нараховані відсотки не повернула. Станом на 26.10.2009 заборгованість ОСОБА_1 перед спілкою становить41236 грн., з яких 32542 грн. 77 коп. основна сума боргу, 8693, 23 грн - відсотки за користування кредитом.

Під час укладення договору, з метою забезпечення кредиту, було укладено договір поруки № 136 від 21 липня 2009 року із відповідачем ОСОБА_2, за умовами якого поручитель у разі невиконання позичальником свого зобов»язання по своєчасному поверненню кредиту несе солідарну відповідальність та зобов»язуєтья виконати кредитні зобов»язання замість позичальника.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3 позов підтримала повністю за обставин, викладених у позовній заяві та просила договір кредитної лінії №111 від 21 липня 2007 року розірвати та стягнути з ОСОБА_1 та мельника В.Б. солідарно заборгованість у сумі 41236 грн.

Представник позивача подав до суду заяву про зміну предмету позову за вих. № 493 від 07.04.2010р., згідно якої відмовлялася від позовних вимог в частині розірвання договору кредитної лінії та подано заяву про збільшення позовних вимог в частині стягнення заборгованості за вих.. № 495 від 07.04.2010р.. Так згідно вказаної заяви представник позивача просила стягнути з відповідачів на користь позивача заборгованість у сумі 52243 грн. 30 коп.

Відповідач ОСОБА_1 позов не визнала та заперечувала проти позовних вимог. Суду ОСОБА_1 пояснила, що позов не визнає тому, що насамперед заява подана всупереч вимогам ст..ст. 119, 120 ЦПК України, а позовні вимоги є надуманими, не підтверджені доказами і не відповідають дійсним обставинам. Відповідач ОСОБА_1 вказувала на те, що доказами підтвердження цивільної дієздатності позивача можуть бути установчі документи, протоколи загальних зборів членів КС «Фортеця», а також, оскільки позивач займається таким видом діяльності, що підлягає ліцензуванню, необхідно надати ліцензію. За таких обставин просила суд повністю відмовити у задоволенні позовних вимог. Для забезпечення справи доказами відповідач ОСОБА_1 клопотала перед судом про витребування від позивача ліцензії та надання оригіналів інших документів, які в копіях були надані представником позивача ОСОБА_3 та знаходились у матеріалах справи.

Представник відповідача ОСОБА_4 пояснила, що голова правління спілки відповідно до статуту обирається спостережною радою спілки, яка в свою чергу обирається на загальних зборах членів КС «Фортеця» та акцентувала увагу суду на тому, що протоколу загальних зборів членів КС «Фортеця» до суду надано не було, а натомість представник позивача надала до суду лише копію протоколу загальних установчих зборів членів кредитної спілки, на якому відсутня дата складання документу.

Від відповідача ОСОБА_2 надійшла заява, в якій він просить розглянути справу без його участі.

Вислухавши пояснення представника позивача ОСОБА_3, відповідача ОСОБА_1, її представника ОСОБА_4, дослідивши матеріали та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що в позові Кредитної спілки «Фортеця» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 слід відмовити.

Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про державну реєстрацію (а.с. 61). Кредитна спілка «Фортеця» зареєстрована як юридична особа. 21 липня 2007 року між Відокремленим підрозділом №11 КС «Фортеця» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання кредиту №111 (а.с. 11-12). Відповідно до видаткового касового ордера №291 від 21.07.2007р. ОСОБА_1 Л,А. отримала від КС «Фортеця» грошові кошти у сумі 70000грн. Відповідно до ст.. 509 ЦК України зобов»язаннями є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов»язана вчинити на користь іншої сторони (кредитора) певну дію, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов»язку.

Відповідно до ст.. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено законом або договором.

Відповідно до ст.. 654 ЦК України зміна або розірвання договору вчиняється у такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається.

Згідно заяви про збільшення позовних вимог від 07 квітня 2010р позивач вдвічі збільшив відсоткову ставку за користування кредитом, про збільшення відсотків відповідачам раніше повідомлено не було хоча позивач мав повідомити про це ОСОБА_1 у письмовій формі, уклавши з нею додаткову угоду, як це передбачено ст.. 654 ЦК України. Більш того, на момент повідомлення позичальника про зміну відсоткової ставки 'за кредитним договором діяв Закон України №1822-УІ від 21 січня 2010 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» щодо заборони фінансовим установам в односторонньому порядку збільшувати розмір процентів та інших платежів, передбачених кредитним договором. Так вказаним законом було доповнено ст.. 6 Закону України « Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг » п.2 наступного змісту «Фінансовим установам забороняється в односторонньому порядку збільшувати розмір процентної ставки або інших платежів, передбачених кредитним договором або графіком погашення боргу, за винятком випадків встановлених законом» та п. З такого змісту «Фінансовим установам забороняється вимагати дострокового погашення несплаченої частини боргу за кредитом та розривати в односторонньому порядку укладені кредитні договори у разі незгоди позичальника із пропозицією фінансової установи збільшити процентну ставку або інший платіж, передбачений кредитним договором або графіком погашення боргу».

Відповідно до ст.. З ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст.. 2 ЦК України учасниками цивільних відносин є фізичні та юридичні особи.

Відповідно до ст.. 80 ЦК України юридичною особою є організація, створена і зареєстрована у встановленому законом порядку. Юридична особа наділяється цивільною правоздатністю та цивільною дієздатністю, може бути позивачем та відповідачем в суді.

Відповідно до ст.. 87 ЦК України для створення юридичної особи її учасники розробляють установчі документи. Установчими документами КС «Фортеця» є Статут (а.с. 83-99) та Протокол загальних установчих зборів членів КС «Фортеця» (а.с. 191-199). Щодо правомочності такого установчого документу як протокол ч загальних установчих зборів, який є фактично при реєстрації юридичної особи найбільш важливим і найпершим документом, . то суд критично відноситься до його копії, наданої ОСОБА_3 до суду, оскільки на ньому відсутня така суттєва його складова як дата

складання цього протоколу. ^

Судом встановлено, що свою господарську діяльність КС «Фортеця» проводила у відповідності до Статуту (а.с.83-99) зокрема Статутом визначено, яким чином відбувається обрання голови правління спілки, якии має право представляти інтереси спілки особисто або уповноважувати на це

довіреністю представника.

П.9.2.Статуту визначено, що до компетенції спостережної ради кредитної спілки належить призначення голови та членів правління, членів

кредитного комітету. ..

П.9.3. статуту спілки визначено, що спостережна рада кредитної

спілки обирається загальними зборами членів кредитної спілки у кількісному складі, що визначається за рішенням загальних зборів, але не менше як п»ять осіб. Строк повноважень членів спостережної ради визначається загальними зборами членів кредитної спілки, але не більш ніж на три роки. У разі неправомочності загальних зборів, або неспроможності обрати новий склад спостережної ради, старий склад виконує свої обов»язки до позачергових зборів, які повинні бути проведені не пізніше ніж через два місяці від дати призначення зборів, що не відбулися або були не спроможні обрати новий склад спостережної ради. Члени спостережної ради працюють на громадських засадах та ними не можуть бути особи, які перебувають у

трудових відносинах із кредитною спілкою.

Всупереч положенням статуту представником позивача було долучено до матеріалів справи Протокол №19/05 від 19.05.2007 року засідання спостережної ради Кредитної спілки «Фортеця» (а.с. 211), згідно якого було обрано спостережну раду та голову правління. Обрання спостережною радою складу спостережної ради є грубим порушенням закону, Положення про спостережну раду та Статуту КС «Фортеця», оскільки лише до компетенції загальних зборів членів спілки входить

обрання спостережної ради.

Відповідно до Протоколу загальних установчих зборів (а.с. 191-199), копія якого була надана до суду Представником КС «Фортеця» ОСОБА_3, головою правління КС «Фортеця» обрано ОСОБА_5, до спостережної ради було обрано ОСОБА_6- голова, ОСОБА_7-секретар, ОСОБА_4»янову Т.М., ОСОБА_8, ОСОБА_9 Якщо виходити з того, що даний протокол є установчим документом та враховуючи той факт, що дата його складання не має місця у самому документі, то даний документ може бути складений лише у 2002 році у момент заснування спілки.

У відповідності до наданої представником позивача копії статуту КС «Фортеця» він затверджений головою спостережної ради ОСОБА_5, що є порушенням як самого статуту, так і чинного законодавства України, яким регламентовано діяльність кредитних спілок.

Крім протоколу загальних установчих зборів, згідно якого було обрано правління та спостережну раду спілки, представником позивача інших документів надано не було, хоча суд зобов»язував позивача їх надати.

Представником позивача долучено до матеріалів справи протокол № 23/09 від 23.09.09р. засідання спостережної ради спілки (а.с. 81-82), у відповідності до якого головою правління КС «Фортеця» було обрано ОСОБА_10 склад спостережної ради інший, ніж той, що вказаний у протоколі загальних установчих зборів членів КС «Фортеця». Отже, суд, враховуючи надані позивачем документи, має сумнів щодо правомочності спостережної ради, якою було обрано голову правління, оскільки правомірність її діяльності позивачем не доведено.

ВідповідїКГдо ст.. 92 ЦПК України юридична особа набуває цивільних прав та обов»язків та здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону. У даному випадку судом встановлено, що голова правління спілки ОСОБА_10 діє від імені спілки без належної правової підстави та набув повноважень всупереч закону та установчим документам, оскільки був обраний головою правління нелегітимним складом спостережної ради.

Відповідно до ст.. 246 ЦК України довіреність від імені юридичної особи видається її органом або іншою особою, уповноваженою на це її установчими документами, та скріплюється печаткою цієї юридичної особи.

Відповідно до ст.. 91 ЦК України юридична особа може здійснювати окремі види діяльності, перелік яких встановлюється законом, після одержання спеціального дозволу (ліцензії).

На вимогу суду представником позивача було надано копії ліцензій, але жодного оригіналу документів не було надано для огляду у судовому засіданні.

Відповідно до ст.. 227 ЦК України правочин юридичної особи, вчинений нею без відповідного дозволу (ліцензії), може бути визнаний судом недійсним.

Відповідно до ст.. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення^ для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Відповідно до ст.. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до ст.. 60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Відповідно до ст.. 64 ЦПК України письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи. Письмові докази, як правило, подаються в оригіналі. Якщо подано копію письмового доказу, суд за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, має право вимагати подання оригіналу.

Суд зобов»язав представника позивача ОСОБА_3 надати оригінали долучених до справи документів, але вимога суду, всупереч положенням ст.. 64 ЦПК України, виконана не була.

Позивач не підтвердив легітимність проведення своєї господарської діяльності та не довів правомочності керівництва, яким було видано довіреність представнику.

Таким чином суд прийшов до висновку про недоведеність позивачем відповідно до ч.І ст. 60 ЦПК України обставинна які він посилається ж на підставу позовних вимог, тому вважає, що у задоволені позову слід відмовити.

Також суд звертає увагу на те, що копії деяких документів були завірені печаткою Відокремленого підрозділу №17 КС «Фортеця» або підписом представника ОСОБА_3 це є істотним порушенням закону, оскільки позивачем є Кредитна спілка «Фортеця», а не ВП №17.

Відповідно до ст.. 64 ГК України підприємство має правсгЄтворювати філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи, погоджуючи питання про розміщення таких підрозділів з відповідними органами місцевого самоврядування в установленому законом порядку. Такі відокремлені підрозділи не мають статусу юридичної особи і діють на основі положення про них, затвердженого підприємством.

Отже ВП №17 не мав права завіряти копії документів своєю печаткою.

Що стосується завірення копій документів представником позивача ОСОБА_3, то вони теж не можуть бути взяті судом до уваги, оскільки у відповідності до доручення представнику не делеговано таке право. ---

Також суд звертає увагу на те, що представник позивача ОСОБА_3 перевищив надані їй довіреністю повноваження та подав 07 квітня 2010 року за своїм підписом заяву про відмову від позовних вимог в частині розірвання договору кредитної лінії. В довіреності, виданій представнику чітко вказано, що представник позбавлений права частково чи повністю відмовитись від позову, зменшити розмір позовних вимог, частково чи повністю визнати позов, укласти мирову угоду.

Відповідно до ст.. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд всіляко сприяє всебічному та повному з»ясуванню обставин справи.

На підставі викладеного, керуючись ст..ст. 2, 80, 87, 91, 92, 227, 246, 509, 65Г, 654 ЦК України, ст.хт.З, 5, 8, 10, 11, 38, 42, 44, 57, 58, 60, 64', 209,' 212, 214, 215 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Відмовити в задоволенні позовних вимог Кредитної спілки « Фортеця» м. Черкаси до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про розірвання договорів кредитної лінії та стягнення заборгованості.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана на протязі 10 днів після проголошення до Вінницького апеляційного суду через Літинський районний суд.

Суддя: