РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.07.2010 м.Балаклія

Балаклійський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді Холодної В.С.,

за участю секретаря Задорожній Я.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Балаклія цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради, 3-я особа КП БРР «ОСОБА_2 Житлокомунсервіс» про визнання права на користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2010 року позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати за нею право на користування квартирою № 68 в будинку № 102 по вул. Леніна в м. Балаклія. Як підставу своїх вимог зазначила, що з 2006 року мешкала за зазначеною адресою разом з матір*ю та братом. У зв*язку з хворобою матері та брата, які померли у 2007 році не оформила свою реєстрацію у зазначеній квартирі.

Позивачка в особі свого представника в судовому засіданні підтримала позов в повному обсязі. Представник позивачки пояснив, що ОСОБА_1 з братом після смерті матері мали не меті оформити приватизацію квартири. Але так і не встигли, оскільки брат помер.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечувала. В обґрунтування своїх заперечень посилалася на те, що позивачка добровільно погіршила свої житлові умови та була знята з реєстрації за останнім місцем мешкання.

КП БРР «ОСОБА_2 Житлокомунсервіс» представника у судове засідання не направив. На адресу суду надіслав заяву про розгляд справи без участі представника.

Вислухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне:

Судовим розглядом встановлено, що на підставі ордеру №36859 на житлове приміщення, виданого на підставі рішення виконкому ОСОБА_2 депутатів трудящих від 16.02.73р. № 41 ОСОБА_3, сім*я якої складалася з 3 чоловік (син - ОСОБА_4 та донька ОСОБА_3 (прізвище після шлюбу ОСОБА_1) Г.Г.) надане право на користування житловим приміщенням, а саме квартирою № 68 по вул. Леніна, 102 у м. Балаклія. (а.с. 10).

З пояснень позивачки вбачається, що після укладення шлюбу вона продовжувала проживати з чоловіком за цією адресою, а у 1991 році була знята з реєстрації та разом з чоловіком переїхала на інше постійне місце проживання у квартиру ІНФОРМАЦІЯ_1. Але з 2006 року знову проживала разом з матір*ю та братом у квартирі АДРЕСА_1, а також після їх смерті (мати померла 24.06.07р., а брат 03.09.07р.). За адресою проживання її та чоловіка (АДРЕСА_2) позивачка була знята з реєстрації у жовтні 2007 році та на даний момент у неї будь-яка реєстрація відсутня.

Нормами статті 64 ЖК передбачено, що члени сім*ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов*язки, що випливають з договору найму житлового приміщення. До членів сім*ї наймача належить дружина наймача, їх діти і батьки.

За правилами статті 65 ЖК України наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім*ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. Особи, що вселилися у жиле приміщення як члени сім*ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім*ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами сім*ї не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 підтвердили той факт, що ОСОБА_1Г з 2006 року постійно мешкала у спірній квартирі з матір*ю та братом, вела з ними спільне господарство, доглядала хвору мати. У 2007 році померли мати та брат позивачки, яких вона поховала. Після цього ОСОБА_1 залишилася мешкати у зазначеній квартирі.

Факт проживання ОСОБА_1 у квартирі АДРЕСА_3 підтверджується також актом обстеження від 30 листопада 2009 року, складеного депутатом ОСОБА_2 міської ради.

Позивачка виконувала обов*язки наймача по сплаті комунальних послуг з утримання найманого житлового приміщення, що підтверджується матеріалами справи.

Наявність будь-яких договірних відносин, укладених позивачкою з матір*ю та братом, під час їх життя, судом не встановлено.

Як вбачається з роз*яснень постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 01.11.96р. № 9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» при розгляді спорів про право користування жилим приміщенням необхідно брати до уваги, що ст. 33 Конституції України гарантує кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, свободу пересування та вільний вибір місця проживання. Це означає, що наявність чи відсутність приписки самі по собі не можуть бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала чи вселилася туди як член сім*ї наймача приміщення, або ж для відмови їй у цьому.

Оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 набула право на користування житлом, оскільки проживала разом з наймачем, користувалася нарівні з ним усіма правами і несла обов*язки, що випливають з договору найму житлового приміщення.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 64, 65 ЖК України, ст.ст. 10, 11, 60, 212-215 ЦПК України

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право на користування квартирою № 68 в будинку № 102 по вул. Леніна у м. Балаклія Харківської області.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

СУДДЯ :