АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2010 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючої судді Акопян В.І.

суддів Лобова О.А., Петренка В.М.

при секретарі Зеленській О.І.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Полтава цивільну справу за апеляційною скаргою ПАТ «Полтава авто» на рішення Карлівського районного суду Полтавської області від 26 серпня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ПАТ «Полтава-авто» про зобов'язання замінити автомобіль.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача,

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2010 року ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом, просив ухвалити рішення, яким розірвати договір купівлі-продажу легкового автомобіля, стягнувши на його користь вартість придбаного транспортного засобу, а також 10 000 грн. моральної шкоди.

Заявлені вимоги мотивовані тим, що позивач не має можливості реалізувати право власності на придбаний у відповідача автомобіль, оскільки його неможливо поставити на облік в органах МРЕВ у зв'язку з наявною інформацією про перебування цього автомобіля у розшуку на території Російської Федерації.

У подальшому позивач змінив позовні вимоги та, посилаючись на підстави, передбачені ст.8 ЗУ «Про захист прав споживачів», просив зобов'язати відповідача замінити придбаний автомобіль на аналогічний, стягнути на його користь 10 000 грн. моральної шкоди.

Рішенням Карлівського районного суду Полтавської області від 26 серпня 2010 року позов задоволений частково: зобов'язано ПАТ «Полтава- авто» замінити придбаний ОСОБА_2 автомобіль ВАЗ-2107039-110-10

«Пріора» на аналогічний автомобіль належної якості. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Вирішене питання про судові витрати.

В апеляційній скарзі ПАТ «Полтава-авто», посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначено, що судом неправильно застосовані норми ст.8 ЗУ «Про захист прав споживачів». Суд також дав неправильну оцінку встановленим фактичним обставинам.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги та позовних вимог, заявлених в суді першої інстанції, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь в справі, дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав:

Відповідно до п.2 ч.І ст.307, п.4 ч.І ст.309 ЦПК України за результатами розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд скасовує рішення суду першої інстанції та ухвалює нове в разі порушення судом норм матеріального чи процесуального права.

3матеріалів справи вбачається, що 21 січня 2009 року позивач ОСОБА_2 на підставі довідки-рахунку серії ДДР №560436 придбав у ПАТ «Полтава-авто» автомобіль марки ВАЗ-2107039-110-10 «Пріора», двигун №82, рама №ХТА 6652, сплативши за придбаний автомобіль 69 252 грн.

27 січня 2009 року придбаний автомобіль поставлений на тимчасовий облік у Чутівському ВРЕВ УДАЇ УМВС України в Полтавській області.

4квітня 2009 року позивача повідомлено, що автомобіль аналогічної марки з подібними номерами кузова, але іншого кольору перебуває у розшуку у Ставропольському краю РФ.

Цього ж числа позивачу виданий тимчасовий талон про реєстрацію транспортного засобу строком на один рік.

Дані про розшук автомобіля з аналогічним номером кузова у РФ зареєстровані у міжнародній базі розшуку 13 лютого 2009 року.

Згідно записів у таблиці «Угон-СНД» транспортний засіб аналогічної марки з подібним номером кузова викрадений у РФ 24 січня 2009 року, тобто через три дні після придбання ОСОБА_2 свого автомобіля.

По закінченню строку дії тимчасового талону про реєстрацію транспортного засобу, виданого ОСОБА_2, відсутні результати перевірки, яку мав здійснити Карлівський РВ ГУМВС України у Полтавській області по факту виявлення транспортного засобу, що розшукується правоохоронними органами іноземних держав.

Згідно висновку спеціаліста про комплексне дослідження транспортного засобу №000267 від 27 січня 2009 року у автомобілі, належному ОСОБА_2 не виявлено слідів внесення змін в ідентифікаційні номери самого транспортного засобу, а також в документи, які його супроводжують.

Задовольняючи позов з підстав, передбачених ст.8 ЗУ «Про захист прав споживачів», суд першої інстанції виходив з того, що позивач придбав у відповідача автомобіль неналежної якості, у якому виявилися істотні недоліки, що унеможливлює використання товару.

З висновками суду першої інстанції колегія суддів погодитися не може, оскільки вони зроблені з порушенням норм процесуального права та є наслідком неправильного застосування норм матеріального права.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду є законним і обґрунтованим, якщо суд виконав усі вимоги цивільного судочинства та вирішив спір відповідно до закону на підставі всебічно і повно досліджених обставин, на які посилаються сторони яке на підставу своїх вимог і заперечень.

Рішення суду першої інстанції цим вимогам закону не відповідає.

Як слідує з матеріалів справи, позивач просив задовольнити вимогу щодо заміни придбаного автомобіля з підстав, визначених ст.8 ЗУ «Про захист прав споживачів».

Згідно зі ст.8 цього Закону в разі виявлення протягом установленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком експертизи, споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством і на підставі обовязкових для сторін правил чи договору, має право за своїм вибором вимагати від продавця або виробника: розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми або вимагати заміни товару на такий же товар або на аналогічний, з числа наявних у продавця (виробника), товар.

Відповідно до вимог п.12 ст.1 ЗУ «Про захист прав споживачів» істотний недолік - недолік, який робить неможливими чи недопустимим використання товару відповідно до його цільового призначення, виник з вини виробника (продавця, виконавця), після його усунення проявляється знову з незалежних від споживача причин і при цьому наділений хоча б однією з нижченаведених ознак: а) він взагалі не може бути усунутий; б) його усунення потребує понад чотирнадцять календарних днів; в) він робить товар суттєво іншим, ніж передбачено договором.

Аналогічні норми містяться у ст.678 ЦК України.

Окрім того, відповідно до ч.І ст.679 ЦК України продавець відповідає за недоліки товару, якщо покупець доведе, що вони виникли до передання товару покупцеві або з причин, які існували до цього моменту.

Таким чином, за змістом наведених норм закону споживач має довести, що істотний недолік виник з вини, зокрема, продавця та цей недолік унеможливлює цільове використання товару.

Істотним недоліком придбаного автомобіля позивач зазначив ту обставину, що придбаний ним автомобіль поставлений на тимчасовий облік в

органах МРЕВ у зв'язку з проведенням перевірки отриманої по лінії Інтерполу інформації щодо угону подібного автомобіля на території РФ, а це обмежує право власності позивача на придбаний автомобіль.

На переконання колегії суддів ця обставина не є істотним недоліком товару у розумінні ст.8, п.12 ст.1 ЗУ «Про захист прав споживачів», оскільки позивач не обмежений у можливості володіти та користуватися придбаним автомобілем. . Що стосується правомочності позивача розпорядитися придбаним автомобілем, то вона залежить від належного виконання працівниками органів внутрішніх справ заходів, визначених п.40 Постанови КМУ №1371 від 23 грудня 2009 року.

Окрім того, колегія суддів зауважує, що позивачем не надано належних переконливих доказів вини відповідача у виникненні перепон щодо державної реєстрації проданого транспортного засобу.

Підсумовуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що позовні вимоги є необгрунтованими, а тому рішення суду першої інстанції слід скасувати, та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову.

Керуючись ст.303, ст.307 ч.І п.З, ст.309 ч.І п.4, ст.314, ст.316 ЦПК України, колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ПАТ «Полтава - авто» задовольнити.

Рішення Карлівського районного суду Полтавської області від 26 серпня 2010 року скасувати та ухвалити нове рішення.

ОСОБА_2 відмовити у задоволенні позову за недоведеністю.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя: В.І. Акопян

Судді: О.А. Лобов

ОСОБА_3