Справа №22-ц-3071/10 Суддя-доповідач - Сибільова
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2010 року м.Суми

колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Сумської області у складі :

головуючого Сибільової Л.О.,

суддів - Дубровної В.В., Лузан Л.В.,

з участю секретаря судового засідання Назарової О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Сумське підприємство обслуговування житла»

на рішення Зарічного районного суду м. Суми від 17 червня 2010 року

у справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до товариства з обмеженою відповідальністю «Сумське підприємство обслуговування житла» (далі «СПОЖ») про стягнення витрат на ремонт покрівлі та ремонт квартири, відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 17 червня 2010 року позов ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 задоволено частково.

Стягнуто з ТОВ «СПОЖ» на користь ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 8 100 грн. витрат, понесених на ремонт покрівлі, та 120 грн. на відшкодування витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

В задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ТОВ «СПОЖ», посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне зясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким в позові відмовити.

Вислухавши доповідь судді-доповідача, представника відповідача, який підтримав скаргу з мотивів, в ній викладених, позивачів, які заперечують проти задоволення скарги, дослідивши матеріали справи та перевіривши законність та обгрунтованість рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Позивачі звернулись до суду з вказаним позовом, мотивуючи вимоги тим, що їм на праві приватної сумісної власності належить квартира АДРЕСА_1, що перебуває на обслуговуванні ТОВ «СПОЖ». Між ними 1 листопада 2006 року укладений договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. У 2008 році в їх квартирі сталося затікання стелі та стіни, що примикають до квартири № 95, із-за протікання води з даху будинку внаслідок зсуву з парапету на даху трьох бетонних панелей над їх квартирою. У звязку з цим вони неодноразово звертались до відповідача провести ремонт даху, але ремонт не був проведений, і вони були змушені провести ремонт покрівлі над своєю та сусідньою квартирою за власні кошти, уклавши договір з фізичною особою підприємцем. Вартість вказаного ремонту склала 8100 гр., яку просили стягнути з ТОВ «СПОЖ». На відшкодування моральної шкоди, заподіяної порушенням їх прав як споживачів, просили стягнути на користь кожного по 1000 гр. ОСОБА_4 позовні вимоги, просили також стягнути з відповідача вартість ремонту квартири в сумі 2715 гр. (а.с.2-4, 63-64).

Вирішуючи спір та частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач порушив умови укладеного з позивачами договору про надання послуг з утримання будинку в частині виконання зобовязань по наданню якісних послуг, в тому числі і по проведенню поточного ремонту покрівлі будинку.

Цей висновок суду узгоджується з обставинами справи, вірно встановленими судом, та відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що позивачам на праві приватної сумісної власності належить квартира АДРЕСА_1 - в будинку, який обслуговує ТОВ «СПОЖ» на підставі договору, укладеного з управлінням ЖКГ Сумської міської ради (а.с.5, 14).

01 листопада 2006 року між ТОВ «СПОЖ» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (а.с.19-20).

У 2008 році в квартирі позивачів сталося протікання води з даху будинку внаслідок зсуву з парапету на даху трьох бетонних панелей над їх квартирою та неналежного стану покрівлі будинку.

Позивачі неодноразово звертались до відповідача з проханням відремонтувати дах будинку над їх квартирою, в тому числі і покрівлю, яка знаходилась в неналежному стані. Відповідач не спростував фактів неодноразових звернень позивачів з цього приводу до нього та того, що на вказані звернення відповідач не реагував, вважаючи, що вказана покрівля потребує капітального ремонту, на проведення якого Сумська міська рада. не виділила кошти (а.с.15, 16, 21,22, 23, 76 -80).

Позивачі уклали з фізичною особою - підприємцем ОСОБА_5 договори підряду 31 серпня 2009 року №31/08 та 3 вересня 2009 року №03/09 для ремонту покрівлі на квартирами №№ 95 та 96.

Відповідно до умов вказаних договорів підряду були виконані роботи по ремонту покрівлі за вказаною адресою, вартість яких склала 8100 гр. і була оплачена позивачами. Вказану вартість та необхідність проведення такого ремонту відповідач не оспорює (а.с.7-9, 24-30).

Обставини, на які посилається відповідач в скарзі, були предметом дослідження суду першої інстанції і отримали обєктивну оцінку, зокрема, посилання щодо того, що суд першої інстанції не взяв до уваги те, що ТОВ «СПОЖ» проводить роботи по обслуговуванню будинків в межах договірних зобовязань, а капітальний ремонт покрівель не входить до обовязків товариства.

Колегія суддів також вважає такі доводи відповідача необгрунтованими, оскільки в справі відсутні докази тому, що той обсяг ремонту, якого вимагала покрівля з метою запобігання затіканню квартири позивачів, перебільшував межі обсягу ремонту, який вважається поточним та входить в обовязки відповідача відповідно до умов укладеного між сторонами договору.

Згідно п.1.2.6.11 Примірного переліку послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та послуг з ремонту приміщень, будинків і споруд, затвердженого наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 10 серпня 2004 року № 150, до поточного ремонту відноситься частковий ремонт покрівлі із рулонних матеріалів (до 10% площі покрівлі будинку).

Посилання на те, що відповідач має змогу здійснювати ремонтні роботи в межах наявних у нього коштів, є безпідставними, оскільки, відповідно до умов укладеного між сторонами договору, обовязок відповідача здійснювати поточний ремонт покрівлі, не залежить від обсягу наявних у нього коштів. Крім того, такий вид робіт як поточний ремонт є складовою частиною витрат, закладених в тарифи на послуги з утримання будинків, споруд і прибудинкових територій (а.с. 107).

Крім того, відповідач сам не заперечує, що в 2007 році він здійснив ремонт покрівлі будинку лише в розмірі 5 % площі покрівлі, а в 2008 році 7%, що не позбавляє його обовязку здійснити ремонт покрівлі, якого просили позивачі, в межах 10% її площі, згідно договору про обслуговування. Ремонт позивачами покрівлі за власні кошти не виходив за межі 10% площі покрівлі. Цього відповідач не спростовує.

З огляду на зазначене, є вірним висновок суду про те, що відповідач не виконав умови п. 13 укладеного між сторонами договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій від 1 листопада 2006 року щодо здійснення поточного ремонту покрівлі, а тому повинен нести відповідальність за неналежне надання або ненадання послуги, що призвело до заподіяння збитків позивачу, шляхом відшкодування збитків, як це передбачено п. 15 договору.

Цей висновок суду узгоджується з положеннями ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» та ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» щодо права споживача на відшкодування завданих йому збитків внаслідок ненадання чи неналежного надання послуг, зокрема, житлово-комунальних.

Посилання відповідача на те, що в позові затікання квартири позивачі повязували з зсувом бетонних плит парапету даху, а відремонтували покрівлю, не спростовує висновків суду, оскільки відповідач не заперечив того, що позивачі звертались до нього не лише з приводу ремонту плит чи установки їх на місце, а і з приводу ремонту покрівлі будинку, що теж було причиною затікання. Доводи позивачів відповідач належними доказами не спростував, сам не заперечив того, що такий ремонт він не проводив.

Доводи про те, що позивачі безпідставно відремонтували покрівлю не лише над своєю квартирою, а і над сусідньою - № 95, де ніхто не проживає, є безпідставними, оскільки відповідач не спростував доводів позивачів про те, що залиття їх квартири з покрівлі відбувалось з боку суміжної з сусідньою квартирою стіни. Відповідач не надав акти обстеження житла позивачів та покрівлі будинку, які повинен був би скласти на їх звернення і які б спростовували доводи позивачів про необхідність проведення саме такого ремонту та доводили б протилежне, тобто відсутність необхідності ремонту покрівлі над обома квартирами, які мають спільну стіну і спільне місце затікання.

В іншій частині рішення суду відповідачем не оскаржується.

Таким чином, суд вірно встановив обставини справи та відповідні їм правовідносини і дійшов до обґрунтованого висновку, що саме відповідач повинен відшкодувати позивачам витрати, понесені ними на ремонт, який повинен був здійснити сам відповідач на виконання укладеного між ними договору.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому підстав для скасування рішення не вбачається.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Сумське підприємство обслуговування житла» відхилити.

Рішення Зарічного районного суду м. Суми від 17 червня 2010 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді