Апеляційний суд Івано-Франківської області
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2010р. м.Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючої : Павлишиної А.Т.

суддів: Мелінишин Г.П., Бойчука І.В.

секретаря : Юрків І.П.

з участю:

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Косівського районного суду від 21.04.2010 року, -

в с т а н о в и л а :

2.02.2009р. ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Вербовецької с/ради про визнання права власності на спадкове майно. Мотивував вимоги тим, що після смерті 10.07.2008р. матері ОСОБА_2, залишився будинок з господарськими спорудами по вул.. Щорса, 22 «а» в с.Вербовець Косівського району, який мати заповіла йому, але так як правовстановлюючих документів на будинок не було виготовлено, він не може оформити спадщину в нотаріальній конторі, то змушений в судовому порядку просити про визнання за ним права власності на спадщину.

10.06.2009р. з позовом до ОСОБА_1 про визнання права власності на частину домоволодіння звернувся ОСОБА_3, мотивуючи вимоги тим, що спірний будинок по вул.. Щорса, 22 «а» в с.Вербовець відносився до суспільної групи «колгоспники» і станом на 15.04.1991р. в дворі проживали він- Сенчук І.І., та їхня з позивачем ОСОБА_1 мати - ОСОБА_2, а отже вони стали співвласниками майна двору по 1/2 частині, тому просив суд визнати за ним право власності на таку частку спірного домоволодіння.

_____________________________________________________________________________

Справа № 22-ц-1878 /2010р. Головуючий у 1 інстанції : Крилюк М.І.

Категорія 37 Доповідач : Павлишина А.Т.

.

Рішенням Косівського районного суду від 21.04.2010 р. позов ОСОБА_1 задоволено частково, а позов ОСОБА_3І задоволено та визнано право власності в домоволодінні по вул.. Щорса, 22 «а» в с.Вербовець по 1/2 частині за кожним.

В апеляційній скарзі на рішення суду ОСОБА_1 посилається на те, що суд зробив невірні висновки, які суперечать обставинам справи. Зокрема, суд не прийняв до уваги його доводів про те, що спірне домоволодіння на час її смерті належало одній ОСОБА_2, а ОСОБА_3 за виділенням частки з майна колгоспного двору не звертався. Просив рішення суду скасувати та постановити нове рішення про задоволення його позову та відмову в позові ОСОБА_3

Вислухавши доповідача, пояснення ОСОБА_3 та його представника, перевіривши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 заявив вимоги про визнання за ним права власності на житловий будинок по вул.. Щорса, 22 «а» в с.Вербовець як на спадщину за заповітом ОСОБА_2, яка розпорядилася всім своїм майном в його користь, а ОСОБА_3 просив суд визнати за ним право власності на ? частину спірного домоволодіння , мотивуючи тим, що останнє було колгоспним двором, на момент припинення якого ( 15.04.1991р) він постійно в цьому дворі проживав, а тому став співвласником цього домоволодіння разом з матір»ю ОСОБА_2

Судом було встановлено, що станом на квітень 1991р. домоволодіння по вул. Щорса, 22«а» в с.Вербовець, головою якого була ОСОБА_2, було колгоспним двором, членом якого був і ОСОБА_3, що підтверджується записами в погосподарській книзі № 14 за 1991-1995р.р. Тому суд прийшов до правильного висновку, що спірне домоволодіння з указаного часу належало ОСОБА_2 і ОСОБА_3 на правах спільної сумісної власності.

Відповідно до положень ст. ст. 1235-1236 ЦК України заповідач вправі на свій розсуд скласти заповіт на належне йому майно.

Встановивши, що спірне домоволодіння було колгоспним двором, а ОСОБА_3, постійно проживаючи в цьому дворі та , будучи його членом станом на квітень 1991р., став його співвласником в рівних долях разом із матір»ю - ОСОБА_2, то суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність правових підстав для визнання за ОСОБА_1 права власності на все домоволодіння, та обґрунтовано визнав право власності на ? частину домоволодіння по вул.. Щорса, 22 «а» в с.Вербовець за ОСОБА_3 як співвласником майна, що набуте в колгоспному дворі, та на ? частину цього домоволодіння за ОСОБА_1 як на спадщину за заповітом після смерті спадкодавця ОСОБА_2

Рішення судом постановлено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, відповідає встановленим обставинам справи, а доводи апеляційної скарги не спростовують його обгрунтованості.

Керуючись ст.ст. 307 , 308 , 313 315, 317 ЦПК України , апеляційний суд -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити, а рішення Косівського районного суду від 21.04.2010 року залишити без зміни.

Ухвала набуває чинності негайно, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двадцяти днів з часу набрання нею законної сили.

Судді : А.Т.Павлишина

ОСОБА_4

ОСОБА_5