Броварський міськрайонний суд Київської області
справа № 2-5118/10
РІШЕННЯ

Іменем України

17 листопада 2010 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючої судді Маценко Н.П.

при секретарі Облакевич А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залів суду м. Бровари цивільну справу за позовом ОСОБА_1, яка дії в особистих інтересах та інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3, 2001 року до ОСОБА_4 третіх осіб служби у справах дітей Броварської міської ради Київської області, сектора у справах громадянства імміграції та реєстрації фізичних осіб Броварського міського відділу (з обслуговування м. Бровари та Броварського району) ГУ МВС України в Київській області про усунення перешкод у користуванні житлом та вселення

в с т а н о в и в:

У вересні 2010 року ОСОБА_1 в особистих інтересах та інтересах своїх неповнолітніх дітей звернулася до суду із даним позовом, в якому просить суд усунути перешкоди у користуванні нею та її неповнолітніми дітьми: дочкою ОСОБА_2., ІНФОРМАЦІЯ_1 та сином ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 житловим будинком №22 по вул. Папаніна в м. Бровари, зобовязати ОСОБА_4 не чинити їм перешкод у користуванні будинком, надати ключів від замків вхідних дверей будинку та вселити їх у вказаний житловий будинок.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що будинок за №22 по вул. Папаніна в м. Бровари належить її батьку відповідачу по справі, вона з моменту народження значиться в ньому зареєстрованому та фактично проживає. Разом з нею після народження у спірному будинку також проживають неповнолітні діти ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, місце проживання яких рішення суду після розірвання шлюбу між нею та ОСОБА_5 визначено з матірю.

Далі зазначає, що відповідач чинить їй перешкоду у користуванні та проживанні в будинку шляхом заміни замків на вхідних дверях до житлового будинку, викинув на подвіря частину їх особистих речей, відмовляє їй та дітям в допуску до житла. З підстав захисту порушених житлових прав вона змушена звернутися до суду.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала в повному обсязі дала пояснення аналогічні фабулі позовної заяви. Додала, що з моменту народження вона проживає в спірному будинку та значиться там зареєстрованою. В 1994 році одружилася та стала проживати в будинку за №22 по вул. Папаніна в м. Бровари спільно із чоловіком, в зазначеному житлі народилися її діти дочка ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 та син ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2. Всі її особисті речі: посуд одяг, книжки, меблі та речі дітей також знаходяться в спірному будинку. Щодо службового житла у гуртожитку, що було виділено її колишньому чоловіку, то останнє є не жилим та непридатним для проживання, в ньому відсутні будь-які зручності газ, вода. У вересні 2008 році шлюб між нею та ОСОБА_5 був розірваний.

Уточнила, що в липні 2010 року вона разом із дітьми поїхала у відпустку, при поверненні відповідач та його дружина не впустили її до будинку, замінили замки на вхідних дверях тим самим позбавивши її доступу до житла. На даний час вона вимушена наймати житло, при цьому її діти не зареєстровані за жодною адресою, тому не мають можливості скористатися санаторним лікуванням та іншими пільгами.

Особисто вона не претендує на право власності на будинок, хоче в ньому лише спільно з дітьми проживати, так як будь-якого іншого житла не має. Просить позов задовольнити.

Представник позивача ОСОБА_8 позовні вимоги та пояснення дані ОСОБА_1 підтримав, уточнив, що оскільки рішенням суду місце проживання неповнолітніх дітей визначено спільно із матірю, то останні мають бути прописані в спірному будинку.

Вважає, що позивач набула право проживання в будинку відповідача та право реєстрації а ньому своїх дітей. Просить позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_4 позовні вимоги не визнав, пояснив, що спірний житловий будинок був отриманий ним в спадок від батьків, позивачка була прописана в ньому, так як він проживав в зареєстрованому шлюбі з її матір»ю. Вважає, що його дочка позивачка по справі права користування будинком не набула, бачити останню в спірному житлі він не бажає.

Уточнив, що протягом останніх десяти років позивачка в його будинку не проживала, її особисті речі в ньому відсутні. ОСОБА_1 після одруження переїхала проживати до будинку, що був виділений її чоловіку в с. Рожни Броварського району. Щодо проживання його онуків, пояснив, що останні в будинку не проживали, лише приїздили в гості, він з ними не спілкується та не бажає, щоб вони були в його будинку зареєстровані.

Представник відповідача ОСОБА_9 позовні вимоги не визнав, пояснив, що предметом даного спору, який виник між сторонами є захист прав та інтересів неповнолітніх дітей, при цьому відповідач не зобовязаний забезпечувати своїх онуків житлом та створювати для них нормальні умови виховання, так як даний обовязок покладений на батьків. Враховуючи ту обставину, що відповідач є власником будинку, тому не бажає, щоб в ньому проживала позивачка спільно зі своїми дітьми. При цьому його онуки повинні проживати в будинку, що був наданий їх батьку ОСОБА_5, оскільки вони являються членами його сімї.

Представник третьої особи служби у справах дітей Броварської міської ради Київської області ОСОБА_10 позовні вимоги підтримала, пояснила, що позивачка має право користування спірними будинком, оскільки не була визнана такою, що втратила на це право.

Місце проживання неповнолітніх дітей визначено місцем проживання одного з батьків, при цьому враховуючи ту обставину, що батьки неповнолітніх ОСОБА_2 та ОСОБА_5 розлучені, рішенням суду місце їх проживання визначено спільно з матір»ю, тому діти також мають право користуватися спірним будинком. На момент реєстрації позивачки в спірному будинку, вона була членом сім»ї його власника.

Уточнила, що з травня 2010 року відповідач став чинити позивачу та неповнолітнім дітям перешкоду в користуванні будинком. З цих підстав ОСОБА_1 зверталася до служби у справах дітей. Просить позов задовольнити.

Третя особа сектор у справах громадянства імміграції та реєстрації фізичних осіб Броварського МВ ГУ МВС України в Київській області в судове засідання не з»явилася, надіслала листа з проханням розглянути дану справу у відсутності його представника.

Вислухавши пояснення позивачки, її представника, заперечення відповідача, його представника, пояснення свідків, дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 17.11.2010 року провадження в справі за позовом ОСОБА_1, яка дії в особистих інтересах та інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3, 2001 року до ОСОБА_4 третіх осіб служби у справах дітей Броварської міської ради Київської області, сектора у справах громадянства імміграції та реєстрації фізичних осіб Броварського міського відділу (з обслуговування м. Бровари та Броварського району) ГУ МВС України в Київській області про зобов»язання сектору у справах громадянства імміграції та реєстрації фізичних осіб Броварського міського відділу (з обслуговування м. Бровари та Броварського району) ГУ МВС України в Київській області взяти на реєстраційний облік неповнолітніх дітей ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3, 2001 року в будинку №22 по вул. Папаніна в м. Бровари закрито.

Відповідно до ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду.

Згідно з ст. 9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного приміщення або обмежений у праві користування житловим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Правилами ст. 156 ЖК України визначено, що члени сім»ї власника жилого будинку, які проживають разом з ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Вимогами ст.. 319 ЦК України передбачено, що власник майна не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян.

Судом встановлено, що на підставі рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 13.08.2010 року за ОСОБА_4 в порядку спадкування за законом і за заповітом визнано право власності на житловий будинок з надвірними будівлями за №22 по вул. Папаніна в м. Бровари.

Відповідно до даних будинкової книги на домоволодіння №22 за вказаною адресою вбачається, що в спірному будинку на даний час значаться зареєстрованими ОСОБА_4 та з 28.12.1991 року ОСОБА_1

Зі свідоцтва про народження ОСОБА_11 та свідоцтва про укладення шлюбу серії І-БК за №263379 встановлено, що ОСОБА_1 є дочкою відповідача ОСОБА_4

Відповідно до свідоцтв про народження ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 позивачка по справі ОСОБА_1 значиться їх матірю.

Відповідно до вимог ч. 3, 4 ст. 29 Цивільного Кодексу України місце проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років та фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків, або одного з них з ким вона проживає.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 23.09.2008 року шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_1 розірвано.

При цьому судом встановленого, що неповнолітні діти проживають з матірю, яка значиться зареєстрованою за адресою ІНФОРМАЦІЯ_3.

Допитані в судовому засіданні свідки з боку позивача пояснили, так свідок ОСОБА_12 пояснила, що є кумою позивачки по справі. Їй відомо, що діти останньої народилися в спірному будинку, вона приїздила до нього та відвідувала ОСОБА_1, саме в ньому відбувалися хрестини дочки ОСОБА_6. Влітку цього року їй зателефонувала ОСОБА_1 та повідомила, що не має де ночувати, тому вона запросила її до себе в с. Соболівка. Останнього разу вона була в спірному будинку пів року тому.

Свідок ОСОБА_13 пояснив, що влітку 2010 року він підвозив позивачку до в м. Бровари, остання розповіла йому, що батько вигнав її з дому. Допомагав ОСОБА_1 перевозити особисті речі з будинку №22 по вул. Папаніна в м. Бровари.

Пояснення даних свідків суд приймає до уваги, так як вони підтверджені матеріалами справи та зібраними по справі доказами.

Не визнаючи позовних вимог про вселення та усунення перешкод у користуванні спірним житлом, відповідач посилається на небажання проживання в його будинку дочки та її неповнолітніх дітей. По суті заперечення сторони відповідача жодним чином не мотивовані та необґрунтовані нормами житлового законодавства, а тому не спростовують доводів позивача щодо вселення та усунення перешкод у користуванні житлом.

Допитана в судовому засіданні свідок з боку відповідача ОСОБА_14 його дружина, пояснила, що спільно із ОСОБА_4 вона проживає протягом десяти років, пять років тому вони офіційно зареєстрували шлюб, після цього стосунки між відповідачем та його дітьми погіршилися. Вісім місяців тому позивачка повідомила відповідачу, що не має де жити, при цьому ОСОБА_4 сказав, що буде сплачувати їй по 400 грн. для найму житла.

Уточнила, що протягом десяти років позивачка в спірному будинку не проживала, лише приїздила в гості. При цьому зазначила, що на даний час в будинку відповідача тимчасово без реєстрації проживає її дочка з дитиною. Особисто вона не цікавилася, де на даний час проживає позивачка з дітьми.

Оцінюючи покази свідка ОСОБА_14, суд не може взяти за основу, так як вона є дружиною відповідача, в спірному будинку мешкає її дочка з дитиною, що ставить під сумнів її обєктивність та свідчить про зацікавленість в результатах вирішення даної справи по суті.

Щодо акту обстеження житлово-побутових умов депутата Броварської міської ради Київської області, наданого відповідачем, то з нього зокрема вбачається, що за адресою м. Бровари, вул. Папаніна, 22 зареєстровані ОСОБА_4 та ОСОБА_1 при цьому остання значиться такою, що не проживає. Аналізуючи даний письмовий доказ, судом враховується, що він був складений 28 липня 2010 року, тобто в той час коли позивач дійсно в спірному будинку фактично не проживала через чинення їй перешкод. Відомостей щодо не проживання позивача в будинку в минулому він не містить.

Сторона відповідача не надала суду доказів визнання позивача такою, що втратила право користування житловим будинком, в якому вона була зареєстрована та вселена як член сім»ї власника. Крім того, судом враховується, що з часу набуття ОСОБА_4 права власності на будинок, останній не заявляв вимог про зняття позивача з реєстраційного обліку в спірному будинку з підстав її не проживання. А тому з урахуванням наведеного суд вважає, що позивач набула право користування спірним житловим будинком, була вселена до нього та зареєстрована, як член сім»ї, має право на рівні із його власником користуватися будинком для власного проживання та проживання своїх дітей, місце проживання яких визначено спільно з нею на підставі ст. 29 ЦК України.

При винесенні рішення судом також враховується, що при вселенні позивачки до спірного житлового будинку був дотриманий порядок вселення, позивач значиться в ньому зареєстрованою, проживала там за згоди власників житлового будинку спочатку ОСОБА_15, яка померла 14.03.2000 року, після ОСОБА_4 Спірне житлове приміщення є постійним місцем проживання позивача по даній справі та її неповнолітніх дітей. Своє небажання на проживання позивача з дітьми в спірному будинку відповідач жодним доказом не мотивує, посилається лише, що він є власником будинку.

Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Позивач довела, а суд встановив обставини, які свідчать проте, що вона має право користування та проживання в спірному житловому приміщенні, оскільки були заселена до нього з дотриманням норм і правил житлового законодавства, тривалий час проживає в спірному житловому будинку, а тому з урахуванням наведеного її позовні вимоги про усунення перешкод у користуванні нею та її неповнолітніми дітьми дочкою ОСОБА_6., ІНФОРМАЦІЯ_1 та сином ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2 житловим будинком №22 по вул. Папаніна в м. Бровари, зобовязання ОСОБА_4 не чинити їм перешкод у користуванні будинком, надання ключів від замків вхідних дверей будинку та вселення є доведеними і такими, що підлягають повному задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. 47 Конституції України, ст. ст. 9, 156 ЖК України, ст. 319 ЦК України, ст. ст. 10, 60, 212-215 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

позов задовольнити.

Усунути перешкоди у користуванні ОСОБА_1 та її неповнолітніми дітьми ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3, 2001 року житловим будинком за №22 по вул. Папаніна в м. Бровари.

Вселити ОСОБА_1 та її неповнолітніх дітей ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3, 2001 року до житлового будинку за №22 по вул. Папаніна в м. Бровари.

Зобов»язати ОСОБА_4 не чинити перешкод ОСОБА_1 та її неповнолітнім дітям ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3, 2001 року в користуванні житловим будинком за №22 по вул. Папаніна в м. Бровари, шляхом надання їм ключів від замків до вхідних дверей.

Рішення суду може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Броварський міськрайонний суд Київської області.

Суддя Н.П.Маценко