АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Категорія 53 (1) Доповідач Митрофанова Л.В.
У Х В А Л А

Іменем України

«09» листопада 2010 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: - ОСОБА_1,

суддів: - ОСОБА_2, ОСОБА_3

при секретарі: ОСОБА_4

за участю: позивача ОСОБА_5

представника відповідача - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою Відкритого акціонерного товариства «Криворізький завод гірничого машинобудування» на рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 04 грудня 2009 року за позовом ОСОБА_5 до Відкритого акціонерного товариства «Криворізький завод гірничого машинобудування» про стягнення заборгованості по зарплаті, середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні та відшкодування моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И Л А :

В листопаді 2009 року позивачка ОСОБА_5 звернулась до суду із позовом до Відкритого акціонерного товариства «Криворізький завод гірничого машинобудування» (надалі ВАТ «Криворіжгірмаш») про стягнення заборгованості по зарплаті, середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні та відшкодування моральної шкоди, в обґрунтування якого послалася на те, що 27.02.2009р. була звільнена на підставі п.1 ст. 40 КЗпП України у звязку із скороченням штату, проте при звільненні з нею не був проведений розрахунок та не виплачена заборгованість по заробітній платі за грудень 2008 лютий 2009 року.

Уточнивши свої позовні вимоги, ОСОБА_5 просила суд стягнути з ВАТ «Криворіжгірмаш» заборгованість по заробітній платі у розмірі 3684грн. за січень, лютий 2009 року, середній заробіток за весь час затримки її виплати в розмірі 5491,87грн., моральну шкоду в сумі 500грн. та витрати на правову допомогу в сумі 100грн.

Рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 04 грудня 2009 року позов ОСОБА_5 задоволено частково. Стягнуто з ВАТ «Криворіжгірмаш» середній заробіток за затримку розрахунку при виплаті заробітної плати за період з 27.02.2009р. по 10.11.2009р. в розмірі 6546,60грн., моральну шкоду в розмірі 300грн., витрати на правову допомогу в сумі 100грн. та судові витрати.

В апеляційній скарзі відповідач ставить питання про скасування рішення суду та ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог посилаючись на те, що судом порушено норми матеріального права; суд не звернув уваги на те, що 10.11.2009р. заборгованість по заробітній платі була погашена в повному обсязі і зазначена заборгованість виникла у період призупинення діяльності заводу.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які біли досліджені в судовому засіданні.

Частково задовольняючи позовні вимог ОСОБА_5 у частині стягнення середнього заробітку за затримку розрахунку при виплаті заробітної плати, моральної шкоди та витрат на правову допомогу суд дійшов висновку про те, що в порушення вимог ст. ст. 116, 117 КЗпП України розрахунок був проведений із затримкою виплати розрахунку на 151 день.

З таким висновком суду колегія суддів погоджується виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 27 лютого 2009 року на підставі наказу № 252 позивача було звільнено з посади бухгалтера відкритого акціонерного товариства «Криворіжгірмаш».

Відповідно ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належить йому від підприємства, установи, організації провадиться в день звільнення.

На час звільнення заборгованість відповідача по заробітній платі перед позивачем складала 4363 грн., яка була сплачена позивачу 10 листопада 2009 року. Час затримки виплати заробітної плати складає за вказаний період 151 день, при середньоденному заробітку позивача 36,37 грн.

В разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки зазначені в ст.116 КЗпП України, згідно ст. 117 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

При порушенні законних прав працівника, які привели до моральних страждань, ст.237-1 КЗпП України встановлює відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди.

Вирішуючи спір по суті, суд правильно встановив обставини справи, дав їм належну оцінку та обґрунтовано дійшов висновку, що при звільнені позивача її законні права були порушені відповідачем та частково задовольнив позовні вимоги про стягнення середнього заробітку за час затримки заробітної плати та моральної шкоди.

Розмір стягнутого середнього заробітку за час затримки заробітної плати на користь позивача відповідає положенням п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.12. 1999 року № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці, а розмір стягнутої моральної шкоди відповідає принципам розумності та справедливості.

Суд вірно дійшов висновку, що положення п.5 ст.12 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» не застосовується до правовідносин між позивачем і відповідачем, оскільки п. 42 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12. 2009 року № 15 розяснює, що дія мораторію не поширюється на виплату заробітної плати, тому доводи апеляційної скарги щодо відсутності вини відповідача у виникненні заборгованості по зарплаті та щодо дії мораторію на задоволення вимог кредиторів відповідача, який поширюється і на вимоги позивача про стягнення збитків у вигляді втраченого заробітку є безпідставними та не ґрунтуються на законі.

Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду є законним та обґрунтованим, тому відсутні підстави для його скасування.

Керуючись ст., ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства «Криворізький завод гірничого машинобудування» - відхилити.

Рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 04 грудня 2009 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді :