Апеляційний суд Тернопільської області
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2010 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого : Козака І.О. суддів ОСОБА_1, ОСОБА_2

при секретарі - Стечишин Л.С. за участю сторін- позивачки ОСОБА_3 та її представника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою управління Пенсійного фонду України у Чортківському районі на постанову Чортківського районного суду від 12 березня 2010 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до управління Пенсійного фонду України в Чортківському районі про зобов'язання здійснити перерахунок основної(державної)та додаткової пенсії та провести виплату недоплачених сум пенсії, -

ВСТАНОВИЛА:

В лютому 2010 року ОСОБА_3 звернулася до суду із позовом до управління Пенсійного фонду України в Чортківському районі про визнання неправомірними дій управління Пенсійного фонду України в Чортківському районі (далі управління ПФУ) щодо відмови у здійсненні нарахування та виплати основної та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю за період з 11 квітня 2003 року по 31 січня 2010 року, зобов'язання управління ПФУ здійснити перерахунок основної та додаткової пенсій з 01 січня 2008 року з урахуванням вимог ст.50, ч. 4 ст. 54 та ч. З ст. 67 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та провести доплату невиплаченої додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров'ю та доплату до пенсії, як непрацюючій пенсіонерці щомісячно в розмірі мінімальної заробітної плати.

В обґрунтування вимог позивачка вказала, що є учасником ліквідації аварії ЧАЕС 1 (першої) категорії, інвалідом 3-ої групи захворювання,

пов'язаного з Чорнобильською катастрофою. У зв'язку з чим, на підставі вимог ст.ст. 50, 54 Закону України (далі Закон), розмір його основної пенсії як інваліда 3-ої групи повинен становити не менше шести мінімальних пенсій за віком. Крім того, вона повинна отримувати додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком.

Постановою Чортківського районного суду від 12 березня 2010 року позовні вимоги ОСОБА_6 задоволено частково.

Визнано дії управління ПФУ в Чортківському районі щодо відмови у нарахуванні та виплаті ОСОБА_6 державної та додаткової пенсії з 11 квітня 2003 року по 31 січня 2010 року відповідно до ст. 50, ч. 4 ст. 54, ч. З ст. 67 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" неправомірними.

Зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Чортківському районі здійснити перерахунок та виплатити позивачці ОСОБА_6 пенсію по інвалідності за період з 11 квітня 2003 року по 31 січня 2010 року у відповідності до ст.50, ч.4 ст.54, ст.67 Закону України « Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, в редакції, що діяла до 01 січня 2008 року із розрахунку 6-й мінімальних пенсій за віком та додаткову пенсію за даний період в розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком з врахуванням ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

В задоволені решта позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із постановою суду першої інстанції, управління ПФУ в Чортківському районі звернулися із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову суду від 02 березня 2010 року та ухвалити нове рішення, яким задовольнити апеляційну скаргу управління.

Апелянт вказує, що нарахування та виплата позивачці ОСОБА_6 щомісячної основної та додаткової пенсії проводилась відповідно до вимог діючого законодавства, зокрема, постанови Кабінету Міністрів України №530 від 28.05.2008 року " Про деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян" та постанови Кабінету Міністрів України №654 від 16.07.2009 року "Про підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян". Позивачці ОСОБА_6 пенсія призначена згідно Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а тому визначений у Законі України »Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» розмір мінімальної пенсії не застосовується для перерахунків або підвищення таких пенсій. Мінімальний розмір пенсії за віком визначений ст.28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" застосовується виключно для визначення розмірів пенсій призначених цим Законом. Крім того, фінансування пенсійних витрат здійснюється за рахунок чітко визначених, прибутковою частиною бюджету Пенсійного Фонду України, джерел і відповідно до конкретних напрямків витратної частини бюджету Пенсійного Фонду України. Вимогами п. 10 Положення "Про Пенсійний Фонд України" визначено вичерпний перелік напрямків використання коштів ПФУ, які виключно використовуються за призначенням і вилученню не підлягають. Апелянт також зазначив, що позивачем пропущено строк звернення до суду за захистом свого права, на що в суді першої інстанції управління наполягало як на підставу відмови у позові.

У судове засіданні представник управління ПФУ в Чортківському районі не з'явився, звернувся із заявою вякій просить апеляційну скаргу розглядати у їх відсутності, апеляційну скаргу підтримують.

Розглянувши справу, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, заслухавши пояснення учасників апеляційного розгляду справи, колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення.

Судом установлено, що ОСОБА_6 є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС першої категорії, інвалідом третьої групи внаслідок захворювання, пов'язаного з виконанням робіт по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, що стверджується відповідно посвідченням особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи серії А №410-84 від 18 квітня 2003 рокута довідкою до акта огляду МСЕК серії МСЕ за № 056218.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до вимог ст. ст. 54, 50 Закону «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», в редакції від 06.06.1996 року, позивачка у період з 11 кітня 2003 року по січень (включно) 2010 року мала право на одержання пенсії, не нижчої шести мінімальних пенсій за віком, і додаткової пенсії у розмірі 50% мінімальної пенсії за віком, а тому відповідач повинен був діями у відповідності з даними вимогами Закону та здійснити ОСОБА_6 відповідний перерахунок та виплату пенсії. При обчисленні та нарахуванні державної та додаткової пенсії за основу повинна братись мінімальна пенсія за віком розмір якої встановлений ч. 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Колегія суддів погоджується в тій частині з висновком суду, як таким, що відповідає вимогам закону та обставинам справи.

Відповідно до вимог ст. 49 Закону, пенсії особам, віднесених до категорії 1,2,3,4 встановлюються у вигляді : державної пенсії та додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Згідно з вимогами ч.І ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно з частиною четвертою статті 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", у редакції від 06.06.96 р. N 230 96-ВР, (та яка діяла у період 11 квітня 2003 року ), в усіх випадках розмір пенсій для інвалідів 3 групи, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не може бути нижчим 6 мінімальних пенсій за віком.

Відповідно до частини першої статті 50 зазначеного Закону особам, віднесеним до категорії 1, які є інвалідами 3 групи, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 50 процентів мінімальної пенсії за віком.

Виходячи зі змісту вищевказаних статей Закону, вихідним критерієм розрахунку державної та додаткової пенсій є мінімальна пенсія за віком, розмір якої згідно з вимогами ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного Законом про Державний бюджет на відповідний рік, з урахуванням якого визначається мінімальний розмір пенсії за віком.

В силу вимог ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

На підставі наведених норм законодавства суд обгрунтовано дійшов до висновку, що у період з 11 квітня 2003 року по 31 січня 2010 року, під час обчислення державної пенсії та додаткової пенсії особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, відповідач повинен був керуватися статтями 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у редакції Закону України від 06.06.96 р. за N 230/96-ВР та статтею 67 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", у редакції Закону України від 05.10.2006 року за N 23 1-У.

Колегія не приймає до уваги посилання відповідача на необхідність застосування положень Постанови КМУ №654 від 16.07.2008 року «Про підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян» для основної пенсії та Постанови №530 від 28.05.2008 року «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян» при нарахуванні та виплаті позивачу державної та додаткової пенсій, виходячи з пріоритету законів над підзаконними актами, якими звужено зміст та обсяг прав громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, передбачених ЗУ "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Крім того, законодавством України не надано повноважень Кабінету Міністрів України щодо встановлення розміру мінімальної пенсії за віком або встановлення в абсолютних цифрах розмірів соціальних виплат, які відповідно до чинного законодавства визначаються залежно від розміру мінімальної пенсії за віком або розміру мінімальної заробітної плати.

Відповідно до вимог ст.ст. 2, 8 ЦПК України суд вирішує справи на підставі Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. У разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Згідно із ст. 17 ЗУ "Про виконання рішень і застосування практики

Свропейського Суду з прав людини" суди при розгляді справ застосовують Конвенцію і практику Суду як джерело права.

Європейський Суд у рішенні від 08.11.2005 року по справі "Кечко проти України" звернув увагу на те, що в межах свободи дій держави визначати, які надбавки виплачувати своїм працівникам з бюджету. Держава може вводити надбавки або закінчувати виплату цих надбавок. Проте, якщо правове положення, що діє, передбачає виплату певних надбавок, і дотриманні всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти в цих виплатах, поки відповідне положення є таким, що діє. (п. 23).

Необгрунтованими є також посилання апелянта на можливість нецільового використання коштів ПФУ, оскільки судом не ухвалено рішення про проведення виплат із власних джерел фінансування останнього.

Колегія суддів не приймає до уваги доводи апелянта, що положення ч. З ст. 28 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», яким визначено мінімальний розмір пенсії за віком, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій призначених цим Законом, оскільки таке положення не є перешкодою для застосування розміру мінімальної пенсії за віком для розрахунку інших, пов'язаних з нею пенсій чи доплат, так як чинним ^ законодавством не встановленого іншого мінімального розміру пенсії за віком, крім передбаченого ч.1 даної статті.

Колегія не приймає до уваги посилання апелянта про пропущення позивачем строків звернення до адміністративного суду, оскільки невиплачена додаткова пенсія та доплата до неї не проводилася з вини відповідача, вважається як заборгованість по її не виплаті, а тому такі строки позивачкою не вважаються пропущеними.

З огляду викладеного,судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі,надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, яких їх регулює, а доводи апеляційної скарги є необгрунтованими і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи

Керуючись ст.ст. 303, 304 ,307, 308,313; 314, 315, 319, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Чортківському районі відхилити , а постанову Чортківського районного суду від 12 березня 2010 року залишити без змін.

Рішення набирає чинності з моменту проголошення, але може бути оскаржено безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання законної сили.

Головуючий- підпис

Судді -два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду

Тернопільської області- ОСОБА_1