УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2010 року. місто Рівне

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Рівненської області в складі: головуючого - Ковальчук Н.М.,

суддів - Собіни І.М., Мельника Ю.М.,

при секретарі - Пашкевич І.О.

за участю позивачки - ОСОБА_1,

представника позивачки - ОСОБА_2,

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 Аксентіїни на рішення Кузнецовського міського суду від 30 грудня 2009 року цивільній справі за позовом ОСОБА_1 Аксентіїни до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користуватись житлом,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Кузнецовського міського суду від 50 грудня 2009 року відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання відповідача таким, що втратив право користуватись квартирою № 8 в будинку 14 2 в мікрорайоні Будівельників у м.Кузнецовську.

ОСОБА_1, не погодившись з рішенням суду, подала апеляційну скаргу в якій зазначає, що рішення є незаконне через порушення судом норм матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи.

При винесенні рішення суд не взяв до уваги, що відповідач з січня 2008 року у спірній квартині не проживав, після притягнення його до адмінвідповідальності за вчинення насильства в сім»ї він переїхав проживати до своєї матері, а тому за нормами ст.71 ЖК України € підстави вважати, що втратив право на користування квартирою. Відсутність відповідача у квартирі підтверджується актами ЖЕД -2, які також судом не взято до уваги. Заміна вхідних дверей із замком проведена у зв"язку з тим, що відповідач їх пошкодив, а тому такий факт не може трактуватись, як перешкоди в користуванні квартирою. Жодними доказами не підтверджено того, що відповідач мав намір проживати у квартирі, він не звертався за ключем до вхідних дверей. Суд не врахував, що позивач втратив право на квартиру також з підстав, зазначених у ст.116 ЖК України, оскільки достовірними доказами доведено його неправомірну поведінку, систематичне порушення ним правил співжиття, застосування насильства щодо неї та дитини. Неправомірність поведінки відповідача підтверджує висновок органу опіки і піклування про можливість позбавлення його батьківських прав. З цих підстав просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення про задоволення позову,

Перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, беручи до уваги пояснення осіб, що заявились у судове засідання, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Згідно ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що відповідач тривалий час у спірній квартирі не проживає з поважних причин, а тому не має підстав вважати, що втратив право користуватись квартирою.

Справа 22-385-2010 р. Головуючий в І інстанції: Незнамова І.М. Доповідач: Ковальчук Н.М.

З таким висновком суду першої інстанції погоджується колегія суддів апеляційного суду.

Згідно ст.71 Житлового кодексу України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Як видно з матеріалів справи, в однокімнатну квартиру № 8 в будинку 14/2 мікрорайону Будівельників у м.Кузнецовську сторони по справі та їх неповнолітній син вселились на підставі ордеру № 16955 від 25 лютого 2004 року.

Квартира не приватизована, сторони за вказаною адресою зареєстровані.

Позивачка в своїй позовній заяві вказує, що відповідач з січня 2008 року у спірній квартирі не проживає, та не виконує обов"язків по оплаті житлово-комунальних послуг.

Заперечуючи проти позову, відповідач зазначив, що іншого житла, крім спірної квартири, він не має, інтересу до неї ніколи не втрачав, до жовтня 2007 року регулярно сплачував квартплату та комунальні послуги, періодично проживав у квартирі, там знаходяться його речі. Відповідач дав пояснення, що з квартири вибув у зв"язку з поганими стосунками з позивачкою, у вересні 2008 року вона змінила вхідні двері до квартири. Доводи відповідача підтверджуються наявними у справі доказами.

Як видно з акту перевірки паспортного режиму від 19.11.2008 року, комісією, зі слів позивачки, встановлено, що ОСОБА_3 ключі від квартири має, його меблі знаходяться на кухні, він періодично заходить до квартири(а.с.43).

З повідомлення Кузнецовського МВУМВС вбачається, що 11 червня 008 року відповідач звертався до міськвідділу з заявою по факту перешкоджання йому користування житлом.

Згідно зі ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом.

А тому, суд першої інстанції обгрунтовано, керуючись вимогами ст. 71 ЖК України, відмовив у задоволенні вимог позивачки про визнання відповідача таким, що втратив право користування спірною квартирою.

Доводи апеляційної скарги про те, що рішення є незаконним оскільки відповідач підлягає виселенню з підстав, зазначених у ст.116 ЖК України на увагу не заслуговують, оскільки із зазначених підстав позов не заявлявся.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 під час провадження справи в суді позовні вимоги уточнила, просила визнати ОСОБА_3 втратившим право на користування квартирою на підставі ст. 71 ЖК України і протягом всього судового процесу підстави позову не змінювала.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції повно та всебічно з"ясував обставини справи, дав належну правову оцінку доказам у справі, вірно визначився у правовідносинах, що виникли між сторонами, і правильно вирішив спір.

За таких обставин апеляційну скаргу слід відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.308,314,315,319 Цивільного процесуального кодексу України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Кузнецовського міського суду від 30 грудня 2009 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення.

На ухвалу може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання нею законної сили.

Головуючий підпис ОСОБА_4

Судді: підпис ОСОБА_5

підпис ОСОБА_6

Суддя-доповідач ОСОБА_4