Апеляційний суд Дніпропетровської області ( м. Кривий Ріг)
Категорія 26 (III) ОСОБА_1
Доповідач - Неклеса В.І.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2010 грудня «22» року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суд' Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Неклеси В.І.

суддів - Зубакової В.П., Остапенко В.О.

при секретарі - Чубіній А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою представника відкритого акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» на рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 21 жовтня 2010 року по справі за позовом ОСОБА_2 до відкритого акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» про відшкодування моральної шкоди, -

Особи, які беруть участь у розгляді справи:

Представник позивача - ОСОБА_3; Представник відповідача - ОСОБА_4.

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2010 року ОСОБА_2 звернувся з позовом до ВАТ «Криворізький залізорудний комбінат» і просив стягнути у відшкодування моральної шкоди 130 000 грн. у зв'язку з втратою стійкої професійної працездатності в розмірі 40 % з яких внаслідок професійного захворювання на виробництві 30% та встановлення третьої групи інвалідності.

Рішенням суду позов задоволено частково. Стягнуто з відкритого акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» на користь ОСОБА_2 у відшкодування моральної шкоди 40 000 грн., на користь держави судовий збір у сумі 8 грн. 50 коп. і 1 грн. 50 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

В іншій частині позову відмовлено. В апеляційній скарзі представник відповідача просить скасувати рішення суду і ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову, оскільки, відповідно до ст.ст. 1,15,21, 28, 34 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» відшкодування моральної шкоди відноситься до обов'язку Фонду, а не роботодавця. ВАТ «Криворізький залізорудний комбінат» є неналежним відповідачем по справі. Суд не обґрунтовано дійшов висновку про спричинення позивачу моральної шкоди ушкодженням здоров'я без призначення відповідної медичної експертизи. Позивачем не надано доказів протиправності дій відповідача в спричиненні йому моральної шкоди. При укладанні трудового договору відповідач не приховував важкість та шкідливість технологічного процесу, а тому не може нести відповідальність у вигляді моральної шкоди із- за цієї підстави, що суд не взяв до уваги. Суд не вірно застосував матеріальний закон, не взяв до уваги рішення Конституційного Суду України 1-рп/2004 від 27.01.2004 року та не обґрунтовано визначив розмір моральної шкоди, безпідставно стягнув моральну шкоду посилаючись на ст. 237-1 КЗпП України та ч. і ст. 23, п.1 ст.1167 ЦК України, і розглянув позов який подано з порушенням трьохмісячного строку.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах позовних вимог, доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга

підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Суд вірно встановив обставини справи, дав їм належну оцінку і обґрунтовано, відповідно до норм матеріального та процесуального закону, дійшов висновку, що позивачу була завдана моральна шкода внаслідок втрати професійної працездатності у розмірі 40% на виробництві та встановлення третьої групи інвалідності і що завдану моральну шкоду зобов'язаний відшкодувати відповідач.

Згідно висновку МСЕК від 25.03.2008 року позивачу первинно встановлено стійку втрату професійної працездатності у розмірі ЗО % у зв'язку з професійним захворюванням під час роботи на ВАТ «Криворізький залізорудний комбінат».

Зазначені обставини підтверджується записами в трудовій книжці позивача, актом розслідування професійного захворювання від 28.02.2008 року та медичними документами про лікування позивача у зв'язку з професійним захворюванням.

Вирішуючи питання про відшкодування моральної шкоди, суд у мотивувальній частині рішення послався також на норми ЦК України, які не можуть застосовуватись до цих правовідносин, а тому, в цій частині рішення суду підлягає зміні з виключенням посилання суду на норми ЦК України з мотивувальної частини рішення суду.

При встановленні розміру моральної шкоди суд не взяв до уваги роз'яснення в п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31-03-1995 року з подальшими змінами «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» щодо визначення розміру моральної шкоди залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), а тому, колегія суддів вважає за необхідне змінити в цій частині рішення суду і зменшити розмір моральної шкоди з урахуванням фізичних та душевних страждань позивача, їх обсягу та тривалості з 40 000 грн. до 15 000 грн.

Доводи відповідача в апеляційній скарзі про те, що суд не перевірив факту заподіяння моральної шкоди шляхом призначення відповідної експертизи, не вірно застосував матеріальний закон, розглянув позовну заяву подану з порушенням трьохмісячного строку, спростовується встановленими обставинами, матеріалами справи та висновками суду.

Інші доводи апеляційної скарги не є підставами для скасування рішення суду.

Керуючись ст.ст. 303, 307 п.з ч.1ст.309, ст.ст. 313, З16 ЦПК України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу представника відкритого акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» задовольнити частково.

Рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 21 жовтня 2010 року в частині посилання суду у мотивувальній частині рішення суду на норми ЦК України та в частині стягнутого розміру моральної шкоди змінити виключивши з мотивувальної частини рішення суду посилання на норми ЦК України і зменшивши розмір моральної шкоди з 40 000 грн. до 15 000 грн.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: