Ленінський районний суд м. Запоріжжя
№ 2-853/2010
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 квітня 2010 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого -судді Нікітенко Н.П., при секретарі Висоцької О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Відкритого акціонерного товариства «Страхова компанія «Оранта-Січ» в особі філії «Космос» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення майнової шкоди, -

В с т а н о в и в :

ВАТ „СК „Оранта-Січ в особі філії «Космос» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди в наслідок ДТП, в якому зазначив , що 21.08.2009 року на перехресті вул. Перемоги та вул. Тюленіна в м. Запоріжжі, ОСОБА_2, в порушення Правил дорожнього руху України , скоїв зіткнення з автомобілем «Опель Вектра», д.н. НОМЕР_1, в результаті чого автомобіль було пошкоджено, його власнику ПП НПКО «ТАТА» спричинена майнова шкода у сумі 20358,52 грн., яка оцінена фахівцем-товарознавцем.

Оскільки майнові інтереси ПП НПКО «ТАТА», повязані з володінням, користуванням і розпорядженням автомобілем «Опель Вектра», д.н. НОМЕР_1, було застраховано позивачем на підставі договору добровільного майнового страхування, а пошкодження автомобілю визнано страховим випадком, тому позивач здійснив виплату страхового відшкодування на користь ПП НПКО «ТАТА» у сумі 20358,52 грн.

Після виплати страхового відшкодування до позивача в порядку ст. 27 ЗУ „Про страхування та ст.993 ЦК України перейшло право вимоги до відповідачів за спричинені в ДТП збитки ПП НПКО «ТАТА» в розмірі фактичних витрат на виплату страхового відшкодування.

Оскільки відповідачі добровільно майнову шкоду не відшкодували, тому право позивача на отримання відшкодування майнової шкоди, в межах понесених витрат на страхове відшкодування, було порушено відповідачами, як особами відповідальними в порядку ст.ст. 1166, 1187 ЦК України, тому позивач просив стягнути з відповідачів у солідарному порядку вартість оціненої майнової шкоди в сумі 20358,52 грн.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просить його задовольнити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не зявився, про поважні причини неявки суд не повідомив, про час розгляду справи повідомлявся своєчасно.

Відповідно до 169 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу в відсутності відповідача на підставі наявних матеріалів .

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні суму позовних вимог та вину у скоєному порушенні Правил дорожнього руху не визнавав , вважає , що позивачем порушено п. 5.1.2. договору страхування і його не було повідомлено про час та місце огляду пошкодженого автомобілю.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав:

судом встановлено, що 17.03.2009р. між позивачем та ПП НПКО «ТАТА» було укладено договір страхування транспортних засобів № 7-06-09/21ТР. (а.с.7-9)

Предметом укладеного договору було страхування майнових інтересів ПП НПКО «ТАТА», повязаних з володінням, користуванням та розпорядженням автомобілем «Опель Вектра», д.н. НОМЕР_1.

За умовами укладеного договору позивач прийняв на себе зобовязання відшкодувати збитки, спричинені знищенням, пошкодженням або втратою автомобілю «Опель Вектра», д.н. НОМЕР_1, внаслідок настання страхових подій за відповідними ризиками, в тому числі, за ризиком „Збитки внаслідок ДТП у межах визначеної в договорі страхової суми.

21.08.2009р. на перехресті вул. Перемоги та вул. Тюленіна в м. Запоріжжі сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілю НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля «Опель Вектра», д.н. НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_3 (водія ПП НПКО «ТАТА») , наслідком якої було пошкодження застрахованого позивачем автомобіля «Опель Вектра».(а.с.11)

Зазначена ДТП сталася внаслідок порушення ОСОБА_2 пункту 8.7.3 Правил дорожнього руху України, який керуючи транспортним засобом виїхав на перехрестя на забороняючий сигнал світлофора.

Неправомірність його дій, вина у скоєнні ДТП, факт пошкодження автомобіля «Опель Вектра» та наявність складу адміністративного правопорушення за ст. 124 КпАП України підтверджується постановою Шевченківського районного суду міста Запоріжжя №3-2818/2009 від 06.10.2009р. (а.с. 13)

Відповідно ч. 4 ст. 61 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язковою для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

В результаті пошкодження автомобіля «Опель Вектра», д.н. НОМЕР_1, ПП НПКО «ТАТА» була завдана майнова шкода, характер та обєм якої позивач підтвердив належними доказами: довідкою ДАІ про ДТП № 8457336 від 01.09.2009р. (а.с.12) , протоколом технічного огляду транспортного засобу від 25.08.2009р. (а.с. 17) ; висновком фахівця автотоварознавчого дослідження згідно калькуляції № 503 від 17.09.2009р. ( а.с. 22-23).

З досліджених в судовому засіданні документів (страхового акту від 22.09.2009р., протоколу огляду транспорту та фото таблицям до нього від 26.08.2009р. та ремонтної калькуляції № 503 від 17.09.2009р.) вбачається, що вартість відновлювального ремонту з врахуванням фізичного зносу оцінена фахівцем-автотоварознавцем Шевченком в сумі 20358 грн. 52 коп.

Пошкодження в ДТП застрахованого автомобіля було визнано позивачем страховим випадком.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.20 ЗУ „Про страхування, ч.1 ст. 998 ЦК України у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.

Як встановлено в судовому засіданні, позивач виплатив страхове відшкодування ПП НПКО «ТАТА» у межах суми відновлювального ремонту у розмірі 20358,52грн. Факт виплати страхового відшкодування підтверджений належними доказами, що містяться у матеріалах справи, зокрема, страховим актом від 22.09.2009 р., (а.с.15) ; розрахунком суми страхового відшкодування від 17.09.2009р. № 503 (а.с. 22-23) , заявою виконавчого директора ПП НПКО «ТАТА» ОСОБА_3 на виплату страхового відшкодування від 21.08.2009р. (а.с. 16), видатковими касовими ордерами № 379 від 13.10.2009р. та № 382 від 16.10.2009р. (а.с. 24,25)

Виплата страхового відшкодування була проведена у відповідності до умов договору страхування в межах реальних збитків страхувальника та здійснена згідно із ст.9 ЗУ „Про страхування.

Відповідно до ст. 993 ЦК України та ст. 27 ЗУ „Про страхування до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Після виплати страхового відшкодування до позивача перейшло право вимоги до відповідача відшкодувати майнову шкоду, яке мало ПП НПКО «ТАТА» до ОСОБА_2, як до особи, яка спричинила цю шкоду.

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Згідно із ч.5 ст.1187 ЦК України особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Із пункту 1 ч.1 ст. 1188 ЦК України випливає, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Оскільки в ході судового засідання було встановлено, що ОСОБА_2 керував зазначеним транспортним засобом на правових підставах - нотаріально посвідчене доручення (а.с.43) , тому транспортний засіб «Mercedes-Benz», д.н. НОМЕР_3, перебував під його оперативним керуванням , і саме він, як винна особа повинен нести майнову відповідальність, а не власник транспортного засобу ОСОБА_1

Тому суд вважає, що ОСОБА_2 є особою, яка спричинила майнову шкоду при експлуатації джерелом підвищеної небезпеки, а тому повинен відповідати перед позивачем, до якого перейшло право вимоги відшкодування шкоди в межах фактичних затрат від ПП НПКО «ТАТА».

Оскільки вина відповідача у скоєнні ДТП доведена повністю, а майнова шкода відповідачем самостійно не відшкодована, тому вимоги позивача в сумі 20358грн. 52коп. є правомірними та підтвердженими належними доказами у справі, та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Посилання відповідача на порушення позивачем п. 5.1.2. договору страхування є , на думку суду , безпідставною тому , що згідно вищезазначеного пункту страхувальник протягом 2-х робочих днів при наявності даних про винну особу зобовязаний направити їй повідомлення про час та місце огляду пошкодженого транспортного засобу (а.с. 7 оборот) , але , як вбачається з постанови Шевченківського районного суду міста Запоріжжя №3-2818/2009 від 06.10.2009р. (а.с. 13) ОСОБА_2 був визнаний винним у скоєнні правопорушення лише 06.10.2009 року , тому огляд транспортного засобу проводився без нього 25.08.2009 року (а.с.17).

Згідно ст.88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує до стягненню з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати в сумі 323,59 грн., в тому числі судового збору 203,59грн та витрат на інформаційно-технічне забезпечення 120 грн.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.4,10,11,60,224-228 ЦПК України, ст.ст. 993,1166,1187 ЦК України, ст. 27 Закону України „Про страхування суд -

В и р і ш и в :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь відкритого акціонерного товариства «Страхова компанія «Оранта-Січ» в особі філії «Космос» суму майнової шкоди в розмірі 20358,52 гривень, судові витрати 323 гривень 59 коп , а всього 20682 грн. 11 коп (двадцять тисяч шістьсот вісімдесят дві грн. 11 коп.)

В частині стягнення майнової шкоди з ОСОБА_1 Івановича-відмовити.

Заява про апеляційне оскарження рішення подається протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без заяви про апеляційне оскарження, якщо вона подана в межах десятиденного строку з дня проголошення рішення.

Рішення набирає чинності після закінчення десятиденного строку для подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у двадцятиденний строк, рішення набирає чинності після закінчення цього строку.

Суддя: Нікітенко Н.П.