Путивльський районний суд Сумської області
Справа № 2-295/10
РІШЕННЯ

Іменем України

15 червня 2010 року Путивльський районний суд Сумської області

у складі: головуючого - судді Толстого О.О.

при секретарі- Лавринець О.М.

за участю: представника позивача - ОСОБА_1.

представника відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Путивль цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Волокитинської сільської ради Путивльського району Сумської області, треті особи без самостійних вимог - Путивльське бюро технічної інвентаризації та проектування, Сумська товарна універсальна біржа, про визнання права власності на нерухоме майно,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, який мотивував тим, що на підставі біржового контракту ним придбано нерухоме майно - конюшня по вул. Миру № 18 у с. Кубареве Путивльського району Сумської області, за яке він сплатив до каси ВСК Кочерезький 7906 грн.

Надалі звернувся для реєстрації права власності на це майно до Путивльського БТІ та Волокитинської сільської ради, які відмовили у видачі свідоцтва про право власності з посиланням на те, що біржовий контракт не відноситься до правовстановлювальних документів, передбачений Тимчасовим положенням про порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно.

Було відмовлено йому і в нотаріальному посвідченні договору купівлі-продажу, оскільки на момент звернення до нотаріальній конторі ВСК Кочерезький визнано банкрутом і виключено з державної реєстрації як юридичну особу.

Посилаючись на те, що біржовий контракт підписаний і повністю виконаний сторонами, а право власності продавця на це майна підтверджено відповідним свідоцтвом, просив визнати за ним право власності на вказане майно на підставі ст. 392 ЦК України.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги повністю підтримав, посилався на те, що біржовий контракт повністю виконаний сторонами, є чинним, тому за відсутності заперечень з боку відповідача визнання права власності на це майно за позивачем, який був добросовісним набувачем, є законним.

Представник відповідача позов визнав повністю, пояснив, що конюшня знаходиться на землях комунальної власності та на праві власності належала ВСК Кочерезький. В звязку з ліквідацією кооперативу сільська рада не заперечує проти реєстрації права власності на це майно за позивачем на підставі судового рішення.

Треті особи проти позову не заперечували, просили розглянути справу за їх відсутності.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Із матеріалів справи (а.с. 8-10) встановлено, що 29 січня 2009 року між Брокерською конторою Товариством з обмеженою відповідальністю САНТ-ІНФОРМ в особі брокера ОСОБА_4, яка діяла на підставі договору-доручення про надання брокерських послуг з продажу № 3 від 16.01.2009 р. в інтересах продавця - Виробничого сільськогосподарського кооперативу Кочережський в особі арбітражного керуючого - ліквідатора ОСОБА_5 (діяв на підставі постанови Господарського суду Сумської області від 08.06.2006 р., ухвали цього ж суду від 10.04.2007 р. і Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом) та брокерською конторою Товариством з обмеженою відповідальністю САНТ-ЄКЮР в особі брокера ОСОБА_6, яка діяла на підставі договору-доручення про надання брокерських послуг з купівлі № 3 від 29.01.2009 р. в інтересах покупця - ОСОБА_3, 29.01.2009 р. у простій письмовій формі укладено біржовий контракт про купівлю-продаж товару - конюшні ВСК Кочережське в с. Кочерги Путивльського району Сумської області, загальною вартістю 7906 грн.

Контракт підписаний сторонами, зареєстрований на Сумській товарній універсальній біржі під № 2 від 29.01.2009 р., затверджений печаткою біржі та її уповноваженою особою.

Пунктом 6 контракту передбачено, що він набирає законної сили після його підписання сторонами та затвердження печаткою й підписання уповноваженою особою біржі, а право власності на зазначене майно виникає у покупця після повної сплати контракту та підписання акту приймання-передачі майна у власність.

За поясненнями представника позивача у судовому засіданні, акт приймання-передачі майна сторонами не складався, а позивач вступив у фактичне володіння цим майном.

Як видно з листа Путивльського БТІ (а.с. 15) позивачу відмовлено в реєстрації права власності на це майно з посиланням на відсутність біржового контракту у переліку правовстановлювальних документів, які є підставою для реєстрація прав власності на обєкти нерухомого майна.

З аналогічних підстав позивачу відмовлено у видачі свідоцтва на праві власності виконкомом Волокитинської сільської ради, згідно рішення № 14 від 05.05.2010 р. (а.с. 16 ).

Відповідно до ч. 10 ст. ЗО Закону України № 2343-ХІІ від 14.05.1992 р. Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом продаж майна банкрута оформлюється договором купівлі-продажу, який укладаються між ліквідатором і покупцем відповідно до законів України.

Частинами 4,5 ст. 656 ЦК України встановлено, що до договору купівлі-продажу на біржах, конкурсах, аукціонах (публічних торгах), договору купівлі-продажу валютних цінностей і цінних паперів застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті. Особливості договору купівлі-продажу окремих видів майна можуть встановлюватися законом.

Закон України від 10.12.1991 р. № 1957-ХІІ Про товарну біржу (в редакції, що діяла на момент виникнення правовідносин) у ст. 15 передбачав, що біржова угода вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі та не підлягає нотаріальному посвідченню.

Водночас, згідно з вимогами ст. 657 ЦК України, договір купівлі-продажу нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації, а за ч. З ст. 640 цього Кодексу такий договір є укладеним з моменту державної реєстрації.

Як розяснено в п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України Про судове рішення у цивільній справі від 18 грудня 2009 р. № 14, у разі наявності суперечності між нормами законів (кодексів), що мають однакову юридичну силу, застосуванню підлягає той з них, який прийнято пізніше.

Зазначене є підставою для висновку про те, що з урахуванням дії закону в часі за принципом пріоритету тієї норми, яка прийнята пізніше, до правовідносин сторін з приводу продажу нерухомого майна банкрута, підлягають застосуванню норми ЦК України.

За змістом частин 3, 4 ст. 334 цього Кодексу право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення, а якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації - з моменту державної реєстрації.

Як видно з довідки державного нотаріуса (а.с. 17), за нотаріальним посвідченням купівлі- продажу нежитлової будівлі позивач звернувся лише через 15 місяців - 30.04.2010 р., коли така можливість була втрачена через припинення державної реєстрації продавця - ВСК Кочерезький, що підтверджується витягом з єдиного державного реєстру (а.с. 23).

Крім того, за змістом ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бут досягнуто згоди.

У п. 1 біржового контракту визначено, що предметом купівлі-продажу є товар - конюшня ВСК Кочерезький в с. Кочерги Путивльського району (інші характеристики нерухомого майна не вказані), в той час як у витягу з реєстру прав власності, свідоцтві про право власності на нерухоме майно і технічному паспорті (а.с. 11-14, 18-19) зазначено, що цьому кооперативу на праві власності належить нежитлова будівля (колишня конюшня) по вул. Мира, 18 в с. Кубареве Путивльського району.

Слід також зазначити, що останні два документа видані вже після укладення біржової угоди та є суперечливими за змістом, позаяк у свідоцтві про право власності, виданому на підставі рішення виконкому сільської ради № 8 від 16.03.2009 р., ВСК Кочерезький належить конюшня загальною площею 287,4 м2, а згідно технічного паспорту, складеного 02.02.2009 р. Путивльським БТІ, - 270 м2, а разом з прибудовою, тамбуром і навісом - 365м 2.

За наведених обставин та коли біржовий контракт усупереч вищезазначеним вимогам

закону нотаріально не посвідчувався, а також не проведено його державну реєстрацію, цей

правочин є не укладеним, отже, не породжує прав і обовязків, на встановлення яких був

направлений, що грунтується і на розясненнях, які дав Пленум Верховного Суду України у п.

13 постанови № 9 від 6.11.2009 р. Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними.

Таким чином, наявні у справі докази та їх належна оцінка є підставою для висновку про те,

що позивач у встановленому законом порядку не набув права власності на згадане нерухоме

майно, а визнання відповідачем цього позову суперечить закону, тому у задоволенні позовних

вимог слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3,4 ст. 334, ч. 1,2 ст. 638, ч. З ст. 640, ч. 4,5 ст. 656, ст. 657 ЦК України, ч. 10 ст. 30 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом від 14.05.1992 р., ст.ст. 10,11, 60, 174,209, 212, 213-214, 217 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ :

У позові ОСОБА_3 до Волокитинської сільської ради Путивльського

району Сумської області, треті особи - Путивльське бюро технічної інвентаризації та

проектування, Сумська товарна універсальна біржа, про визнання права власності на нерухоме

майно, - відмовити за безпідставністю.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Сумської області через

Путивльський районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня його проголошення

заяви про апеляційне оскарження і подання після цього протягом 20-ти днів апеляційної скарги або шляхом подачі апеляційної скарги в межах строку для подання заяви про апеляційне оскарження.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне

оскарження. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не

була подана у строк, встановлений для її подачі, рішення набирає законної сили після

закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано,

набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя: підпис

Копія вірна

Суддя

Путивльського районного суду ОСОБА_7