АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22ц-9533/10* Головуючий у 1-й інстанції Прикіпєлова Л.В. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2010 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді: Гальонкіна С.А.

Суддів: Корнієнка В.І., Шабовської В.А.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою Управління праці та соціального захисту населення Глобинської районної державної адміністрації Полтавської області

на постанову Глобинського районного суду Полтавської області від 15 лютого 2010 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Управління праці та соціального захисту населення Глобинської районної державної адміністрації Полтавської області про визнання дій неправомірними, стягнення матеріальної шкоди за недоплачену щорічну грошову допомогу на оздоровлення за 2005-2009 роки , -

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Глобинського районного суду Полтавської області від 15 лютого 2010 року позов ОСОБА_2 до Управління праці та соціального захисту населення Глобинської районної державної адміністрації Полтавської області задоволено частково. Визнано дії Управління праці та соціального захисту населення Глобинської районної ради державної адміністрації Полтавської області щодо відмови ОСОБА_2 в перерахунку щорічної допомоги на оздоровлення , передбаченої ст.. 48 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, в розмірі пяти мінімальних заробітних плат виходячи із розрахунку мінімальної заробітної плати, визначеної відповідними Законами України «Про Державний бюджет України» за 2005, 2007, 2009 роки неправомірними.

Зобовязано Управління праці та соціального захисту населення Глобинської районної державної адміністрації Полтавської області провести перерахунок щорічної допомоги на оздоровлення ОСОБА_2, передбаченої ст.. 48 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, в розмірі пяти мінімальних заробітних плат виходячи із розрахунку мінімальної заробітної плати, визначеної відповідними Законами України «Про Державний бюджет України» на 2005, 2007, 2009 роки, та з урахуванням проведених виплат, провести виплату недоплаченої щорічної допомоги на оздоровлення за 2005, 2007, 2009 роки.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Судовий збір віднесено за рахунок держави.

З постановою суду не погодився відповідач та подав апеляційну скаргу, в якій прохає скасувати дану постанову, оскільки вважає, що вона винесена з порушенням норм матеріального права та прийняти нове рішення, яким повністю відмовити позивачеві в позові.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до п. 2 прикінцевих та перехідних положень Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвідомчості справ, повязаних із соціальними виплатами, за адміністративними позовами, у яких апеляційні та касаційні скарги чи подання, подані до набрання чинності цим Законом до відповідних адміністративних судів в адміністративних справах, передбачених пунктом 3 частини першої статті 18 Кодексу адміністративного судочинства України, і за якими провадження не відкрито, розгляд проводиться у порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Згідно ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що 06 лютого 2006 року позивачу встановлена безстроково друга група інвалідності по захворюванню, повязаному із виконанням обовязків військової служби по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, що підтверджується довідкою МСЕ № 0141536. ОСОБА_2 є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 1 категорії згідно посвідчення серії А № 444769 виданого Полтавською ОДА 17 березня 2006 року.

ОСОБА_2 за період 2005-2009 років нарахована та виплачено щорічну допомогу на оздоровлення в наступних розмірах: за 2005 рік - 26, 70 грн., за 2006 рік - 100 грн. за 2007-2008 роки - по 120 грн., за 2009 рік - 120 грн., що підтверджується довідками відповідача від 09 грудня 2009 року №4833/4-21.

27 травня 2009 року ОСОБА_2 звернувся з письмовою заявою до відповідача про вимогу перерахунку та виплати недоплаченої частини щорічної допомоги на оздоровлення за 2001 - 2009 року відповідно до вимог ст.. 48 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», на яку отримав відмову відповідача у проведенні вказаного перерахунку.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» вказаний закон спрямований на захист громадян, які постраждали внаслідок ЧАЕС, та розвязання повязаних з нею проблем медичного та соціального характеру, що виникли внаслідок радіоактивного забруднення території.

Враховуючи, що відповідачем проведено нарахування 31 жовтня 2007 року, а виплату 19 листопада 2007 року позивачу суми щорічної грошової допомоги на оздоровлення за 2007 рік, тобто після прийняття рішення Конституційним Судом України 09 липня 2007 року, суд вірно прийшов до висновку, що Управління діяло неправомірно, всупереч приписам базового закону.

Частиною 7 сап.-"48 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» встановлено, що розмір мінімальної заробітної плати визначається на момент виплати.

Застосування до спірних правовідносин при виплаті позивачу щорічної грошової допомоги на оздоровлення за 2005, 2007 роки постанови КМУ № 836 від 26 липня 1996 року «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та постановй КМУ від 12 липня 2005 року № 562 «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», суд вірно вважає безпідставними, оскільки положення даних постанов звужують обсяг встановлених Законом України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» прав осіб, які постраждали внаслідок аварії на ЧАЕС.

Відповідно до ч. 6 ст. 48 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» щорічна допомога на оздоровлення виплачується громадянам за місцем їх проживання органами соціального захисту населення.

Таким чином, позивач мав право на отримання в 2005, 2007, 2009 роках щорічної допомоги на оздоровлення в розмірі пяти мінімальних заробітних плат із розрахунку розміру мінімальної заробітної плати на момент виплати, встановлених Законами України Про Державний бюджет на відповідні роки.

Також, суд вірно прийшов до висновку, що вимога позивача щодо стягнення недоплаченої щорічної допомоги на оздоровлення за 2006 рік не підлягає задоволенню , оскільки дія ч. 4 ст. 48 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» була зупинена на 2006 рік Законом України «Про Державний бюджет України на 2006 рік».

Не підлягає задоволенню вимога позивача щодо стягнення недоплаченої щорічної разової допомоги на оздоровлення за 2008 рік, враховуючи наступне.

Рішенням Конституційного Суду України № 10-рп/2008 від 22 травня 2008 року, у справі за конституційним поданнями Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України окремих положень ст.. 65 розділу 1, п. п . 61-63, 66 розділу 2, пункту 3 розділу 3 Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» і 101 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України положень ст.. 67 розділу 1, п. п. 1-4, 6- 22, 24 - 100 розділу 2 Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», визнано таким, що не відповідає Конституції України положення п. 20 розділу 2 Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України».

Перевіряючи правомірність дій відповідача щодо здійснення виплат до щорічної допомоги на оздоровлення за 2008 рік необхідно застосовувати законодавство, яке діяло на час їх вчинення, виходячи з наступного.

З 01 січня 2008 року по 22 травня 2008 року розмір щорічної допомоги на оздоровлення за

2008рік, особам, які постраждали внаслідок аварії на ЧАЕС був встановлений певними нормами Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік».

Вірно встановлено, що також не оспорюється сторонами, ОСОБА_2 щорічну допомогу на оздоровлення за 2008 рік було нараховано 05 березня 2008 року , а виплачено 09 квітня 2008 року в сумі 120 грн.

Таким чином відповідач здійснив у зазначений період виплату щорічної грошової допомоги на оздоровлення позивачу у розмірах, встановлених законом про державний бюджет на відповідний рік і діяв правомірно.

Також не підлягають задоволенню вимоги позивача щодо стягнення заборгованості по виплаті щорічної допомоги на оздоровлення у визначеній ним грошовій сумі, оскільки нарахування допомоги здійснюється органами праці та соціального захисту населення, і суд не може перебирати на себе функції органу, на якого законодавством покладено такі повноваження.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.. 11 КАСУ , суд вірно визнав дії Управління праці та соціального захисту населення Глобинської районної державної адміністрації Полтавської області щодо відмови ОСОБА_2 в перерахунку щорічної допомоги на оздоровлення, передбаченої ст. 48 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», в розмірі пяти мінімальних заробітних плат виходячи з розрахунку мінімальної заробітної плати, визначеної відповідними Законами України «Про державний бюджет України» за 2005, 2007, 2009 роки неправомірними та зобовязав Управління провести перерахунок та виплату щорічної допомоги на оздоровлення ОСОБА_2 за 2005, 2007,

2009роки.

На підставі наведеного, колегія суддів, вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції і постанова суду є законною та обґрунтованою, а тому підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст.303,п.1 ч.1 ст.307,ст.ст.308, 314, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Глобинської районної державної адміністрації Полтавської області - відхилити.

Постанову Глобинського районного суду Полтавської області від 15 лютого 2010 року - залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя (підпис) С.А. Гальонкін

Судді: (підпис) ОСОБА_3

(підпис) ОСОБА_4

З оригіналом згідно:

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області ОСОБА_1