Справа №22-ц-3099/10 Суддя-доповідач - Кононенко
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2010 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Сумської області у складі:

головуючого Шевченка В.А.,

суддів - Кононенко О.Ю., Семеній Л.І.,

з участю секретаря судового засідання Кияненко Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Ковпаківського районного суду м.Суми від 07 червня 2010 року

у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину, -

в с т а н о в и л а:

Рішенням Ковпаківського районного суду м.Суми від 07 червня 2010 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 додаткові витрати на утримання сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 400 грн. щомісячно до досягнення ним повноліття, витрати на санаторно-курортне лікування дитини ОСОБА_3 за 2008 рік в сумі 1 500 грн. та 2 200 грн. за 2009 рік.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 51 грн. та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

В іншій частині позовних вимог відмовлено за необґрунтованістю.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на неповноту встановлення обставин, які мають значення для справи, порушення судом вимог частини 2 статті 185 Сімейного кодексу України, просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення відповідача ОСОБА_2, який заперечував проти доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи і перевіривши законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що сторони з 06 червня 2002 року по 03 березня 2009 року перебували у зареєстрованому шлюбі (а.с. 4, 51). 09 квітня 2003 року у них народився син ОСОБА_4, який є інвалідом з дитинства, що підтверджується посвідченням управління праці та соціального захисту населення Сумської міської ради (а.с.3, 6). Дитина проживає разом з матірю і знаходиться на її утриманні (а.с.5). Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 29.06.2005 року відповідача зобовязано сплачувати щомісячно до досягнення дитиною повноліття аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку та 200 грн. додаткових витрат, які відповідач по цей час сплачує, що підтверджується наданими ним квитанціями.(а.с. 43-50, 32-33, 53-67,121-130).

Позивач отримує в управлінні праці та соціального захисту населення Сумської міської ради на сина ОСОБА_4 державну соціальну допомогу інвалідам з дитинства та дітям-інвалідам (а.с.80, 119). Відповідач з 01 квітня 2007 по 2009 рік працював на посаді менеджера ТОВ «Преміум-С» і отримував заробітну плату згідно з довідками товариства (а.с.30-31, 34-36, 52, 78-79, 83, 117-118, 120).

Судом також встановлено, що малолітній ОСОБА_3 є інвалідом з дитинства з встановленим лікарем діагнозом (а.с.6) і потребує щорічного санаторного лікування у спеціалізованих лікувальних санаторних закладах згідно з виписками з історії хвороби дитини (а.с.9-10, 94).

У 2008 році позивач з дитиною перебували на лікуванні у Єпаторійському центральному дитячому санаторії МО України з 18 вересня по 25 жовтня 2008 року, а у 2009 році в цьому ж медичному закладі з 02 листопада по 22 листопада 2008 року (а.с.9, 94). Позивачкою були надані копії проїзних квитків на загальну суму 692, 87 грн. (а.с.22, 97), картки хворого з оплатою лікування на суму 4015 грн. та 5 780 грн. та рахунки за лікування № 105 від 22.10.2008 року на суму 28 050 грн. і № 533 від 12.11.2009 року на суму 40 050 грн. (а.с.7-8, 95-96), рахунки квитанції до прибуткового ордеру № 5422 на суму 350 грн., № 5567 на суму 900 грн., 5447 на суму 1 450 грн., № 5036 на суму 300 грн., № 4765 на суму 1 250 грн. (а.с. 11, 101), а також копії чеків з аптек та магазинів м. Євпаторія (а.с. 12-21, 98-100, 102-116).

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову ОСОБА_1, місцевий суд виходив з того, що вся сума, яку просить стягнути позивач є необґрунтованою та непідтвердженою, обґрунтованими є витрати на санаторне лікування дитини за 2008 рік в сумі 1 500 грн. та 2 200 грн. за лікування у 2009 році. Крім того, оскільки дитина дійсно потребує постійного лікування, суд вважав за необхідне стягнути з відповідача додаткові витрати на дитину в сумі 400 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Колегія суддів вважає, що такий висновок узгоджується з матеріалами справи та вимогами закону.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини справи, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Позивач, всупереч вимогам вказаного закону не довела належними та допустимими доказами свої позовні вимоги щодо необхідності стягнення з відповідача 8 801 грн.47 коп. за санаторне лікування дитини у 2008 році, 17 374 грн.53 коп. за санаторне лікування у 2009 році та додаткових витрат в сумі 1500 гривень щомісячно, довічно на утримання дитини.

Доводи апеляційної скарги про неповноту встановлення судом обставин, які мають значення для справи і прохання прийняти і дослідити нові докази не відповідають вимогам законодавства, матеріалам справи і задоволенню не підлягають.

Відповідно до статті 131 Цивільного процесуального кодексу України в редакції 2004 року, сторони зобовязані подати свої докази суду до або під час попереднього судового засідання у справі. Докази подаються у строк, встановлений судом з урахуванням часу, необхідного для подання доказів.

Докази, подані з порушенням вимог, встановлених частиною першою цієї статті, не приймаються, якщо сторона не доведе, що докази подано несвоєчасно з поважних причин.

Колегія суддів вважає, що причина несвоєчасного подання доказів, які позивач просить дослідити в суді апеляційної інстанції не є поважною, крім того, вона повинна належно користуватись своїми процесуальними правами.

Рішення суду узгоджується з доказами, наявними у справі, відповідає вимогам ч.2 ст. 185 СК України, а тому підстав для його зміни чи скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст.303, 304, п.1 ч.1 ст.307, ст.ст.308, 313, п.1 ч.1 ст.314, ст.ст.315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Ковпаківського районного суду м.Суми від 07 червня 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді