АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Категорія 26/4/ Доповідач Митрофанова Л.В.
РІШЕННЯ

Іменем України

21 грудня 2010 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Митрофанової Л.В.

суддів: Михайлів Л.В., Соколан Н.О.

при секретарі: Бондаренко І.В.

за участю: позивача - представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3, представника третьої особи ОСОБА_4 ОСОБА_5.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі Дніпропетровської області на рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 16 червня 2010 року за позовом ОСОБА_1 до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі Дніпропетровської області про встановлення факту укладення трудового договору, відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної ушкодженням здоровя, -

В С Т А Н О В И Л А :

У лютому 2010 року ОСОБА_1 звернувся із позовом до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі Дніпропетровської області (надалі Відділення Фонду) про встановлення факту укладення трудового договору, відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної ушкодженням здоровя. В обґрунтування своїх позовних вимог вказав, що працював водієм у субєкта підприємницької діяльності ОСОБА_4 /надалі СПД ОСОБА_4 Є.В./ на підставі трудового договору від 05.09.2002р та 08.09.2002р. під час виконання ним трудових обовязків, в наслідок вчинення злочину, йому були заподіяні тілесні ушкодження.

Згідно актів про нещасний випадок за формами Н-1 та Н-5, вироку судової палати по кримінальним справам апеляційного суду Дніпропетровської області винними у нещасному випадку визнано ОСОБА_6 і ОСОБА_7, які скоїли злочин.

Згідно висновку МСЕК від 31.03.2005р. його визнано інвалідом 2 групи з втратою 85% професійної працездатності безстроково.

При зверненні із заявою до відповідача, останній постановою №22 відмовив йому в страхових виплатах і наданні соціальних послуг у звязку з наданням роботодавцем завідомо неправдивих відомостей про страховий випадок і з тих підстав, що він не був застрахованою особою.

Посилаючись на ці обставини просив суд визнати факт укладення 05.09.2002р. трудового договору між ним та СПД ОСОБА_4, стягнути з відповідача 16400грн. в рахунок не нарахованої і невиплаченої одноразової страхової виплати, 16099,88грн. компенсації втрати частини одноразової страхової виплати у звязку із порушенням строків її виплати, 10562,92грн. страхових виплат за період з 31.03.2005р. по 01.02.2010р., щомісячні страхові виплати з 01.02.2010р. в розмірі 362,79грн.

Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 16 червня 2010 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Відмовлено ОСОБА_1 в задоволенні позовних вимог про встановлення факту укладання трудового договору, стягнуто з Відділення Фонду 16400грн. у рахунок не нарахованої і не виплаченої одноразової страхової виплати, 16099,88грн. у рахунок компенсації втрати частини одноразової страхової виплати у звязку із порушенням строків її виплати, 10562,92грн. у рахунок не нарахованих і не виплачених страхових сум втраченого заробітку за період з 31.03.2005р. по 01.02.2010р. та щомісячні страхові суми з 01.02.2010р. в розмірі по 362,79грн.

В апеляційній скарзі Відділення Фонду ставить питання про скасування рішення суду та направлення справи на новий розгляд з тих підстав, що судом порушено норми матеріального та процесуального права. Зокрема, суд не звернув уваги на те, що Відділення Фонду відмовилось визнати випадок із позивачем страховим, оскільки позивач на момент травми не працював на умовах трудового договору у СПД ОСОБА_4 і СПД ОСОБА_4 не були виконані вимоги в частині строків реєстрації трудового договору в Державній службі зайнятості; записи у трудовій книжці позивача щодо прийому на роботу виконані з порушенням Інструкції по веденню трудових книжок і різняться; не звернув уваги на те, що вироком від 23.07.2003р. встановлено факт щодо знаходження позивача у трудових відносинах з ТОВ «Юнона», а не з СПД ОСОБА_4 і зазначений факт не потребує доказуванню.

В запереченнях на апеляційну скаргу позивач просить апеляційну скаргу відповідача відхилити, а рішення суду залишити без змін.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга Відділення Фонду підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Частково задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 до Відділення Фонду, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що факт працевлаштування позивача у СПД ОСОБА_4 відповідає вимогам трудового законодавства та встановлювати окремо такий факт не потребує. Крім того, обставини працевлаштування позивача 05.09.2002 року у СПД ОСОБА_4 встановлено вироком судової палати по кримінальним справам Дніпропетровського апеляційного суду від 23.07.2003р., відповідно до ст..61 ЦПК України, відповідач у звязку з настанням страхового випадку повинен сплачувати позивачу страхові виплати.

Як встановлено в суді першої інстанції та убачається з матеріалів справи, позивач відповідно до вимог ст..24 КЗпП України уклав з СПД ОСОБА_4 трудовий договір та був допущений до роботи /а.с.56/. Тому, нещасний випадок з ОСОБА_1 стався під час виконання ним трудових обов*язків, що підтверджено актом розслідування нещасного випадку та акту №1 від 12.10.2007 року про нещасний випадок, пов*язаний з виробництвом /а.с.6-9/. У зв*язку з виробничою травмою ОСОБА_1 згідно довідки МСЕК від 31.03.2005 року встановлено 85% втрати професійної працездатності та другу групу інвалідності, безстроково /а.с 23-24/.

На підставі вищевикладеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо стягнення з Відділення Фонду на користь позивача, відповідно до ст..34 Закону України «Про загальнообов*язкове державне соціальне страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, які спричинили втрату працездатності» одноразової страхової виплати та щомісячних страхових виплат.

Отже, ухвалюючи рішення в цій частині суд першої інстанції в досить повному обсязі встановив права і обов*язки сторін, обставини по справі, перевірив доводи і дав їм правову оцінку.

Однак, на думку колегії суддів, суд першої інстанції безпідставно стягнув з Відділення Фонду на користь позивача суму компенсації втрати частини одноразової страхової виплати у зв*язку з порушенням строків її виплати, оскільки у відповідності з Постановою Кабінету Міністрів України від 20.12.1997 року №1427 «Про порядок проведення компенсації громадянам втрати частини заробітної плати у зв*язку з порушенням строків їх виплати», компенсація проводиться на нараховані, але не виплачені суми, у випадку затримки грошових доходів на один й більше календарних місяців. В даному випадку Фонд соціального страхування не нараховував страхові суми, оскільки виник спір щодо таких виплат. Тому, колегія суддів вважає, що рішення суду в цій частині слід скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в позові ОСОБА_1 в цій частині.

Доводи відповідача в апеляційній скарзі, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку щодо укладення між ОСОБА_1 та СПД ОСОБА_4 трудового договору є безпідставними та спростовуються висновками суду.

Як убачається з матеріалів справи 05.09.2002 року між СПД ОСОБА_4 та ОСОБА_1 укладено трудовий договір /а.с.18,56/. Після чого ОСОБА_1 приступив до виконання своїх обов*язків. Тому, нещасний випадок, який стався з позивачем 08.09.2002 року, пов*язаний з виробництвом та під час виконання ним трудових обов*язків.

Ті обставини, що СПД ОСОБА_4 зареєстрував трудовий договір у державній службі зайнятості лише 20.09.2002 року, не можуть бути підставою вважати, що трудовий договір було укладено з моменту його реєстрації в державній службі зайнятості, оскільки згідно ст..24 КЗпП України трудовий договір вважається укладеним з моменту фактичного допуску працівника до роботи. Зокрема, відповідно до ст..8,10 Закону України «Про загальнообов*язкове державне соціальне страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, які спричинили втрату працездатності», обов*язковому страхуванню від нещасних випадків на виробництві підлягають особи, працюючі на умовах трудового договору. Для страхування від нещасних випадків на виробництві не потрібна згода або заява працівника, тобто страхування здійснюється автоматично. Всі особи перелічені в ст..8 вищевказаного Закону вважаються застрахованими незалежно від фактичного виконання страхувальниками своїх обов*язків відносно сплати страхових внесків.

Отже, на думку колегії суддів, згідно вимог вищевказаного матеріального права момент виникнення трудових відносин між ОСОБА_1 та СПД ОСОБА_4 ніяким чином не пов*язаний з реєстрацією роботодавцем трудового договору в центрі зайнятості.

Посилання в скарзі, що автомобіль на якому стався нещасний випадок належав іншим особам, а не СПД ОСОБА_4, що підтверджує, на думку відповідача, наявність трудових відносин ОСОБА_1 з власником автомобіля ТОВ «ЮНОНА», спростовуються наступними обставинами.

Як убачається з договору оренди автомобіля на якому стався нещасний випадок /а.с.61-65/, даних територіального управління Головної державної інспекції на автомобільному транспорті в Дніпропетровській області, Криворізького відділення РЕР ДАІ,- СПД ОСОБА_4 отримав ліцензію серії АА №079300 на вид перевезень: внутрішні перевезення пасажирів строком дії до 17.05.2004 року. На підставі чого, ОСОБА_4 для здійснення виду діяльності вказаної в ліцензії, 25.04.2002 року уклав з ТОВ «ЮНОНА» договір оренди автомобіля та 21.06.2002 року отримав в Криворізькому відділенні РЕР ДАІ тимчасовий реєстраційний талон. Після чого, 05.09.2002 року уклав трудовий договір з ОСОБА_1, на виконання ним трудових обов*язків водія перевезення пасажирів на орендованому автомобілі /а.с.56/.

Крім того, посилання в скарзі, що вироком суду встановлено обставини, що автомобіль належав ТОВ «ЮНОНА» і ОСОБА_1 знаходився в трудових відносинах саме з цим підприємством, тому відповідно до ст..61 ЦПК України такі обставини не потрібно доказувати, не відповідають тексту вироку /а.с.25-28/. Як убачається з вироку судової палати з кримінальних справ Дніпропетровського апеляційного суду від 23.07.2003 року, суд встановив власника транспортного засобу ТОВ «ЮНОНА», якому злочином спричинено матеріальну шкоду та відсутні посилання на встановлення трудових відносин між ОСОБА_1 та ТОВ «ЮНОНА».

Доводи в скарзі стосовно запису у трудовій книжці позивача щодо прийому на роботу, які виконані з порушенням Інструкції по веденню трудових книжок і різняться, є безпідставними.

Як убачається з ксерокопії трудової книжки ОСОБА_1, завіреної належним чином, запис про дату працевлаштування позивача у СПД ОСОБА_4 внесено з виправленням, але виправлення засвідчені належним чином /а.с.18/.

Посилання в скарзі щодо безпідставного нарахування судом позивачу страхових сум, спростовується висновками суду першої інстанції та розрахунками з посиланням на ст..29 Закону України «Про загальнообов*язкове державне соціальне страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, які спричинили втрату працездатності»

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду та не можуть бути підставою для скасування рішення.

На підставі вищевикладеного колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду в частині стягнення з Відділення Фонду на користь ОСОБА_1 16099,88 грн. компенсації втрати частини одноразової страхової виплати у зв*язку з порушенням строків її виплати скасуванню з ухваленням в цій частині згідно ч.1 п.4 ст.309 ЦПК України нового рішення про відмову в позові.

Керуючись ст. ст.303, ч.1п.4ст.309, 313,314,316 ЦПК України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі Дніпропетровської області задовольнити частково.

Рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 16 червня 2010 року в частині стягнення суми компенсації втрати частини одноразової страхової виплати у зв*язку з порушенням строків її виплати з Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі Дніпропетровської області на користь ОСОБА_1 у розмірі 16099,88 грн. скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову в позові.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку протягом 20 днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: