Справа №22-ц-4892 Суддя-доповідач - Сибільова
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2010 року м.Суми

колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Сумської області у складі :

головуючого Маслова В.О.,

суддів - Дубровної В.В., Сибільової Л.О.,

з участю секретаря судового засідання Назарової О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою державного підприємства «Глухівська льононасіннєва станція»

на рішення Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 12 листопада 2010 року

у справі за позовом ОСОБА_1 до державного підприємства «Глухівська льононасіннєва станція», треті особи: Глухівська міська рада, відділ Держкомзему в м. Глухів, Глухівська міська державна нотаріальна контора, ОСОБА_2, про визнання права власності на майно,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 12 листопада 2010 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано право власності ОСОБА_1 на огорожу, зазначену на плані КП «Глухівське БТІ» під №1-3, та на замощення, зазначене на плані КП «Глухівське БТІ» під літерою «І», за адресою м. Глухів, вул. 40 років Перемоги, 35.

Стягнуто з ДП «Глухівська льононасіннєва станція» на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 119 грн. 03 коп., витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн.

В апеляційній скарзі, поданій головою ліквідаційної комісії підприємства, ДП «Глухівська льононасіннєва станція», посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні позову.

Вислухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи та перевіривши законність та обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах вимог, заявлених в суді першої інстанції, та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Позивач у квітні 2010 року звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи вимоги тим, що відповідно до протоколу №2 від 16 березня 2006 року про хід торгів на аукціоні та витягу з протоколу №2 від 16 березня 2006 року про хід торгів на аукціоні з продажу нерухомого майна Глухівської агровиробничої дільниці державного підприємства по виробництву, заготівлі і переробці льону та конопель «Льоноконоплепром» він став переможцем по купівлі лоту №2. Відповідно до лоту №2 на продаж було виставлене нерухоме майно Глухівської агровиробничої дільниці ДП «Льоноконоплепром», а саме: контора (літ. А-1) загальною площею 99,7 кв.м, вбиральня (літ.У-2), огорожа (літ.№1-3), склад (літ. Б-1) загальною площею 1284,1 кв.м, склад №5 (літ. З-1) загальною площею 232,1 кв.м, лабораторія (літ.В-1) загальною площею 75,9 кв.м, гараж (літ. К-1) загальною площею 103,3 кв.м, сарай (літ. (Л-1) загальною площею 56,7 кв.м, замощення, 1975 року, інв. №1, яке знаходиться за адресою м. Глухів, вул. 40 років Перемоги, 35. Остаточна ціна нерухомого майна запропонована ним як учасником аукціону становила 86 350 грн. з урахуванням ПДВ, розрахунок за придбаний обєкт він повинен був сплатити продавцю на протязі семи банківських днів, тобто до 28 березня 2006 року. За участь в аукціоні відповідно до платіжного доручення № 9 від 27 лютого 2006 року він перерахував заставу в сумі 7850 грн., відповідно до платіжного доручення №10 від 23 березня 2006 року за нерухоме майно перерахував 76 500 грн. і відповідно до платіжного доручення №11 від 24 березня 2006 року перерахував 2 000 грн., всього 86 350 грн. Таким чином, взяті на себе зобовязання він виконав в повному обсязі.

На виконання результатів аукціону, викладених у протоколі №2 від 16 березня 2006 року, між ним як фізичною особою та ДП по виробництву, заготівлі і переробці льону та конопель «Льоноконоплепром» були укладені 21 березня 2006 року нотаріально посвідчені договори купівлі-продажу нерухомого майна, а саме:

- договір купівлі продажу, зареєстрований у реєстрі №439, відповідно до якого він купив нерухоме майно: «А» - контору деревяну, загальною площею 99,7 кв.м, «У»- вбиральню деревяну, №1 огорожу металеву; відповідно до протоколу №2 від 16 березня 2006 року про хід торгів на аукціоні він купив огорожу №1-3, але в договорі купівлі-продажу помилково була зазначена огорожа №1;

- договір купівлі-продажу, зареєстрований у реєстрі №440, відповідно до якого він купив нерухоме майно: «К» - гараж цегляний, загальною площею 103,3 кв.м;

- договір купівлі-продажу, зареєстрований у реєстрі №441, відповідно до якого він купив нерухоме майно: «Л» - сарай цегляний, загальною площею 56,7 кв.м;

- договір купівлі-продажу, зареєстрований у реєстрі №442, відповідно до якого він купив нерухоме майно: «Б» - склад №1 цегляний, загальною площею 1284,1 кв.м;

- договір купівлі-продажу, зареєстрований у реєстрі №443, відповідно до якого він купив нерухоме майно: «З» - склад №5 цегляний, загальною площею 232,1 кв.м;

- договір купівлі-продажу, зареєстрований у реєстрі №444, відповідно до якого він купив нерухоме майно: «В» - лабораторію цегляну, загальною площею 75,9 кв.м.

Все нерухоме майно знаходиться на земельній ділянці Глухівської міської ради за адресою м. Глухів, вул. 40 років Перемоги, 35.

При укладенні договору купівлі-продажу від 21 березня 2006 року, зареєстрованого під №439, була допущена помилка, і замість огорожі №1-3 зазначено огорожа №1, а замощення, тобто асфальтовані підїзні шляхи, зазначені на плані БТІ під літерою «І», взагалі не були включені до договорів купівлі-продажу. В момент укладення вказаних договорів ніхто не звернув на це уваги.

Наказом Міністерства аграрної політики України №259 від 24 травня 2006 року було припинено діяльність ДП «Льоноконоплепром» - продавця за зазначеними договорами купівлі-продажу та на базі майна його структурних підрозділів Глухівської, Бородянської і Луківської агровиробничих дільниць створено два державних підприємства з правом юридичної особи, а саме: державне підприємство «Глухівська льононасіннєва станція», розташована в м. Глухів, вул. 40 років Перемоги, 35, та ДП «Луківська льононасіннєва станція», які стали правонаступниками майнових прав та обовязків ДП «Льоноконоплепром» у частинах відповідно до розподільчого акту (балансу). У звязку з тим, що ним було куплене нерухоме майно Глухівської агровиробничої дільниці ДП по виробництву, заготівлі і переробці льону та конопель «Льоноконоплепром», ДП «Глухівська льононасіннєва станція» є правонаступником продавця.

На підставі рішення одинадцятої сесії пятого скликання Глухівської міської ради від 29 травня 2008 року №333 «Про затвердження технічної документації із землеустрою» ним із Глухівською міською радою був укладений та зареєстрований договір оренди земельної ділянки №63 від 14 листопада 2008 року за адресою м. Глухів, вул. 40 років Перемоги, 35 площею 2995 кв.м, в тому числі і на земельну ділянку, що перебуває під замощенням.

Рішенням Глухівської міської ради сімнадцятої сесії пятого скликання №593 від 02 лютого 2010 року на підставі протесту Глухівського міжрайонного прокурора скасоване рішення одинадцятої сесії пятого скликання Глухівської міської ради від 29 травня 2008 року №333 «Про затвердження технічної документації із землеустрою» в частині затвердження технічної документації із землеустрою щодо надання документів, що посвідчують право на земельну ділянку, виготовлену Глухівським міським відділом Сумської регіональної філії ДП «Центр Державного земельного кадастру», та передачі йому в строкову оренду строком на 10 років земельної ділянки в м. Глухів, вул. 40 років Перемоги, 35, площею 2995 кв.м для комерційного користування, як незаконне в звязку з невірно визначеними межами земельної ділянки. Йому було запропоновано розірвати договір оренди землі від 14 листопада 2008 року. Підставою для скасування зазначеного рішення стало те, що були не вірно визначені межі земельної ділянки, тобто його право власності на замощення не зареєстроване. З цього моменту він дізнався, що його права як власника огорожі, зазначеної на плані КП «Глухівське БТІ» під №1-3, та замощення, зазначеного на плані БТІ під літерою «І» за адресою м. Глухів, вул. 40 років Перемоги, 35, порушуються.

Просив визнати за ним право власності на огорожу, зазначену на плані КП «Глухівське БТІ» під №1-3, та на замощення, зазначене на плані КП «Глухівське БТІ» під літерою «І», що знаходиться за адресою м. Глухів, вул. 40 років Перемоги, 35, повну вартість яких він оплатив 24 березня 2006 року (а.с.3-4).

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що в судовому засіданні знайшло підтвердження те, що на аукціон в 2006 році було виставлено майно ДП «Льоноконоплепром», в тому числі огорожа №1-3 та замощення, 1975 року випуску, які придбав позивач та сплатив за це майно кошти, що підтверджується документально, а тому він набув права власності на вказане майно.

Цей висновок суду узгоджується з обставинами справи, вірно встановленими судом, матеріалами справи та відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Судом вірно встановлено, що Міністерство аграрної політики України на підставі ст. 75 ГК України листом від 25 серпня 2005 року дало згоду на реалізацію майна Глухівської агровиробничої дільниці ДП «Льоноконоплепром»: офісу, 1983 року випуску, інв. № А-1, балансовою вартістю 21610 гр. та залишковою балансовою вартістю 9967 гр.; складу, 1952 року випуску, інв. №Б-3 балансовою вартістю 40987 гр. та залишковою балансовою вартістю 4494 гр.; лабораторії, 1971 року випуску, інв. № В-2 балансовою вартістю 7926 гр. та залишковою балансовою вартістю 2972 гр.; складу 1952 року випуску, інв. № З-5, балансовою вартістю 18541 гр. та залишковою балансовою вартістю 2275 гр., гаражу, 1977 року випуску, інв. № К, балансовою вартістю 6242 гр. та залишковою балансовою вартістю 3212 гр., сараю, 1989 року випуску, інв. № Л, балансовою вартістю 6180 гр. та залишковою вартістю 4925 гр., вбиральні, 1983 року випуску, інв. № У балансовою вартістю 1558 гр. та залишковою балансовою вартістю 948 гр.; огорожі, 1978 року випуску, інв. №1-4 балансовою вартістю 12 524 грн. та залишковою балансовою вартістю 4626 грн., та замощення, 1975 року випуску, інв. №1, балансовою вартістю 16453 грн. та залишковою балансовою вартістю 1334 грн. Залишкова балансова вартість вказаного майна визначена станом на 1 серпня 2005 року. Продаж зазначеного майна визначено було провести виключно на конкурсних засадах - шляхом публічних торгів (аукціону), конкурсу, а початковою ціною вважати ціну, встановлену згідно звіту про експертну оцінку (а.с.7-8).

Наказом Мінагрополітики України від 24 травня 2006 року № 259 «Про реорганізацію державного підприємства «Льоноконоплепром» було припинено діяльність вказаного підприємства, на базі його структурних підрозділів Глухівської, Бородянської і Луківської агровиробничих дільниць було створено два державні підприємства із правом юридичної особи державне підприємство «Глухівська льнонасіннєва станція» і державне підприємство «Луківська льононасіннєва станція», які визнані правонаступниками майнових прав та обовязків ДП «Льоноконоплепром» у частках відповідно до розподільчого акту (балансу) (а.с.29).

Згідно звіту про незалежну оцінку вартості будівель, будов та споруд державного підприємства «Льноконоплепром» в м. Глухів по вул. 40 років Перемоги, 35, ринкова вартість всього майна, яке було виставлено на продаж на аукціон в 2006 році, станом на 30 червня 2005 року склала 78500 гр., в тому числі огорожі площею 835,2 кв.м 2246 гр., і замощення площею 2564 кв. м 4086 гр. (а.с.9-12).

Згідно протоколу №2 про хід торгів на аукціоні з продажу від 16 березня 2006 року та витягу з протоколу №2 від 16 березня 2006 року про хід торгів на аукціоні з продажу нерухомого майна Глухівської агровиробничої дільниці державного підприємства по виробництву, заготівлі і переробці льону та конопель «Льоноконоплепром» на продаж (лот №2) було виставлене майно Глухівської агровиробничої дільниці, а саме: контора (літ. А-1) загальною площею 99,7 кв.м, вбиральня (літ. У-2), огорожа (літ. №1-3), склад № 1 (літ. Б-1) загальною площею 1284,1 кв.м, склад №5 (літ. З-1) загальною площею 232,1 кв.м, лабораторія (літ. В-1) загальною площею 75,9 кв.м, гараж (літ. К-1), загальною площею 103,3 кв.м, сарай (літ. Л-1) загальною площею 56,7 кв.м; замощення, 1975 року, інв. №1, що знаходиться за адресою: м. Глухів, вул. 40 років Перемоги, 35. Початкова ціна обєкта 78 500 грн. з врахуванням ПДВ 20%, остаточна ціна 86 350 грн. з урахуванням ПДВ 20%.

Переможець аукціону - ОСОБА_1 Розрахунок за придбаний обєкт покупець здійснює на протязі семи банківських днів (а.с.5,6).

Згідно платіжних доручень №9 від 27 лютого 2006 року, №10 від 23 березня 2006 року, №11 від 24 березня 2006 року ОСОБА_1 вніс за майно Глухівської агровиробничої дільниці заставу та сплатив за майно кошти в сумі, відповідно, 7850 гр., 76500 гр. і 2000 гр. всього 86 350 грн. (а.с. 13-16).

21 березня 2006 року державне підприємство «Льоноконоплепром» уклало з ОСОБА_1 нотаріально посвідчені договори купівлі-продажу майна, придбаного ним на аукціоні, а саме:

- договір купівлі продажу, зареєстрований у реєстрі №439, відповідно до якого він купив нерухоме майно: «А» - контору деревяну, загальною площею 99,7 кв.м, «У»- вбиральню деревяну, №1 огорожу металеву;

- договір купівлі-продажу, зареєстрований у реєстрі №440, відповідно до якого він купив нерухоме майно «К» - гараж цегляний, загальною площею 103,3 кв.м.;

- договір купівлі-продажу, зареєстрований у реєстрі №441, відповідно до якого він купив нерухоме майно «Л» - сарай цегляний, загальною площею 56,7 кв.м.;

- договір купівлі-продажу, зареєстрований у реєстрі №442, відповідно до якого він купив нерухоме майно «Б» - склад №1 цегляний, загальною площею 1284,1 кв.м.;

- договір купівлі-продажу, зареєстрований у реєстрі №443, відповідно до якого він купив нерухоме майно «З» - склад №5 цегляний, загальною площею 232,1 кв.м.;

- договір купівлі-продажу, зареєстрований у реєстрі №444, відповідно до якого він купив нерухоме майно: «В» - лабораторію цегляну, загальною площею 75,9 кв.м.

Загальна вартість майна за вказаними договорами купівлі-продажу склала також 86350 гр.

Все нерухоме майно знаходиться на земельній ділянці Глухівської міської ради за адресою м. Глухів, вул. 40 років Перемоги, 35.

22 березня 2006 року ОСОБА_1 зареєстрував право власності на вказане майно (а.с. 17-28).

З пояснень сторін також вбачається, що 26 квітня 2007 року, згідно протоколу № 1 «Про хід торгів на аукціоні з продажу майна» ОСОБА_1 було продане складське приміщення площею 448 кв. м (а.с.50).

Наказом Мінагрополітики від 18 травня 2009 року № 337 припинено діяльність ДП «Глухівська льононасіннєва станція» шляхом його ліквідації, утворена ліквідаційна комісія (а.с.62-63).

2 грудня 2009 року голова ліквідаційної комісії звернувся до Глухівської міської ради з листом, в якому зазначив, що на балансі підприємства обліковується замощення (дороги), яке має статус загального користування і відноситься до обєктів соціальної сфери.

13 січня 2010 року міська рада повідомила ліквідаційній комісії ДП «Глухівська льононасіннєва станція» на звернення щодо прийняття у комунальну власність міста замощення, яке перебуває на балансі ДП«Глухівська льононасіннєва станція» балансовою вартістю 16453 гр., що вказане замощення знаходиться на земельній ділянці, належній Глухівській міській раді, має значний термін експлуатації, не є обєктом нерухомості та не може бути використане та продане як окреме майно, а тому є недоцільним прийняття його у комунальну власність територіальної громади міста (а.с.65).

Згідно протоколу № 1 від 13 січня 2010 року про проведення відкритих публічних торгів (аукціону), ОСОБА_2 як переможець аукціону придбав решту нерухомого майна ДП «Глухівська льононасіннєва станція», у вказаному протоколі не зазначено спірних обєктів огорожі та замощення (а.с.50-51, 52, 226).

Рішенням Глухівської міської ради від 2 лютого 2010 року № 593 за результатами розгляду протесту Глухівського міжрайонного прокурора скасоване рішення Глухівської міської ради від 29 травня 2008 року № 333 «Про затвердження технічної документації із землеустрою» в частині затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку, та передачі земельної ділянки в довгострокову оренду строком 10 років ОСОБА_1 в м. Глухів, вул. 40 років Перемоги, 35 площею 2995 кв. м для комерційного використання, як незаконне у звязку з невірно визначеними межами земельної ділянки. Запропоновано ОСОБА_1 розірвати договір оренди землі, реєстраційний номер 63 від 14 листопада 2008 року (а.с.30).

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ч.4 ст. 656 ЦК України до договору купівлі-продажу на біржах, конкурсах, аукціонах (публічних торгах), договору купівлі-продажу валютних цінностей і цінних паперів застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті.

Згідно ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобовязується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобовязується прийняти майно (товар) і сплатити певну грошову суму.

Згідно ч.2 ст. 692 ЦК України покупець зобовязаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про те, що позивач набув у встановленому законом порядку право власності на спірне майно.

Відповідач не спростував ту обставину, що на аукціон, переможцем якого в 2006 році став ОСОБА_1, було виставлено на продаж, в числі іншого, і спірне майно, а саме огорожа № 1-3 та замощення, які окремими обєктами власності рахувалися на обліку у ДП «Льоноконоплепром». Це підтвердила Українська універсальна торгова біржа, яка проводила аукціон (а.с.139), і це вбачається з дозволу Мінагрополітики України з переліком майна, яке дозволяється продати (а.с.7-8), та з акту експертної оцінки майна, з якого вбачається, що перед аукціоном було оцінене окремо спірне майно огорожа площею 835,2 кв. м 2246,09 гр., замощення площею 2564 кв. м 4086 гр. (а.с.9-12, 177)

Доказом тому, що предметом торгів на аукціоні стала огорожа № 1-3 та замощення, вартість яких, визначена експертом, ввійшла до загальної суми, сплаченої позивачем за умовами аукціону, є і те, що саме ця загальна вартість 86 350 гр., сплачена позивачем, складає загальну суму вартості майна, вказаного в нотаріально оформлених договорах купівлі-продажу майна (відповідно, 41654 гр., 12313 гр., 8030 гр., 11235 гр., 7430 гр., 5688 гр.).

З огляду на вказану обставину, суд першої інстанції зробив вірний висновок про те, що, оскільки відчуження державного майна відбулось за попередньою згодою органу, до сфери управління якого воно належить, і на конкурентних засадах, як те передбачено ч.5 ст. 75 ГК України, то, за аналогією, відповідно до положень ч. 4 ст. 27 Закону України «Про приватизацію державного майна», право власності на придбаний обєкт перейшло до покупця з моменту сплати повної вартості придбаного обєкту.

Представник відповідача в засіданні суду першої інстанції частково визнала позов, посилаючись на те, що позивач придбав частину замощення та частину огорожі, які прилягають до придбаних ним обєктів нерухомого майна. Такий розподіл при проведенні аукціону не був проведений, і з доказів, наявних у справі, це не підтверджується.

Посилання відповідача на те, що позивач придбав на аукціоні лише частину майна, до якої не ввійшли спірні обєкти, і замощення залишилось на балансі ДП «Льоноконоплепром», по розподільчому балансу від 25 жовтня 2006 року було передане ДП «Глухівська льононасіннєва станція» та на нього рішенням Глухівської міської ради від 19 квітня 2007 року № 118 було дозволено Глухівському БТІ оформити право власності підприємства, не спростовують висновків суду. В цій частині суд обгрунтовано послався на п. 2.2 наказу Міністерства юстиції України від 14 квітня 2009 року № 660/5, яким затверджено Методичні рекомендації стосовно визначення нерухомого майна, що знаходиться на земельних ділянках, право власності на які підлягає державній реєстрації, згідно яких асфальтобетонне покриття не є окремим обєктом нерухомого майна.

З огляду на вказане положення нормативного акту є безпідставними доводи відповідача про те, що замощення не продавалось позивачеві, свідоцтво про право власності на нього не надавалось нотаріальній конторі при оформленні договорів купівлі-продажу майна, придбаного позивачем на аукціоні, оскільки таке свідоцтво і не могло бути видане як на окремий обєкт права власності, що підлягає державній реєстрації. Не посвідчення його купівлі-продажу нотаріально не може бути підставою для відмови у задоволенні позову .

З матеріалів справи також вбачається, що перед проведенням аукціону в 2006 році ДП «Льноконоплепром» 13 жовтня 2005 року були видані свідоцтва про право власності на обєкти нерухомого майна, в тому числі огорожа - під № 1 - значилась лише в одному свідоцтві, і більше свідоцтва про право власності на огорожу підприємству не видавались. Не ввійшла огорожа і до балансів жодного з підприємств після поділу підприємства - продавця, що свідчить про те, що предметом купівлі-продажу стала огорожа № 1-3, яка стала предметом лоту № 2 на аукціоні 16 березня 2006 року.

Спростовуючи вимоги позивача, відповідач та третя особа інший співвласник майна посилаються на те, що до придбаної, згідно вимог позивача, огорожі, відносяться і ворота, які повинні бути спільними, оскільки це спільний проїзд до території колишнього підприємства.

Їх посилання на те, що придбання позивачем спірної огорожі та замощення перекрило б підїзд до інших будівель, які не є його власністю, також не спростовує висновків суду, оскільки порядок користування земельною ділянкою, що є власністю Глухівської міської ради і була в користуванні колишнього підприємства, може бути предметом іншого спору між співвласниками майна.

Не спростовують висновків суду і посилання в апеляційній скарзі на пропуск позивачем позовної давності. Суд вірно послався в рішенні на те, що позивач вживав заходів шляхом звернення до відповідача з питання врегулювання спірних питань, і після відмови в цьому та скасування рішення ради щодо надання йому в оренду земельної ділянки звернувся з вказаним позовом до суду.

Спростовуються доводи апеляційної скарги і тією обставиною, що нотаріус проводила посвідчення договорів купівлі-продажу майна на підставі, крім інших документів, і витягів з реєстру прав власності на нерухоме майно, зокрема, договір купівлі-продажу, предметом якого стали контора, вбиральня та огорожа металева. Згідно витягу з реєстру прав власності ДП «Льоноконоплепром» на це майно, вартість огорожі металевої вказана 4626 гр. Хоча у реєстрі та в договорі купівлі-продажу позначена огорожа під № 1 вартістю 4626 гр., згідно дозволу на продаж цього майна від 25 серпня 2005 року Мінагрополітики України (а.с.7), ця залишкова балансова вартість 4626 гр. станом на 1 серпня 2008 року стосувалась огорожі з інвентарним номером № 1-4, що, відповідно до оцінки експерта, на яку орієнтувало Міністерство при продажу, склало 2246 гр.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції. Обставини, на які посилається апелянт, були предметом дослідження суду першої інстанції і отримали об'єктивну оцінку.

Рішення суду узгоджується з доказами, наявними у справі, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу державного підприємства «Глухівська льононасіннєва станція» відхилити.

Рішення Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 12 листопада 2010 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді