Справа № 2-3910/10
Провадження № 2-3910/10
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 грудня 2010 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області в складі: головуючого судді Пащенко Т.П.
при секретарі Топтигіній О.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ізмаїлі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-
ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, зареєстрованого 21.11.1992 року Кілійським районним відділом запису актів громадянського стану, актовий запис №212, мотивуючи тим, що вони з грудня 2009 року не проживають разом та спільне господарство не ведуть з тих підстав, що між ними постійно виникали сварки внаслідок того, що кожен має різні погляди на життя та ведення спільного господарства. Вважає примирення неможливим.
В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала в повному обсязі та наполягала на їх задоволенні.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був сповіщений належним чином, про причину неявки суд не повідомив, заперечень на позов не надав, тому суд відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів у звязку з відсутністю заперечень проти такого вирішення справи позивачки.
Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
В судовому засіданні встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі з 21.11.1992 року, від шлюбу мають доньку Марю, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується повторним свідоцтвом про народження серії 1-НО №285274 від 06.08.2009 р. Сторони з грудня 2009 року не проживають разом та спільне господарство не ведуть з тих підстав, що між ними постійно виникали сварки внаслідок того, що кожен має різні погляди на життя та ведення спільного господарства.
Спір щодо розподілу спільного майна та питання щодо визначення місця проживання дитини і стягнення аліментів на її утримання буде вирішуватись окремо.
Згідно ч. 3 ст. 109 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.
Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення.
Оскільки сторони однією сімєю не проживають, поновити шлюбно-сімейні стосунки наміру не мають, подальше сумісне проживання сторін і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивачки, суд вважає за можливе шлюб розірвати.
Керуючись ст.ст.10,60,209,212,213-215,224-226 ЦПК України, ст.ст.110,112 СК України, суд,-
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.
Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, зареєстрований 21.11.1992 року Кілійським районним відділом запису актів громадянського стану, актовий запис №212 розірвати.
Після розірвання шлюбу за ОСОБА_1 залишити прізвище «Корнієць».
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.
Заочне рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.
Суддя