Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 жовтня 2010 року Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області

в складі:

головуючого судді Коляденко І.В.

при секретарі Товстій В.О. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Переяслав-Хмельницький справу за позовом ОСОБА_1 до СВК "Горбані" про визнання права власності на автомобіль,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з даним позовом до суду та просить суд винести рішення про визнання за ним права власності на автомобіль марки ЗАЗ 1102, н.з. АІ 9985 АТ, посилаючись на те, що спірний автомобіль був ним прибданий в СВК "Горбані", але оформлений по дорученню.

Представник відповідача позов не визнав посилаючись на те, що автомобіль не було продано та здано в оренду. Кошти сплачені позивач в СВК "Горбані" це плата за оренду автомобіля.

З пояснень сторін, досліджених судом доказів допитаних свідків встановлено наступне. Відповідно до усної угоди ОСОБА_1 Купив, а СВК "Горбані" в особі ОСОБА_2, продало автомобіль марки ЗАЗ 1102, н.з. АІ 9985 АТ, за який було сплачено 1100 грн. Дана угода не була укладена письмово, а була видана генеральна довіреність на ім"я дружини позивача.

В 2008 році позивач звернулись у МРЕВ зприводу зняття автомобіля з обліку для подальшого продажу, але отримали відповідь, що для цього крім довіреності від підприємства, необхідно мати його печатку. При зверненні до діючого керівництва СВК "Горбані" щодо переоформлення автомомбіля на своє ім"я, позивачу було відмовлено

Позов підлдягає задоволенню з наступних підстав.

З показів свідка ОСОБА_2 Слідує, що він на той час був головою СВК "Горбані" та підтверджує, що в дійсності мала угода купівлі-продажу автомобіля, а не договір оренди, як пояснив представник відповідача. Позивач сплатив за спірний автомобіль 1 100 грн. в касу. Автомобіль був в не робочому стані, тому вирішили видати генеральне доручення, на ім"я дружини позивача.

Свідок ОСОБА_3 показав, що він допомагав позивачу ремонтувати спірний автомобіль, який був в неробочому стані. Приблизно на купівлю запчастин позивач витратив 2 500-3000 грн.

В судовому засіданні підтвердив свої' позовні вимоги.

Свідок ОСОБА_4 Показала про те, що в дійсності мала угода купівлі-продажу автомобіля, а не договір оренди, як пояснив представник відповідача. Позивач сплатив за спірний автомобіль 1 100 грн. в касу. Автомобіль був в не робочому стані, тому вирішили видати генеральне доручення, на ім"я дружини позивача.

Із квитанції до прибуткового кассового ордеру сліду, що позивач сплатив за втомобіль 1 100 грн.

В силу ч. З ст.334 ЦК України, право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішення суду про визнання не посвідченого нотаріально, дійсним.

Таким чином суд вважає, що в дійсності між сторонами було укладено договір купівлі продажу спірного автомобіля, тому позов підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.328, 334 ЦК України, ст.ст. 10, 60, 61, 213, 214, 215, ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на автомобіль марки ЗАЗ 1102, 1994 року випуску, №0240252, червоного кольору, номерний знак НОМЕР_1.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти через суд першої інстанції.

Головуючий