Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

справа № 2-2550/10

м. Балаклія 02.07.2010 року

Балаклійський районний суд Харківської області -

головуючий: Стригуненко В.М.,

за участі

секретаря: Паточка А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ановича до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Балаклійському районі Харківської області про Повязання вчинити певні дії, -

ст

08Мб. 2010 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 пенсійного фонду України в даклійському районі Харківської області (далі - УПФУ в Балаклійському районі Харківської області), в ему просив зобов'язати відповідача провести перерахунок та виплатити йому, як дитині війни, підвищення пенсії в законодавчо установлених розмірах за період з 01 січня 2006 року по 31 грудня 2009 року.

В обґрунтування своїх позовних вимог вказав, що належить до соціальної категорії «Дитина війни» та хповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» з 01 січня 2006 року має право на римання щомісячної державної соціальної допомоги в розмірі 30% від мінімального розміру пенсії за ом. Проте, у 2006-2007 роках вказана допомога позивачу не виплачувалась, а в 2008-2009 роках вона плачувалась, проте не в належних розмірах.

Відповідач всупереч Рішення Конституційного Суду України №6-рп/2007 від 09 липня 2007 року та овн'

лення Конституційного Суду України №10-рп/2008 від 22.05.2008 року, якими були визнані конституційними окремі положення Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік» і кону України «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих тів», в тому числі й щодо зупинення ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», не здійснив .¦рахування та виплату відповідної соціальної допомоги за 2006 рік і за 2007 рік взагалі, а за 2008-2009 роки іастково, в розмірі меншому, ніж передбачено законодавством. авне

Відповідач надав заперечення на позов, в яких просить суд в задоволенні позову відмовити. В таунтування своїх доводів зазначив, що рішення Конституційного Суду України від 09 липня 2007 року № рп/2007 стосувалось лише Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», рішень щодо конституційності Закону України «Про Державний бюджет України на 2006 рік» Конституційним Судом фаїни не приймалось. Таким чином, на думку відповідача рішення Конституційного Суду України від 09 шня 2007 року зворотної дії в часі не має, а тому на період до 09 липня 2007 року не поширюється. В 2008 іці вперше всі пенсіонери зі статусом «Дитина війни» отримали доплату до пенсії. Після прийняття мої

щення Конституційним Судом України №10-рп/2008 від 22.05.2008 року, якими були визнані конституційними окремі положення Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік та про іесення змін до деяких законодавчих актів», в тому числі й щодо внесення змін до ст.6 Закону України Іро соціальний захист дітей війни», Постановою Кабінету Міністрів України №530 від 28.05.2008 року ¦до врегульовано дане питання і встановлено, що пенсіонерам зі статусом «Дитина війни» з 22.05.2008 року іплачується доплата до пенсії у встановлених вказаною постановою розмірах. ,

Крім того, відповідач вважає свої дії щодо невиплати позивачу щомісячної соціальної допомоги, редбаченої ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» правомірними через невизначеність і законодавчому рівні органу, на який покладено обов'язок здійснення таких виплат особам, які мають атус дитини війни, за рахунок яких коштів повинні здійснюватися ці виплати та який розмір мінімальної ;нсії за віком необхідно застосовувати при обчисленні таких доплат. При цьому, відповідач зазначив про обґрунтованість доводів позову щодо застосування до спірних правовідносин ст.28 Закону України «Про яші

гальнообов'язкове державне пенсійне страхування», оскільки розмір мінімальної пенсії за зіхзя тановлений абзацом 1 частини 1 цієї статті застосовується виключно для визначення розмір із і «значених за цим Законом.

Також, відповідач наполягав на відмові в задоволенні позову через пропущених позкзачем і-гг : : року позовної давності для звернення з позовом та відсутність правових під стаз лгл - .. її- _¦ ~ тлати доплати до пенсії в розмірах, вищих, ніж встановлено діючим законодавством

Для розгляду позову сторони в судове засідання не прибули, хоча належним чином були повідомлені вс дату, час та місце судового розгляду, однак надали заяви про розгляд справи за їх відсутності.

Суд вирішив можливим розглянути справу за відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів.

Суд, всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з'ясувавши ¦схгвини, на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши матеріали ¦рави, оцінивши ці докази в сукупності, визнає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з ¦ктулних підстав.

Судом встановлені обставини і визначені відповідні до них правовідносини.

Позивач народився 23 січня 1937року.

Згідно із ст.1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» дитиною війни є особа, яка є рсмадянином України та якій на час закінчення (2 вересня 1945 року) Другої світової війни було менше 18 ¦кв Відповідно, позивач є дитиною війни в розумінні Закону України «Про соціальний захист дітей ршн». Даний факт підтверджується копією посвідчення позивача з проставленим в ньому штампом ИЇ2ТИНИ війни».

Враховуючи зазначений статус позивача, суд зазначає, що його соціальний захист регулюється ¦коном України «Про соціальний захист дітей війни».

Відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується1 замість пенсії, шдз?:щуються на ЗО відсотків мінімальної пенсії за віком.

Виходячи з того, що позивач є дитиною війни в розумінні Закону України «Про соціальний захист ггей війни», суд вважає, що на нього повністю розповсюджуються всі пільги та соціальні гарантії, передбачені Законом України «Про соціальний захист дітей війни», в тому числі й право на підвищення венсії на 30% мінімальної пенсії за віком, як передбачено статтею 6 зазначеного Закону.

Згідно зі ст.7 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», фінансове забезпечення державних хвальних гарантій, передбачених цим Законом, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету |Г країни.

Законом України «Про Державний бюджет на 2006 рік» від 20.12.2005 року дію ст.6 зазначеного ігкону на 2006 рік зупинено.

Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет на 2006 рік» від .? 31.2006 року, який набрав чинності 15.03.2006 року, до статті 110 Закону України «Про Державний Ьоджет на 2006 рік» було внесено зміни, якими встановлено, що пільги дітям війни, передбачені ст.6 Закону ¦країни «Про соціальний захист дітей війни» у 2006 році запроваджуються поетапно, за результатами иконання бюджету у першому півріччі, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України за :сгодженням з Комітетом Верховної Ради України з питань бюджету.

Проте, у 2006 році пільги, встановлені ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» впроваджені не були.

Закони України «Про Державний бюджет на 2006 рік» від 20.12.2005 року та «Про внесення змін до акону України «Про Державний бюджет на 2006 рік» від 19.01.2006 року неконституційними не визнані та іяли протягом 2006 року.

Таким чином, відповідно до вищезазначених Законів, у відповідача не було підстав нараховувати та плачувати позивачеві доплату до пенсії, передбачену ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей ійни», оскільки до 15.03.2006 року дію зазначеної норми було зупинено, а потім передбачені нею виплати е запроваджені.

Крім того, надаючи перевагу Законам України «Про Державний бюджет на 2006 рік» від 20.12.2005 оку та .«Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет на 2006 рік» від 19.01.2006 року, /д виходить з того, що закони є актами єдиного органу законодавчої влади - Верховної' Ради України, онституція України не встановлює пріоритету в застосуванні того чи іншого закону, в тому числі залежно ід предмета правового регулювання. Немає такого закону України, який би регулював питання подолання злізії норм законів, що мають однакову юридичну силу.

Конституційний Суд України у п.З мотивувальної частини рішення від 03.10.1997 року № 4-зп (справа зо набуття чинності Конституцією) зазначив: «Конкретна сфера суспільних відносин не може бути адночас врегульована однопредметними нормативними правовими актами однакової сили, які за змістом тіеречать один одному. Звичайною є практика, коли наступний у часі акт містить пряме застереження щодо звного або часткового скасування попереднього. Загальновизнаним є те, що з прийняттям нового акта що інше не передбачено самим цим актом, автоматично скасовується однопредметний акт, який діез у час: ініше».

Виходячи із системного аналізу наведених норм законодавства, суд не знаходить під тгаз дд» доволення позовних вимог позивача, які стосуються виплат доплати до пенсії за 2006 рік. Відповідач : іраві протягом 2006 року діяв у відповідності з діючим законодавством та не мав підстав -

ізивачу щомісячні доплати до пенсії, оскільки до 15.03.2006 року дія ст. 6 Закону України "Іде ссд^дьннй хист дітей війни» була зупинена, а з 15.03.2006 року здійснення доплат, визначено у -> :н:сд тсстс

з /р V

.-злено в залежність від виконання у другому півріччі 2006 року Закону України «Про Державний на 2006 рік».

Крім того, суд вважає за необхідне відмітити, що до вимог про перерахунок підвищення до пенсії, як Ті зі статусом «Дитина війни», застосуванню підлягає строк позовної давності звернення до суду, 'відно до ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Позивач звернувся до суду 08.06.2010 року. Відповідно позовні вимоги в частині перерахунку і .ти їй вказаної допомоги за 2006 рік подано з пропуском трирічного строку, встановленого ст.257 ЦК ни, однак вимоги за 2006 рік задоволенню не підлягають.

Стосовно позовних вимог щодо здійснення позивачу підвищення до пенсії за 2007 рік, суд вважає їх ..:ово підлягаючими задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до п.12 ст.71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» статтю 6 Ьюну України «Про соціальний захист дітей війни» зупинено на 2007 рік.

Рішенням Конституційного суду України у справі за конституційним поданням 46 народних депутатів країни щодо відповідності Конституції України (конституційносгі) положень статей 29, 36, частини другої статті 56, частини другої статті 62, частини першої статті 66, пунктів 7, 9, 12, 13, 14, 23, 29, 30, 39, 41, 43, 44, 5. 46 статті 71, статей 98, 101, 103, 111 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» страва про соціальні гарантії громадян) № 6-рп/2007 від 09.07.07 пункт 12 статті 71 Закону України «Про ртжавний бюджет на 2007 рік» було визнано такими, що не відповідає Конституції України (є не кнституційними).

Пунктом 5 зазначеного Рішення Конституційного суду України визначено, що рішення має ігеюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з савовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначених законів, що визнані конституційними.

Відповідно до ч.2 ст.152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що Ензнані не конституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення фо їх неконституційність.

Таким чином, положення п.12 ст.71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» від .9.12.2006 року № 489-? втратило чинність 09 липня 2007 року.

Виходячи з приписів ч.2 ст.152 Конституції України та дати ухвалення рішення Конституційним іудом України УПФУ в Балаклійському районі повинно було нараховувати та сплачувати позивачу доплату о пенсії, передбачену ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» з 09.07.2007 року, оскільки моменту ухвалення Конституційним Судом України рішення щодо неконституційності пункту 12 статті 71 акону України «Про Державний бюджет України», ця норма втратила чинність та не підлягала астосуванню. Отже, відповідач з 09.07.2007 року мав діяти у відповідності з приписами діючої норми ст.6 акону України «Про соціальний захист дітей війни», нараховувати та здійснювати позивачу відповідні оплати. Тоді як, нарахувань та виплат за 2007 рік на користь позивача, як особі зі статусом «Дитина війни», ідповідачем не здійснювалось.

Що стосується вимог позивача про зобовязання відповідача виплачувати йому у 2008 році іомісячну доплату до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, то суд вважає, що зазначені вимоги ідлягають частковому задоволенню за таких підстав.

Відповідно до п.п. 41 розділу 2 закону України «Про державний бюджет на 2008 рік та про внесення гін до деяких законодавчих актів України » текст статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей йни» викладено в наступній редакції:

«Дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії соціального захисту») до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної шомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для іасників війни. Ветеранам війни, які мають право на отримання підвищення до пенсії або щомісячного вічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, цповідно до цього Закону та Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» не підвищення провадиться за їх вибором згідно з одним із законів.»

Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року за № 10-рп/2008 року, у справі за нституційними поданнями Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України знституційності) окремих положень ст.65 розділу 1, пунктів 61, 62, 63, 66 розділу 2, пункту 3 розділу З кону України «Про державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів країни» і 101 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституїайкостт ложень ст. 67 розділу 1, п.п. 1-4, 6-22, 24-100 розділу 2 Закону України «Про державний бюджет 1ГІ і : та про внесення змін до деяких законодавчих актів України » (справа щодо предмета та зміст.' затон; : ржавний бюджет України), визнано таким, що не відповідає Конституції України (є нехснститутг ноження п.п.41 розділу 2 Закону України «Про державний бюджет на 2008 рік та про внесенні а...- і: іких законодавчих актів України».

4 и <1

Рішення Конституційного Суду України має преюдиціальне значення для судів загальної рїіликції при розгляді ними позовів у звязку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень кгєй зазначеного закону, що визнані неконституційними. Рішення Конституційного Суду України є іов'язковим до виконання на території України, остаточним і не може бути оскаржене.

Виходячи з викладеного УПФУ в Балаклійському районі Харківської області з 22.05.2008 року Ьинно було нараховувати та сплачувати позивачу доплату до пенсії, передбачену ст.6 Закону України ЕЬ: соціальний захист дітей війни» в редакції, яка діяла до 01.01.2008 року, у розмірі 30% мінімальної ївсії за віком.

З січня 2008 року по грудень 2009 року позивачу нараховувалось та виплачувалось зазначене Іхвшцення відповідно до встановленого розміру, що підтверджується інформацією, наведеною в письмових іп-ереченнях УПФУ в Балаклійському районі Харківської області.

Таким чином, до ухвалення рішення Конституційним Судом України, тобто до 22.05.2008 року, ьгговідач, здійснював позивачу доплати, передбачені ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей рни» в редакції від 01.01.2008 року, тобто діяв на підставі та у відповідності з діючою нормою зазначених конів, а тому позовні вимоги щодо стягнення підвищення до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за ¦ом з 01.01.2008 року по 21.05.2008 року задоволенню не підлягає.

Виходячи з приписів ч.2 ст.152 Конституції України та дати ухвалення Конституційним Судом Гзсаїни рішення, відповідач з 22.05.2008 року відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист ¦гей війни» повинен був нараховувати та здійснювати виплату позивачу відповідного підвищення до пенсії г розмірі 30% мінімальних пенсій за віком, яка встановлюється Законом про державний бюджет на (їдгювідний рік. Тому за період з 22.05.2008 року по 31.12.2008 року позивачу повинен бути здійснений перерахунок вказаного підвищення до пенсії.

4.2 ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого Вмоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що «єредбачені Конституцією та законами України.

Згідно з положеннями ч,4 ст.8 Цивільно-процесуального кодексу України у разі невідповідності вррмативно-правовош акта Конституції України (254к/96-ВР) закону України, міжнародному договору, года на обов'язковість якого надана Верховною радою України, або іншому правовому акту, суд застосовує -равовий акт, який має вищу юридичну силу.

Судом встановлено, що пенсію і доплату до неї позивачу ОСОБА_2 Пенсійного Фонду у іалаклійському районі Харківської області в 2008 році нараховано і виплачено відповідно до. постанов КМУ **і530 від 28.05.2008 року та №654 від 16.07.2008 року «Про підвищення рівня пенсійного забезпечення ромадян».

Суд не може погодитися з таким розрахунком, проведеним відповідачем, щодо встановлення ідвищення до пенсії позивача, оскільки відповідно до п.6 ч.І ст.92 Конституції України виключно законами кзначаються, зокрема, основи соціального захисту, а ст.75 Конституції встановлено, що єдиним органом -хонодавчої влади в Україні є парламент - Верховна Рада України. Закон України «Про соціальний захист ;тей війни» має вищу юридичну силу і, виходячи з загальних засад пріоритетності законів над урядовими ормативними актами, саме Закон підлягає застосуванню при вирішення даного спору.

Крім того, згідно ч.З ст.22 Конституції України при прийнятті нових законів або внесенні змін до инних не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Порядок обчислення і встановлення доплати до пенсії визначається Кабінетом Міністрів України, [роте, надання законодавцем такого права Кабінету Міністрів України не означає, що останній, становлюючи такий порядок, може допустити звуження змісту та обсягу прав позивача, встановлених аконом України «Про соціальний захист дітей війни». Тобто, Кабінет Міністрів Украйни повинен був становити зазначений порядок, не порушуючи положень цього Закону, в тому числі й інших законів, якими становлено розміри мінімальної пенсії за віком. Звуження підзаконним актом змісту та обсягу права, вданого вищевказаним Законом, є безпідставним.

Виходячи із загальних засад пріоритету законів над підзаконними актами при вирішенні даного спору істосуванню підлягає саме розмір мінімальної пенсії за віком, установлений у законі «Про державний юджет України» на відповідний рік, а не Постанови КМУ, на які посилається відповідач.

Стосовно вимог про зобовязання відповідача виплачувати позивачу щомісячну доплату до пенсії в ззмірі 30% мінімальної пенсії за віком за 2009 рік з 01.01.2009 року по 31.12.2009 року, суд вважає їх ід лягаючими задоволенню з таких підстав.

В ч. 1 ст.54 Закону України «Про державний бюджет України на 2009 рік» від 26.12.2008 №835-71 ікон №835-?І/ зазначено, що у 2009 році прожитковий мінімум на одну особу та для тих, хто ві^г:-:: сгтзся ) основних соціальних і демографічних груп населення, в розмірах, що діяли у грудні 2008 рою,-. Законом країни «Про Державний бюджет на 2009 рік» ніяких змін до ст.6 Закону України «Про соціальний захнсг тей війни» не вносилось.

Тобто, при нарахуванні пенсії позивачу з 01.01.2009 року по 31.12.2009 року відпоз:лач _- :: ага

южитковий мінімум в сумі станом на грудень 2008 року, тобто - 498 гривень, оскільки : і- ? - іететься

¦ ^ ш

5 І и

р визначення мінімальної пенсії за віком при нарахуванні та виплаті щомісячну доплату до пенсії шин: Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Щодо доводів стосовно відсутності підстав для застосування до спірних правовідносин ст.28 Закону ¦країни «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», суд зазначає наступне.

Сторонами по справі не заперечується, що позивач, відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний кг дітей війни» має право на отримання доплати до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

За чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, Ьредбаченими ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», іншого ¦всмативно-правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає.

З огляду на викладене, суд вважає необгрунтованими доводи відповідача щодо застосування нвоження ч.З ст.28 зазначеного Закону, з якої випливає, що мінімальний розмір пенсії за віком, шгановлений абзацом 1 частини 1 цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсії, ¦гнзначених згідно з цим Законом, оскільки наявність такої норми та відсутність іншого мінімального Виміру пенсії за віком не є підставою для відмови в реалізації позивачем конституційної гарантії, ¦гїловлєної ст.46 Конституції України та права на отримання доплати до пенсії, передбаченої ст.6 Закону ¦зсаїни «Про соціальний захист дітей війни».

Суд вважає за можливе застосувати саме ч.І ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне ^есійнє страхування», оскільки в даному випадку мінімальний розмір пенсії за віком використовується не ріг зизначення розміру будь-якої пенсії, а лише як коефіцієнт для визначення розміру щомісячної доплати к пенсії, передбаченої Законом України «Про соціальний захист дітей війни», оскільки цей закон ¦к-едбачає в якості критерію визначення розміру щомісячної доплати до пенсії, що на думку суду, не ¦сігречить вимогам частини 3 статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне ¦рахування».

Пенсійний фонд України діє у відповідності до Положення «Про Пенсійний фонд України» і здійснює реї повноваження на підставі п.15 зазначеного положення через створені в установленому порядку його рриторіальні управління. Відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» рішення про призначення та перерахунок пенсій приймаються районними управліннями Ееясійного фонду України за місцем проживання пенсіонерів. Територіальним управлінням Пенсійного ¦енду України за місцем проживання позивача - є ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Балаклійському районі.

Суд вважає безпідставними заперечення відповідача щодо не визначеності на законодавчому рівні питання відносно органу, на який покладено обов'язок здійснення виплат підвищення до пенсії особам, які сіють статус дитини війни.

Враховуючи викладене вище, суд прийшов до висновку, що обов'язок по нарахуванню та виплаті, хзплати до пенсії позивача, передбаченої ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» вскладено на ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Балаклійському районі, за місцем проживання юзивача.

Крім того, суд вважає безпідставними посилання відповідача на відсутність коштів щодо забезпечення їяплат зазначеної доплати до пенсії.

Статтею 22 Конституції України визначено, що конституційні права і свободи гарантуються. Таким гином, держава взяла на себе зобов'язання забезпечити реалізацію громадянами своїх конституційних прав.

За змістом ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає фаво на забезпечення їх у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Законом України «Про соціальний захист дітей війни» реалізовано конституційне право на соціальний ахист громадян, які мають статус «дитини війни», серед яких їм надано право на отримання 30% доплати до іенсії.

Суд звертає увагу сторін на те, що реалізація особою права, що пов'язане з отриманням бюджетних оштів, яке базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно- равових актів національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних сигнувань, тобто посилання органами державної влади на відсутність коштів як на причину невиконання зоїх зобов'язань судом не приймається до увага. Так, наприклад, у справі «Кечко проти України» вропейський Суд з прав людини констатував, що не приймає аргумент Уряду щодо бюджетних асигнувань, жішьки органи державної влади не можуть посилатись на відсутність коштів як на причину невиконання юїх зобов'язань.

Правовідносини, що виникають в процесі реалізації права на отримання надбавки до пенсі: основані на )инципі юридичної визначеності. Зазначений принцип не дозволяє державі посилатися на відсутній :вного нормативного акта, який визначає механізм реалізації прав та свобод громадян, закріплених у мституційних та інших актах. Як свідчить позиція Суду СС у справі Ууоте уап Виуп V. Но~е Огг. :-т Гаїе /74 уап Виуп V. ОСОБА_3) принцип юридичної визначеності означає, що зацікавлені особі' :;

:огу покладатися на зобов'язання, взяті державою, навіть якщо такі зобов'язання містять ся в з-і>-: - її їв ч: ¦¦¦у ті, який загалом не має автоматичної прямої дії. Така дія зазначеного приншшу гев гані : нм

кнципом - відповідашьності держави, який полягає у тому, що держава не може посилатися на власне сс'.'шення зобов'язань для запобігання відповідальності. При цьому, якщо держава чи орган публічної влади лили певну концепцію, в даному випадку це надання дітям війни надбавок до пенсії, така держава чи вважатимуться такими, що діють протиправно, якщо вони відступлять від такої політики чи поведінки, ма, щодо фізичних осіб без завчасного повідомлення про зміни в такій політиці чи поведінці, оскільки лення такої політики чи поведінки дало підстави для виникнення обґрунтованих сподівань у фізичних Й5 стосовно додержання державою чи органом публічної влади такої політики чи поведінки.

Враховуючи, що держава взяла на себе обов'язок щодо виплати позивачу 30% доплати до пенсії та клала виконання цього обовязку на центральний орган виконавчої влади - Пенсійний фонд України, який ? через свої місцеві органи, що входять в систему його органів, але вони не вчинили жодної дії для врахування цих коштів та їх виплати, суд вважає, що вони не виконали свої повноваження без поважних зичин.

Крім того, відповідачем не доведено та не надано суду доказів щодо вчинення будь-яких дій для 5езпечення виконання покладеного на нього обов'язку щодо нарахування та виплати позивачу доплати до :нсії у розмірі 30% від мінімальної пенсії за віком.

Внаслідок того, що органи Пенсійного Фонду України звільнені від сплати судового збору, то він винен бути стягнутий з Державного бюджету України, а витрати на інформаційно-технічне забезпечення огляду справи підлягають стягненню з відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.2, 4, 10-11, 15, 60, 88, 208-233 ЦПК України, ст.ст.1, 257 ¦тільного кодексу України, ст.ст.22, 46, 152 Конституції України, ст.ст. 6, 7 Закону Украйни «Про ціальний захист дітей війни», Законом України «Про Державний бюджет на 2006 рік» від 20.12.2005 року, коном України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» від 19.12.2006 року № 489-У, Рішенням інституційнош суду України у справі за конституційним поданням -46 народних депутатів України щодо цювідності Конституції України (конституційності) положень статей 29, 36, частини другої статті 56, стани другої статті 62, частини першої статті 66, пунктів 7, 9, 12, 13, 14, 23, 29, 30, 39, 41, 43, 44, 45, 46 ітті 71, статей 98, 101, 103, 111 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» (справа про діальні гарантії громадян) №6-рп/2007 від 09.07.2007 року, ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове зжавне пенсійне страхування» №1058-ІУ від 09.07.2003 року, Законом України «Про державний бюджет раїни на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28.12.2007 року №107- , Рішенням Конституційного Суду України №10-рп/2008 від 22.05.2008 року, Законом України «Про аднання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», Положенням про исійний фонд України, затвердженим Указом Президента України від 01.03.2001 року за № 121/2001, еоном України «Про державний бюджет України на 2009 рік» від 26.12.2008 №835-УІ, Законом України ро встановлення прожиткового мінімуму та мінімальної заробітної плати» №1646-УІ від 20.10.2009 року, /6 Бюджетного кодексу України, -

Позов задовольнити частково.

Зобовязати ОСОБА_2 Пенсійного Фонду України в Балаклійському районі Харківської області провести перерахунок пенсії ОСОБА_4 з підвищенням її на 30% мінімальної пенсії за зіком з розміру, встановленого ч.І ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування», за період з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2009 року, виходячи із законодавчо встановлених розмірів мінімальної пенсії за віком, та провести виплату належних сум відповідно до закону, з урахуванням виплачених сум.

З задоволенні іншої частини позову - відмовити.

втягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_4 8 гривень 50 копійок удового збору.

втягнути з ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Балаклійському районі Харківської області на :ористь ОСОБА_4 37 гривень понесених витрат на інформаційно-технічне абезпечення розгляду справи.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області через Балаклгйський жний суд Харківської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня його проголошенню ; :

мційне оскарження і подання після цього протягом 20 днів апеляційної скарги або в посяде- 95 ЦПК України.

тоигувенжо З М

Головуючий В.М. Стригуненко