Апеляційний суд Чернігівської області
Справа № 22ц-6042/2010 Головуючий у 1 -й інстанції - ОСОБА_1 Категорія - цивільна Доповідач - ШЕВЧЕНКО В.М.
12 листопада 2010 року м. Чернігів
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:
головуючого-судді ЛАКІЗИ Г.П.,
суддів:ОСОБА_2, ОСОБА_3.,
при секретарі МАРЧЕНКО О.О.,
за участю: ОСОБА_4, ОСОБА_5, її представника ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Ічнянського районного суду від 04 жовтня 2010 року по справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про вселення та стягнення моральної шкоди,
В апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову.
Рішенням Ічнянського районного суду від 04 жовтня 2010 року позовні вимоги задоволені. Вселено ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в 1Л частину будинку № 31 по вул.Тарновських в м.Ічня Чернігівської області, яка належить на праві власності ОСОБА_4 В задоволенні інших позовних вимог відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 8,50 грн. в рахунок повернення судового збору та 37 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, а всього 45,50 грн.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що рішення постановлене з порушенням норм матеріального права, зокрема положеннь ст.50 ЖК України, оскільки суд вселив бувшу дружину в одну кімнату із ним (апелянтом) хоча вони вже не є подружжям і не є особами однієї статі, а спільне проживання в одній кімнаті є неможливим.. Також судом не взято до уваги того факту, що позивачка має своє житло, яке зареєстровано на ім"я її матері, в спірному будинку разом з апелянтом не проживає більше двох років.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без змін, виходячи з наступного.

Як встановив суд та вбачається з матеріалів справи, сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 15.11.1997 року по 03.06.2009 року. Дітей від даного шлюбу не мають. Під час перебування у шлюбі сторони проживали в ІНФОРМАЦІЯ_2, Уг частина якого належить відповідачу на праві власності, що підтверджується договором купівлі-продажу від 18.02.1989 року та рішенням Ічнянського районного суду від 10.04.2000 року. Позивачка зареєстрована у вказаному будинку з 14.09.2004 року.

Зазначені обставини визнаються сторонами і підтверджуються долученими до справи документами.

Користуватись жилим приміщенням в частині будинку №31 по вул. Тарновських позивачка не може, оскільки відповідач замінив замки на вхідних дверях, ключів від якого позивачці не надав, не впускає її до будинку, чого не заперечує і сам відповідач.

Про наявність конфліктів між сторонами з приводу використання цього жилого приміщення свідчить звернення позивачки до правоохоронних органів, та відмовний матеріал №503/09 Ічнянського РВ УМВС.

Відповідно до ч.і ст.156 ЖК України з урахуванням положень ч.і ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом із ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються житловим приміщенням в обсязі, визначеному відповідно до угоди з власником.

Тобто, права членів сім'ї власника будинку(квартири) на об'єкт власності є похідними від прав самого власника.

Відповідно до ч.2 ст. 64 ЖК України до членів сім'ї наймач належать дружина наймача, їх діти і батьки, придбані права та обов»язки членів сім»ї власника продовжують існувати і в тому випадку, коли вони припинили бути членами його сім»ї ( при розірванні шлюбу між подружжям).

При припиненні сімейних стосунків з власником будинку, ОСОБА_5 як бувший член його сім»ї, не втрачає права на користування займаним нею жилим приміщенням.

Тобто, за позивачкою, як бувшим членом сім'ї відповідача зберігається -право на користування будинком, за умови збереження права власності на квартиру за самим відповідачем.

За таких обставин, встановивши порушення відповідачем прав позивачки на користування будинком, суд обгрунтовано виходячи зі змісту правової норми ст. 156 ЖК України задовольнив заявлений позов.

Доводи апеляційної скарги про порушення судом при ухваленні рішення правил ст. 50 ЖК України є безпідставними, оскільки враховуючи зміст абзацу 2ч.1 ст.405 ЦК України та частина житла яку має займати позивачка -бувша дружина відповідача, була ним визначена при її вселенні у якості члена його сім"ї.

Суд першої інстанції правильно встановив обставини спору і дав їм правильну правову кваліфікацію, спір вирішено відповідно до закону та на підставі досліджених у справі доказів.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦГЖ України, апеляційний суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити, а рішення Ічнянського районного суду від 04 жовтня 2010 року залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.