І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 листопада 2010 року
Рівненський міський суд Рівненської області
в особі судді Долі В.А.
при секретарі Добридник І.С.
з участю представника позивача ОСОБА_1
розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Рівному цивільну справу за позовом публічного іхціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про зернення стягнення на предмет застави,
Відповідач в судове засідання не з'явився, з причин, невідомих суду, про день та час розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином.
Суд, з'ясувавши думку представника позивача про можливість розгляду справи у відсутності відповідачів та постановлення заочного рішення, вирішив за можливе провести заочниіі розгляд справи про що постановив ухвалу.
Дослідивши докази суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню повністю.
Свій висновок суд мотивує тим, що:
В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором був укладений договір застави рухомого майна - автомобіля «БАЕ^ЮО», модель «Ьапоз», рік випуску 2006, тип транспортного засобу легковий-седан-В, номер кузова/шасі §1ТРТР69?Б6/У297669, реєстраційний номер НОМЕР_1, що належить на праві власності ОСОБА_2.
Станом на день розгляду справи відповідач предмет застави в заклад банку не передав.
Згідно ч. 1 ст. 546 ЦК України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.
Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). Згідно зі ст.610 Цивільного кодексукраїни порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених містом зобов'язання (неналежне виконання).
Оскільки невиконане зобов'язання забезпечене заставою, то відповідно до статті 589 Цивільного здексу України банк має право звернення стягнення на предмет застави та за рахунок предмета застави вдовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи ллату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних итрат на утримання заставленого майна, а також: витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, кщо інше не встановлено договором.
Відповідно до ст. 19 Закону України «Про заставу», за рахунок заставленого майна заставодержатель сає право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, ключаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а акож витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави.
Статтею 20 Закону України «Про заставу» передбачено, що заставодержатель набуває право зернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, абезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором.
Відповідно до ст. 25 Закону України „Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" у :азі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет застави в рішенні суду зазначаються :посіб реєстрації предмета застави ...із застосуванням однієї із процедур, передбачених ст. 26 цього Закону, яка передбачає і продаж предмета застави шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою хюбою-покупцем.
Відповідно до статті 88 ЦПК України - підлягає стягненню з відповідача на користь позивача 696,09 грн. судових витрат, які були сплачені позивачем при подачі позовної заяви.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.215, 224-226 ЦПК України, суд,
Позов публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_2 вановича про звернення стягнення на предмет застави - задоволити повністю.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства <омерційного банку «ПриватБанк» 696 (шістсот дев»яносто шість) гривень 09 копійок судових витрат.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Заочне рішення набирає законної сили відповідно до загального порядку, встановленого Цивільним-процесуальним кодексом України.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Доля В.А.