АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22ц-8437/10 Головуючий у 1-й інстанції Святська О.В, Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2010 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого: Обідіної О.І.

Судців: Гасія Ю.В., Карнауха П.М. при секретарі: Киві А.М.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_2 МКБ» на ухвалу Кременчуцького районного суду Полтавської області від 29 квітня 2010 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_2 МКБ» до приватного підприємства «ЕСПОРТЕР», приватного підприємства «Торгова група «Капітал», приватного підприємства «Склообробна фабрика Кременчука», ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, звернення стягнення на предмет іпотеки і застави на визнання способу їх реалізації, - Колегія суддів, заслухавши доповідь судці-доповідача апеляційного суду, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Кременчуцького районного суду Полтавської області від 29 квітня 2010 року цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_2 МКБ» до приватного підприємства «ЕСПОРТЕР», приватного підприємства «Торгова група «Капітал», приватного підприємства «Склообробна фабрика Кременчука», ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, звернення стягнення на предмет іпотеки і застави, про визнання способу їх реалізації - передано на розгляд до Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, останнє оскаржив ПАТ «ОСОБА_2 МКБ», який посилаючись на порушення положення ст. 114 ЦПК України, просив ухвалу скасувати та передати справу для подальшого розгляду до Кременчуцького районного суду Полтавської області.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 312 ч.1п.2 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд змінює або скасовує ухвалу суду першої інстанції і постановляє ухвалу з цього питання , якщо воно було вирішено судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права або при правильному вирішенні було помилково сформульовано суть процесуальної дії чи підстави її застосування.

Колегією суддів встановлено, що постановляючи ухвалу про передачу справи на розгляд до Автозаводського районного суду м. Кременчука , Кременчуцький районний суд виходив з положення ч.І ст. 109 ЦПК України, , оскільки всі відповідачі мешкають на території Автозаводського районного суду м. Кременчука , основною позовною вимогою є стягнення з відповідачів заборгованості за кредитним договором, а вимога про звернення з стягнення на нерухоме майно є її похідною , у зв»язку з чим положення про виключну підсудність позовів, що виникають з приводу нерухомого майна застосоване бути не може.

Між тим, колегія судців не погоджується з висновками суду першої інстанції як з такими, що ґрунтуються на невірному застосуванні норм процесуального права.

Згідно ст. 114 ЦПК України позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред»являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Відповідно до роз»яснення Постанови Пленуму ВСУ від 12.06.2009 р. №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» правила виключної підсудності діють також у випадках пред»явлення кількох позовних вимог, пов»язаних між собою, якщо на одну з них поширюється виключна підсудність.

Як вбачається з матеріалів справи позивачем пред»явлено вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором , про звернення стягнення на предмет іпотеки у вигляді нежитлових приміщень, розташованих в с. Піщане , Кременчуцького району ита про звернення стягнення на предмет застави у вигляді обладнання для виробництва склопакетів.

Тобто, всі зазначені вимоги в даному випадку між собою пов»язані і одна з них містить вимогу про звернення стягнення на нерухомого майна , у зв»язку з чим при вирішенні питання про підсудність справи повинні застосовуватись правила виключної підсудності , а не положення ст. 109 ЦПК України про визначення підсудності справ за місцезнаходженням відповідача.

Таким чином, висновок суду першої інстанції про передачу справи до іншого суду є помилковим .

Оскільки при вирішенні питання про визначення підсудності справи були неправильно застосовані норми процесуального права , ухвала місцевого суду підлягає скасуванню .

Керуючись ст. 303, 312 ч.І п.2,313 ЦПК України, колегія суддів ,

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_2 МКБ» задовольнити .

Ухвалу Кременчуцького районного суду полтавської області від 29 квітня 2010 року скасувати.

Ухвала набирає законної сили і оскарженню не підлягає.

Судді.

Згідно.