Охтирський міськрайонний суд Сумської області
справа № 2-2220/2010 р.
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

19 жовтня 2010 р. м. Охтирка Сумської області

Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого-судді КОВАЛЬОВОЇ О.О.

при секретарі ЯВТУШЕНКО О.С.

з участю осіб, що беруть участь у розгляді справи: позивачки ОСОБА_1, відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3, третьої особи ОСОБА_4 з фіксацією розгляду справи технічним комплексом «Оберіг», розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Охтирка цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи: ОСОБА_4, Охтирський міськрайонний комітет Комуністичної партії України

Про усуненні перешкод в користуванні домоволодіння, земельною ділянкою та подвір»ям

в с т а н о в и в:

10.08.2010 року до суду звернулася позивачка з даним позовом. Вимоги мотивувала тим, що вона, відповідачі та треті особи є співвласниками будинку № 9 по вул.. Левченко в м. Охтирка Сумської області. Відповідачі створюють перешкоди в користуванні жилим будинком та земельною ділянкою, подвір»ям загального користування, а саме: спорудили паркани через двір загального користування, облаштували компостну яму, через яку закрито доступ співвласників користуватися будинком та земельною ділянкою, двором. 20.04.2010 року комісією представників управління житлово-комунального господарства складено акт і зобов»язано демонтування самовільно влаштованих дерев»яних парканів на території подвір»я, а також засипати яму до 25.04.2010 року.

Посилаючись на те, що відповідачі порушують державні стандарти, норми і правила у сфері благоустрою населених пунктів, погрожують позивачці захватити її земельну ділянку та позбавити права користування даною землею, внаслідок чого створюється нервозна обстановка, порушується нормальний ритм життя, позбавляє права вільно користуватися своєю власністю, призводить до сварок, позивачка просила усунути перешкоди в користуванні домоволодінням, земельною ділянкою та подвір»ям, а саме: зняти паркани по всій території домоволодіння та подвір»я загального користування, засипати яму, зобов»язати відповідачів не чинити перешкод в подальшому.

В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги, пояснила, що встановлені відповідачем паркани з квітня 2010 року перешкоджають їй ходити на земельну ділянку, належну Охтирській міській раді, якою вона користувалася до квітня 2010 року за договором оренди, укладеним з Охтирською міською радою. На даний час строк договору оренди збіг, але вона має намір користуватися цією земельною ділянкою в подальшому. Щодо облаштованої відповідачем компостної ями позивачка пояснила, що ця яма споруджена на земельній ділянці, яку позивачка мала намір обробляти без оформлення прав на землекористування, однак на даний час не має претензій до відповідача, тому що останній закрив яму люком і вона не створює нікому перешкод і загроз. Позивачка зазначила, що рішенням суду в 2009 році спір аналогічний спір між нею та відповідачами вирішувався, але рішення суду її не влаштовує, оскільки відповідачі продовжують чинити їй перешкоди після ухвалення рішення судом.

Відповідачі в судовому засіданні позовні вимоги не визнали, суду пояснили, що з наведених позивачкою питань вирішувався спір Охтирським міськрайонним судом в 2009 році, прав позивачки вони не порушували.

Треті особи в суді підтримала позицію позивачки.

Суд, дослідивши матеріали справи та надані особами, що беруть участь у розгляді справи, докази, врахувавши їх пояснення, суть доводів та заперечень, оцінивши їх в сукупності, дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав:

Судом встановлено, що рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 23.06.2009 року по цивільній справі № 2-191/2009, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Сумської області від 15.09.2010 року, за позовом ОСОБА_3 до виконкому Охтирської міської ради, відділу архітектури та містобудування, КП «Охтирського міського архітектурно-планувального бюро», Охтирського міського управління земельних ресурсів, Охтирського міжрайонного відділу Держземінспекції, Сумської регіональної філії ДП «Центр ДЗК» при Держкомземі України, ОСОБА_1, 3-х осіб: ОСОБА_4, Охтирського міжрайонного комітету Комуністичної партії України про визнання права власності та стягнення моральної шкоди та за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_2, 3-х осіб без самостійних вимог на боці позивачки: ОСОБА_4, Охтирський міськрайонний комітет Комуністичної партії України, Охтирська міська рада про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та визначення порядку користування земельною ділянкою на території подвіря і огороді, в позовах ОСОБА_3 та ОСОБА_1 відмовлено.

Суд приймає до уваги, що при розгляді цивільної справи № 2-191/2009 встановлено що згідно договору купівлі-продажу від 16.10.1992 року виконком Охтирської міської ради народних депутатів продав ОСОБА_3 жилий будинок пл. 44.1 кв.м по вул. Левченка за № 9-А в м. Охтирка з надвірними будівлями: ? сараю Б, 1/4 погріба Г, зареєстрованого в реєстрі за № 4245 державним нотаріусом ОСОБА_5.

Згідно рішення № 36 від 21.01.1998 року виконавчого комітету Охтирської міської ради про приватизацію земельних ділянок за заявою громадян, вирішив передати у приватну власність земельну ділянку ОСОБА_6 по вул. Левченка, 9-А м. Охтирка для індивідуального житлового будівництва площею 500 кв.м., з уточненням площі земельної ділянки при видачі актів на право приватної власності на землю. Дане рішення з боку ОСОБА_3 не оспорювалося, що свідчить про його згоду з даним рішенням.

Відповідно до технічного паспорту та генерального плану до нього на земельній ділянці по вул. Левченка №№ 9 та 9-а м. Охтирка розташовані два жилих будинки.

Згідно довідки з КП «Охтирське МБТІ» ОСОБА_1 належить кв. № 3 в будинку за № 9 по вул Левченка м. Охтирка, що складає 20/100 частин згідно свідоцтва про право власності на житло від 20.02.1998 р., ОСОБА_4 кв. № 4, що складає 30/100 частин будинку № 9 по вул. Левченка м. Охтирка згідно свідоцтва про спадщину від 20.04.200 року, а за ОСОБА_3 будинок № 9-а по вул. Левченка, що складає 25/100 частин згідно договору купівлі-продажу від 16.10.1992 р.

Судом встановлено, що згідно договору оренди від 03.08.2004 року орендодавець в особі Охтирського міського голови надав, а ОСОБА_1 прийняла в строкове платне користування земельну ділянку для ведення городництва, яка знаходиться по вул. Левченка, 9 м. Охтирка загальною площею 0,0257 га, в тому числі ріллі 0,0257 га строком на 5 років, який зареєстрований у Охтирському міському відділі Сумської регіональної філії ДП «Центр ДЗК» при Держкомземі України 25.04.2005 року. До договору наданий кадастровий план земельної ділянки та ситуаційний план земельної ділянки з визначенням меж в натурі.

25.04.2010 року строк дії означеного вище договору оренди земельної ділянки закінчився.

Як пояснила в суді сама позивачка, після закінчення строку дії договору оренди земельної ділянки 25.04.2010 року, вона не реалізовує своє право на набуття права користування на земельну ділянку, яка розташована по вул. Левченка, 9, м. Охтирка Сумської області.

Згідно п.1 ст. 121 ЗК України громадяни мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності, а відповідно до п. 4 ст. 120 ЗК України право на земельну ділянку визначається пропорційно часткам осіб у вартості будівлі на споруди, якщо інше не передбачено у договорі відчуження будівлі і споруди.

Суд встановив, що всупереч ст.151 ЗК України позивачка, як власник квартири, не вживає заходів щодо розробки проекту розподілу земельної ділянки з нанесенням на ньому житлових будинків, господарських споруд із зазначенням площі та меж земельних ділянок, в т.ч. визначення території спільного користування та розробки сервітутів на її використання.

Згідно ст. 3 ч. 1 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

За приписами ч. 1, 3 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Аналізуючи зібрані докази в сукупності, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 задоволенню не підлягають у повному обсязі.

Висновок суду ґрунтується на визнанні сторонами, що компосна яма, облаштована на виділеній відповідачеві у приватну власність земельній ділянці, не створює перешкод позивачці.

Позивачка не оформила права користування земельною ділянкою у визначеному законом порядку, а тому її права користування земельною ділянкою не можуть бути захищені судом.

Питання про судові витрати підлягає вирішенню відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 6, 10, 11, 60, 61, 79, 81, 88, 209 ч. 3, 213, 215, 224-226, 228 ЦПК України, 103, 120, 151 ЗК України, суд

в и р і ш и в:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи: ОСОБА_4, Охтирський міськрайонний комітет Комуністичної партії України про усунення перешкод в користуванні домоволодінням, земельною ділянкою та подвір»ям - відмовити.

Рішення може бути оскаржене сторонами до апеляційного суду Сумської області через Охтирський міськрайонний суд Сумської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Суддя Охтирського міськрайонного суду

Сумської області ОСОБА_7

Повний текст рішення суду виготовлений 24.10.2010 року