Апеляційний суд Житомирської області
РІШЕННЯ

Іменем України

06 липня 2010 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Житомирської області

в складі: головуючої судді Косигіної Л.М.

суддів: Жигановської О.С., Котік Т.С,

при секретарі Порохня М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління ПФУ в Брусилівському районі Житомирської області про визнання незаконною відмови у перерахунку розміру пенсії, зобовязання вчинити певні дії

за апеляційною скаргою Управління ПФУ в Брусилівському районі Житомирської області

на постанову Брусилівського районного суду Житомирської області від 02 червня 2010'року, -

встановила:

У лютому 2010 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в обґрунтування якого зазначив, що він є інвалідом 2 групи внаслідок захворювання, повязаного з участю у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, та отримує державну і додаткову пенсії. Посилаючись на те, що розміри призначених і виплачуваних йому пенсій не відповідають розмірам, встановленим ст.ст. 50, 54 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та на відмову Управління ПФУ в Брусилівському районі провести їх перерахунок, ОСОБА_1 просив суд визнати дії відповідача незаконними і зобов'язати його усунути зазначені порушення, здійснивши відповідні перерахунки та виплати за період з 14.08.2001 року по 31.12.2009 року.

Постановою Брусилівського районного суду від 02 червня 2010 року позов задоволено частково. Визнано неправомірними дії Управління ПФУ в Брусилівському районі щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку розміру пенсії.

Зобовязано Управління ПФУ в Брусилівському районі провести ОСОБА_1 перерахунок розміру державної пенсії, як інваліду 2 групи внаслідок захворювання, пов'язаного з участю в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю в розмірі 75% мінімальної пенсії за віком, відповідно до ст.ст. 49, 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", починаючи з 01.02.2009 року та виходячи із розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Зобовязано Управління ПФУ в Брусиловському районі виплатити ОСОБА_1.за період з 01.02.2009 року по 31.12.2009 року невиплачену державну пенсію, як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС першої категорії, інваліду 2 групи у розмірі 36004 грн. та невиплачену додаткову пенсію в розмірі 3095 грн. 40 коп., а всього в сумі 39099 грн. 40 коп.'

В задоволенні решти вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі Управління ПФУ в Брусилівському районі, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить постанову суду скасувати.

ОСОБА_1Фт постанову не оскаржував.

Розглянувши справу в межах, визначених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Частиною 1 ст. 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя і здоровя, створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивного забруднення територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначені та закріплені в Законі України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Статтею 49 даного Закону передбачено, що пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4 встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Відповідно до ч. 4 ст. 54 вищевказаного Закону, яка визначає підстави та умови призначення державних пенсій особам, віднесеним до категорії 1 та у зв'язку з втратою годувальника, в усіх випадках розміри пенсії для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими по III групі інвалідності - 6 мінімальних пенсій за віком.

Згідно зі ст. 50 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи інвалідам II групи віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком. Виплата додаткової пенсії відповідно до ст. 53 Закону здійснюється повністю незалежно від заробітку, пенсії чи іншого доходу.

Таким чином, вихідним критерієм обрахунку державної та додаткової пенсій є мінімальна пенсія за віком. Мінімальний розмір пенсії за віком згідно зі статтею 28 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є інвалідом II групи і віднесений до 1 категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи /а.с. 53, 54, 55, 5б/. Позивач одержує пенсію по інвалідності та додаткову пенсію на підставі ст.ст. 50, 54 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи з врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України № 654 від 16.07.2008 року "Про підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян /а.с. 21, 48-51, 61, 74/.

Порядок обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 30.05.1997 року № 523. Дана постанова є чинною, її положення стосовно критеріїв обчислення розмірів пенсій відповідають положенням статей 50, 54 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Постановою Кабінету Міністрів України № 654 від 16.07.2008 року "Про підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян, всупереч положень ст.ст. 50, 54 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи встановлено розміри сум, з яких проводиться розрахунок пенсій, при тому що ці суми не відповідають розмірам мінімальної пенсії за віком.

Виходячи із загальних засад пріоритету законів над підзаконними актами при вирішенні цього спору, колегія суддів доходить висновку, що при розрахунку державної та додаткової пенсій, передбачених статтями, наведеними вище, застосуванню підлягає розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановлений в законі про Державний бюджет України на відповідний рік, із якого визначається мінімальний розмір пенсії за віком.

Положення ч. З ст. 28 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування не є перешкодою для застосування даної величини (мінімального розміру пенсії за віком) для обрахування інших пенсій чи доплат пов'язаних з мінімальною пенсією за віком, оскільки чинним законодавством не встановлено іншого, крім передбаченого ч. 1 цієї статті, мінімального розміру пенсії за віком.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з положеннями ч. 4 ст. 9 КАС України, у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обовязковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вишу юридичну силу.

Таким чином, за конституційними нормами, виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що при визначенні позивачу розміру державної та додаткової пенсій застосуванню підлягають ст.ст. 49, 50, 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, а не постанова Кабінету Міністрів України, яка істотно звужує обсяг встановлених законом прав.

Доводи апелянта щодо правомірності дій у звязку з відсутністю джерел фінансування на вказані виплати та необхідність їх встановлення бюджетним законодавством, є безпідставними, оскільки реалізація встановленого законом права не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань. При цьому, колегія суддів бере до уваги практику Європейського суду з прав людини, зокрема, справа Кечко проти України, Бурдов проти Росії, №59498/00, пар. 35, ECHR. *2002-111 (mutatis mutandis), справа YVONNE Van Duyn V. Home Office (Case 41/74 van Duyn V. Home Office ); справа про принцип юридичної визначеності.

Крім того, відповідно до Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.10.2007 року № 1261 та з урахуванням Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у містах, затвердженого постановою правління ПФУ від 30.04.2002 року № 8-2 /з відповідними змінами/, управління Пенсійного фонду в районах, містах, районах у містах забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, безпосередньо призначає / здійснює перерахунок / і виплачує пенсії та інші виплати згідно чинного законодавства. Тому, відповідачем у справах щодо здійснення перерахунку підвищення до пенсій за відповідними позовами є управління Пенсійного фонду України.

Разом з тим, правильно вирішивши спір, суд помилково зобовязав Управління ПФУ в Брусилівському районі провести донарахування та виплатити ОСОБА_1 державну і додаткову пенсію в конкретній сумі.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України.

Згідно з ч. 2 ст. 1 ЦК України до майнових відносин, заснованих на адміністративному або іншому владному підпорядкуванні однієї сторони другій стороні, цивільне законодавство не застосовується, якщо інше не встановлено законом.

Враховуючи наведене та відповідні спеціальні законодавчі акти, які підлягають застосуванню у справах із соціальних правовідносин, що носять публічно-правовий характер, суд може визнати дії відповідачів законними чи незаконними та в разі незаконності таких дій - зобовязати провести нарахування /донарахування / та виплату належних сум відповідно до закону, не ухвалюючи при цьому рішення про визначення конкретного розміру виплат.

За таких обставин, постанова суду першої інстанції підлягає зміні.

Керуючись ст. ст. 209, 218, 303, 307, 309, 313, 316, 317, 319, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів, -

вирішила:

Апеляційну скаргу Управління ПФУ в Брусилівському районі Житомирської області задовольнити частково.

Постанову Брусилівського районного суду Житомирської області від 02 червня 2010 року змінити в частині зобовязання провести виплати в конкретній сумі.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Брусилівському районі Житомирської області виплатити ОСОБА_1 державну пенсію та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоровю за період з 01.02.2009 року по 31.12.2009 року відповідно до ст.ст. 49, 50, 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

В решті постанову залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання ним законної сили.

Головуюча

Судді