АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Категорія 26 (1) ОСОБА_1
Доповідач Соколан Н.О.
У Х В А Л А

Іменем України

05 жовтня 2010 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Митрофанової Л.В.,

суддів: Соколан Н.О., Барильської А.П.

при секретарі: Іванюк О.В.

за участю: представника відповідача ОСОБА_2 акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» на ухвалу Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 21 квітня 2010 року про відмову з задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» про відшкодування моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 08 грудня 2009 року позовні вимоги ОСОБА_4 до ОСОБА_2 акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» про відшкодування моральної шкоди задоволені частково.

На рішення суду відповідачем ОСОБА_2 акціонерним товариством «Криворізький залізорудний комбінат» (надалі ВАТ «КЗРК») було подано апеляійну скаргу.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 16.02.2010 року рішення суду першої інстанції було змінено, зменшено розмір стягнутої моральної шкоди.

20.04.2010 року від ВАТ «Кривбасзалізрудком» надійшла заява до суду першої інстанції про ухвалення додаткового рішення, в задоволенні якої ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 21 квітня 2010 року було відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідач ВАТ «Кривбасзалізрудком» ставить питання про скасування ухвали суду першої інстанції та ухвалення додаткового рішення, посилаючись на необґрунтованість ухвали та порушення судом першої інстанції норм матеріального права, а саме пп. 4.2.10 п.4.2. ст. 4 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб», яким передбачено, що суми моральної шкоди, виплачені особам за рішенням суду також підлягають обкладенню податком з доходів фізичних осіб на загальних підставах.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ВАТ «Кривбасзалізрудком» підлягає відхиленню з наступних підстав.

Відмовляючи ВАТ «Кривбасзалізрудком» в ухваленні додаткового рішення, суд першої інстанції керувався ст. 220 ЦПК України та виходив з відсутності підстав для його ухвалення.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної суми грошових коштів, які підлягають стягненню, майно, яке підлягає передачі, або які дії треба виконати;

3) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 367 цього Кодексу;

4) судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до розяснень, наданих Пленумом Верховного Суду України в п.20 Постанови «Про судове рішення» № 14 від 18 грудня 2009р. додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених ст. 220 ЦПК України.

Отже, з викладеного вбачається, що ухвалення додаткового рішення з інших підстав, ніж передбачених ч.1 ст. 220 ЦПК України, не допускається.

Звертаючись з заявою про ухвалення додаткового рішення, ВАТ «Кривбасзалізрудком», зазначив як підставу його ухвалення - оподаткування сум моральної шкоди, які стягнуто за рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 08 грудня 2009 року, на користь позивача ОСОБА_4 податком з доходів фізичних осіб у відповідності до пп. 4.2.10 п. 4.2. ст. 4 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб», про відсутність такого оподаткування повинно бути зазначено в резолютивній частині ухваленого судом рішення.

Однак, враховуючи те, що вказана підстава не передбачена ч.1 ст. 220 ЦПК України, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для ухвалення додаткового рішення в справі.

Крім того, пп. 4.2.10 п.4.2. ст. 4 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб» не регулює порядок оподаткування сум страхових виплат, страхових відшкодувань і викупних сум за договорами страхування, про що прямо зазначено в законі.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що підстави для скасування ухвали суду відсутні, оскільки вона постановлена з дотриманням вимог процесуального закону, а тому апеляційна скарга підлягає відхиленню.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312-315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» відхилити.

Ухвалу Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 21 квітня 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду України на протязі двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: