Справа № 2-1146/10
Провадження № 2-1146/10
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2010 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого Жигуліна С.М.

при секретарі Павлюк Л.П.

за участю представників ОСОБА_1, ОСОБА_2

розглянувши у відкритому попередньому судовому засіданні в м. Ізмаїлі

справу за позовом

ОСОБА_3

до

ОСОБА_2

про

визнання правочину недійсним

В С Т А Н О В И В

Позивач пояснив, що для лікування свого брата ОСОБА_4 від гепатиту «С» вона 12 лютого 2008 року продала відповідачеві будівлю № 24 по вул. Польовій м. Ізмаїла Одеської області. Також пояснила, що на земельну ділянку за вказаною адресою вона мала на час укладення договору купівлі-продажу будівлі державний акт на право приватної власності на земельну ділянку, яку не мала наміру продавати відповідачеві. Разом із тим, останній ввів її в оману щодо того, що земельна ділянка повинна бути подарована, у зв'язку із чим був укладений договір дарування. Вважає, що договір дарування був укладений шляхом введення її в оману, з оглядом на що просить визнати недійсним договір дарування земельної ділянки площею 0,0608 гектари за адресою № 24 по вул. Польовій м. Ізмаїла Одеської області.

Представник відповідача проти позовних вимог заперечує, пояснив, що фактично були укладені різні договори для того, щоб уникнути додаткових виплат. Разом із тим, для укладення договору сторони проводили додаткову підготовку, пов'язану з отриманням документації на вказану земельну ділянку, а самі угоди були зареєстровані в один і той же день в інтервалі декілька хвилин, що було необхідно для нотаріального оформлення договору.

Вислухавши пояснення позивача, думку захисту, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими.

За договором купівлі-продажу від 12 лютого 2008 року позивач продала відповідачеві будівлю № 24 по вул. Польовій м. Ізмаїла Одеської області. Вказаний договір за витягом із Державного реєстру право чинів був зареєстрований о 12 годині 09 хвилин.

Відповідно до роз'яснень п. 18 постанови № 7 пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» після 31 грудня 2001 року право власності на земельну ділянку або її частину може переходити відповідно до ст. 120 ЗК на підставі цивільно-правових угод

Таким чином суд вважає доведеним відповідно до вимог ст.. 120 ЗК України необхідність укладення угоди про відчуження земельної ділянки на підставах, які визначені позивачем, тобто окремою цивільно-правовою угодою.

За договором дарування земельної ділянки від 12 лютого 2008 року позивач подарувала відповідачеві земельну ділянку площею 0,0608 гектари за адресою № 24 по вул. Польовій м. Ізмаїла Одеської області. Вказаний договір за витягом із Державного реєстру право чинів був зареєстрований о 12 годині 23 хвилини.

Право власності позивачки на час укладення договорів 12 лютого 2008 року на земельну ділянку площею 0,0608 гектари за адресою № 24 по вул. Польовій м. Ізмаїла Одеської області підтверджене державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 952179, виданим Ізмаїльською міською радою Одеської області 27 лютого 2007 року на підставі рішення Ізмаїльської міської ради за № 932-IV від 24 січня 2005 року і зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних акті в направо власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 089.

Посилання на вищезгаданий державний акт, про що є позначка у договорі дарування земельної ділянки сторонами не оскаржується, з оглядом на що вказана обставина відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України визнається такою, що не підлягає додатковому доказуванню.

Відповідно до роз'яснень п. 20 постанови № 9 Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» правочин визнається вчиненим під впливом обману у випадку навмисного введення іншої сторони в оману щодо обставин, які впливають на вчинення правочину. На відміну від помилки, ознакою обману є умисел у діях однієї зі сторін правочину.

Наявність умислу в діях відповідача, істотність значення обставин, щодо яких особу введено в оману, і сам факт обману повинна довести особа, яка діяла під впливом обману. Обман щодо мотивів правочину не має істотного значення.

Представник відповідача в судовому засіданні визнав те, що угода купівлі-продажу не була укладена через додаткові витрати з боку ОСОБА_2

До матеріалів справи відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України не долучені докази, які б підтверджували обставини укладення між сторонами угоди про відчуження земельної ділянки разом із будівлею без окремої цивільно-правової угоди.

Необхідність коштів на лікування як причина укладення договору купівлі-продажу будівлі підтверджена витягом з протоколу № 54/282 від 01 квітня 2009 року про встановлення захворювання в 2000 році у ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1, який відповідно до записів у наданих позивачкою свідоцтв про народження є рідним братом ОСОБА_3.

За вказаних обставин, укладаючи договір купівлі-продажу будівлі, позивач обґрунтовано вважає неможливим укладення договору дарування земельної ділянки, право власності на яку підтверджено державним актом разом із договором купівлі-продажу будинку на вказаній земельній ділянці, з оглядом на що суд вважає доведеними вимоги щодо визнання вказаного договору дарування недійсним відповідно до вимог ст. 230 ЦК України.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України розподіляються судові витрати, які складаються із державного мита, витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу та юридичні послуги, підтверджені належним чином на загальну суму 998 грн. 83 коп.

Керуючись ст. 209-215 ЦПК України

В И Р І Ш И В:

Визнати недійсним укладений 12 лютого 2008року між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 договір дарування земельної ділянки площею 0,0608 гектарів за адресою № 24 по вул. Польовій м. Ізмаїла Одеської області.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 судові видатки 998 грн. 83 коп.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя: ОСОБА_6