Справа №22-ц-4989 Суддя-доповідач - Хвостик
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2010 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого Маслова В.О.,

суддів Хвостика С.Г., Криворотенка В.І.,

з участю секретаря судового засідання Чуприни В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні апеляційного суду Сумської області апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк»

на рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 22 листопада 2010 року

у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» про визнання недійсним збільшення процентної ставки за кредитним договором та зобовязання здійснити її перерахунок,

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2010 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, який після уточнення вимог мотивувала тим, що 17 жовтня 2007 року між нею та Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» було укладено кредитний договір № 0, у відповідності до умов якого вона отримала кредит в іноземній валюті в розмірі 17455 доларів США зі сплатою процентної ставки за користування кредитом в розмірі 11,7 %. На початку квітня 2010 року їй стало відомо, що відповідач в односторонньому порядку з 23 лютого 2009 року встановив по кредитному договору підвищену процентну ставку в розмірі 23,4 %. Вважаючи, що таке підвищення процентної ставки здійснено після набрання чинності змін до Цивільного кодексу України та інших законодавчих актів, відповідно до яких відсоткова ставка не може бути збільшена в односторонньому порядку, про такі дії її письмово банк не повідомляв, тому просила визнати недійсним збільшення розміру процентної ставки за кредитним договором та зобовязати відповідача провести перерахунок нарахованих відсотків за користування кредитом і проводити в подальшому нарахування відсотків з розрахунку 11,7 % річних.

Рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 22 листопада 2010 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено.

Визнано недійсним збільшення Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» з 23 лютого 2009 року строкової та простроченої процентної ставки з 11,7 % до 23,4 % за кредитним договором № 0 від 17 жовтня 2007 року.

Зобов'язано Акціонерний комерційний інноваційний банк «УкрСиббанк» провести перерахунок нарахованих ОСОБА_1 відсотків за користування зазначеним кредитом та проводити в подальшому нарахування відсотків з розрахунку 11,7 % річних.

Стягнуто з Акціонерного комерційного інноваційного банку «Укрсиббанк» на користь держави судовий збір в сумі 8 грн. 50 коп.

Стягнуто з Акціонерного комерційного інноваційного банку «УкрСиббанк» сплачені позивачем витрати з інформаційно - технічного забезпечення розгляду цивільної справи на користь ОСОБА_1 в сумі 37 грн. та витрати на оплату правової допомоги в сумі 350 грн.

Рішення місцевого суду оскаржив відповідач в повному обсязі.

В апеляційній скарзі ПАТ «УкрСиббанк», посилаючись на неправильне застосування місцевим судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просить скасувати оскаржуване рішення суду від 22 листопада 2010 року та постановити нове про відмову в задоволенні позову ОСОБА_1.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що збільшення розміру процентної ставки по договору передбачено як чинним цивільним законодавством, так і деталізовано в п.9.2. кредитного договору. Крім цього зазначає, що хоча таке збільшення ставок відбулося вже після набуття чинності змін до ЦК України та Закону України «Про банки та банківську діяльність», тобто після 10 січня 2009 року, але позивачка продовжувала сплачувати періодичні платежі в рахунок погашення кредитної заборгованості, чим фактично погодилась на таку зміну процентів по договору, тобто на збільшення їх розміру.

Також вважає, що суд не навів розрахунків щодо розміру стягнення витрат за надання правової допомоги, з урахуванням витраченого часу на її надання та критеріїв щодо встановлення розміру гонорару для адвоката.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача ОСОБА_2, який підтримав апеляційну скаргу та представника позивача ОСОБА_3 про залишення рішення без змін, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу потрібно відхилити з таких підстав.

Як встановлено місцевим судом, відповідно до укладеного між сторонами договору № 0 від 17 жовтня 2007 року (далі-договір) позивачка отримала в банку кредит в іноземній валюті в розмірі 17455 доларів США (еквівалент 88147 грн. 75 коп. за курсом НБУ на день укладення договору) на строк до 10 жовтня 2011 року зі сплатою процентних ставок в розмірі 11,7 % за користування кредитом та до всієї простроченої суми основного боргу.

У цьому договорі сторони досягли домовленості щодо зміни банком в односторонньому порядку процентних ставок по кредиту.

Так, відповідно до п. 1.3.3 договору сторони домовились, що за умовами договору може бути встановлений новий розмір процентної ставки за користування кредитом у настання будь-якої із обставин, передбачених підпунктом «а» та / або «б» п.9.2 цього ОСОБА_4.

Згідно з п. 9.2 договору відповідно до вимог чинного законодавства України, зокрема ст. 651 Цивільного кодексу України, сторони погодили, що протягом дії цього договору ОСОБА_4 може змінити розмір процентної ставки в сторону збільшення у разі настання будь-якої із наступних обставин:

а) порушення Позичальником вимог п. 4.8 цього ОСОБА_4; та/або

б) здійснення поточних коливань процентних ставок за вкладами та/або кредитами, або настання змін у грошово-кредитній політиці НБУ (наприклад, девальвація курсу гривні до курсу долара США більш ніж на 5 % (п'ять процентів) у порівнянні з курсом гривні до долара США, встановленого НБУ на день укладення цього ОСОБА_4 чи останнього перегляду процентної ставки; підвищення ставки на три відсоткових пункти по бланкових кредитах «овернайт» НБУ з дати укладення цього договору чи останнього перегляду процентної ставки.

Згідно з п. 9.2.1 кредитного ОСОБА_4 сторони погодили, що при настанні обставини, передбаченої підпунктом «а» п. 9.2 ОСОБА_4, Банк може збільшити розмір процентної ставки в наступному порядку:

- ОСОБА_4 не пізніше ніж за 14 (чотирнадцять) календарних днів до дати збільшення розміру процентної ставки повідомляє Позичальника про встановлення нової кредитної ставки, із зазначенням її розміру та дати початку дії такої ставки, шляхом направлення поштою відповідного рекомендованого листа (далі і за текстом ОСОБА_4 - Повідомлення-1) за адресою Позичальника, що вказана у розділі 12 цього ОСОБА_4, або за іншою адресою, яку Позичальник письмово повідомив Банку при зміні адреси;

- такий розмір процентної ставки за цим ОСОБА_4 починає застосовувати з дати, що буде вказана у Повідомленні-1 до Позичальника, до всієї строкової суми основного боргу Позичальника за ОСОБА_4 без укладення Сторонами відповідної угоди про внесення змін до цього ОСОБА_4.

У разі незгоди із таким новим розміром процентної ставки, Позичальник має право у строк не пізніше останнього робочого дня, що передує даті початку дії нової ставки, вказаної у Повідомленні-1. достроково повернути Банку всю суму кредитних коштів, отриманих за ОСОБА_4, сплатити йому в повному обсязі плату за кредит та здійснити інші платежі за ОСОБА_4 на рахунок, вказаний у п. 1.2.2 ОСОБА_4, при цьому Позичальник не звільняється від обов'язків щодо сплати можливих комісій Банку за дострокове повернення кредиту.

Відповідно до п. 9.2.2 кредитного ОСОБА_4 сторони погодили, що при настанні обставини, передбаченої підпунктом «б» п. 9.2 ОСОБА_4 може збільшити розмір процентної ставки за ОСОБА_4 в наступному порядку:

- про встановлення нової процентної ставки, із зазначенням її розміру, Позичальник повідомляється шляхом направлення йому Банком поштою відповідного рекомендованого листа (далі і за текстом ОСОБА_4 - Повідомлення-2) за адресою Позичальника, що вказана у розділі 12 цього ОСОБА_4, або за іншою адресою, яку Позичальник письмово повідомив Банку при зміні адреси;

- така нова процентна ставка починає діяти через 45 (сорок п'ять) календарних днів з дати повідомлення Банком Позичальнику Повідомлення-2, при цьому ОСОБА_4 застосовує таку процентну ставку за кредитом де всієї строкової суми основного боргу Позичальника за ОСОБА_4 без укладення Сторонами відповідної угоди про внесення змін до ОСОБА_4.

У разі незгоди із таким новим розміром процентної ставки, Позичальник має право протягом 45 (сорока п'яти) календарних днів з дати відправлення йому Повідомлення-2 достроково повернути Банку всю суму кредитних коштів, отриманих за ОСОБА_4, сплатити йому в повному обсязі плату за користування кредитом у вигляді комісій та процентів, розмір яких визначається відповідною діючою ставкою за ОСОБА_4, а також здійснити інші платежі за ОСОБА_4, при цьому Позичальник звільняється від обов'язків щодо сплати можливих комісій Банку за дострокове повернення кредиту.

З 23 лютого 2009 року по кредитному договору № 0 було підвищено процентну ставку з 11,7 % до 23,4 %, що підтверджується листом АКІБ «УкрСиббанк» від 06 квітня 2010 року № 139/4/56-634 (а.с. 9) на запит позивача.

Визнаючи незаконним збільшення строкової та простроченої процентної ставки та зобовязуючи провести перерахунок нарахованих процентів з проведенням в подальшому нарахування таких відсотків з розрахунку 11,7 % річних, місцевий суд виходив з того, що відповідач письмово не попередив позивачку про збільшення з 23 лютого 2009 року в односторонньому порядку процентних ставок по кредитному договору, чим порушив п.9.2. кредитного договору № 0 від 11 жовтня 2007 року.

Колегія суддів з таким висновком суду першої інстанції погоджується, оскільки він зроблений з урахуванням норм матеріального права та на підставі належним чином зібраних і досліджених доказів по справі.

Згідно з ч.3 ст.653 ЦК України у разі зміни договору зобовязання змінюється з моменту досягнення домовленості про зміну договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни.

Якщо сторони досягли домовленості згідно з положеннями ст.ст.207, 640 ЦК України та уклали кредитний договір, у якому передбачили умови підвищення процентної ставки, то вони мають виконуватись і вважаються такими, що момент досягнення домовленості настав.

Тобто, виходячи з умов кредитного договору, спочатку відбувається зміна відсоткової ставки, а потім надсилається повідомлення про це.

Ураховуючи, що сторони уклали кредитний договір до 10 січня 2009 року і в ньому досягли домовленості про збільшення банком в односторонньому порядку розміру процентної ставки, то це вже є домовленістю сторін. Однак, для вирішення питання про правомірність зміни розміру процентної ставки стосовно позивачки ще до 10 січня 2009 року (рішення банку про зміну ставки), як і належне повідомлення позивачки про це, банк відповідних доказів суду не надав.

Що стосується повідомлення від 22 лютого 2008 року за № 177520 на а.с. 60, то в ньому йдеться про збільшення процентної ставки за користування кредитом у разі можливого порушення позивачкою умов кредитної дисципліни.

Незважаючи на згоду позивачки на збільшення процентної ставки, банк відповідно до вимог ст..652 ЦК України має право ініціювати зміну процентної ставки за кредитом лише в разі настання події. Тобто зміна процентної ставки можлива лише в разі істотної зміни обставин.

Свою позицію щодо збільшення позивачці з 23 лютого 2009 року процентної ставки відповідач, як це зазначено в апеляційній скарзі, обґрунтував несвоєчасним виконанням зобовязань з боку позивачки.

У той же час, в укладеному між сторонами кредитному договорі зазначений вичерпний перелік випадків, коли банк в односторонньому порядку може збільшувати процентну ставку і про такий випадок, як порушення позивачкою кредитної дисципліни, у ньому не йдеться.

Таким чином, доводи апеляційної скарги про необґрунтованість рішення суду в частині задоволення позовних вимог, колегія суддів до уваги не приймає, оскільки вони висновків суду не спростовують.

Щодо посилання в апеляційній скарзі на те, що суд необґрунтовано стягнув з банку на користь позивачки понесені нею витрати на правову допомогу адвоката у завищеному розмірі, то колегія суддів з ним не погоджується, оскільки адвокат ОСОБА_5, як особа, яка має право надавати правову допомогу (зворотнього щодо відсутності свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю відповідач не довів) відповідно до укладеного з позивачкою договору надавав їй правову допомогу в підготовці позовної заяви у даній справі, на що було витрачено дві години робочого часу, отримавши за це 350 грн. (а.с.11,27).

Ураховуючи, що ЦПК України не вимагає безпосередньої участі адвоката в розгляді справи, тому стягнувши на користь позивачки 350 грн. понесених нею витрат на правову допомогу, суд справедливо оцінив розмір стягнення, що також не суперечить вимогам постанови Кабінету Міністрів України від 27 квітня 2006 року № 590 «Про граничні розміри компенсації витрат, повязаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави».

Керуючись ст.ст. 307 ч.1 п.1; 308; 314 ч.1 п.1; 315 ЦПК України, колегія суддів,-

ухвалила:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» відхилити.

Рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 22 листопада 2010 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення і з цього часу може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: