АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2010 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючої судді Акопян В.І.

суддів Лобова О.А., Чічіля В.А.

при секретарі Зеленській О.І.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Полтава цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Київського районного суду м.Полтави від 16 серпня 2010 року в справі за позовом ОСОБА_2 до 1111 «Йосипенко» про відшкодування матеріальної і моральної шкоди.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача,

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2009 року ОСОБА_2 звернулася до суду із вказаним позовом, просила ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на її користь 520 грн. 28 коп. у рахунок відшкодування матеріальної шкоди і 12 000 грн. моральної шкоди.

Заявлені вимоги мотивовані тим, що у січні 2009 року з вини відповідача позивачку вкусив собака, внаслідок чого позивачка отримала тілесні ушкодження, вимушена була витрачати кошти на лікування, зазнала душевних страждань.

Рішенням Київського районного суду м.Полтави від 16 серпня 2010 року позов задоволений частково: стягнуто з ПП «Йосипенко» на користь ОСОБА_2 700 грн. моральної шкоди, у задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права, просить рішення місцевого суду скасувати, ухвалити нове рішення про задоволення позову у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначено, що суд правильно встановив фактичні обставини, проте дійшов хибних висновків відносно обґрунтованості вимог про стягнення матеріальної шкоди та відносно розміру відшкодування моральної шкоди.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги та позовних вимог, заявлених в суді першої інстанції, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь в справі, дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід відхилити з наступних підстав:

Відповідно до п.1 ч.І ст.307, ст.308 ЦПК України апеляційний суд за результатами розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції вправі відхилити апеляційну скаргу та залишити рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що ЗО січня 2009 року поблизу магазину «Риба», який належить ОСОБА_3, позивачку вкусив собака, що охороняв територію магазину.

Внаслідок укусів згідно акту судово-медичного дослідження №297 від 17 лютого 2009 року у позивачки ОСОБА_2 виявлені тілесні ушкодження легкого ступеня тяжкості, що спричинили короткочасний розлад здоров'я.

Суд першої інстанції, дослідивши дійсні обставини справи, перевіривши доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку і дійшов правильного висновку про часткове задоволення позову.

При цьому суд першої інстанції виходив з недоведеності вимог про відшкодування матеріальної шкоди. Розмір відшкодування моральної шкоди визначений судом, виходячи із засад розумності.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За правилами ст.212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

Проаналізувавши наявні у справі докази, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо недоведеності розміру матеріальної шкоди.

За змістом ст.1166 ЦК України підставою відшкодування матеріальної шкоди є наявність складу правопорушення, зокрема встановлення причинно- наслідкового зв'язку між неправомірними діями та негативними наслідками.

В обґрунтування вимог про стягнення витрат на лікування ОСОБА_2 надала суду, зокрема, копії чеків на придбання ліків (а.с.6,7) і витяг з медичної картки (а.с.13).

Наведені докази підтверджують факт звернення ОСОБА_2 до лікарів у період з ЗО січня 2009 року по 23 червня 2006 року із скаргами у тому числі і на проблеми, пов'язані з отриманими тілесними ушкодженнями внаслідок укусів собаки, а також факт придбання нею певних лікарських засобів.

Проте позивачка не надала суду належних доказів щодо призначення лікарями до вживання придбаних нею лікарських засобів, тобто залишилася недоведеною та обставина, що ОСОБА_2 придбавала заявлені нею ліки саме у зв'язку з отриманою травмою, а не у зв'язку з іншими проблемами зі здоров'ям.

Задовольняючи частково позовні вимоги та визначаючи розміри відшкодування моральної шкоди на користь позивачки, суд першої інстанції урахував суть позовних вимог, характер та ступінь вини ОСОБА_4, дав правильну оцінку наслідкам, що настали для позивачки внаслідок отриманих укусів, а також у відповідності до ст.212 ЦПК України дав правильну оцінку доказам на підтвердження глибини та характеру душевних страждань позивачки.

Апеляційна скарга не містить нових засобів доказування, її доводи не спростовують висновків суду, отже колегія суддів вважає, що рішення місцевого суду є законним і обґрунтованим, підстави для його зміни чи скасування відсутні.

Керуючись ст. 303, п.1 ч.І ст. 307, ст. 308, ст. 315 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Київського районного суду м.Полтави від 16 серпня 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена протягом двох місяців до Верховного Суду України шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя: В.І.Акопян

Судді: О.А.Лобов

ОСОБА_5