Справа № 2-1166/2010
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 липня 2010 року Сокальський районний суд Львівської області у складі:

головуючого - судді Фарина Л. Ю. ,

при секретарі З.М. Матолінець,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Сокалі, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2»яна Ярославовича про захист права власності та виселення з квартири,,

в с т а н о в и в:

Позивач звернулася в суд з позовом покликаючись на те, що вона є власницею квартири за адресою: Сокальський район м.Великі Мости вул.Базарна 5/83 в даній квартирі ніхто не зареєстрований, але фактично проживає вона разом з двома дітьми та відповідач, з яким вона розлучилась.

Квартира була придбана за кошти її батьків у ОСОБА_3 згідно договору купівлі продажу 06.10.2009р.

Під час подружнього життя відповідач, останній зловжив спиртним, погрожував спалити квартиру, тому позивач разом з дітьми була змушена залишити свою квартиру та пішла проживати до своїх батьків за адресою: Площа незалежності 8а/14 в м.Великі Мости.

З приводу негативної поведінки відповідача вона неодноразово зверталася у відділок міліції щоб до нього були прийняті дієві заходи впливу, але все марно. З тих підстав, просила суд виселити відповідача з її квартири.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала повністю та дала пояснення на їх обґрунтування як і ті, що наведені в позовній заяві.

Відповідач в судове засідання не з"явився, хоч належним чином був повідомлений про час та місце судового засідання, про що свідчить розписка, не повідомив суд про причину неявки, тому судом винесено ухвалу про проведення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення.

Позивач не заперечив проти такого порядку вирішення справи.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_4, показала, що вона є колегою по роботі: разом з позивачем вони працюють в музичній школі м.Великі Мости. Крім того тривалий час вони з ОСОБА_1 товаришують. Вона часто приходить до позивача в гості, ночує у неї. Неодноразово була свідком того, як відповідач в стані алкогольного сп»яніння ображає ОСОБА_1 та їхніх дітей. Погрожує їй, наносить побої. Крім того, систематично вона бачить його в сумнівних компаніях в барі в т.ч. з іншими жінками. Відповідач не працює, утримує сім»ю позивач. Їй відомо, що квартиру в якій проживає позивач придбали її батьки.

Заслухавши учасників судового розгляду та дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.

Як убачається з оглянутого в суді витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно серії ССР №298534 позивач є власником квартири за адресою: Сокальський район м.Великі Мости вул.Базарна 5/83.

Довідкою №343 від 05.05.2010р. встановлено, що в даній квартирі, власником якої є кУрнат О.М. ніхто не зареєстрований.

Ч.1 ст.319 Цивільного Кодексу України передбачено, що позивач як власник має право володіти, користуватись та розпоряджатись своїм майном на власний розсуд. Зазначені права вказані і в ст.150 Житлового Кодексу України.

Відповідно до ст.391 зазначеного Кодексу власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійснені ним права користування та розпорядження своїм майном.

В силу ст.116 Житлового Кодексу України якщо наймач, члени його сім»ї або інші особи, які разом проживають з ним, систематично порушують правила співжиття роблять неможливим для інших проживання із ними в одній квартирі, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця, або інших заінтересованих осіб проводиться без надання іншого жилого приміщення.

Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.04.1985р. "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового Кодексу України" при вирішенні справ про виселення на підставі ст.116 ЖК України осіб, які систематично порушують правила співжиття…., слід виходити з ого, що при триваючій антигромадській поведінці виселення винного може статися і при повторному порушенні, якщо раніше вжиті заходи попередження або громадського впливу не дали позитивних результатів (заходи попередження, що застосовуються судами, прокурорами, органами внутрішніх справ, а також заходи громадського впливу).

В судовому засіданні встановлено, що відповідач систематично порушує правила співжиття, робить неможливим проживання в квартирі позивача та неповнолітніх дітей.

Зокрема, постановою судді Сокальського районного суду від 26.05.2010р. його було притягнуто до адміністративної відповідальності по ст.173-2 ч.1 КУпАП та застосовано стягнення у виді трьох діб адміністративного арешту.

Окрім того, з оглянутої в судовому засіданні постанови про відмову у порушенні кримінальної справи по ст.ст.125. 129, 296 КК України відносно ОСОБА_5 від 09.05.2010р. за заявою ОСОБА_1 встановлено, що ОСОБА_5 не працює, зловживає алкоголем, погрожував ОСОБА_1, внаслідок чого остання разом із дітьми змушена була покинути своє помешкання та піти проживати до своїх батьків.

З вищенаведеного, суд приходить до висновку, що є підстави для виселення відповідача з помешкання ОСОБА_1

Керуючись ст.ст.10, 60, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 319, 391 Цивільного Кодексу України та ст.ст. 116, 150 Житлового Кодексу України, суд-

в и р і ш и в:

Позовну заяву задоволити.

Виселити з квартири АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_1 - ОСОБА_2»яна Ярославовича, 10.04.1979р.н.

Заява про перегляд даного заочного рішення може бути подана в суд протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Головуючий: Л. Ю. Фарина