Апеляційний суд Черкаської області
Справа №22ц-5585/2010 Головуючий по 1 інстанції
Категорія: 57 ОСОБА_1
Доповідач в апеляційній
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2010 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

ГоловуючогоОСОБА_3
СуддівОСОБА_4, ОСОБА_2
при секретарі ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційні скарги Управління Пенсійного фонду України в Катериноаільському районі Черкаської області та ОСОБА_6 на постанову Катеринопільського районного суду Черкаської області від 30 грудня 2009 року по справі за позовом ОСОБА_6 до Управління Пенсійного Фонду України в Катеринопільському районі Черкаської області про перерахунок і виплату пенсії згідно ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які потерпіли внаслідок Чорнобильської катастрофи», перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги,

в с т а н о в и л а :

В листопаді 2009 року ОСОБА_6 звернулася до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Катеринопільському районі Черкаської області та просила визнати неправомірними дії відповідача, повязані з виплатою їй пенсії по інвалідності в розмірі, меншому за встановлений ч.4 ст.54 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які потерпіли внаслідок Чорнобильської катастрофи» ( далі Закон); неправомірними дії відповідача, повязані з невиплатою їй додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоровю в розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком, згідно ст.. 50 Закону; зобовязати відповідача провести перерахунок і призначити їй пенсію по інвалідності в розмірі восьми мінімальних пенсій за віком; зобовязати відповідача призначити їй додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоровю в розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком; зобовязати відповідача підвищувати їй розмір пенсії по інвалідності і додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю у звязку з подальшими підвищеннями розмірів мінімальної пенсії за віком.

В обґрунтування своїх вимог позивачка зазначала, що відповідач не нараховує та не виплачує їй відповідний розмір пенсії, передбачений Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», чим порушується її право на соціальний захист.

Постановою Катеринопільського районного суду Черкаської області від 30 грудня 2009 року позов задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Управління Пенсійного Фонду України в Катеринопільському районі Черкаської області щодо нездійснення перерахунку додаткової пенсії позивачці відповідно до ст.. 50 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які потерпіли внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Зобовязано відповідача здійснити перерахунок та виплату щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю ОСОБА_6, як постраждалій внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії 2 ої групи інвалідності, відповідно до ст..ст. 50, п.4 ст. 54 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які потерпіли внаслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком, визначеної ст.. 28 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» за 2008 рік.

В решті позовних вимог ОСОБА_6 відмовлено.

В апеляційних скаргах, посилаючись на неповне зясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права Управління Пенсійного фонду України в Катеринопільському районі., просить скасувати постанову та ухвалити нову про відмову в задоволенні позову, а ОСОБА_6 про скасування постанови та ухвалення нового рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в порядку статті 303 ЦПК України, колегія суддів судової палати приходить до висновку, що апеляційна скарга Управління Пенсійного фонду України в Катеринопільському районі підлягає до часткового задоволення, а апеляційна скарга ОСОБА_6 - до відхилення з таких підстав.

Судом встановлено, що позивачка має статус потерпілої внаслідок аварії на ЧАЕС 1 категорії, є інвалідом 2 групи захворювання, повязаного внаслідок дії іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на ЧАЕС. З 2005 року позивачка за своїм вибором отримує пенсію за віком та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну як інваліду 2 групи відповідно до ст.. 50 Закону.

З огляду на це висновок суду про відмову у частині позовних вимог про визнання дій відповідача неправомірними щодо виплати позивачці основної пенсії по інвалідності є правильний.

Відповідно до статті 50 Закону особам, віднесеним до категорії 1, які є інвалідами другої групи, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, у розмірі 75 відсотків мінімальної пенсії за віком.

З огляду на це правильним і таким, що відповідає Закону, є висновок суду першої інстанції, що позивачка має право на додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоровю у розмірі 75 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Суд правильно не взяв до уваги посилання відповідача на те, що порядок обчислення додаткової пенсії визначається Кабінетом Міністрів України, оскільки надання законодавцем такого права Кабінету Міністрів України не означає, що останній, встановлюючи такий порядок, може допустити звуження змісту та обсягу прав позивача, встановлених цим же Законом. Тобто Кабінет Міністрів повинен був встановлювати зазначений порядок не порушуючи положень цього Закону.

Доводи Управління Пенсійного фонду України в Катеринопільському районі щодо правомірності своїх дій з посиланням на відсутність бюджетних коштів для повної реалізації програми соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи і повного відшкодування їм шкоди обґрунтовано не взяті судом до уваги, оскільки питання фінансування цих видатків не виступає предметом даного спору.

Проблеми надання бюджетних коштів управлінню пенсійного фонду для виконання покладених на нього обов'язків у справах цієї категорії виходить за межі заявлених вимог і судом не розглядалося.

Безпідставним є також посилання відповідача на можливість нецільового використання коштів Пенсійного фонду України, оскільки суд не ухвалював рішення про проведення виплат із власних джерел фінансування останнього.

Разом з тим суд невірно трактував та застосував ст.99 КАС України.

Відповідно до ч.2 ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч.1 та ч.2 ст. 100 КАС України пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову, якщо на цьому наполягає одна із сторін. Якщо суд визнає причину пропущення строку звернення до суду поважною, адміністративна справа розглядається і вирішується в порядку, встановленому цим Кодексом.

З матеріалів справи видно, що позивачка звернулася до суду із позовом 24 листопада 2009 року В змінених позовних вимогах просить визнати дії відповідача неправомірними з жовтня 1999 року і клопотання про поновлення строку звернення до суду не заявляла.

З огляду на це висновок суду про задоволення позовних вимог за 2008 рік не можна вважати правильним, а тому постанова суду в цій частині підлягає скасуванню з ухваленням у цій частині нового рішення про задоволення позовних вимог за період з 24 листопада 2008 року по 24 листопада 2009 року.

В решті доводи апеляційної скарги Управління Пенсійного фонду України в Катеринопільському районі правильності висновків не спростовують.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_6 не є суттєвими і не дають підстав для її задоволення.

Керуючись ст.ст. 304 -1, 307, 309, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів судової палати, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Катеринопільському районі Черкаської області задовольнити частково, а апеляційну скаргу ОСОБА_6 відхилити.

Постанову Катеринопілського районного суду Черкаської області від 30 грудня 2009 року змінити.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Катеринопільському районі Черкаської області здійснити перерахунок та виплату щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю ОСОБА_6, як постраждалій внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії, інваліду 2 ої групи , відповідно до ст..ст. 50, п.4 ст. 54 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які потерпіли внаслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком, визначеної ст.. 28 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» за період з 24 листопада 2008 року по 24 листопада 2009 року.

В решті цю постанову залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: підпис

Судді: підписи