Броварський міськрайонний суд Київської області
справа № 2-3278/10
РІШЕННЯ

Іменем України

20 вересня 2010 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Шинкаря А.О.

при секретарі - Брейкіній Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бровари цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Укржитлосервіс» про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,-

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулась до суду з названим позовом, посилаючись на те, що відповідно до наказу № 56 від 02 квітня 2010 року її було звільнено з посади головного бухгалтера Державного підприємства «Укржитлосервіс» з 02-го квітня 2010 року на підставі п.2 ч.1 ст. 40 КЗпП України, у звязку з виявленням невідповідності займаній посаді внаслідок недостатньої кваліфікації.

Вважає звільнення незаконним та зазначає, що в 2003 році закінчила Харківський інститут управління і отримала повну вищу освіту за спеціальністю «Фінанси» та здобула кваліфікацію економіста-фінансиста.

З 26 грудня 2000 року працювала в дошкільному закладі № 87 Державного управління справами на посаді провідного спеціаліста бухгалтерського обліку.

З 06 серпня 2001 року працювала спеціалістом 2-ої категорії в Державному підприємстві «Укржитлосервіс». З 01 травня 2003 року була переведена на посаду спеціаліста 1 категорії.

З 15 березня 2005 року була переведена на посаду виконуючої обовязки головного бухгалтера, а з 01 червня 2005 року зарахована головним бухгалтером Державного підприємства «Укржитлосервіс» та пропрацювала на цій посаді до 02 квітня 2010 року.

За тривалий час обіймання посади головного бухгалтера порушень трудової дисципліни не допускала та добросовісно виконувала покладені на неї обовязки.

Вважає, що звільнення з роботи на підставі п.2 ч.1 ст. 40 КЗпП України проведено з порушенням норм чинного трудового законодавства, оскільки звільнення відбулося без попереднього проведення атестації на предмет встановлення рівня кваліфікації та невідповідності займаній посаді та не було запропоновано переведення на іншу роботу.

Тому позивачка просить поновити її на роботі, стягнути середній заробіток за весь час вимушеного прогулу та поновити їй строк звернення до суду, який вона пропустила з поважних причин: у звязку з хворобою.

У судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги.

Представник відповідача позов не визнав, пояснивши, що підставою звільнення стали результати ревізій, які проведені ДПІ у Печерському районі м. Києва, Управлінням ПФУ у Печерському районі м. Києва, Київським міським відділенням фонду соціального захисту інвалідів, КРУ Державного управління справами в ході яких виявлені різні по характеру порушення з боку головного бухгалтера. Також зазначив, що позивачка пропустила місячний строк звернення до суду, оскільки отримала трудову книжку в день звільнення 02.04.2010 року, а звернулась до суду 26.05.2010 року.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

З копії диплома вбачається, що в 2003 році позивачка закінчила Харківський інститут управління і отримала повну вищу освіту за спеціальністю «Фінанси» та здобула кваліфікацію економіст-фінансист.

З копії трудової книжки вбачається, що з 26 грудня 2000 року позивачка працювала в дошкільному закладі № 87 Державного управління справами на посаді провідного спеціаліста бухгалтерського обліку; з 06 серпня 2001 року працювала спеціалістом 2-ої категорії в Державному підприємстві «Укржитлосервіс»; з 01 травня 2003 року переведена на посаду спеціаліста 1 категорії; з 15 березня 2005 року переведена на посаду виконуючої обовязки головного бухгалтера, а з 01 червня 2005 року зарахована головним бухгалтером Державного підприємства «Укржитлосервіс» постійно.

Згідно наказу № 56 від 02 квітня 2010 року позивачку звільнено з посади головного бухгалтера на підставі п.2 ч. 1 ст. 40 КЗпП України, у звязку з виявленням її невідповідності займаній посаді внаслідок недостатньої кваліфікації.

Як вбачається з названого наказу, підставою звільнення є результати ревізій, які проводились ДПІ у Печерському районі м. Києва, Управлінням ПФУ у Печерському районі м. Києва, Київським міським відділенням фонду соціального захисту інвалідів, КРУ Державного управління справами в ході яких виявлені різні по характеру порушення з боку головного бухгалтера.

Суд вважає, що виявлені в результаті ревізій недоліки в роботі головного бухгалтера, самі по собі не свідчать про те, що ці недоліки допущені через недостатню кваліфікацію позивачки.

Відповідачем не надано суду переконливих доказів, що неналежне виконання позивачкою трудових обовязків є результатом недостатньої кваліфікації, тому суд вважає, що відповідач безпідставно звільнив позивачку за п.2 ч.1 ст. 40 КЗпП України.

Відповідно до ч.1 ст. 233 КЗпП України, працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного (міського) суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.

Відповідно до ст. 234 КЗпП України, у разі пропуску з поважних причин строків, установлених ст. 233 цього Кодексу, районний (міський) суд може поновити ці строки.

Судом встановлено, що позивачка отримала трудову книжку в день звільнення, тобто 02 квітня 2010 року, а звернулась до суду з позовом 26 травня 2010 року, тобто понад встановлений законом строк. Даних обставин сторони не заперечують.

Посилання позивачки на поважність пропуску місячного строку через хворобу, суд вважає безпідставним, оскільки згідно наданої нею медичної довідки, вона перебувала на амбулаторному лікуванні з 19 квітня по 12 травня 2010 року. Суд вважає, що, як до так і в період амбулаторного лікування позивачка мала можливість звернутись до суду з названим позовом.

Оскільки позивачка без поважних причин пропустила строк звернення до суду, то суд відмовляє в задоволенні її вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 40, 233, 234 КЗпП України, ст.ст. 10, 11, 60, 212-215 ЦПК України,-

В И Р І Ш И В:

ОСОБА_1 в позові до Державного підприємства «Укржитлосервіс» про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Київської області через Броварський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Шинкар А.О.