Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2010 року Ізмаїльській міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого судді Бурнусуса О.О.

при секретарі Осадчій В.В.,

за участю сторін: представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому попередньому судовому засіданні в залі суду міста Ізмаїла цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 сільської ради, третя особа КП «Ізмаїльське МБТІ», про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_2 звернулась до суду з позовними вимогами, якими просить встановити факт того, що померла 19.03.1999 року ОСОБА_4 була дружиною померлого 22.06.2003 року ОСОБА_5 та визнати за нею право власності на 1/3 частину житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: Ізмаїльський район, с. Утконосівка, вул. Шкільна, 1, яка належала померлій 19.03.1999 року ОСОБА_4 та померлому 22.06.2003 року ОСОБА_5, мотивуючи тим, що нотаріальною конторою їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на спадковий житловий будинок та відсутні документи, підтверджуючі родинні відносини між спадкодавцями ОСОБА_4 та ОСОБА_5.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та наполягає на їх задоволенні.

Представник відповідача ОСОБА_3 сільської ради в судове засідання не зявився, про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, якою позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення.

Представник третьої особи КП «Ізмаїльське МБТІ» в судове засідання не зявився, про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, якою не заперечує проти задоволення позовних вимог.

Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання.

Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України, ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення проводиться в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Вислухавши представника позивача, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що житловий будинок, розташований за адресою: Ізмаїльський район, с. Утконосівка, вул. Шкільна, 1 належить в рівних частинах по 1/6 ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_2, ОСОБА_7 та ОСОБА_8, що підтверджено довідкою виконавчого комітету ОСОБА_3 сільської ради від 28.07.2010 року за № 1265.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-ЖД № 172873 від 19.03.1999 року, виданого Новонекрасівською сільською радою, Ізмаїльського району, ОСОБА_4 померла 19.03.1999 року.

За загальним правило дії законів та інших нормативно-правових актів у часі (ч.1 ст. 58 Конституції України) ЦК України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності, тобто з 1 січня 2004 року. Пленум Верховного Суду України у п.1 постанови «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7 роз'яснив, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинний на той час закон, зокрема, відповідні правила ЦК Української РСР 1963 року, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі, коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим кодексом.

Після смерті ОСОБА_4 згідно ст.525 ЦК УРСР (1963 року) відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить 1/6 частина житлового будинку, розташованого за адресою: Ізмаїльський район, с. Утконосівка, вул. Шкільна, 1.

В судовому засіданні встановлено, що померла ОСОБА_4 та ОСОБА_5 знаходились в шлюбних відносинах, що підтверджено п. 3 довідки виконавчого комітету ОСОБА_3 сільської ради від 28.07.2010 року за № 1265, де вказано, що ОСОБА_5 був чоловіком ОСОБА_4, тобто відповідно до ст. 529 УК УРСР (1963 року) являється спадкоємцем за законом першої черги.

Інших спадкоємців, які заявили свої права на спадкове майно, немає.

Відповідно ст. 549 ЦК УРСР 1963 року спадкоємець, який фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, вважається таким, що прийняв спадщину.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 на момент смерті спадкодавця ОСОБА_4 проживав разом з нею, що підтверджено довідкою виконавчого комітету ОСОБА_3 сільської ради, Ізмаїльського району від 28.07.2010 року за № 1265, тобто вважається таким, який фактично прийняв спадщину.

Не оформивши належним чином своїх спадкових прав, ОСОБА_5 помер 22.06.2003 року, що підтверджено свідоцтвом про смерть серії І-ЖД № 346241 від 23.06.2003 року, виданого ОСОБА_3 сільською радою, Ізмаїльського району.

Після смерті ОСОБА_5 згідно ст.525 ЦК УРСР (1963 року) відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить 1/3 частина житлового будинку, розташованого за адресою: Ізмаїльський район, с. Утконосівка, вул. Шкільна, 1.

Відповідно до заповіту, посвідченого 23.02.2001 року секретарем Утконосівської сільської ради, Ізмаїльського району, ОСОБА_5 заповів усе належне йому на день смерті майно, де б воно не було та з чого воно не складалося, і взагалі, все те, що на день смерті буде йому належати і на що він за законом матиме право ОСОБА_2.

Осіб, які мають право на обовязкову частку у спадщині, незалежно від змісту заповіту відповідно до ст. 535 УРСР України (1963 року), немає.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 на момент смерті спадкодавця ОСОБА_5 проживала разом з ним, що підтверджено довідкою виконавчого комітету ОСОБА_3 сільської ради, Ізмаїльського району від 28.07.2010 року за № 1265, тобто вважається такою, яка фактично прийняла спадщину.

Письмовою відповіддю Ізмаїльської державної нотаріальної контори від 21.09.2010 року за № 2011/01-14 позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на спадковий житловий будинок, відсутні документи, підтверджуючі родинні відносини між спадкодавцями ОСОБА_4 та ОСОБА_5.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач визнав позов і обставини визнані сторонами не підлягають доказуванню у відповідності до ст. 61 ч.1 ЦПК України. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 60, 130, 174, 213-215, 256, 259 ЦПК України, ст.ст. 525, 529, 535, 549 ЦК УРСР (1963 року), суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 сільської ради, третя особа КП «Ізмаїльське МБТІ», про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Встановити факт того, що померла 19.03.1999 року ОСОБА_4 була дружиною померлого 22.06.2003 року ОСОБА_5.

Визнати право власності за ОСОБА_2 на 1/3 частину житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: Ізмаїльський район, с. Утконосівка, вул. Шкільна, 1.

Припинити право власності на 1/6 частину житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: Ізмаїльський район, с. Утконосівка, вул. Шкільна, 1 за померлою ОСОБА_4.

Припинити право власності на 1/6 частину житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: Ізмаїльський район, с. Утконосівка, вул. Шкільна, 1 за померлою ОСОБА_5.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя