АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22ц-9857/10 Головуючий у 1-й інстанції Литвин М.М. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 жовтня 2010 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Полтавської області в складі: Головуючого судді: Дряниці Ю.В.

Суддів: Прядкіної О.В., Пилипчук Л.І.

При секретарі: Ткаченко Т.І.

Позивача: ОСОБА_2

Адвоката: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4

на рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від «28» травня 2010 року по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 та територіальної громади в особі Лубенської міської ради про надання додаткового строку для прийняття спадщини.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача Апеляційного суду, -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від «28» травня 2010 року в задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_5 та територіальної громади в особі Лубенської міської ради про надання додаткового строку для прийняття спадщини - відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить рішення суду першої інстанції скасувати та постановити нове рішення, яким задовольнити її позовні вимоги повністю.

Вважає, що рішення місцевого суду не обґрунтоване, не відповідає ні фактичним обставинам справи, ні положенням і нормам матеріального права та встановленій судовій практиці.

Вказує, що 18 травня 2007 року вона звернулась до приватного нотаріуса ОСОБА_6 у якої написала заяву про прийняття спадщини, проте листом №877 від 27 жовтня 2009 року державний нотаріус ОСОБА_7 в оформлені спадщини їй відмовила. Мотивуючи тим, що вказану заяву ОСОБА_4 не подала саме до держаної нотаріальної контори.

Також, ОСОБА_4 в апеляційній скарзі вказує, що написання заяви про прийняття спадщини вважала достатньою дією для прийняття спадщини.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги приходить до висновку, що остання задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно ст.303 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

У відповідності з ч.З ст. 10, ч.іст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу позовних вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом першої інстанції встановлено, 14 травня 2007 року в мЛубни Полтавської області померла ОСОБА_8, яка була матірю позивачки та ОСОБА_9, що помер 08 травня 2005 року і бабусею відповідачки ОСОБА_5. Після смерті ОСОБА_8 відкрилася спадщина, що складається із житлового будинку та господарських будівель, що розташовані по вул.Д.Сірика, 23 в м.Лубнах Полтавської області.

Спадкоємцем першої черги на майно померлої матері була позивачка ОСОБА_4 і спадкоємцем за правом представлення внучка померлої, ОСОБА_10.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_4 лише в жовтні 2009 року звернулась до Другої Лубенської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але нотаріус відмовив їй в прийнятті, пояснивши, що вона пропустила строк подачі такої заяви.

Положенням ч.І, ч.З статті 1272 ЦК України передбачені наслідки пропущення строку для прийняття спадщини у разі: якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Складання позивачкою 18 травня 2007 року у приватного нотаріуса заяви про прийняття спадщини не були належними діями для її прийняття передбаченим ст.1269 ЦК України, тобто ОСОБА_4 мала подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

18 травня 2007 року я звернулась до приватного нотаріуса ОСОБА_6 у якої написала заяву про прийняття спадщини, проте листом №877 від 27 жовтня 2009 року державний нотаріус ОСОБА_7 в оформлені спадщини мені відмовила. Мотивуючи тим, що вказану заяву я не продала саме до держаної нотаріальної контори.

Крім того, позивачкою в апеляційній скарзі не наведено інших доводів поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини та доводів щодо необґрунтованості рішення районного суду.

Отже, суд вірно дійшов до висновку, що з травня 2007 року ОСОБА_4 без поважних причин не зверталася з заявою до Другої Лубенської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини і при таких обставинах суд не знайшов можливості вирішити питання про надання їй додаткового строку.

За таких обставин, коли доводи апеляційної скарги ОСОБА_4 не спростовують висновків суду першої інстанції, рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від «28» травня 2010 року слід вважати постановленим з дотриманням норм матеріального і процесуального права, тому підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 303, 308, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - відхилити.

Рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від «28» травня 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена протягом двадцяти днів до суду касаційної інстанції.

Головуючий:

Судді:

Копія

Вірно: