АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2010 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого Чупікової В. В.

суддів Винту Ю.М., Чміля І.Х.

секретар Максимюк В .В., Цимбал Ю.Ю.

за участю позивача ОСОБА_1, представника позивачки ОСОБА_2, відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4, їх представника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету ОСОБА_6 міської ради, ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача ОСОБА_6 комунальне обласне бюро технічної інвентаризації, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 про скасування як незаконних рішень виконавчого комітету ОСОБА_6 міської ради від 04.05.2001 року №364/10, від 08.12.1998 року №619/17 та за зустрічним позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_1, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 про припинення права спільної сумісної власності та виділення у власність нежитлових приміщень та за позовом ОСОБА_9 до ОСОБА_4, ОСОБА_3, третя особа Першотравнева районна рада м. Чернівці про усунення перешкод у користуванні позаквартирним коридором за апеляційною скаргою та доповненнями до неї ОСОБА_1 та за апеляційною скаргою ОСОБА_3, ОСОБА_4 на рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 23 жовтня 2009 року,-

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до виконавчого комітету ОСОБА_6 міської ради, ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача ОСОБА_6 комунальне обласне бюро технічної інвентаризації, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 про скасування як незаконних рішень виконавчого комітету ОСОБА_6 міської ради від 04.05.2001 року №364/10 та від 08.12.1998 року №619/17.

Посилався на те, що за договором купівлі-продажу від 01.09.1998 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 набули право власності на квартиру АДРЕСА_1. Рішенням виконавчого комітету ОСОБА_6 міської ради від 04.05.2001 року №364/10 «Про надання дозволу підприємствам та підприємцям міста на реконструкцію, переобладнання та добудову приміщень» ОСОБА_3 дозволено переобладнати під стоматологічний кабінет власну квартиру АДРЕСА_2. Рішенням виконавчого комітету ОСОБА_6 міської ради від 08.12.1998 року №619/17 було закріплено підвал, (підсобні) приміщення за квартирами будинку №8 по вул. Н.Яремчука в м.Чер Вважає, що вказані рішення прийнято з порушенням чинного законода саме перепланування житлових приміщень для розміщення в них офісів, ко для інших цілей непромислового характеру чинним законодавством не перед Житлові будинки та житлові приміщення призначаються для постійного проживання, громадян і їх переобладнання для використання в інших цілях проводиться визначення їх непридатними для проживання з подальшим переведенням їх в

Крім того, його квартира №1 та квартира ОСОБА_3, та ОСОБА_4 мають приміщення загального користування і всі рішення по переобладна переводу в іншу категорію частини квартири не може проводитись бс співкористувачів та співвласників.

Оскільки виконкомом міської ради ніяких обстежень житлових прим" проводилось і рішення про переведення їх в нежитлові не приймалось, співвласників квартири не було, то рішення виконкому міської ради від 04. року №364/10 про надання дозволу на переобладнання частини квар стоматологічний кабінет є незаконним.

В лютому 2005 року ОСОБА_1 доповнив свої вимоги та прос скасувати рішення виконавчого комітету від 08.12.1998 року №619/1 закріплення підвальних приміщень як незаконне, прийняте всупереч вимог Закону України «Про приватизацію житлового фонду», Житлового кодексу Такий розподіл підвальних приміщень не забезпечив право власників пропорційний розподіл допоміжних приміщень. Зазначене рішення було для прийняття рішення виконкому міської ради від 04.05.2001 року №3 розробки проекту, який передбачав розташування в кладовці спільного кориї гіпсовочного відділення стоматологічного кабінету. Гіпсовочна кімната та кімнати розташовані під спальним приміщенням його квартири №1.

В свою чергу ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулися до суду із зу позовом до ОСОБА_1, в якому просили визначити порядок роз; користування підвальним приміщенням та усунути перешкоди в кор~ вбиральнею.

Посилалися на те, що вони отримали дозвіл виконкому ОСОБА_6 ради на переобладнання квартири АДРЕСА_3 належить їм на праі власності на підставі договору купівлі-продажу від 01 року.

06.10.1998 року колективним проектно-кошторисним бюро побуту, державну ліцензію на проведення проектних робіт, було розроблено робо по переплануванню вказаної квартири та влаштування відокремленого підвал. Вказаний проект було погоджено з відповідними місцевими державного нагляду. 04.05.2001 року ними було отримано дозвіл в ОСОБА_6 міської ради на переобладнання квартири під стоматологічний кабінет.

Враховуючи можливість облаштування відокремленого входу в можливість роздільного користування приміщеннями загального кори коридором, просили виділити їм в користування частину коридору, яка доступ до підвального приміщення №«ІХ». Залишити в спільному кор частину коридору, яка забезпечує доступ до підвальних приміщень №«ХІ», забезпечення вказаного порядку роздільного користування згідні за свій провести будівельні роботи.

ОСОБА_6 міської ради від 08.12.1998 року №619/17 було закріплено (підсобні) приміщення за квартирами будинку №8 по вул. НЛремчука в м. Ч Вважає, що вказані рішення прийнято з порушенням чинного законо саме перепланування житлових приміщень для розміщення в них офісів, к для інших цілей непромислового характеру чинним законодавством не пере. Житлові будинки та житлові приміщення призначаються для постійного про: громадян і їх переобладнання для використання в інших цілях проводш визначення їх непридатними для проживання з подальшим переведенням їх в Крім того, його квартира №1 та квартира ОСОБА_3, та ОСОБА_4 В мають приміщення загального користування і всі рішення по переобла; переводу в іншу категорію частини квартири не може проводитись співкористувачів та співвласників.

Оскільки виконкомом міської ради ніяких обстежень житлових пр~ проводилось і рішення про переведення їх в нежитлові не приймал співвласників квартири не було, то рішення виконкому міської ради від 04 року №364/10 про надання дозволу на переобладнання частини ква~ стоматологічний кабінет є незаконним.

В лютому 2005 року ОСОБА_1 доповнив свої вимоги та прос скасувати рішення виконавчого комітету від 08.12.1998 року №619. закріплення підвальних приміщень як незаконне, прийняте всупереч вимог Закону України «Про приватизацію житлового фонду», Житлового кодексу Такий розподіл підвальних приміщень не забезпечив право власників пропорційний розподіл допоміжних приміщень. Зазначене рішення було для прийняття рішення виконкому міської ради від 04.05.2001 року № розробки проекту, який передбачав розташування в кладовці спільного кор: гіпсовочного відділення стоматологічного кабінету. Гіпсовочна кімната та кімнати розташовані під спальним приміщенням його квартири №1.

В свою чергу ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулися до суду із з позовом до ОСОБА_1, в якому просили визначити порядок р користування підвальним приміщенням та усунути перешкоди в кор вбиральнею.

Посилалися на те, що вони отримали дозвіл виконкому ОСОБА_6 ради на переобладнання квартири АДРЕСА_4 належить їм на праі власності на підставі договору купівлі-продажу від 2000 року.

06.10.1998 року колективним проектно-кошторисним бюро побуту, державну ліцензію на проведення проектних робіт, було розроблено робо по переплануванню вказаної квартири та влаштування відокремленого підвал. Вказаний проект було погоджено з відповідними місцевими державного нагляду. 04.05.2001 року ними було отримано дозвіл ОСОБА_6 міської ради на переобладнання квартири під стоматологічний кабінет.

Враховуючи можливість облаштування відокремленого входу в можливість роздільного користування приміщеннями загального кори коридором, просили виділити їм в користування частину коридору, яка доступ до підвального приміщення №«ІХ». Залишити в спільному к частину коридору, яка забезпечує доступ до підвальних приміщень №«ХІ», забезпечення вказаного порядку роздільного користування згідні за св* провести будівельні роботи.

В травні 2004 року ОСОБА_3 подала до суду доповнення до зустрічної позовної заяви, в якій вказує, що позивач по первісному позову ОСОБА_1 самовільно зробив отвір із своєї квартири у вбиральню і встановив дверний блок, та замурував вхід до вбиральні загального користування. А тому просила зобов'язати його не чинити перешкод в користуванні вбиральнею загального користування, відновивши вхід загального користування у вбиральню та замурувати дверний блок - вхід з квартири відповідача у вбиральню.

В ході судового розгляду даної цивільної справи ОСОБА_3 та ОСОБА_4 подали до суду заяву про зміну та уточнення своїх зустрічних позовних вимог, в якій посилались на те, що серед власників квартир в будинку №8 по вул. Н.Яремчука в м. Чернівці склався наступний порядок користування підвальними приміщеннями, які знаходяться в їх спільній сумісній власності, а саме: вони (ОСОБА_3 та ОСОБА_4І.) користуються підвальними приміщеннями: частиною коридору «VIII» площею 1,2 кв. м. та 10,3 кв. м. і допоміжними господарськими приміщеннями позначеними цифрою «IX» площею 4,4 кв. м. та цифрою «XI» площею 4,1 кв. м.; ОСОБА_1 користується допоміжним господарським приміщенням позначеним цифрою «X» площею 4,4 кв. м.; ОСОБА_7 користується допоміжними господарськими приміщеннями позначеними цифрою «1а» та цифрою «V» площею 1,6 кв. м. та 5,4 кв.м.; ОСОБА_8 користується допоміжним господарським приміщенням позначеним цифрою «1» площею 20,4 кв. м.; ОСОБА_9 в користуванні допоміжних господарських приміщень не має, оскільки попередній власник квартири ОСОБА_11 відмовилась від користування ними і не приймала участі в розподілі таких приміщень; ОСОБА_10 також в користуванні допоміжних господарських приміщень не має і не приймав участі в розподілі приміщень.

Вважають, що разом з набуттям права власності на квартири в будинку №8 по вул. Н. Яремчука в м. Чернівці їх власники також набули право спільної сумісної власності на допоміжні приміщення, якими користувались до приватизації, а саме на підвали та комори, які відносяться до цього будинку.

Оскільки підвальні допоміжні господарські приміщення позначені цифрами «VIII» площею 1,2 кв. м. та 10,3 кв. м., та цифрою «IX» площею 4,4 кв. м., цифрою «XI» площею 4,1 кв. м., які перебувають в їх (ОСОБА_3 та ОСОБА_4І.) користуванні, є відокремленими від інших підвальних приміщень, через них не проходять внутрішньобудинкові інженерні мережі, які обслуговують квартири відповідачів та використовуються за їх цільовим призначенням, вважають, що вказані підвальні приміщення можуть бути поділені між співвласниками.

Просили припинити право спільної сумісної власності приміщень коридору позначеного цифрою «VIII» площею 7,00 кв.м. та 10,3 кв.м. і допоміжних господарських приміщень позначених цифрами «IX, X, XI» площею відповідно 4,4 кв.м., 4,4 кв.м. та 4,1 кв.м. Виділити їм (ОСОБА_3 та ОСОБА_4І.) у власність частину коридору «VIII» площею 1,2 кв.м. та 10,3 кв.м. і допоміжне господарське приміщення позначене цифрою «IX» площею 4,4 кв. м. Залишити в спільній сумісній власності частину коридору позначеного цифрою «VIII» площею 5,55 кв. м. Виділити у власність йому (ОСОБА_4І.) допоміжне господарське приміщення позначене цифрою «XI» площею 4,1 кв. м., виділити у власність ОСОБА_1 допоміжне господарське приміщення позначене цифрою «X» площею 4,4 кв. м. Для забезпечення вказаного виділу у власність зобов'язати їх (ОСОБА_3 та ОСОБА_4І.) провести у відповідності до робочого проекту №6944 від 06.10.1998 року будівельні роботи по облаштуванню відокремленого входу в частину коридору позначеного цифрою «VIII» площею 5,55 кв. м., що забезпечує доступ до допоміжних господарських пр позначених цифрами «X, XI», та будівельні роботи по відокремленню коридору позначеного цифрою «VIII» площею 1,2 кв. м., що забезпечує д допоміжного господарського приміщення позначеного цифрою «IX» влаштування цегляної перегородки; усунути їм (ОСОБА_3 та ОСОБА_4 перешкоди в користуванні вбиральнею загального користування, відновив загального користування у вбиральню та замурувавши дверний отвір з ОСОБА_1 у вбиральню шляхом відновлення цілісної цегляної стіни.

Крім того, ОСОБА_9 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 ОСОБА_3, третя особа Першотравнева районна рада м. Чернівці про у перешкод у користуванні позаквартирним коридором.

Посилалась на те, що вона є власником квартири №4 в будинку вул. Н.Яремчука в м. Чернівці. В цьому ж будинку знаходиться квартира № переобладнана ОСОБА_3 під стоматологічний кабінет згідно міськвиконкому №364/10 від 04.05.2001 року.

В зазначеному будинку розташоване допоміжне господарське приміще в яке здійснюється через позаквартирний коридор площею 7,20 кв. м., спільному користуванні, що встановлено рішенням Першотравневого райо м. Чернівці від 12.11.1997 року.

Після придбання нею квартири, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в односторонньому порядку врізали в двері, які ведуть в спірний коридор площею 7,20 кв. м., ноі та закрили вказані двері на ключ, чим унеможливили їй користуватися приміщенням та позбавили її права вільного пересування коридором.

Таким чином, вказаними діями ОСОБА_3 та ОСОБА_4 перешкоди в здійснення її права користування майном, що знаходиться в власності. Просила зобов'язати ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не чинити їй п в користуванні спільною власністю - позаквартирним коридором площею 7,20 кв.м.

Рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 23 жов року в задоволенні позову ОСОБА_1 до виконавчого комітету Чер міської ради, ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи, які не заявляють са вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_6 комунальне бюро технічної інвентаризації, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_12' ОСОБА_10 про скасування як незаконних рішень виконавчого ОСОБА_6 міської ради від 04.05.2001 року №364/10, від 08.12.1998 року відмовлено.

Зустрічний позов ОСОБА_3 та ОСОБА_4 задоволено частково, у власність ОСОБА_3 допоміжне господарське приміщення позначене «IX» площею 4,4 кв. м. в підвальному приміщенні будинку №8 по вул. Яремчука в м. Чернівці. Виділено у власність ОСОБА_4 допоміжне гс приміщення позначене цифрою «XI» площею 4,1 кв. м. в підвальному будинку №8 по вул. Назарія Яремчука в м. Чернівці.

Зобов'язано ОСОБА_1 не чинити ОСОБА_3 та ОСОБА_4І в користуванні вбиральнею загального користування в підвальному будинку №8 по вул. Назарія Яремчука в м. Чернівці шляхом відновл: загального користування у вбиральню, замурування дверного отвору з ОСОБА_1 у вбиральню, відновлення цілісності цегляної стіни.

Право спільної сумісної власності на вказані підвальні допоміжні приміщення припинено.

В задоволенні решти зустрічних позовних вимог ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відмовлено.

Позовні вимоги ОСОБА_9 задоволено. Зобов'язано ОСОБА_4 та ОСОБА_3 не чинити ОСОБА_9 перешкоди в користуванні спільною власністю - позаквартирним коридором площею 7,20 кв. м. в підвальному приміщенні будинку №8 по вул. Назарія Яремчука в м. Чернівці.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 та доповненнях до неї ставиться питання про скасування рішення суду першої інстанції та направлення справи на новий розгляд до суду першої інстанції або ухвалення нового рішення по суті його позову. Апелянт посилається на те, що із справи зник його позов про визнання рішення виконавчого комітету ОСОБА_6 міської ради від 04.05.2001 року №364/10 незаконним та попередні судові рішення, судом неповно з»ясовані обставини справи по суті його позовних вимог, суд не звернув уваги на висновок Міністра МЧС України про грубі порушення в розташуванні стоматкабінету, на звільнення з органів члена комісії , який підписав акт прийняття стоматкабінету, не звернув уваги на висновок Львівського інституту судових експертиз, з якого вбачається, що по 8-ми параметрах приміщення квартири 4-а не відповідає нормам розміщення в ній стоматкабінету. Посилається на те, що квартира 4-а не знята з обліку в житловому фонді, а розміщення в жилих приміщеннях стоматкабінету не допускається відповідно до вимог санітарних норм. Зазначає, що акт приймальної технічної комісії підписаний неналежними членами, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не мають відповідної ліцензії Міністерства охорони здоров»я України на надання послуг по стоматології в цьому приміщенні, що стоматкабінет облаштований в його комунальній квартирі без його дозволу. Вважає, що спірний туалет, в якому суд зобов»язав закласти цеглою вхід до нього та позбавив його права користування ним, рішенням виконавчого комітету ОСОБА_6 міської ради від 04.05.2001 року №364/10 переданий до складу його квартири.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ставиться питання про скасування рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні їх вимог про припинення права спільної сумісної власності на приміщення коридорів і виділення у власність останніх та в частині зобов»язання облаштування окремого входу та просять ухвалити нове рішення про задоволення позову в цій частині та про відмову в позові ОСОБА_9 Посилаються на те, що судом першої інстанції неповно з»ясовані обставини, які мають значення для справи, не доведені обставини, які суд вважав встановленими, висновки суду не відповідають обставинам справи, при вирішенні справи неправильно застосовані норми матеріального права.

В судовому засіданні апеляційної інстанції позивач ОСОБА_1 свою апеляційну скаргу та доповнення до неї підтримав з підстав, викладених в них. Позивачі за зустрічним позовом ОСОБА_3 та ОСОБА_4 свою апеляційну скаргу підтримали, просили її задовольнити, апеляційну скаргу відповідача по зустрічному позову ОСОБА_1 та доповнення до неї не визнали, просили їх відхилити.

Представник позивачки ОСОБА_9 ОСОБА_2 апеляційну скаргу ОСОБА_1 підтримав, апеляційну скаргу ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не визнав просив її відхилити, а рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог ОСОБА_9 залишити без змін.

Колегія судців вважає, що апеляційна скарга позивача ОСОБА_1 та доповнення до неї підлягають частковому задоволенню, апеляційну скаргу позивачів та за зустрічним позовом ОСОБА_3 та ОСОБА_4 слід відхилити, вих наступного.

За матеріалами справи встановлено, що позивач ОСОБА_1 на договору довічного утримання від 09.05.1996 року набув право власності на спільного заселення №1 по вул. Н.Яремчука,8 в м. Чернівці загальною площ кв. м., яка складається: з двох жилих кімнат житловою площею 48,0, площею 8,90 кв м., кухні площею 11,60 кв. м., кладової площею 1,20 кв.м., площею 2,90 кв.м, /а.с.326 в т.З, а. с. 99, 413 в т.1/. Квартира спільного заселе а по вул. Н.Яремчука,8 в м. Чернівці належить на праві власності ОСОБА_3 ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу від 01.09.1998 року, посв: приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Іпатов та зареєстрованого 17.09.1998 року ЧКОБТІ за реєстровим №6444-а. придбання вказана квартира мала загальну площу 86, 75 кв. м та складалася жилої кімнати площею 20,30 кв. м., кухні площею 13,10 кв.м., ванної площею 6,10 кв.м. вбиральні 1,55 кв.м., коридору площею 5,70 кв.м. та шес площею 4,30 кв.м. 2,10 кв.м., 6,30 кв.м., 2,10 кв.м., 19,20 кв.м., 6, 00 урахуванням зазначених документів та ксерокопії заяви ОСОБА_13 19.04.1992 року про розрахунок ідеальної частки, тексту розрахунку частки,/ а.с.98 в т.1/, довідки начальника ОБТІ на адресу Управління міськв по власності/а.с.99 в т.1/ колегія суддів приходить до висновку, що тіль вбиральня 1У площею 1,00 кв. м., яка розташована поза межами обох належить позивачу ОСОБА_1, позивачам по зустрічному позову Тищ та ОСОБА_4 на праві спільної сумісної власності. Цими ж до: спростовуються доводи апелянта ОСОБА_1 щодо належності йому та Л.М., ОСОБА_4 на праві спільної власності квартири спільного заселення вул. Н.Яремчука,8 в м. Чернівці та доводи, що вказана квартира є комуна тому не вимагалося згоди ОСОБА_1 на переобладнання під стомаї кабінет частини квартири спільного заселення №4-а по вул. НЯреї м. Чернівці, яка розташована в цокольному поверсі будинку.

На підставі п.7 рішення виконавчого комітету Першотравневої райо народних депутатів за № 122/11 від 28.10.1998 року, яке не визнано в усі в законі порядку неправомірним, узаконено самовільне перепланування спільного заселення №4-а по вул. Н.Яремчука,8 в м. Чернівці, перепланування складається з трьох житлових кімнат площею 20,3 кв. м., 11,5 кв. м., кухні 14,8 кв. м.. ванної кімнати 2,1 кв. м., вбиральні сумісного санвузла 2,1 кв. м. двох коридорів 4,5 кв. м., 3,5 кв. м. та комори /а.с.20 вт.1/.

Відповідно до ст. 8,7 Житлового кодексу УРСР переведення жилих жилих приміщень у нежилі здійснюється у виняткових випадках за виконавчого комітету обласної ради. В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_14 стверджує, що квартира спільного заселення №4-а по вул. Н.Яремчука,8 в м. із житлового фонду не виведена. В матеріалах справи відсутні д переведення вказаної квартири в нежиле приміщення.

Із висновку судової будівельно - технічної експертизи №372 від року, яка призначалася за клопотанням позивача ОСОБА_1, вбач стоматологічний кабінет влаштований з частини квартири спільного засел по вул. Н.Яремчука,8 в цокольному приміщенні, на першому поверсі цієї розташована жила кімната площею 20, 80 кв. м. санвузол площею приміщення стоматологічного кабінету відповідає вимогам ДБН В.2.2.-9-99 «Громадські будівлі та споруди», ДБН В.2.2-10-2001 «Установи охорони здоров»я» в частині планування і відповідності санітарно - технічним та протипожежним вимогам для розміщення стоматологічного кабінету. З метою відповідності стоматологічного кабінету вимогам п.1. 38 СНиП «Жилие здания» у забезпеченні евакуаційного виходу запропоновано облаштувати окремий вхід в підвальні приміщення, чим буде забезпечено доступ до підвальних приміщень квартири №1 та евакуаційний вихід з приміщень стоматологічного кабінету. Позивачі по зустрічному позову ОСОБА_3 та ОСОБА_4 погоджуються на облаштування окремого входу в підвальні приміщення і по їх замовленню було розроблено робочий проект на таке облаштування. Наведеним висновком судової будівельно - технічної експертизи №372 від 21.03.2008 року, який не спростований належними та допустимими доказами, спростовуються інші доводи позивача ОСОБА_1 щодо порушення його безпеки та безпеки членів його сім»ї, порушення будівельних та санітарних норм переобладнанням частини квартири спільного заселення №4-а по вул. Н.Яремчука,8 в стоматологічний кабінет.

Пунктом 1.12. рішення виконкому ОСОБА_6 міської ради від 4.05.2001 року за №364/10 дозволено підприємцю ОСОБА_3 переобладнати під стоматологічний кабінет квартиру №4-а, що знаходиться в цокольному поверсі житлового будинку по вул. Н.Яремчука,8, при цьому її було зобов'язано розробити проектну документацію та погодити в установленому порядку. Колегія судців вважає, що дане рішення прийнято у відповідності до вимог ст.7 Закону України «Про основи містобудування» та ст.31 Закону України «Про місцеве самоврядування».

Крім цього, відповідно до ст.248-5 ЦПК України в редакції 1963 року, який був чинним на час виникнення спірних правовідносин, скаргу на рішення органів місцевого самоврядування може бути подано у двомісячний строк, обчислюваний з дня, коли особі стало відомо або їй повинно було стати відомо про порушення її прав, свобод чи законних інтересів. Пропущений строк для подання скарги може бути поновлено судом, якщо буде встановлено, що його пропущено з поважної причини.

З акту приймальної технічної комісії №53 вбачається, що стоматологічний кабінет по вул. Н.Яремчука,8/4-а прийнятий в експлуатацію від 28.05.2001 року.

Позивачка по зустрічному позову ОСОБА_3 в судовому засіданні апеляційної інстанції пояснила, що стоматологічний кабінет почав працювати у вересні 2001 року. Дана обставина позивачем ОСОБА_1 не заперечувалася. З врахуванням встановлених по справі обставин колегія суддів прийшла до висновку, що позивачу ОСОБА_1, як власнику квартири спільного заселення №1 по вул. Н.Яремчука,8 в м. Чернівці повинно було стати відомо про оскаржене ним рішення виконкому ОСОБА_6 міської ради від 4.05.2001 року за №364/10 у вересні 2001 року. З тексту позовної заяви вбачається, що останній оскаржив рішення органу самоврядування 17.02.2003 року, пропустивши визначений процесуальним законом строк на його оскарження, і не зазначив поважних причин пропуску цього строку.

Позивачу ОСОБА_15 станом на 04.02.2003 року - час складання позову по оскарженню рішення виконкому ОСОБА_6 міської ради від 4.05.2001 року за №364/10 було відомо про прийняття виконкомом рішення №619/17 від 08.12.1998 року про закріплення підвальних / підсобних/ приміщень за квартирами /а.с.4, 23-25 в т.1/, але оскаржив він це рішення до суду 18.02.2005 року /а.с.263-264 в зазначивши поважних причин пропуску строку на подання такої скарги. Осі ним рішення органу самоврядування не позбавило його права спільної с власності на підвальні приміщення будинку №8 по вул. НЯремчука в м. Чер не позбавляє його права на виділ своєї частки в цих приміщеннях.

Крім цього, рішенням виконкому ОСОБА_6 міської ради від 19.! року №42/2 «Про закріплення підвальних, нежитлових приміщень за квар внесення змін в рішення міськвиконкому», яке позивачем ОСОБА_1 Н оскаржене, фактично скасоване рішення міськвиконкому №619/17 від 08. року про закріплення підвальних / підсобних/ приміщень через допущені- помилки при виготовлені інвентарних справ. І

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що | Першотравневого районного суду м. Чернівці від 23 жовтня 2009 року в < відмови в задоволенні позову ОСОБА_1 до виконавчого комітету Черні міської ради, ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи, які не заявляють самі) вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_6 комунальне! бюро технічної інвентаризації, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_12 ОСОБА_10 про скасування як незаконних рішень виконавчого Я ОСОБА_6 міської ради від 04.05.2001 року №364/10, від 08.12.1998 року І відповідає встановленим по справі обставинам справи, ухвалене з додержання матеріального та процесуального права. Інші доводи апеляційної скарги Щ В.М. також не дають підстав для скасування вищезазначеного рішення суі частині. і

Доводи апелянта ОСОБА_1 про зловживання та махінації по вщ квартири №4-а із квартири АДРЕСА_5 його думку скоїли Першотравневий райвиконкомом, ОСОБА_6 міськвикяі ОБТІ, виходять за межі позовних вимог, заявлених ним по даній справі. і Крім цього, з документів наданих на вимогу суду ЧКОБТІ вбачає^ утворення квартири АДРЕСА_6 від! результаті перенумерації частини квартири №3, об»єднання квартир № 5 та Щ зареєстроване інженером ЧКОБТІ 30.01.1991 року, /а.с.28-35 в т.З/. і реєстрації змін позивач ОСОБА_1 не був ні наймачем, ні власником я №1 чи квартир №3, 5, 6 цього будинку, а тому його право не було поруш! підлягало би захисту. 1

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_3, Журат* виділяючи у власність ОСОБА_3 допоміжне господарське приміщення т цифрою «IX» площею 4,4 кв. м. в підвальному приміщенні будинку №¦ ОСОБА_16 в м. Чернівці, виділяючи у власність ОСОБА_4 дн господарське приміщення позначене цифрою «XI» площею 4,1 кв. м. в пія приміщенні будинку №8 по вул. Назарія Яремчука в м. Чернівці, суд першоИ правильно виходив з того, що як позивачі по зустрічному позову так і вЯ разом із набуттям права власності на квартири в будинку №8 по вул. НЛЯ м. Чернівці також набули право спільної сумісної власності на допоміжні пя якими користувались до приватизації, а саме на підвали та комори, які відіМ цього будинку.

Разом з тим при вирішенні цієї позовної вимоги суд першої інстанцій норми ст.ст.370, 364, 183 ЦК України, що відповідно до п.4 ч.І ст.309 ЦГПОв підставою для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення новош

про відмову в задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в частині.

Так, вищевказаними нормами закону передбачено, що у разі виділу частки, що є у спільній сумісній власності вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Якщо виділ частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим з урахуванням вимог ч.2 ст. 183 ЦК України, то співвласник, який бажає виділу, в разі його згоди має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації.

Позивачі по зустрічному позову ОСОБА_3 та ОСОБА_4 належними та допустимими доказами не довели, що частина приміщень коридорів VIII площею 1,2 кв. м. та 10,3 кв. м., допоміжних господарських приміщень IX площею 4,4 кв.м., та XI площею 4,1 кв.м., які вони бажали виділити як частку із спільної сумісної власності для себе, та допоміжне господарське приміщення X площею 4,4 кв.м., яке бажали виділити із спільної сумісної власності, як частку для ОСОБА_1 за розмірами рівні з частками інших співвласників - відповідачів по їх позову у коридорах та допоміжних господарських приміщеннях. А також належними та допустимими доказами не довели, що такий виділ можливий з урахуванням вимог ч.2 ст.183 ЦК України. З огляду на викладене колегія судців не вбачає підстав для задоволення зустрічного позову ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_1, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 про припинення права спільної сумісної власності та виділення у власність нежитлових приміщень. Рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 23 жовтня 2009 року в цій частині підлягає скасуванню з ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_1, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 про припинення права спільної сумісної власності та виділення у власність нежитлових приміщень.

Судом першої інстанції також встановлено, що ОСОБА_1 самовільно без наявності дозволу відповідних служб та згоди сусідів встановив дверний блок з ванної кімнати у вбиральню загального користування, чим унеможливив користуватися вбиральнею ОСОБА_3 та ОСОБА_4 Оскільки, позивач ОСОБА_1 належними та допустимими доказами не довів, що на підставі рішення виконкому ОСОБА_6 міської ради від 4.05.2001 року за №364/10 спірна вбиральня передана до його квартири та належить тільки йому на праві власності, то з врахуванням положення ст.391 ЦК України суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив зустрічну вимогу ОСОБА_3 та ОСОБА_4 щодо усунення перешкод в користуванні вбиральнею.

Дослідженим в судовому засіданні першої інстанції рішенням Першотравневого районного суду м.Чернівці від 12.11.1997 року у цивільній справі №2-574/97 за позовом ОСОБА_1, третя особа ОСОБА_13 до ОСОБА_12, ОСОБА_17 та Чернівецького міськвиконкому про визнання частково недійсним свідоцтва про право власності на житло встановлено, що коридор площею 7,2 кв.м., який безпосередньо прилягає до іншої частини коридору, перебуває у спільній сумісній власності мешканців будинку. Вказане судове рішення набрало законної сили.

Оскільки судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 чинять перешкоди ОСОБА_9 в користуванні коридору площею 7,20 кв.м., яке знаходиться у спільній сумісній власності мешканців будинку, що виразилось в заміні дверного замка вхідних дверей, то суд першої інстанції прийшов до прав висновку щодо обгрунтованості позовних вимог ОСОБА_9 та їх задо Доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є безпідстав підлягають відхиленню.

На підставі ст.ст. 370, 364, 183 ЦК України та керуючись ст.ст.209, 2 308, 309 ЦПК України колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу та доповнення до неї ОСОБА_1 ОСОБА_5 задовольнити частково.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, ОСОБА_4 відхилити.

Скасувати рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 23 2009 року в частині часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_3 та ОСОБА_4 щодо виділу їм у власність доп господарських приміщень в підвальному приміщенні будинку №8 по вул. Яремчука в м. Чернівці та припинення спільної сумісної власності на підвальні допоміжні господарські приміщення.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3, ОСОБА_4 Івановича до ОСОБА_1, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 Івановича про припинення права спільної сумісної власності та виділення у нежитлових приміщень відмовити.

В решті рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 2009 року залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку до Верховного Суду України пре місяців з дня набрання ним законної сили.

Головуючий

Судді: