Справа №2-150/2010
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2010 року,

Володарський районний суд Київської області, в складі:

головуючого судді Ткаченка О.В.

при секретарі Бондаренко Л.С

розглянувши у попередньому судовому засіданні, в смт. Володарка,

справу за позовом ОСОБА_1

до ОСОБА_2, ОСОБА_3,

про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувсь до суду з названим позовом, в якому вказував, що 24 червня 2008 року померла його бабуся - ОСОБА_4, яка до дня смерті проживала в ІНФОРМАЦІЯ_1. Після смерті бабусі відкрилася спадщина до якої входить земельна ділянка загальною площею 3,27 га , що розташована на території Косівської сільської ради Володарського району Київської області, яка належала померлій ОСОБА_5 на праві приватної власності, вартістю 47641,83 грн.

20 червня 2008 року ОСОБА_4 склала заповіт, згідно якого земельну ділянку розміром 3,270 га на підставі Державного акту на право приватної власності на землю Р1 №213332 від 21.03.2001 року, що зареєстрований в Косівській сільській раді Володарського району в книзі реєстрації державних актів на право приватної власності на землю за №117, заповіла ОСОБА_1.

Спадкоємцями за законом першої черги після померлої є її діти - ОСОБА_2 та ОСОБА_3, відповідачі по справі, які відмовилися від прийняття спадщини на користь позивача. Інших спадкоємців ні за законом ні за заповітом немає.

Позивач фактично прийняв спадщину вступивши у володіння та користування спадковим майном.

ОСОБА_1 звернувсь до нотаріуса із заявою про оформлення спадщини, але отримати свідоцтво про право на спадщину не можливо, оскільки державний акт на право власності на землю, який належав померлій, містить виправлення, відповідно дані підстави унеможливлюють оформлення спадщини у державного нотаріуса. Тому, ОСОБА_1 вимушений звернутися до суду.

Позивач просить суд, встановити факт прийняття спадщини та визнати за ним право власності на земельну ділянку загальною площею 3,27 Га, що призначені для ведення товарного сільського виробництва, які знаходяться на території Косівської сільської ради та належали померлій ОСОБА_5 на праві приватної власності.

В попередньому судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги.

Відповідачі в попереднє судове засідання не з'явилися, подали до суду заяву в якій позовні вимоги визнають, проти їх задоволення не заперечували, просили розглядати справу без їхньої участі.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання.

Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Матеріалами справи встановлено, що 24 червня 2008 року померла ОСОБА_4, що стверджено свідоцтвом про смерть (а.с.11). Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина до якої входить земельна ділянка загальною площею 3,27 Га, що призначена для ведення товарного сільського виробництва та знаходиться на території Косівської сільської ради, яка належала померлій ОСОБА_4 на праві приватної власності згідно державного акта серії Р1 №213332, вартість якої згідно витягу з технічної документації про нормативно - грошову оцінку складає 47641,83 гривень (а.с. 13, 15).

20 червня 2008 року ОСОБА_4 склала заповіт, згідно якого земельну ділянку розміром 3,270 га на підставі Державного акту на право приватної власності на землю Р1 №213332 від 21.03.2001 року, що зареєстрований в Косівській сільській раді Володарського району в книзі реєстрації державних актів на право приватної власності на землю за №117, заповіла ОСОБА_1 (а.с. 12).

Окрім позивача, спадкоємцями за законом першої черги після померлої є її діти -ОСОБА_2 та ОСОБА_3, відповідачі по справі, які відмовилися від прийняття спадщини на користь позивача. Інших спадкоємців ні за законом ні за заповітом немає.

При зверненні ОСОБА_1 до державного нотаріуса із заявою про оформлення спадщини, йому було відмовлено, оскільки державний акт на право власності на землю, який належав померлій, містить виправлення, що унеможливлює оформлення спадщини у державного нотаріуса.

Позивач вважає, що має право на спадщину, що залишилась після померлої, оскільки він є спадкоємцем за заповітом, фактично він прийняв спадщину, оскільки вступи в управління та користування майном.

Як вказано в довідці Косівської сільської ради Володарського району Київської області, відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 №213332, що зареєстрований в Книзі реєстрації Державних актів на право приватної власності на землю в Косівській сільській раді за №117 від 27.03.2001 року, земельна ділянка площею 3, 27 га належить померлій ОСОБА_4 (а.с. 14).

ОСОБА_1 звертався до Володарської районної державної нотаріальної контори Київської області із заявою про прийняття спадщини після померлої ОСОБА_4, що підтверджується матеріалами спадкової справи (а.с. 24-58).

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом.

Згідно п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України 2003 року, зазначено, що правила книги шостої Цивільного Кодексу застосовуються також до спадщини, яка відкрилась, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.

У відповідності до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Ст. 1222 ч.І ЦК України визначає спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Згідно ст. 1268 ч. 1 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Таким чином, вимоги позивача базуються на законі, є обґрунтованими, тому їх слід задовольнити.

Керуючись ч. 5 ст. З Закону України „ Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень", абзацу 4 пункту 216 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (затвердженої наказом Мін'юсту від 03.03.2004 року № 20/5), п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України 2003 року ст.ст. 529, 549 ЦК України (1963 року), ст.ст. З, 5, 8, 13, 57, 79, 130, 174,209, 212 - 215 ЦПК України , суд , -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за заповітом після померлої ОСОБА_4, яка померла 24 червня 2008 року, на земельну ділянку загальною площею 3,27 Га, що призначена для ведення товарного сільського виробництва, розташовану на території Косівської сільської ради, яка належала померлій ОСОБА_4 на праві приватної власності згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії Р1 №213332, зареєстрованого в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю 27.03.2001 року за №117, виданого Косівською сільською радою, вартість якої складає 47641,83 гривень.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області через Володарський районний суд шляхом подачі в 10 денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і подання після цього протягом 20 днів апеляційної скарги.

СУДДЯ О.В. Ткаченко