Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області
Справа № 2-133/10
04.02.2010р. Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області
у складі: головуючого судді Покотілової О.Г.
при секретарі - Завірюха В.Ю.
за участю прокурора - Поліщук О.Л.
розглянув у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсним договору дарування, -
13.11.2009р. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання договору дарування житлового будинку № 82 по вул. Свердлова в м. Первомайську Миколаївської області, укладеного між ОСОБА_1 - з одного боку та ОСОБА_2 - з іншого, посвідченого 22.03.2006року ОСОБА_3, приватним нотаріусом Первомайського міського нотаріального округу Миколаївської області, реєстр № 1485, - недійсним. Свої позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що в січні 2006року його нині покійна дружина ОСОБА_4 перенесла другий інсульт і була лежачою хворою, а йому на той момент вже було 82роки, він був визнаний інвалідом ВВВ 2 групи, тобто не міг самостійно доглядати дружину і надавати їй необхідну допомогу, оскільки сам часто хворів і потребував сторонньої допомоги.
На початку березня 2006року його син ОСОБА_2 - відповідач по справі, пообіцяв таку допомогу, якщо він підпише договір, щоб після смерті житловий будинок залишився йому. Він погодився і 22.03.2006р. уклав з відповідачем у приватного нотаріуса Первомайського міського нотаріального округу Миколаївської області ОСОБА_3 договір, тексту якого не читав. При підписанні договору він вважав, що підписує договір довічного утримання, а не договір дарування житлового будинку.
Після укладення договору відповідач жодного разу не виконував свої зобовязання, а влітку 2009р. в зазначений будинок підселив невідомих осіб, які фактично виживали позивача з його будинку, в звязку з чим він вирішив розірвати укладений договір та почав збирати необхідні документи. Під час отримання в Первомайському МБТІ довідки про належність будинку, він дізнався, що фактично між ним та відповідачем був укладений договір дарування житлового будинку, чого він не бажав.
Позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_5 в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили задовольнити їх, вказуючи, що при підписанні оскаржуваного договору нотаріус не роз'яснив позивачу правових наслідків укладеної угоди, тому позивач підписав договір внаслідок помилки. Він помилявся щодо природи оскаржуваного договору, прав та обовязків сторін, що має істотне значення, оскільки його син ОСОБА_2 - відповідач по справі, обіцяв його та його покійну дружину довічно доглядати, забезпечувати продуктами харчування, і тільки на цих умовах він погодився укласти договір про відчуження житлового будинку ОСОБА_2 Позивач вказує, що укладаючи вказаний договір, він мав на меті те, що буде постійно проживати в своєму будинку, оскільки до смерті буде його законним власником, а також те, що відповідач буде за ним довічно доглядати. Проте, відповідач не тільки не забезпечує його продуктами харчування та ліками, а взагалі створив такі умови, через які він (позивач) не може проживати в вищевказаному будинку.
Відповідач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_6 в судовому засіданні позов не визнали та заперечували проти його задоволення, при цьому відповідач зазначив, що його батьки починаючи з 1992року постійно говорили про те, що їх житловий будинок, який розташований по вул. Свердлова, 82 в м. Первомайську Миколаївської області, вони перепишуть на нього (відповідача) і в березні 2006року батьки самі запропонували укласти оскаржуваний договір, при цьому його покійна матір дала свою згоду на дарування його батьком сумісно нажитого ними житлового будинку.
Заслухавши пояснення учасників процесу, допитавши свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, дослідивши надані суду письмові докази, оцінивши в сукупності досліджені докази, думку прокурора про задоволення позову позивача в повному обсязі, суд приходить до наступного висновку.
Як вбачається з договору дарування житлового будинку, посвідченого 22.03.2006року ОСОБА_3, приватним нотаріусом Первомайського міського нотаріального округу Миколаївської області, реєстр № 1485, ОСОБА_1 (дарувальник) передав у власність ОСОБА_2 (обдарованого) безоплатно житловий будинок № 82, що знаходиться в м. Первомайську Миколаївської області по вул. Свердлова, на земельній ділянці фонду міської ради. Вказаний житловий будинок належав ОСОБА_1 (дарувальнику) на підставі договору про право забудови житлового будинку та безстрокового користування земельною ділянкою, посвідченого Первомайською державною нотаріальною конторою від 22.04.1954р., що підтверджується довідкою Первомайського МБТІ від 02.12.2009р. за вих. № 133.
Згідно із заявою ОСОБА_4, справжність підпису якої засвідчив ОСОБА_3, приватний нотаріус Первомайського міського нотаріального округу Миколаївської області, реєстр № 1484, ОСОБА_4 дала свою згоду на дарування її чоловіком - ОСОБА_1 сумісно нажитого ними під час перебування у шлюбі житлового будинку № 82, що знаходиться по вул. Свердлова в м. Первомайську Миколаївської області, сину - ОСОБА_2.
Як вбачається з повідомлення Первомайського МБТІ за вих. № 126 від 18.11.2009р., житловий будинок по вул. Свердлова, 82 в м. Первомайську Миколаївської області зареєстровано за ОСОБА_2 на підставі договору дарування, посвідченого ОСОБА_3, приватним нотаріусом Первомайського міського нотаріального округу Миколаївської області, від 22.03.2006р., реєстр № 1485.
В судовому засіданні свідки ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_7 підтвердили суду, що позивач постійно проживав в своєму будинку, відповідач опікувався про нього, в вересні 2009року взаємовідносини між позивачем та відповідачем змінилися і відповідач вигнав батька зі спірного будинку, поселивши в будинок своїх родичів.
Що стосується показів свідків ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, то про обставини укладання договору їм нічого не відомо, а тому суд не приймає їх свідчення до уваги.
Згідно з ч. 1 ст. 229 ЦК України, якщо особа, яка вчинила правочин, помилилася щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. Істотне значення має помилка щодо природи правочину, прав та обовязків сторін, таких властивостей і якостей речей, які значно знижують її цінність або можливість використання за цільовим призначенням. Помилка щодо мотивів правочину не має істотного значення, крім випадків, встановлених законом.
Як розяснив Пленум Верховного Суду в п. 11 постанови від 28.04.1978р. № 3 «Про судову практику в справах про визнання угод недійсними» (з наступними змінами), під помилкою в даному випадку слід розуміти таке неправильне сприйняття субєкта, предмета чи інших істотних умов угоди, що вплинуло на її волевиявлення, при відсутності якого за обставинами справи можна вважати, що угода не була б укладена.
Згідно з розясненнями Пленуму Верховного Суду в п. 19 постанови від 06.11.2009р. № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», обставини, щодо яких помилялася сторона правочину, мають існувати саме на момент вчинення правочину.
Судом встановлено, що при укладанні договору дарування позивач мав на меті те, що відповідач буде за ним довічно доглядати, забезпечувати продуктами харчування та вважав, що укладає договір довічного утримання, тобто помилявся щодо правових наслідків договору і це є обставиною, що має істотне значення, а тому є передбачені ст. 229 ЦК України підстави для визнання правочину недійсним.
Враховуючи вищевикладене суд дійшов висновку про те, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, тобто оскаржувану угоду слід визнати недійсною.
Крім того, відповідно до ст. 267 ЦК України суд вважає за необхідне поновити позивачу пропущений ним строк для звернення до суду з даним позовом, поскільки про порушення його прав йому стало відомо лише в жовтні 2009року.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 214, 215, 216 ЦПК України, суд
Поновити ОСОБА_1 строк позовної давності для звернення до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання недійсним договору дарування.
Визнати недійсним договір дарування ОСОБА_2 житлового будинку № 82 по вул. Свердлова в м. Первомайську Миколаївської області, який укладений між ОСОБА_1 - з одного боку та ОСОБА_2 - з іншого, посвідчений 22 березня 2006року ОСОБА_3, приватним нотаріусом Первомайського міського нотаріального округу Миколаївської області, реєстр № 1485, повернувши сторони у первісний стан.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана на протязі 20 днів, то рішення суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Миколаївської області протягом двадцяти днів після подачі заяви про апеляційне оскарження, яка подається протягом десяти днів з дня проголошення рішення до Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

СУДДЯ: