АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Категорія № 26 (1) інстанції - ОСОБА_1
Доповідач - Ляховська І.Є.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2010 року м. Кривий Ріг

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Ляховської І.Є.,

суддів - Барильської А.П., Карнаух В.В.,

при секретарі - Бадалян Н.О.,

за участю - ОСОБА_2,

представника відповідача - ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі апеляційну скаргу Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі Дніпропетровської області на рішення Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 15 березня 2010 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі Дніпропетровської області (третя особа - Відкрите акціонерне товариство «Криворізький залізорудний комбінат») про стягнення недоплат по втраченому заробітку в зв'язку з відшкодуванням шкоди здоров'ю, -

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2009 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі Дніпропетровської області (далі - Відділення Фонду) про стягнення недоплат по втраченому заробітку в зв'язку з відшкодуванням шкоди здоров'ю та визнання розміру втраченого заробітку, розрахованого підприємством станом на 01 квітня 2001 року невірним, посилаючись на те, що він одержує занижену суму страхових виплат, оскільки підприємством застосовано не всі коефіцієнти підвищення тарифних ставок та посадових окладів до суми втраченого заробітку.

Під час розгляду справи позивач уточнив свої позовні вимоги та просив суд стягнути з Відділення Фонду на його користь недоплату сум щомісячних страхових виплат у зв'язку з відшкодуванням шкоди, заподіяної

здоровю, за період з 01.03.2007 року по 01.03.2010 року у сумі 4493 грн.18 коп. та щомісяця стягувати по 145 грн. 39 коп., починаючі з 01.03.2010 р. до зміни обставин, що - є підставою для перерахунку виплат.

Ухвалою Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 14 серпня

2009 року за заявою представника позивача позовні вимоги до Відділення

Фонду про визнання розміру втраченого заробітку невірним залишені без

розгляду.

Рішенням Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 15 березня

2010 року позов ОСОБА_2 задоволено.

В апеляційній скарзі Відділення Фонду ставить питання про скасуванню рішення суду та направлення справи на новий розгляд, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, на його думку, суд першої інстанції не перевірив, чи відбулося фактична підвищення заробітної плати по підприємству, не витребував відомості про нарахування і одержання заробітної плати за професією позивача за оспорюваний період, не надав належної правової оцінки економічному обґрунтуванню застосування або незастосування коефіцієнтів підвищення тарифних ставок і посадових окладів та стягнув недоплату за період, що перевищує три роки. Крім того, судом не взято до уваги, що, оскільки відповідальність за неправильність і несвоєчасність проведення перерахунку відшкодування шкоди несе підприємство, то Відділення Фонду є неналежним відповідачем у даній справі.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межа: заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, ще апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 з 01 січня 1968 року працював в РУ Першотравневий ВО «Кривбасруда» правонаступником якого є ВАТ «Кривбасзалізрудком». 14 вересня 1976 року, під час виконання ним трудових обов'язків його було травмовано. Висновком МСЕК від 10 березня 1993 року ОСОБА_2 встановлено 5% втрати професійної працездатності з 18 лютого 1993 року безстроково.

ВАТ «Кривбасзалізрудком» у добровільному порядку визначило та виплачувало позивачеві втрачений заробіток у зв'язку з ушкодженням здоров'я, виходячи із ступеню втрати професійної працездатності та середнього заробітку за професією позивача за січень-квітень 1992 року в сумі 7510,51 крб.

На момент передачі особової справи позивача ОСОБА_2 до Відділення Фонду сума страхової виплати позивачеві склала 3,08 грн., було перерахована відповідачем відповідно до постанов правління Фонду від 14 березня 2002 року № 3; 04 березня 2003 року № 3; 24 лютого 2004 року № 5 25 лютого 2005 року № 3; 06 березня 2006 року № 3; 28 лютого 2007р. № 9 28 лютого 2008р. № 2; 22 лютого 2009р. № 2 відповідно на коефіцієнти 1,193; 1,182; 1,152; 1,238; 1,203; 1,183; 1,125 та 1,063, у зв'язку із чим Відділення Фонду виплачувало позивачеві щомісячні страхові виплати розмірах ; з квітня 2001 року - 3,08 грн.; з березня 2002 року - 3,67 грн.;

березня 2003.року 4,34 грн.; з березня 2004 року 5,00 грн,; з березня 2005 року - 6,19 грн.; з березня 2006 року 7,45 грн.; з 01 березня 2007 року - 8,82 грн.; з березня 2008 року - 9,92 грн.; з березня 2009 року - 10,55 грн.

Позивачем поставлено питання про неправильне коригування сум відшкодування втраченого заробітку, починаючи з 01 липня 1992 року, та стягнення недоплачених коштів.

Стягуючи з Відділення Фонду заборгованість за останні три роки, що передують зверненню до суду із даним позовом, суд першої інстанції зазначив, що ВАТ «Кривбасзалізрудком», починаючи з 01 липня 1992 року, неправильно коригувало ОСОБА_2 суму відшкодування втраченого заробітку, у зв'язку з чим після передачі документів Відділенню Фонду останнє також неправильно виплачувало позивачеві страхові виплати. Такий висновок суду є правильним з огляду на наступне,

Відповідно до п.28 «Правил відшкодування власником підприємства, установи і організації або уповноваженим ним органом шкоди, заподіяної працівникові ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням ним трудових обов'язків», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 472 від 23.06.1993 року в редакції зі змінами, внесеними Постановою Кабінету Міністрів України № 492 від 18.07.1994 року, яка діяла на момент виникнення даних правовідносин, перерахування розміру відшкодування шкоди (втраченого заробітку, витрат на соціальну і медичну допомогу проводиться у разі підвищення тарифних ставок (окладів) працівників госпрозрахункових підприємств, а також заробітної плати відповідно до колективного договору.

Із матеріалів справи вбачається, що відповідно до спільної постанови адміністрації і профспілкових комітетів ВО «Кривбасруда» № 14/12 від 16 липня 1992 року тарифні ставки були збільшені в 1,25 рази.

З 01 листопада 1992 року відповідно до постанови КМУ від 03 грудня

1992 року № 676 тарифні ставки були збільшені у 2,55 рази.

З 01 січня 1993 року відповідно до постанови КМУ № 46 від 26 січня

1993 року і листу ВО «Кривбасруда» № 53-10/07 від 02 лютого 1993 року

тарифні ставки були збільшені в 1,33 рази.

З 01 березня 1993 року відповідно до постанови КМУ № 102 від 15 лютого 1993 року і спільної постанови адміністрації і профспілкових комітетів ВО «Кривбасруда» № З/З від 17 березня 1993 року тарифні ставки були збільшені в 1,5 рази.

З 01 червня 1993 року відповідно до постанови КМУ № 393 від 02 червня 1993 року і спільної постанови адміністрації і профспілкових комітетів ВО «Кривбасруда» № 13/9 від 01 липня 1993 року тарифні ставки були збільшені в 1,97 рази.

З 01 вересня 1993 року відповідно до постанови КМУ № 671 від 30 серпня 1993 року і спільної постанови адміністрації і профспілкових комітетів ВО «Кривбасруда» № 17/12/42 від 28 вересня 1993 року тарифні ставки були збільшені в 2,94 рази.

З 01 листопада 1993 року відповідно до спільної постанови адміністрації і профспілкових комітетів ВО «Кривбасруда» 21/16/45 30 жовтня 1993 року тарифні ставки були збільшені в 2,1 рази.

З 01 грудня 1993 року відповідно до постанови ,КМУ № 974 від грудня 1993 року і спільної постанови адміністрації і профспілкової комітетів ВО «Кривбасруда» № 24/19/48 від 24 грудня 1993 року тарифні ставки були збільшені в 3 рази.

З 01 липня 1994 року відповідно до постанови КМУ № 449 від 04 липня 1994 року тарифні ставки були збільшені в 2 рази.

З 01 жовтня 1994 року відповідно до постанови КМУ № 720 від жовтня 1994 року тарифні ставки були збільшені в 2 рази.

З 01 лютого 1995 року відповідно до постанови КМУ № 102 від лютого 1995 року і спільної постанови адміністрації і профспілкової комітетів ВО «Кривбасруда» № 2/24/7 від 27 лютого 1995 року тарифної ставки були збільшені в 3 рази.

З 01 січня 1996 року відповідно спільної постанови адміністрації профспілкових комітетів ВО «Кривбасруда» № 1/6 від 26.01.1996 року 01.01.1996 року тарифні ставки були збільшені у 2,5 рази.

З 01 червня 1997 року відповідно до спільної постанови адміністрації профспілкових комітетів ВО «Кривбасруда» № 3/91/06 від 21.05.1997 р. на підприємстві року тарифні ставки були збільшені у 1,25 рази.

З 01 січня 1998 року відповідно до спільної постанови адміністрації профспілкових комітетів ВО «Кривбасруда» від 25.12.1997 року № 6/ «Про перегляд структури заробітної плати» тарифні ставки були збільшені в 1,3 рази.

Із наданих по справі доказів убачається, що в

«Кривбасзалізрудком» при здійсненні перерахунку суми відшкодування втраченого заробітку позивачеві за період з 01 липня 1992 року по 01 травня 2000 року були застосовані не всі коефіцієнти фактичного підвищення тарифних ставок (посадових окладів) на підприємстві.

Розглядаючи справу, суд першої інстанції правильно перерахував призначену позивачеві підприємством суму відшкодування шкоди починаючи з 01 липня 1992 року по 01 квітня 2001 року, на коефіцієнт підвищення тарифних ставок (посадових окладів), а саме: 1,25 - з 01 липня 1992 року; 2,55 з 01 листопада 1992 року; 1,33 - з 01 січня 1993 року; 1,5 01 березня 1993 року; 1,97 - з 01 червня 1993; 2,94 - з 01 вересня 1993 року 2,1 - з 01 листопада 1993 року; 3,0 - з 01 грудня 1993 року; 2,0 - з 01 липня 1994 року; 2,0 - з 01 жовтня 1994 року; 3,0 - з 01 лютого 1995 року; 2,5 - з січня 1996 року; 1,25 - з 01 червня 1997 року; 1,3 - з 01 січня 1998 року.

Ухвалюючи рішення, суд виконав вимоги абз. 6 пункту 28 Праї відшкодування власником підприємства, установи і організації ; уповноваженим ним органом шкоди, заподіяної працівникові ушкоджень здоров'я, пов'язаним з виконанням ним трудових обов'язків, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 23 червня 1993 року № 472 наступними змінами і доповненнями), та перевірив, що перерахований та

нарахований розмір втраченого заробітку у перерахунку на 100 відсотків втрати професійної працездатності не перевищує середній заробіток відповідного працівника (після підвищення тарифних ставок) за умови його роботи протягом повного календарного або у перерахунку на повний календарний місяць роботи.

Відповідно до п. 41 Правил, якщо заяву на відшкодування шкоди потерпілий або заінтересовані особи подали через три роки з дня визначення МСЕК стійкої втрати працездатності, відшкодування шкоди проводиться з дня подання заяви.

Згідно п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди, виплати, призначені, але своєчасно не одержані потерпілим, або особою, яка має право на їх одержання, а також вимоги про перерахунок сум щомісячних платежів, раніше визначених судом або роботодавцем, підлягають задоволенню за час, що не перевищує трьох років.

Тому суд першої інстанції обґрунтовано стягнув з Відділення Фонду недоплату за період з 01 березня 2007 року по 01 березня 2010 року в сумі 4493 грн. 18 коп., яка утворилася внаслідок неправильного коригування суми відшкодування шкоди ВАТ «Кривбасзалізрудком», а також визначив новий розмір щомісячної страхової виплати у сумі 145 грн. 39 коп., починаючи з 01 березня 2010 року.

На думку колегії суддів, рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, висновки суду відповідають обставинам справи, а доводи апеляційної скарги не дають підстав для скасування рішення суду.

За таких обставин апеляційну скаргу Відділення Фонду необхідно залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі Дніпропетровської області відхилити.

Рішення Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 15 березня 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня

набрання нею законної сили.

Судді:

Головуючий: І.Є.Ляховська