АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Категорія - 26 (І) ОСОБА_1
Доповідач - Михайлів Л.В. УХВАЛА
27 липня 2010 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді: Митрофанової Л.В.
суддів: Михайлів Л. В., Братіщевої Л. А.
при секретарі: Бондаренко І.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою Відкритого акціонерного товариства «Суха Балка» на рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 26 березня 2010 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Відкритого акціонерного товариства «Суха Балка», третя особа - Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, про стягнення моральної шкоди, -
У вересні 2009 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Відкритого акціонерного товариства «Суха Балка» (надалі - ВАТ «Суха Балка»), Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі Дніпропетровської області (надалі - Відділення Фонду) про відшкодування моральної шкоди, в обґрунтування якого зазначив, що працюючи протягом тривалого часу у шкідливих та небезпечних умовах праці на ВАТ «Суха Балка», він отримав професійне захворювання, у зв'язку з чим висновком МСЕК від 20.08.2008 року йому первинно встановлено 40% втрати професійної працездатності та третю групу інвалідності.
Вважаючи причиною отримання професійного захворювання тривалу роботу в умовах важкої фізичної праці та несприятливого мікроклімату, просив суд поновити пропущений строк звернення до суду, стягнути з кожного з відповідачів на його користь моральну шкоду у сумі по 125000 грн.
Ухвалою суду від 26.03.2010 року за заявою представника позивача позовні вимоги ОСОБА_2 до Відділення Фонду про стягнення моральної шкоди залишено без розгляду. Відділення Фонду залучено до участі у справі в якості третьої особи.
Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 26 березня 2010 року позов ОСОБА_2 задоволено частково. Поновлено пропущений строк звернення до суду. Стягнуто з ВАТ «Суха Балка» на користь ОСОБА_2 моральну шкоду в розмірі 25000 грн., а також - на користь держави 8,50 грн. судового збору та 7,40 витрат з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідач ВАТ «Суха Балка» ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Так, суд помилково до регулювання спірних відносин застосував положення загальних норм діючого законодавства замість спеціальних законів, які регулюють відшкодування шкоди; не з'ясував, що ВАТ «Суха Балка» не є належним відповідачем

по справі; не встановив, які саме незаконні дії роботодавця спричинили моральну шкоду позивачу; факт заподіяння моральних страждань не підтверджений достовірними доказами, розмір моральної шкоди необґрунтований; судом не проведено огляду МСЕК для встановлення факту спричинення моральної шкоди та не з'ясовано причин пропуску позивачем тримісячного строку звернення до суду з позовною заявою .

В запереченнях на апеляційну скаргу представник позивача - ОСОБА_3 просить в задоволенні апеляційної скарги відмовити, а рішення суду залишити без змін як законне та обґрунтоване.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ВАТ «Суха Балка» підлягає відхиленню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 протягом тривалого часу виконував роботи в умовах важкої фізичної праці та несприятливого мікроклімату, працюючи з 04.07.1988 року по 02.02.1989 року вальцювальником стану гарячої прокатки на Криворізькому металургійному комбінаті «Криворіжсталь», з 09.02.1989 року по 03.12.1993 року підземним прохідником в тресті «Кривбасшахтопроходка», а також з 06.12.1993 року по 02.07.2008 року - підземним прохідником в шахтобудівельному управлінні ВАТ «Суха Балка».

Рішенням ЛЕК НДІ Промислової медицини від 12.06.2008 року у ОСОБА_2 встановлена наявність професійного захворювання з діагнозом - радикулопатія попереково-крижова і шийна з вираженим порушенням біомеханіки хребта і стійким больовим синдромом, нейродистрофією у вигляді деформуючого артозу колінних суглобів ПФ 1 ст. та колінних суглобів ПФ 2 ст., дв. плечелопаткового періартозу ПФС 1-2ст., периферичний нейроваскулярний синдром.

Актом № 38 розслідування хронічного професійного захворювання від 04.07.2008 року, затвердженого головним лікарем Жовтневого райСЕС м. Кривого Рогу 09.07.2008 року, встановлена причина зазначеного професійного захворювання - важка фізична праця та несприятливий мікроклімат, які виникли в результаті порушення керівництвом підприємств, де працював хворий, ст. 153 КЗпП України, ст. 13 Закону України «Про охорону праці».

Висновком МСЕК від 20.08.2008р. первинно ОСОБА_2 встановлена стійка втрата професійної працездатності в розмірі 40% та третя група інвалідності. Відсоток втрати профпрацездатності та група інвалідності підтверджені висновком МСЕК від 11.08.2009 року при переогляді ОСОБА_2

На підставі встановлених обставин, суд першої інстанції дійшов висновку про відшкодування позивачу у зв'язку з отриманим ним на виробництві професійним захворюванням моральної шкоди відповідачем, з вини, якого її й заподіяно.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Згідно ст. 173 КЗпП України шкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням трудових обов'язків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку.

Частиною першої ст. 237-1 КЗпП України передбачено відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі порушення його законних прав, що призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

У пункті 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз'яснено, що відповідно до статті 237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема, виконання робіт у небезпечних для

2

життя і здоров'я умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов'язок по відшкодуванню моральної (немайнової) покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

Як вбачається з акту № 38 розслідування хронічного професійного захворювання від 04.07.2008 року (а.с. 11-13) причиною професійного захворювання ОСОБА_2 є важка фізична праця та несприятливий мікроклімат, які виникли у зв'язку з порушенням керівництвом підприємств, де працював хворий, ст. 153 КЗпП України, ст. 13 Закону України «Про охорону праці», якими передбачений обов'язок власника або уповноваженого ним органу створити на робочому місці умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці.

Виходячи з викладеного, доводи ВАТ «Суха Балка» про відсутність обов'язку підприємства відшкодовувати моральну шкоду, завдану позивачу з тих підстав, що останній є суб'єктом страхування від нещасного випадку на виробництві, суперечать нормам діючого законодавства, оскільки Закон України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» від 23 вересня 1999 року № 1105-ХІУ в редакції, що діяла на час встановлення позивачеві вперше стійкої втрати працездатності, не передбачає у 2008 році відшкодування застрахованим і членам їх сімей моральної (немайнової) шкоди, отриманої внаслідок ушкодження здоров'я Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України.

Отже, враховуючи викладене й те, що, право на відшкодування моральної шкоди у зв'язку з ушкодженням здоров'я ОСОБА_2, пов'язаного з виконанням трудових обов'язків, виникло у позивача з 20.08.2008 року, тобто з моменту встановлення йому стійкої втрати професійної працездатності (а.с. 15), питання про відшкодування працівнику такої шкоди слід вирішувати на загальних підставах, передбачених нормами КЗпП України та Закону України «Про охорону праці», а не відповідно до положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», норми якого є спеціальними.

Також, спростовуються й доводи відповідача щодо відсутності підстав відшкодування ОСОБА_2 моральної шкоди, оскільки, факт заподіяння такої шкоди у зв'язку з отриманими ним професійним захворюванням встановлений в судовому засіданні.

Так, позивач час від часу змушений проходити стаціонарний курс лікування, переносить фізичні страждання, позбавлений нормальних життєвих зв'язків, що вимагає додаткових зусиль для організації його життя.

Колегія суддів погоджується із визначеним судом першої інстанції розміром відшкодування моральної шкоди, стягнутої з відповідача на користь позивача, який визначено ним, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, відповідно до п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995р. з подальшими змінами, яким передбачено, що розмір моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану.

У звязку з вищевикладеним, доводи відповідача щодо необґрунтованості розміру моральної шкоди, визначеної судом, безпідставні.

Також необґрунтованими вважає колегія суддів посилання відповідача щодо пропуску позивачем строку звернення до суду з позовом, оскільки відносини з приводу відшкодування моральної шкоди, пов'язаної з ушкодженням здоров'я, випливають з порушення особистих немайнових прав, а тому відповідно до п.З ч.І ст. 268 ЦК України, не мають строку позовної давності.

Отже, вирішуючи спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов'язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані і підтверджуються письмовими доказами.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального законодавства, у зв'язку із чим апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду - залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства «Суха Балка» відхилити.

Рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 26 березня 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: