Справа № 2-49/10
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 квітня 2010 року Бобринецький районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді Бевз О.Ю.,

при секретарі Ніколенко О.Є.,

з участю позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідачів ОСОБА_3 МВС України в Кіровоградській області та Бобринецького РВ УМВС ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Бобринець справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 МВС України в Кіровградській області, Бобринецького РВ УМВС в Кіровоградській області:

- про поновлення ОСОБА_1 на роботі,

-стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу,

-стягнення моральної шкоди,

-визнання наказів №160 Бобринецького РВ УМВС та №1104 УМВС України в Кіровоградській області незаконними та скасування їх,-

В С Т А Н О В И В :

14.12.2009 року ОСОБА_1 звернулася до Бобринецького районного суду з позовом до ОСОБА_3 МВС України в Кіровоградській області, Бобринецького РВ УМВС України в Кіровоградській області, про поновлення ОСОБА_1 на роботі, стягнення 5605 грн. 50 коп. заробітної плати за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди в сумі 5.000 грн., визнання наказів №160 Бобринецького РВ УМВС та №1104 УМВС України в Кіровоградській області незаконними та скасування їх, вказуючи, що 04.01.1996 року згідно наказу Бобринецького РВ УМВС була зарахована на посаду старшого паспортиста Бобринецького РВ УМВС, а 09.11.2009 року згідно наказу УМВС була звільнена з займаної посади за ч.3 ст. 40 КЗпП України. Дане звільнення вважає незаконним, так як з часу прийнята на посаду до звільнення, вона добросовісно та сумлінно виконувала свої обовязки, до неї жодного разу ні заходів дисциплінарного, ні громадського стягнення не застосовувалось, в звязку з чим підлягає поновленню на займану посаду із стягненням відповідного відшкодування.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали повністю, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, та попросили у разі задоволення позову допустити негайне виконання рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на роботі, стягнення середньомісячної заробітної плати, але не більше чим за один місяць.

Представник відповідачів ОСОБА_3 УМВС України в Кіровоградській області, та Бобринецького РВ УМВС - ОСОБА_4 (згідно довіреності) позовні вимоги не визнав повністю та надав письмові заперечення проти позову, пояснивши, що позивачку правомірно притягували до дисциплінарної відповідальності та процедура звільнення з роботи ОСОБА_1 була проведена відповідно до норм діючого законодавства.

Суд, вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, допитавши свідків, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно трудової книжки серії УКР №0923524, ОСОБА_1 (Холодовська) згідно наказу №2 о/с начальника Бобринецького РВ УМВС України в Кіровоградській області від 04.01.1996 року призначена на посаду старшого паспортиста Бобринецького РВ УМВС, а згідно наказу №1104 від 09.11.2009 року начальника УМВС України в Кіровоградській області останню звільнено з посади на підставі п.3 ст.40 КЗпПУ, розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого органу за систематичне невиконання працівником без поважних причин обовязків, покладеним на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного, громадського стягнення.

До суду за захистом своїх прав позивачка звернулась 14 грудня 2009 року, тобто в передбачений ст.233 ч.1 КЗпП України, трьохмісячний строк.

В судовому засіданні було встановлено, що відповідно до наказу №134 від 21.08.2009 року начальника Бобринецького РВ, за відсутність на робочому місці без поважної причини з 18.08. по 20.08.2009 року, рахувати ОСОБА_1 ці дні як прогули та доручено бухгалтеру провести належний перерахунок. Даний наказ сторонами по справі не оспорюється, і до уваги не береться так як не накладено на позивача ніякого стягнення.

В судовому засіданні було встановлено, що згідно наказу №160 від 08.10.2009 року начальника Бобринецького РВ, в період з 14 год. 00хв. до 18 год 00 хв 07.10.2009 року з невідомих причин була відсутня на робочому місці, в результаті чого ОСОБА_1 оголошено догану, 07.10.2009 року вважати днем прогулу, внаслідок чого зробити перерахунок грошового утримання.

По даному факту встановлено, що з 08.10.2009 року по 31.10.2009 року позивачка перебувала у плановій відпустці, згідно наказу №114 о/с від 08.10.2009 року начальника Бобринецького РВ УМВС, а під час перебування працівника у відпустці на нього не може застосовуватись стягнення, відповідно до ч.1 ст.148 КЗпП України. Тому, суд вважає, даний наказ №160 є незаконним.

Згідно наказу №1104 УМВС України в Кіровоградській області від 09.11.2009 року ОСОБА_1 за грубе порушення вимоги п.23 розділу 6 Порядку оформлення і видачі паспорта громадянина України, звільнена на підставі п.3 ст. 40 КзпП України, що передбачає розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого органу за систематичне невиконання працівником без поважних причин обовязків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного, громадського стягнення.

Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року №9 *про практику розгляду судами трудових спорів*, встановлено, що за передбаченими п.3 ст. 40 КЗпП України підставами, працівник може бути звільнений лише за поступок на роботі вчинений після застосування до нього дисциплінарного або громадського стягнення за невиконання без поважних причин обовязків покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку.

Відповідно до ст. 149 КЗпПУ передбачено, щодо заходів дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку. Чого не було дотримано власником, що було встановлено в судовому засіданні.

Отже враховуючи вищевикладене, підстав для звільнення позивачки відповідачем за статтею 40 п.3 КЗпПУ є неправомірним оскільки в судовому засіданні не було доведено, що позивачка допускала систематичне невиконання своїх функціональних обовязків. Крім того на роботу ОСОБА_1 була прийнята наказом Бобринецького РВ УМВС, а звільнена із займаної посади наказом УМВС України в Кіровоградській області, що є порушенням ст.147-1 ч.1 КЗпП України.

Також суд приходить до висновку, що вимоги п.23 розділу 6 *Порядку оформлення і видачі паспорта громадянина України*, на підставі невиконання яких останню було звільнено з займаної посади, в судовому засіданні доведено не було, так як свідок ОСОБА_5 пояснила, що саме вона особисто писала заяву від імені ОСОБА_6, та прийняла від нього відповідні документи, виготовила паспорт на його імя, а до обовязків позивачки входило зібрати всі документи та направити їх для відповідної перевірки. Свідок ОСОБА_7, перебуваючи на посаді старшого інспектора з особових доручень ГРФО УМВС України в Кіровоградській області взагалі не відібрав пояснень у позивачки, що до неправомірного виготовлення паспорта, а в судовому засіданні пояснив, що при перевірці від ОСОБА_5 пояснень не брав, так як вона працівник консультант державного підприємства *Документ* який їм не підпорядкований і тому за дане порушення поклав вину на позивачку ОСОБА_1, яка не була причетна до виготовлення паспорта ОСОБА_6

А тому враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовна вимога про скасування наказу УМВС від 09.11.2009 року №1104, підлягає повному задоволенню.

Відповідно до ст. 235 КЗпПУ, при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню, відповідно ст. 367 ЦПК України.

А тому враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, про необхідність стягнути на користь позивача середньомісячну заробітну плату за час вимушеного прогулу за період з 09.11.2009 року по 13.04.2010 року грн. З розрахунку 1.121 грн.10 коп. за один місяць, згідно довідки Бобринецького РВ, а за пять місяців (1.121 грн. 10 коп. помножити на 5 місяців, дорівнює 5.605 грн. 50 коп..

Відповідно п.2 ч.2 ст.23 ЦК України моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких особа зазнала у звязку з протиправною поведінкою, щодо неї самої, членів її сімї чи близьких родичів, відповідно ч.3 даної статті, при призначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно п.5 ч.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди від 31.03.1995 року із змінами та доповненнями станом на 25.05.2001 року, відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обовязковому зясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювання, наявність причинного звязку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Що судом і було встановлено в судових засіданнях.

Суд, зокрема повинен зясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або витрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Суд також бере до уваги і вимоги ст.237-1 КЗПП України, що до її розміру, та вважає розумною, допустимою, достатньою суму у розмірі 1.000 грн., за тих обставин, що позивачка вимушено знаходилась 5-ть місяців без роботи, чоловік не працює, на утриманні має одну неповнолітню дитину.

Суд не бере до уваги показів свідка ОСОБА_8, який пояснив в судовому засіданні, що працював в Бобринецькому РВ на посаді заступника начальника по кадрам та неодноразово бачив позивачку в стані алкогольного спяніння, а також іноді вона була відсутня на робочому місці, - за тих обставин, що відповідно ч.2 ст.59 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Тобто в даному випадку, на позивачку повинен був складений акт лікаря про появу її на робочому місці в стані спяніння, наказ про порушення трудової дисципліни, а не як покази свідка про дані факти.

Керуючись ч.2 ст.59, ст. ст. 209-213, 215, 218, 221, 223, 294 ЦПК України,, ст.23 ЦК України, ст. ст.40 ч.3, 147-1, 148 ч.1, 149, 233 ч.1, 235, 237 КЗпП України, постановою Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року, п.5 ч.2 *Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди, №9 від 06.11.1992 року *Про практику розгляду судами трудових спорів*, суд

ВИ Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 МВС України в Кіровградській області та Бобринецького РВ УМВС в Кіровоградській області про:

поновлення ОСОБА_1 на роботі,

стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу,

стягнення моральної шкоди,

визнання наказів №160 Бобринецького РВ УМВС та 1104 УМВС України в Кіровоградській області незаконними та скасування їх, задовольнити частково.

Поновити ОСОБА_1 на посаді старшого паспортиста сектору у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Бобринецького РВ УМВС України в Кіровоградській області з 09.11.2009 року.

Стягнути з УМВС України в Кіровоградській області на користь ОСОБА_9 середньомісячну заробітну плату за час вимушеного прогулу за період з 09.11.2009 року по 13.04.2010 року в сумі 5605 грн. 50 коп.

Стягнути з УМВС України в Кіровоградській області на користь ОСОБА_1 1000 грн. моральної шкоди.

Визнати незаконними та скасувати накази:

-Бобринецького РВ УМВС №160 від 08.10.2009 року, в частині оголошення ОСОБА_1 догани;

-Наказ УМВС України в Кіровоградській області №1104 від 09.11.2009 року, в частині звільнення ОСОБА_1 з займаної посади.

Допустити негайне виконання рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на роботі, стягнення середньомісячної заробітної плати, але не більше чим за один місяць, тобто в сумі 1.121 грн. 10 коп.

Стягнути з УМВС України в Кіровоградській області судовий збір в сумі 51 грн. на користь держави та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи в сумі 120 грн. на рахунок: отримувач: УДК в Бобринецькому районі код 23896921, р/р 0064, Банк отримувача ГУДКУ в Кіровоградській області, МФО 823016, призначення платежу Інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільних справ в Бобринецькому районному суді.

Рішення може бути оскаржено в судову палату з цивільних справ апеляційного суду Кіровоградської області через Бобринецький районний суд шляхом подачі в 10 денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

Суддя О.Ю. Бевз.