Справа №22-ц-4649/10 Суддя-доповідач - ОСОБА_1
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2010 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого - Шевченка В.А.,

суддів - Хвостика С.Г., Білецького О.М.,

за участю секретаря судового засідання - Федини Д.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 25 серпня 2010 року

у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітнього дитини у твердій грошовій сумі, -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 25 серпня 2010 року позов ОСОБА_3 задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дитини: дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, щомісячно у твердій грошовій сумі в розмірі 400 грн., починаючи стягнення з 17 травня 2010 року і до досягнення нею повноліття.

Рішення суду в частині стягнення аліментів звернуто до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць.

Вирішено питання про стягнення судових витрат з відповідача.

Оскаржуючи це рішення суду, ОСОБА_2 просить його змінити, зменшивши розмір стягуваних аліментів у твердій грошовій сумі з 400 грн. до 250 грн., посилаючись на неповноту зясування фактичних обставин справи та неправильне застосування норм матеріального закону. Зокрема, зазначає, що він непрацевлаштований, має на утриманні ще одну дочку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, вихованням якої він займається самостійно, чого не врахував місцевий суд, та вважає, що він взмозі сплачувати встановлений законом мінімальний розмір аліментів на дитину відповідного віку.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, в тому числі і щодо належного повідомлення позивачки про судовий перегляд справи, оскільки за вказаною нею адресою місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, вона відсутня, про що зазначено поштовою службою на відповідному конверті, перевіривши рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено місцевим судом та підтверджується матеріалами справи, позивачка під час перебування з відповідачем у фактичних шлюбних відносинах 04 грудня 2007 року народила дочку ОСОБА_6, батьком якої є відповідач (а.с.2).

На даний час сторони проживають окремо, малолітня дочка проживає разом з матірю ОСОБА_3 та перебуває на її повному утриманні (а.с.4), домовленість між сторонами про участь у спільному утриманні дитини не досягнута, матеріальної допомоги на утримання малолітньої дитини в добровільному порядку батько не надає.

Ухвалюючи рішення про стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання їх спільної дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 400 грн. щомісячно до досягнення нею повноліття, суд першої інстанції вважав, що ОСОБА_2, як батько малолітньої дитини, зобовязаний її утримувати до досягнення нею повноліття, та врахував непрацевлаштованість відповідача, його працездатний стан, відсутність на його утриманні інших дітей та непрацездатних батьків.

Колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції щодо обовязку відповідача утримувати дитину до досягнення нею повноліття та необхідність сплати ним аліментів саме у твердій грошовій сумі. Такий висновок суду ґрунтується на матеріалах справи та відповідає вимогам закону.

Разом з тим, при визначенні розміру аліментів на дитину суд допустив неповноту зясування істотних обставин справи та неправильне застосування норм матеріального права, з наступних підстав.

У відповідності до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Як визначено ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів (в тому числі і у твердій грошовій сумі) суд враховує як стан здоров'я та матеріальне становище дитини та платника аліментів, так і наявність у останнього інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, та інші обставини, що мають істотне значення для справи.

Частиною 1ст.184 СК України визначені підстави для встановлення аліментів в твердій грошовій сумі, а саме: наявність у їх платника нерегулярного, мінливого доходу, часткове одержання його в натурі, а також наявність інших обставин, що мають істотне значення для справи.

На думку колегії суддів, визначаючи розмір аліментів у твердій грошовій сумі та розглядаючи справу за відсутності відповідача, місцевий суд не дослідив усіх обставин щодо визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі та не перевірив їх належними та допустимими доказами, що призвело до неправильного застосування норм матеріального права.

Зокрема, з поданих апелянтом письмових доказів, убачається, що ОСОБА_2 є також батьком іншої малолітньої дитини Марини, ІНФОРМАЦІЯ_3, яку він виховує та утримує самостійно без матері, а сама ОСОБА_3 має також певні доходи, про що вона вказала у позовній заяві. Отже, всі ці обставини мають істотне значення для визначення розміру аліментів на утримання дитини позивачки у даній справі (а.с.35-37).

Тому, з урахуванням вищевказаного, колегія суддів вважає за необхідне змінити рішення місцевого суду в частині розміру стягнутих аліментів на дитину, зменшивши його до 250 грн., а також щодо розподілу судових витрат з урахуванням вимог ст.88 ч.ч.1,5 ЦПК України та даних про сплату відповідачем судового збору в сумі 25 грн. 50 коп. за подачу апеляційної скарги, а в іншій частині рішення суду, яке постановлено відповідно до вимог закону, залишити без змін, у звязку з чим апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 307 ч.1 п. 3, 309 ч.1 п.п.3,4, 314 ч.2, 316 ЦПК України, колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 25 серпня 2010 року в даній справі змінити в частині розміру стягнення аліментів у твердій грошовій сумі, вказавши про стягнення 250 грн. щомісячно замість 400 грн., зазначених у рішенні місцевого суду, та в частині стягнення судових витрат.

В іншій частині рішення суду залишити без зміни.

Стягнути витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи на користь держави із ОСОБА_3 в розмірі 60 грн., а із ОСОБА_2 180 грн.

Стягнути судовий збір на користь держави із ОСОБА_3 в сумі 19 грн. 12 коп., а із ОСОБА_2 в сумі 31 грн. 88 коп.

Рішення апеляційного суду набрало законної сили, але може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді