Справа №22-ц-3747/10 Суддя-доповідач - Сибільова
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2010 року м.Суми

колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Сумської області у складі :

головуючого Жмаки В.Г.,

суддів - Дубровної В.В., Сибільової Л.О.,

з участю секретаря судового засідання Федини Д.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Зарічного районного суду м. Суми від 02 серпня 2010 року

у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення боргу

та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про визнання правочину недійсним,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 02 серпня 2010 року позов ОСОБА_3 задоволено.

Визнано договір позики, укладений 01 серпня 2007 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на суму, еквівалентну двадцяти семи тисячам доларів США, недійсним.

Стягнуто в дольовому порядку з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 845 грн. 50 коп. відшкодування судових витрат, тобто по 422 грн. 75 коп.

Позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 210310 грн. 29 коп., 1715 грн. 08 коп. судових витрат, всього 212 025 грн. 37 коп.

Відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні позову в іншій частині за необґрунтованістю.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне зясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення скасувати в частині відмови йому у задоволенні позову про стягнення боргу з ОСОБА_3 та в частині задоволення позову ОСОБА_3 про визнання правочину недійсним, та ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

Вислухавши доповідь судді-доповідача, пояснення ОСОБА_1 та ОСОБА_4, які підтримали скаргу з мотивів, в ній викладених, ОСОБА_3, що заперечує проти скарги, дослідивши матеріали справи та перевіривши законність та обгрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

У грудні 2009 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи вимоги тим, що 1 серпня 2007 року надав у борг своїй доньці ОСОБА_2 215730 гр., що еквівалентно сумі 27 000 доларів США, терміном до 01 серпня 2009 року на придбання квартири. Договір позики був укладений за згоди її чоловіка ОСОБА_3 Сімя дочки власних коштів на придбання квартири не мала, борг дочка брала в інтересах своєї сімї, з метою повернення кредиту, який вона взяла в банку для придбання квартири. Поручителем за кредитним договором виступив ОСОБА_3 Кошти, які в нього позичила донька, пішли на дострокове погашення кредиту. Він особисто сплатив продавцеві квартири завдаток 60000 гр. Відповідачі в добровільному порядку кошти не повертають. Доказом того, що позичені у нього кошти пішли на спільні потреби сімї відповідачів посилався на рішення Зарічного районного суду м. Суми, за яким за ОСОБА_3 визнано право власності на ? частину квартири як на спільне майно подружжя.

Просив стягнути на його користь з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 суму боргу 215730 грн., еквівалентну 27 000 доларів США, тобто по 107865 грн. з кожного, та проценти за використання позики в сумі 44224,65 грн., тобто по 22211,33 грн. з кожного.

ОСОБА_3 в березні 2010 року звернувся до суду з зустрічним позовом, мотивуючи вимоги тим, що перебував у шлюбі з ОСОБА_2 до лютого 2009 року, але той факт, що 01 серпня 2007 року ОСОБА_2 отримала у борг від свого батька ОСОБА_1 215730 грн. у борг та видала ОСОБА_1 про це розписку, йому не відомий. Згоди на укладення договору позики, який виходить за межі дрібного побутового, в тому числі письмової, він не давав.

Просив визнати договір позики від 01 серпня 2007 року на суму 215730 грн., укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, недійсним.

Вирішуючи спір та частково задовольняючи позов ОСОБА_1 і задовольняючи позов ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив з того, що позивач за первісним позовом не надав доказів тому, що надана ним доньці позика використана в інтересах її сімї і договір позики укладений за письмовою згодою ОСОБА_3, а тому цей договір слід визнати недійсним, а визнання ОСОБА_2 того факту, що вона дійсно позичала вказані кошти, є підставою для стягнення коштів саме з неї.

Цей висновок суду узгоджується з обставинами справи, вірно встановленими судом, та відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перебували у шлюбі з 3 серпня 1996 року. Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми шлюб між сторонами розірвано у грудні 2008 року.

Під час шлюбу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу від 2 лютого 2006 року придбали квартиру АДРЕСА_1, вартістю, як зазначено в договорі купівлі-продажу, 112 640 гр.

16 березня 2006 року ОСОБА_2 уклала кредитний договір з АКІБ «УкрСиббанк», за яким отримала на споживчі потреби кредит 20 000 доларів США, що еквівалентно 101000 гр., з строком повернення - до 15 березня 2013 року. Умовами забезпечення кредиту стала застава вказаної квартири та порука ОСОБА_3 і ще двох осіб.

01 серпня 2007 року ОСОБА_2 складено розписку про те, що вона взяла в борг у ОСОБА_1 суму, еквівалентну 27 000 доларів США, для придбання вказаної квартири зі строком повернення коштів 01 серпня 2009 року.

Рішенням Зарічного районного суду м. Суми 02 березня 2009 року визнано право власності за ОСОБА_3 і ОСОБА_2 по ? частині квартири за кожним, визначено порядок користування квартирою, задоволено також вимоги ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні квартирою, вселення.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 65 СК України для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово. При укладенні договорів одним з подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового.

Згідно ст. ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

На час оформлення боргової розписки фактично майже весь кредит подружжя був погашений, після її оформлення ОСОБА_2 сплатила банку лише 8 серпня 2007 року 2517,57 доларів США. Крім того, сума сплаченого кредиту з відсотками склала 21852,33 доларів США, що перевищує суму вартості квартири, зазначену в договорі, але менше суми боргу, вказаної в розписці. Вартість квартири, зазначена в договорі купівлі-продажу, оформленому у встановленому законом порядку, жодною з осіб, які беруть участь у справі, не оспорювалась.

Доводи ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про те, що ОСОБА_1 давав кошти на придбання квартири та погашення всього кредиту протягом строку дії кредитного договору, а потім загальна сума боргу була оформлена єдиною розпискою, не підтверджують тієї обставини, що борг був використаний в інтересах сімї ОСОБА_2 за згодою ОСОБА_3

Згідно ч. 2 ст. 59 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

З огляду на вказані положення закону за відсутності письмової згоди ОСОБА_3 на укладення ОСОБА_2 договору позики з її батьком ОСОБА_1, покази свідків, на які посилається ОСОБА_1 як на доказ обізнаності ОСОБА_3 та його згоди на укладення такого договору, є безпідставними.

Суд обгрунтовано зробив висновок про необхідність відмови в позові про стягнення боргу з подружжя в солідарному порядку і з тих підстав, що факт придбання квартири саме за рахунок спільних коштів подружжя встановлений рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 2 березня 2009 року.

В цій частині висновок суду узгоджується з ч. 3 ст. 61 ЦПК України, згідно якої обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

При розгляді справи за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання права власності на ? частину квартири було встановлено, що спірна квартира була придбана саме за спільні кошти подружжя. В ній знаходилась аналогічна розписка іншого змісту про отримання ОСОБА_2 в позику від ОСОБА_1 тієї самої суми коштів, але з іншою датою повернення боргу - до 1 серпня 2015 року. При розгляді даної справи ОСОБА_1 був допитаний як свідок і не заявляв про своє право на отримання повної суми вартості квартири чи власності на вказану квартиру. ОСОБА_2 визнавала право власності ОСОБА_3 на 1/3 частину спірної квартири, хоча в позові про стягнення коштів, заявленому ОСОБА_1, йде мова про суму позики, яка, за його та доньки твердженням, складає повну вартість квартири, оскільки ОСОБА_3 не брав участі у сплаті коштів за квартиру.

Рішення суду узгоджується і з вимогами ст. ст. 203, 215, 216 ЦК України, згідно яких зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, правочин має вчинятися у формі, встановленій законом, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, встановлених частинами першою-третьою, пятою та шостою статті 203 цього Кодексу, у разі недійсності правочину кожна із сторін зобовязана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції. Обставини, на які посилається позивач, були предметом дослідження суду першої інстанції, рішення суду узгоджується з доказами, наявними у справі, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Зарічного районного суду м. Суми від 02 серпня 2010 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді