Охтирський міськрайонний суд Сумської області
Справа № 2-1379/2010 р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

7 вересня 2010 року Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді Клімашевської І. В.

з участю секретаря Горпиняк І.В.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_3

представника органу опіки

та піклування виконкому

Охтирської міської ради ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5, третя особа орган опіки і піклування виконкому Охтирської міської ради, про захист батьківського права, усунення перешкод у спілкуванні, вихованні, спільному відпочинку та визначення днів, годин та місця побачень з малолітньою дитиною,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом та свої вимоги мотивував тим, що з 04.03.2006 року по 04.08.2008 року він перебував в зареєстрованому шлюбі з відповідачкою. Від даного шлюбу вони мають дочку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1. Після розірвання шлюбу відповідачка з власної ініціативи, без попереднього погодження з ним, виїхала разом з донькою з квартири, в якій вони мешкали однією сімєю, та переїхала для проживання в будинок своїх батьків. В звязку з вказаними діями ОСОБА_1 став менше бачитись з ОСОБА_6. Для того щоб спілкуватись із дитиною, позивач неодноразово приїздив до своєї колишньої дружини та просив надати можливість бачитись із своєю донькою, але з невідомих йому причин відповідачка відмовляла йому. Прохання бачитись з дитиною задовольнялися відповідачкою епізодично та виключно в тих випадках, коли їй самій був необхідний вільний час. В такий спосіб відповідачка постійно маніпулює можливістю надати чи не надати дитину, намагається штучно створити навколо нього атмосферу недбалого відношення до дитини, перешкоджає у зустрічах з дитиною. Захищаючи свої права, позивач вимушений був звернутись до суду та просив прийняти рішення, яким:

1)зобовязати відповідачку не перешкоджати йому спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні;

2) зобовязати відповідачку надавати йому малолітню доньку для спілкування, виховання та спільного відпочинку періодично: з 17.00 до 20.00 годин кожного вівторка та четверга з правом забирати дочку з ДНЗ «Калинка»; з 9.00 до 20.00 кожної 1 та 3 суботи місяця, а також з 9.00 до 20.00 кожного 2 та 4 неділі місяця; та на строк не менше 2 тижнів на місяць в літній період часу для оздоровлення.

В судовому засіданні позивач подану заяву підтримав в повному обсязі та разом із своїм представником суду пояснив, що народження доньки для нього мало та зараз має велике значення, він хоче виховувати її, бачитись з нею, допомагати їй у навчанні, слідкувати за станом її здоровя та вчиняти інші дії спрямовані на розвиток її особистості.

Позивач вважає себе дбайливим батьком. Так, не дивлячись на розірвання шлюбу, він не перестав виконувати своїх батьківських обовязків по вихованню та утриманню доньки: сплачує аліменти та заборгованості по їх сплаті немає. Крім того, приймає постійну участь в додаткових витратах на дитину, придбаваючи їй одяг, іграшки, продукти харчування. Постійно цікавиться станом здоровя доньки та її розвитком.

Крім того, позивач зазначив, що має нормальний стан здоровя, на обліку в психо-неврологічному та наркологічному диспансерах не перебуває, до відповідальності не притягувався, працює на постійній основі директором ПП «Партнер-Будапешт», на праві спільної власності має квартиру, в якій є все необхідне для побачень, нормального розвитку та перебування дитини. Таким чином, за станом здоровя та матеріальному забезпеченню він має можливість надавати доньці допомогу та виховувати її.

За таких обставин вважає, що дружина, яка перешкоджає йому у побаченнях з дитиною, яка забороняє доньці бачитись з ним та не допускає до нього дитину, - грубо порушує його права як батька дитини, шкодить самій дитині, позбавляючи її батьківської уваги та піклування, тому просив суд його позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Відповідач та її представник в судовому засіданні з позовом погодились частково, а відповідач суду пояснила, що ніяких перешкод вона у спілкуванні позивача з дочкою не чинила, а всі її дії направлені на захист інтересів малолітньої дочки. Відповідачка наполягала на тому, що не забороняла позивачу бачитись з дитиною. Після їх розлучення та до середини травня 2010 року у вихідні дні ОСОБА_1 часто забирав ОСОБА_6 для того, щоб провести з нею час, та суперечок щодо такого графіку спілкування між ними не виникало. Траплялось, що через хворобу вона не дозволяла забирати дитину з дому, але і в цей період відповідачка не перешкоджала тому, щоб позивач спілкувався з дитиною у неї вдома і він неодноразово приймав таку пропозицію та проводив час з ОСОБА_6 в домі її батьків, де вона мешкає з дитиною.

Пояснила суду, що підставою для звернення позивача до суду стала конфліктна ситуація, яка склалась в травні 2010 року. Так, 14 травня 2010 року ОСОБА_1 взяв доньку, щоб прогулятись з нею містом. Позивачка попередила його про те, що донька тільки видужала після ангіни та просила не купувати їй холодних напоїв та морозива. Ввечері, коли донька повернулась з прогулянки, у неї знову піднялась висока температура, та відповідач дізналась від доньки, що ОСОБА_1 купував їй морозиво. Через повторну хворобу їм довелось звертатись до лікарів не тільки в м. Охтирка, а й їздити в м. Суми. Дитині було призначено антибіотики в інєкціях, які вони отримували в місцевій лікарні у визначені часи. Саме тому, коли через декілька днів позивач прийшов, щоб знову взяти доньку на прогулянку, вона відмовила йому в цьому та пояснила, що їй з донькою необхідно їхати в лікарню. Між позивачем та нею виникла сварка і тоді позивач пригрозив, що звернеться до суду.

Крім того, відповідач звертала увагу суду на те, що дитина часто хворіє та за станом здоровя їй необхідно, окрім лікування, постійне дотримання дієти та виключення з раціону цілого ряду продуктів, які викликають алергічні висипання на шкірі. Вона попереджала позивача, щоб він під час спілкування з дитиною не купував ОСОБА_6 таких продуктів, проте ОСОБА_1 ігнорував її вимоги і у дитини неодноразово після побачень з батьком спостерігались висипання, які необхідно було тривалий час лікувати.

Разом з цим відповідач повідомила суду, що вона не заперечує необхідність спілкування батька з дитиною, розуміє, що це важливо для дитини та батька, але вважає, що запропонований позивачем графік може шкодити дитині, оскільки дитина маленька і у дитини встановлений режим дня, тому погоджується надавати дитину ОСОБА_1 для побачень з 9.00 до 20.00 кожної 1 та 3 суботи місяця, а також з 9.00 до 20.00 кожного 2 та 4 неділі місяця, в іншій частині позову просила суд відмовити.

Третя особа: орган опіки і піклування виконкому Охтирської міської ради надав суду висновок, в якому зазначив, що за результатами обстеження житлово-побутових умов батька дитини, вивчення думки батька та пояснень матері вважає можливим встановити спосіб участі ОСОБА_1 у вихованні дитини ОСОБА_6 таким чином:

-щовівторка забирати дитину з ДНЗ «Калинка», повертаючи матері о 20.00 годині;

-щосуботи з 8.00 до 20.00 години;

-влітку протягом одного тижня для оздоровлення під час відпустки батька без виїзду за межі міста.

Представник органу опіки та піклування Охтирської міської ради в судовому засіданні звернув увагу суду на те, що вказаний висновок носить рекомендаційний характер, тому при винесенні рішення просив суд враховувати не лише умови проживання батька та думки батьків, а й вік дитини, її стан здоровя, а також інші обставини справи, що мають істотне значення. Крім того, вважав, що позивач не надав суду переконливих доказів про те, що відповідачка перешкоджає ОСОБА_1 спілкуватись з дитиною, тому в цій частині позов є необґрунтованим.

Суд вислухавши думки сторін, представника третьої особи та свідків, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Встановлено, що сторони 04.03.2006 р. зареєстрували шлюб, що підтверджується відміткою в графі «сімейний стан» в паспорті позивача серії МА №042001 (а.с.6). Від цього шлюбу у них народилась донька: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьком якої є позивач, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-БП №030066 (а.с.7). Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 04.08.2008 року шлюб між сторонами розірвано (а.с.8).

В судовому засіданні не заперечувався сторонами той факт, що після розірвання шлюбу дитина, ОСОБА_6, проживає разом із своєю матірю, відповідачкою по справі, ОСОБА_5, окремо від позивача.

Позивач зареєстрований та проживає в квартирі, яка належить йому та ще двом особам на праві спільної сумісної власності, що підтверджується свідоцтвом про власності на житло від 01.12.2006 року (а.с.9) та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 17.01.2007 року (а.с.10).

Висновком органу опіки та піклування Охтирської міської ради від 11.08.2010 року №01-05/794 встановлено, що умови проживання батьків задовільні та за місцем їх проживання для дитини створені належні умови для відпочинку та розвитку (а.с. 46).

Допитана в судовому засіданні в якості свідка мати відповідача - ОСОБА_7, суду повідомила, що її донька, після розлучення з позивачем, разом із онукою проживають в її будинку. Позивач раз у тиждень-два, переважно на вихідний, забирав онуку на прогулянки. Ніяких перешкод у спілкуванні з дитиною ніхто йому не створював, в бажаннях позивача бачитись із ОСОБА_6 йому не відмовляли, декілька разів донька не відпустила онуку з позивачем на прогулянку тільки з тих підстав, що дитина хворіла. Крім цього, підтвердила факт того, що в травні місяці між її донькою та позивачем виникла сварка за обставин, які викладені вище, в результаті якої позивач погрожував її доньці позовом до суду.

Аналогічні пояснення надав суду і свідок ОСОБА_8, співмешканець відповідачки.

Свідок, ОСОБА_9, яка є сусідкою відповідачки, показала, що вона неодноразово бачила, як позивач забирав на прогулянки свою доньку ОСОБА_6, при цьому ніяких перешкод з боку відповідачки не чинилось.

На підставі ч. 3 ст.212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ч.4 ст.60 ЦПК України доказування не може грунтуватись на припущеннях.

Проаналізувавши вищенаведені пояснення сторін та покази свідків, дослідивши матеріали справи, суд не знайшов підтверджених належними доказами фактів того, що з боку відповідачки мали місце дії чи поведінка, якими б чинились позивачу перешкоди у спілкуванні з дитиною.

Разом з цим, наведені у позовній заяві та в судовому засіданні факти: про відсутність заборгованості щодо сплати аліментів, про придбання позивачем іграшок, одягу та інших необхідних речей та продуктів харчування для дитини, про відвідування ним дитячого садочку, а також додані до матеріалів справи фотографії говорять про те, що, не дивлячись на окреме від дитини проживання, позивач виконує свої батьківські обовязки встановлені нормами СК України щодо утримання доньки та реалізує своє право на спілкування з нею.

За таких обставин суд дійшов висновку про те, що позовна вимога про зобовязання ОСОБА_5 не перешкоджати позивачу у спілкуванні та вихованні дитини є необґрунтованою, а тому не підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання щодо визначення днів, годин та місяця для спілкування та виховання позивачем його малолітньої доньки, суд виходить з наступного.

Судом встановлено, що в травні 2010 року між сторонами виник спір про способи участі позивача у вихованні дитини. Даний факт не оспорюється сторонами та підтверджується показами свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_7

Відповідно до частин 4, 5, 6 ст.19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини обов'язковою є участь органу опіки та піклування, який подає до суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Даний висновок носить для суду рекомендаційний характер.

Висновок від 11.08.2010 року № 01-05/794 щодо участі батька ОСОБА_1 у вихованні малолітньої доньки ОСОБА_6, наданий органом опіки і піклування Охтирської міської ради, суд розцінює критично, вважаючи його неповним, необґрунтованим та формальним. Так, при підготовці вказаного висновку та визначенні способів участі батька у вихованні дитини органом опіки та піклування не було зясовано та не враховано обставин, що мають істотне значення для вирішення даного спірного питання: вік, стан здоровя дитини, поведінка батьків, стать дитини, етичні і інші особисті якості батьків (дані, що їх характеризують, рівень освіти батьків); відносини, існуючі між кожним з батьків і дитиною (як виконують батьки свої батьківські обов'язки по відношенню до дитини, як враховують її інтереси, чи є взаєморозуміння між кожним з батьків і дитиною); можливість створення дитині умов для виховання і розвитку (рід діяльності, режим роботи батьків, їхнє матеріальне і сімейне становище і ін.).

Визначаючи способи участі позивача у вихованні дитини, суд враховує, що кожен з батьків малолітньої ОСОБА_6 виконує свої батьківські обовязки з урахуванням своїх можливостей, кожен з них любить дитину та піклується про неї. Батько дитини має постійне місце роботи, на обліках в диспансерах не перебуває, що підтверджується відповідними довідками, доданими до матеріалів справи (а.с. 11-14).

За місцем проживання кожного з батьків для дитини створені належні умови для відпочинку та розвитку.

Сторонами не заперечувалось, що дитина відчуває повагу та любов як до матері, так і до батька.

На даний час дитині, ОСОБА_6, 4 роки. Особливості психічного та фізичного розвитку дітей такого віку потребують суворого дотримання режиму дня.

Згідно довідки, виданої КЗ «Охтирською центральною районною лікарнею» від 03.08.2010 року №626, дитина ОСОБА_6 перебуває під наглядом в дитячий поліклініці, знаходиться на диспансерному обліку з 29.07.2010 року з діагнозом: функціональні зміни з боку серця (аномально розташована хорда лівого шлуночка) (а.С.35).

Згідно довідки №54 від 26.05.2010 року, виданої завідуючою ДНЗ «Калинка», ОСОБА_6 з 09.09.2008 року по теперішній час відвідує дошкільний навчальний заклад «Калинка» (а.с.15).

Враховуючи всі ці обставини, суд вважає, що доцільним буде визначити спосіб участі ОСОБА_1 у вихованні малолітньої доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, встановивши час для спілкування з 9.00 години до 20.00 години кожної 1 та 3 суботи місяця, а також з 9.00 години до 20.00 години кожної 2 та 4 неділі місяця.

На переконання суду саме такий графік спілкування не зашкодить здоровю дитини, її психічному та фізичному розвитку, є прийнятним для батьків з урахуванням того, що протягом тривалого часу (після розлучення подружжя ОСОБА_6 та до травня 2010 року) спілкування відбувалось в подібному графіку та це влаштовувало обидві сторони по справі.

Крім того, вищезазначений спосіб участі батька у вихованні дитини не позбавляє його права брати участь у вихованні дитини іншими способами: через телефонні розмови, листування, побачень з дитиною в дитячому садочку тощо.

Керуючись ст. ст. 157, 159 СК України, ст. ст. 10, 60, 212-215 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_5, третя особа орган опіки і піклування виконкому Охтирської міської ради, про захист батьківського права, усунення перешкод у спілкуванні, вихованні, спільному відпочинку та визначення днів, годин та місця побачень з малолітньою дитиною задовольнити частково.

Визначити спосіб участі ОСОБА_1 у вихованні малолітньої доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, визначивши час для спілкування з 9.00 години до 20.00 години кожної 1 та 3 суботи місяця, а також з 9.00 години до 20.00 години кожної 2 та 4 неділі місяця.

В задоволенні інших позовних вимог відмовити за необґрунтованістю.

Рішення може бути оскаржено в Апеляційний суд Сумської області через Охтирський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя Охтирського

міськрайсуду Сумської області ОСОБА_10