Справа №22-ц-2898/10 Суддя-доповідач - Хвостик
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2010 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого Рибалки В.Г.,

суддів Хвостика С.Г., Ведмедь Н.І.

з участю секретаря судового засідання Чуприни В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні апеляційного суду Сумської області апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Сумського районного суду Сумської області від 15 червня 2010 року

у справі за позовом автогосподарства, підпорядкованого відділу ресурсного забезпечення Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Сумській області про відшкодування матеріальної шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою, -

в с т а н о в и л а:

Рішенням Сумського районного суду Сумської області від 15 червня 2010 року позов автогосподарства, підпорядкованого відділу ресурсного забезпечення Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Сумській області задоволено в повному обсязі.

Стягнуто з відповідача ОСОБА_1 на користь автогосподарства, підпорядкованого відділу ресурсного забезпечення ГУМВС України в Сумській грошову суму, за завдану шкоду в розмірі 6345 грн. 73 коп.

Стягнуто з відповідача ОСОБА_1 на користь автогосподарства, підпорядкованого відділу ресурсного забезпечення ГУМВС України в Сумській 63 грн. 45 коп. витрат по сплаті судового збору та 120 грн. витрат з ІТЗ.

Зазначене рішення відповідач оскаржив в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на неповноту зясування фактичних обставин справи, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, на порушення норм матеріального та процесуального права, просить оскаржуване судове рішення скасувати, закривши провадження у даній справі щодо нього.

Зокрема, апелянт зазначає, що причиною дорожньої пригоди, яку він скоїв, було грубе порушення з боку керівництва конвойного служби міліції при Сумському міському відділі ГУ МВС України в Сумській області нормативних документів щодо конвоювання арештованих осіб в автомобілях (мала місце перезавантаженість спеціального автомобіля: замість 10 осіб, в ньому було 16 осіб). Керований ним автомобіль ГАЗ-3307 д.н. 0325 належить позивачу та на день ДТП не мав поліса обовязкового державного страхування цивільно-правової відповідальності. Вказаним недолікам суд не дав належної оцінки.

Заслухавши суддю доповідача, пояснення позивача ОСОБА_1, який просив задовольнити апеляційну скаргу, пояснення представника відповідача, який просив залишити рішення суду без змін, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу потрібно відхилити, з таких підстав.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що 19 липня 2006 року наказом СМВ УМВС України в Сумській області № 36 о/с сержанта міліції ОСОБА_1 призначено на посаду міліціонера окремого взводу конвойної служби міліції при Сумської міському відділі (а.с.9).

Наказом СМВ УМВС України в Сумській області №8 від 11 січня 2007 року «Про закріплення службового автотранспорту за співробітниками міськвідділу» за сержантом міліції ОСОБА_1 закріплений автомобіль ГАЗ-3307 д.н. 0325, який належить Автогосподарству, підпорядкованого ВРЗ ГУМВС України в Сумській області (а.с.11).

Вироком Ковпаківського райсуду м. Суми від 05 листопада 2009 року (справа № 1-23/09) ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.286 ч.1 КК України у зв'язку з тим, що 16 серпня 2007 року внаслідок порушення ним Правил дорожнього руху відбулось зіткнення службового автомобіля, яким керував ОСОБА_1, з автомобілем ГАЗ-5327 номерний знак 92-70 СУН, що належить Сумському АТП 15955.

Також вироком Ковпаківського районного суду м.Суми від 05 листопада 2009 року (справа № 1-23/09) з автогосподарства відділу ресурсного забезпечення ГУМВС України в Сумській області на користь Відкритого акціонерного товариства „Сумське автотранспортне підприємство 15955" стягнуто матеріальну шкоду, заподіяну злочином, у розмірі 6345 грн. 73 коп. (а.с.5-8).

Судове рішення відносно вимог до автогосподарства відділу ресурсного забезпечення ГУМВС України в Сумській області щодо відшкодування матеріальної шкоди на користь Відкритого акціонерного товариства „Сумське автотранспортне підприємство-15955" у розмірі 6345 грн. 73 коп. виконано повністю. Розмір витрат по ремонту автомобіля ГАЗ 33076 д.н. 04-07 СІА складається з кузово-зварювальних робіт по ремонту будки, ремонту двигуну, коробки перемикання, фарбування з підготовки будки та кабіни (а.с.18).

Задовольняючи позов про стягнення з ОСОБА_1 витрат на відновлювальний ремонт транспортного засобу, пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, суд першої інстанції виходив з того, що позивач як власник службового транспортного засобу ГАЗ-3307 д.н. 03-25, який під керуванням відповідача, завдав механічні ушкодження іншому автомобілю ГАЗ 5327 н.з. 92-70 СУН, належному Сумському АТП-15955, після повного відшкодування витрат на ремонт пошкодженого транспортного засобу набув право зворотної вимоги до особи, винної у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, тобто до відповідача, діями якого було завдано шкоду і саме його дії мають ознаки діяння, переслідуваного у кримінальному порядку.

На думку колегії суддів такі висновки місцевого суду узгоджуються з вимогами ст. 1191 ЦК України та підтверджується наявними у справі доказами, яким суд першої інстанції дав належну оцінку.

Доводи апелянта про те, що причиною зіткнення керованого ним автомобіля з іншим транспортним засобом була його перевантаженість, викликана, в тому числі, і бездіяльністю з боку його керівництва, колегія суддів вважає недоведеними та такими, що не знайшли свого підтвердження під час розслідування кримінальної справи і спростовуються встановленими у набравшому законної сили вироку обставинами відносно дій відповідача.

Крім того, вказані апелянтом порушення з боку керівництва не знаходяться в причинному звязку з негативними наслідками, що настали внаслідок винних протиправних дій самого відповідача.

Посилання відповідача на те, що право регресної вимоги має виключно страхова компанія, хоча транспортні засоби і не були застраховані, на думку колегії суддів, є непереконливими, оскільки право регресу, за змістом ст. 1191 ЦК України, як у даному випадку виникає в розмірі виплаченого відшкодування виключно в юридичної особи, яка відшкодувала шкоду, завдану винними діями працівника під час виконання службових обовязків. Таким чином, позивач як володілець джерела підвищеної небезпеки, а саме автомобіля ГАЗ 3307, номерний знак 0325, цілком правомірно реалізував своє право регресної вимоги до ОСОБА_1 як заподіювача матеріальної шкоди при порушенні правил дорожнього руху.

Щодо розміру відшкодування, то відповідачем він не оспорюється.

Відсутність полісів обовязкового державного страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів у керованого відповідачем автомобіля не є підставою для переведення відповідальності на будь-яку страхову компанію, оскільки при відшкодуванні таких збитків страховиком, навіть у разі наявності договору обовязкового державного страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів, право регресу до заподіювача такої шкоди згідно з чинним законодавством виникає вже у цього субєкта цивільних відносин.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують і не містять посилань на такі порушення норм матеріального та процесуального права, що б могли бути підставою для заміни чи скасування рішення суду.

За таких обставин, коли суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для його зміни чи скасування колегія суддів не вбачає, тому апеляційну скаргу необхідно відхилити.

Керуючись ст. ст. 307 ч.1 п.1, 308, 314 ч.1 п.1, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити, а рішення Сумського районного суду Сумської області від 15 червня 2010 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і з цього часу може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Верховного Суду України.

Головуючий:

Судді: