Апеляційний суд Івано-Франківської області
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2010 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого-судді Фединяка В.Д.

суддів: Мелінищин Г.П., Матківського Р.Й.

секретаря Кіндрата В.П.

з участю ОСОБА_1 її представників

ОСОБА_2 і ОСОБА_3,

позивачки ОСОБА_4 її представника

ОСОБА_5 , відповідача ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку апеляційного оскарження рішення Тисменицького районного суду від 24 грудня 2009 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Тисменицького районного суду від 24 грудня 2009 року задоволено позов ОСОБА_4 до ОСОБА_7 і визнано за нею право власності на будинковолодіння № 57 по вул. Довбуша в с. Чукалівка Тисменицького району в порядку спадкування за заповітом після смерті 28.12.2006 року ОСОБА_8

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу та 18 серпня 2010 року клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження рішення Тисменицького районного суду від 24 грудня 2009 року, посилаючись на те, що оскаржуваним рішенням суду порушується її право на спадкове майно у порядку спадкової трансмісії після смерті 13 березня 2009 року матері ОСОБА_9, яка з поважних причин не прийняла спадщину після смерті 28.12.2006 року ОСОБА_8. Однак її не було повідомлено про час і місце розгляду цієї справи. Тому вважає, що строк апеляційного оскарження нею пропущено з поважних причин.

__________________________________________________________________________

Справа № 22-ц-4396/2010 р. Головуючий у 1 інстанції Струтинський Р.Р. Категорія 37 Суддя доповідач Фединяк В.Д.

У судовому засіданні ОСОБА_1 та її представники підтримали клопотання і просить поновити строк апеляційного оскарження рішення суду у справі.

Позивачка ОСОБА_4 з представником вважають, що апелянт не має права на спадкове майно отримане у порядку спадкування за заповітом. Тому не має права оскаржувати рішення суду у справі.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 і заперечення ОСОБА_4, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені у клопотанні доводи, колегія суддів дійшла висновку про відмову у прийнятті апеляційної скарги з таких підстав.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 292 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Згідно з положеннями частин 1, 2 ст. 1220, ч. 1 ст. 1222, ч. 3 ст. 1223 ЦК спадщина відкривається внаслідок смерті особи, часом відкриття спадщини в такому випадку є день смерті особи. Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Частинами 1, 3 ст. 1268, ч. 1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

За змістом зазначених норм прийняття особою спадщини обумовлюється або постійним проживанням спадкоємця із спадкодавцем на час відкриття спадщини, або, в разі відсутності наведених вище обставин, поданням до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини у визначений ч. 1 ст. 1270 ЦК строк.

Згідно зі ст. 1276 ЦК, якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов'язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Право на прийняття спадщини у цьому випадку здійснюється на загальних підставах протягом строку, що залишився. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він подовжується до трьох місяців.

Таким чином, ст. 1276 ЦК у порядку спадкової трансмісії передбачений перехід права саме на прийняття належної померлому спадкоємцю частки спадщини, до того ж таке право на прийняття спадщини у цьому випадку здійснюється на загальних підставах протягом строку, що залишився. Якщо ж строк, що залишився, менший як три місяці, він подовжується до трьох місяців.

Разом з тим, зазначена стаття не передбачає можливості визнання за особою права власності на майно в порядку спадкової трансмісії без дотримання такою особою загального порядку прийняття спадщини у визначені законом строки.

Крім того, відповідно до ст. 1297 ЦК спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається на ім'я кожного з них, із зазначенням імені та частки у спадщині інших спадкоємців.

Судом установлено, що після смерті 28 грудня 2006 року спадкодавця ОСОБА_8 дочка померлої ОСОБА_9 до своєї смерті, яка мала місце 13 березня 2009 року разом з спадкодавцем не проживала, не зверталась в нотаріальну контору про прийняття спадщини і не оспорювала заповіт спадкодавця від 26 червня 1995 року складений на користь ОСОБА_4 Тому відповідно ст.ст. 1276,1297 ЦК України ОСОБА_1 не набула права власності на майно в порядку спадкової трансмісії, оскільки її мати ОСОБА_9 не дотрималась загального порядку прийняття спадщини у визначені законом строки.

Також судом установлено і підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_4 проживала разом з спадкодавцем ОСОБА_8 в житловому будинку № 57 по вул. Довбуша в с. Чукалівка Тисменицького району, прийняла цей будинок та земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом після смерті 28.12.2006 року ОСОБА_8.

При поданні апеляційної скарги особою, яка не має передбаченого статтею 292 ЦПК України права на апеляційне оскарження, у тому числі особою, яка не брала участі у справі, про права та обов'язки якої суд першої інстанції питання не вирішував, суддя-доповідач відповідно до цієї норми та частини третьої статті 297 ЦПК України постановляє ухвалу про відмову в прийнятті апеляційної скарги. За таких обставин, відсутність права ОСОБА_1 на оскарження рішення суду у справі є підставою для відмови у прийнятті апеляційної скарги, а не підставою для поновлення процесуального строку клопотання з приводу якого внесене в судове засідання.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 292,307 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Відмовити ОСОБА_1 у прийнятті апеляційної скарги на рішення Тисменицького районного суду від 24 грудня 2009 року.

Ухвала набирає чинності з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів безпосередньо до Верховного Суду України з часу набрання законної сили.

ОСОБА_10 Фединяк

Судді: Г.П. Мелінишин

ОСОБА_11