Справа № 22ц-4142/10 Головуючий у І інстанції
Провадження № - Доповідач у 2 інстанції . .
Категорія 08.06.2010
УХВАЛА

Іменем України

08 червня 2010 року колегія суддів судової палати в цивільних справах .іеляційного суду Київської області у складі:

головуючого Лащенка В.Д.,

суддів: Корзаченко І.Ф., Малорода О.І.,

при секретарі Бистрій Г.В.,

иглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві матеріали цивільної вави за апеляційною скаргою управління Пенсійного фонду України у [Борисполі Київської області на постанову Бориспільського міськрайониого ду Київської області від 12 серпня 2009 року у справі за позовом ОСОБА_1 йгерини Володимирівни до управління Пенсійного фонду України у Борисполі Київської області про стягнення недоплаченої щомісячної державної

(

іальної допомоги дитині війни ,-встановила: 10.07.2009 року позивачка звернулась до суду з даним адміністративним звом про визнання відмови у перерахунку соціальної допомоги, передбаченої р. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" з боку управління Ьісійного фонду України у м. Бориспіль Київської області неправомірною та І Пов'язання відповідача нарахувати на користь останньої недоплачену їй, як ішші війни щомісячну державну соціальну допомогу за період з 01.01.2006 шудо 31.12.2008 року в сумі 3891 грн. ЗО коп.

І Свої вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що вона відповідно до статті 1 дону України "Про соціальний захист дітей війни" від 18.11.2004 року № 2195-

*є дитиною війни. Згідно зі статтею 6 зазначеного Закону з 01,01.2006 року їй шина виплачуватися щомісячна соціальна допомога у розмірі 30 відсотків ішальної пенсії за віком. У 2006 - 2008 роках така допомога позивачу не ¦планувалась. Оскільки невиплата щомісячної соціальної допомоги здійснена ¦товідачем протиправно, зважаючи на рішення Конституційного суду України

*09.07.2007 року №6-рп/2007, ОСОБА_1 просила поновити пропущений з ¦важних причин строк на звернення до адміністративного суду та задовольнити ¦возовні вимоги в повному обсязі.

І Постановою Бориспільського міськрайониого суду Київської області від І.1 серпня 2009 року позов задоволено частково. Визнано протиправними дії управління Пенсійного фонду України у Бориспіль Київської області щодо неперерахування та виплати ОСОБА_1 перині Володимирівні, як дитині війни щомісячної соціальної допомоги в «мірі 30 % мінімальної пенсії за віком відповідно до ст. 6 Закону України "Про щальний захист дітей війни" від 24.11.2004 року за період з 10.07.2008 року по

Зобов'язано управління Пенсійного фонду України у м. Бориспіль ької області нарахувати та виплатити ОСОБА_2, як 'війни щомісячну соціальну допомогу в розмірі 30% мінімальної пенсії за ідповідно до ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" від 004 року за період з 10.07.2008 року по 31.12.2008 року, виходячи з визначеного ч. 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове *е пенсійне страхування", з урахуванням раніше виплачених сум

задоволенні іншої частини адміністративного позову ОСОБА_1 «ирівні відмовлено.

апеляційній скарзі апелянт просить скасувати рішення та ухвалити нове яким відмовити позивачу в позові, посилаючись на неправильне *щкн% судам корм матеріального права. Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав. Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи 'йної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає енню, виходячи з наступного. Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті ни, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, 'дом встановлено, що позивачка відповідно до її віку (28.08.1943 року ення), довідки управління пенсійного фонду та ст. 1 Закону України "Про ний захист дітей війни" від 18.11.2004 року є пенсіонером за вислугою та має статус дитини війни. Вказані обставини підтверджуються копією

та пенсійного посвідчення позивача, зивачка перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України у испіль Київської області, що визнано відповідачем у справі в своїх вих запереченнях та підтверджується пенсійним посвідченням, ідповідно до ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна на допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 % ьної пенсії за віком.

зішуючи спір і задовольняючи позов частково, суд першої інстанції ірно виходив з того, що УПФ як орган, якому делеговано повноваження призначення і виплати пенсій та доплат до них, повинно було діяти у ідності з вимогами статті 6 Закону № 2195-IV і здійснити позивачу ідні нарахування (за той періоду часу, коли дія цієї норми не була на), але у порушення вимог указаної статті таких нарахувань не проводило, допустило протиправну бездіяльність.

і висновками суду першої інстанції щодо відмови в задоволенні позову про ення пенсії позивачу за період з 2006 року по 09.07.2007 року, ється і колегія суддів, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 2 ст. 99 КАС України встановлений річний строк ення до адміністративного суду, якщо не встановлено інше, обчислюється з оли особа дізналась або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, д чи інтересів.

Відповідач наполягав на відмові в задоволенні позову у зв'язку з ском позивачем строку звернення до суду, так як причинами пропущення

4?Г

звернення до адміністративного суду є відсутність повідомлень про іежні виплати як дитині війни. Законом України „Про державний бюджет України на 2007 рік", було зупинено вання та виплата дітям війни надбавки до пенсії, а також Законом України "Про виий бюджет України на 2008 рік та внесення змін до деяких законодавчих актів ни", яким були внесені зміни в ст. 6 Закону України, Дро соціальний захист дітей 'вчастині, що стосується зменшення розміру надбавки до їх пенсій з 30% до 10% ткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Рішеннями Консгатуційного суду України від 09 липня 2001 року № 6 -рп/2007 та !2 травня 2008 року № 10 - рп закони якими були внесені зміни до ст. 6 Закону (« Про соціальний захист дітей війни» були визнані неконституційними. Згідно з вищевказаними рішеннями Конституційного Суду України та ч. 2 і 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення титуційним Судом України рішення про їх неконституційність. Після прийняття Конституційним Судом України вказаного рішення знову ли діяти положення статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей яи". Тобто з часу прийняття цього рішення, а саме з 09.07.2007 року у ача відновилось право на підвищення пенсії на 30 відсотків мінімальної сиза віком.

Зі статті 6 вищезазначеного Закону вбачається, що під час визначення фу підвищення пенсії за основу її нарахування береться розмір мінімальної сії за віком. Відповідно до Закону України "Про Державний бюджет на 2008 рік та йня змін до деяких законодавчих актів України" прожитковий мінімум для , які втратили працездатність, становить: з 1 січня - 470 гривень, зі квітня - 481 ень, з 1 липня - 482 гривні, з 1 жовтня - 498 гривень.

За чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається це за правилами, передбаченими частиною першою статті 28 Закону України (загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". Іншого нормативно -^нового акту, який би визначав цей розмір, немає.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що положення частини ьої статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне хування", з якої випливає, що мінімальний розмір пенсії за віком, новлений абзацом першим частини першої цієї статті, застосовується мно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом, повсюджується також і на ці спірні правовідносини, які виникли між квачем та відповідачем, оскільки наявність такої норми та відсутність іншого явного розміру пенсії за віком не є підставою для відмови в реалізації Івачем конституційної гарантії та права на підвищення пенсії виходячи з (д'ШІр/ мінімальної пенсії за віком, як це встановлено статтею 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни". Положенням статті 7 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", передбачено, що фінансове забезпечення державних соціальних гарантій, бачених цим Законом, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету (іїнн, та на яку посилається суд першої інстанції, обґрунтовуючи, що така рата повинна бути здійснена за рахунок коштів Державного бюджету України.

і ':

¦ Widi ivxv/ uo juiwu

J r ) '-! Г I

овлено, що в разі недостатності виділених із Державного бюджету України

їв за бюджетними програмами, пов'язаними з розмежуванням джерел

ти пенсій між Державним бюджетом України та Пенсійним фондом

аїни, пенсії, визначені законодавством для відповідних категорій громадян,

учуються у повному обсязі за рахунок власних надходжень Пенсійного

України. Тобто цією нормою по-іншому врегульовано питання щодо

висування забезпечення такої гарантії, як підвищення пенсії на ЗО відсотків

амальної пенсії за віком. І оскільки ця норма прийнята пізніше, то вона має

ііоритет над нормою, закладеною в статті 7 Закону України "Про соціальний

тт дітей війни".

З огляду на викладене, доводи апелянта щодо правомірності своїх дій з

шанням на відсутність бюджетних коштів для повної реалізації програми з

їат дітям війни обґрунтовано не взяті судом першої інстанції до уваги,

ьки питання фінансування цих видатків не виступає предметом даного

у. Проблеми надання бюджетних коштів УПФ для виконання покладених на

го обов'язків у справах цієї категорії виходять за межі заявлених вимог і

ом не розглядалися.

При таких обставинах судом першої інстанції повно і всебічно з'ясовані всі гавини справи, доказам дана належна правова оцінка, а ухвалена постанова аповідає вимогам матеріального і процесуального права, підстави для її жування відсутні.

Керуючись ст.ст. 307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м.Борисполі илити.

Постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від серпня 2009 року залишити без змін.

Головуючий

Судді

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути каржена протягом двох місяців до Верховн