АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Категорія 27 (1) ОСОБА_1
Доповідач Соколан Н.О.
У Х В А Л А

Іменем України

12 жовтня 2010 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Митрофанової Л. В.

суддів Соколан Н.О., Михайлів Л.В.,

при секретарі Євтодій К.С.

за участю: представника відповідача ОСОБА_2

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 20 квітня 2010 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит»» про стягнення грошових коштів та визнання незаконними дій, -

В С Т А Н О В И Л А :

В лютому 2009 року ОСОБА_4 (яка в подальшому змінила прізвище на ОСОБА_3) звернулась до суду із позовом до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит»» (надалі ПАТ «Банк «Фінанси та кредит»»). В обгрунтування своїх вимог зазначила, що 28 липня 2008 року між сторонами було укладено договір депозитного банківського вкладу терміном з 28.07.2008 року по 27.07.2009 року.

11 жовтня 2008 року позивачка звернулась до банку із заявою про розірвання договору та видачу вкладу з нарахованими відсотками, але отримала від ПАТ «Банк «Фінанси та кредит»» відмову в задоволені її вимог. Депозит їй було повернуто лише 13.07.2009 року. За таких обставин, уточнивши свої вимоги, просила розірвати спірний договір та стягнути з відповідача на свою користь 3% річних за період з 27.10.2008 року по 13.07.2009 року в розмірі 106 грн. 02. коп., індексацію за період з 27.10.2008 року по 13.07.2009 року в сумі 1437 грн. 30 коп., моральну шкоду в розмірі 5 000 грн. та судові витрати.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 20 квітня 2010 року позовну заяву ОСОБА_3 до ПАТ «Банк «Фінанси та кредит»» про стягнення грошових коштів та визнання незаконними дій задоволено частково. Визнано дії ПАТ «Банк «Фінанси та кредит»» в частині невиконання ним умов п.п. 2.5,3.1.3.,6.2.1 договору №370/18765 від 22.07.2008 року, укладеного з позивачкою, - незаконними. Стягнуто з ПАТ «Банк «Фінанси та кредит»» на користь ОСОБА_3 суму компенсації у звязку з інфляцією за період з 27.10.2008 року по 13.07.2009 року в розмірі 595 грн., суми 3% річних за період з 27.10.2008 року по 13.07.2009 року в розмірі 106 грн. 02 коп, витрати на правову допомогу в розмірі 2783 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 30 грн., витрати по оплаті судового збору в розмірі 43 грн. 50 коп. В решті позовних вимог відмовлено за необгрунтованістю.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_3 ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача на її користь моральної шкоди та ухвалені рішення про задоволення її позову в цій частині. Вважає, що суд дійшов помилкового висновку про недоведеність спричинення їй моральної шкоди діями відповідача та відсутність правового обгрунтування відшкодування такої шкоди.

Вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

При вирішенні спору, судом встановлено, що 22 липня 2008 року між сторонами було укладено договір депозитного банківського вкладу терміном з 22.07.2008 року по 27.07.2009 року. 11 жовтня та 25 листопада 2008 року позивачка звернулася до банку з заявою про розірвання договору, однак банк відмовив в достроковому поверненні вкладу.

Задовольняючи частково позовні вимоги, на думку колегії суддів, суд вірно встановив обставини справи та обґрунтовано дійшов висновку, що діями відповідача було порушено право позивачки на дострокове розірвання договору та отримання грошового вкладу. Відмовляючи в задоволенні позову в частині стягнення моральної шкоди, суд вірно дійшов висновку, що між сторонами склалися договірні правовідносини, якими, відповідно до умов договору № 370/18765 про банківський строковий вклад (депозит) в національній валюті від 22.07.2008 року, не передбачено стягнення моральної шкоди у разі порушення прав одної із сторін договору.

Тому доводи апеляційної скарги, щодо відсутності правового обгрунтування відмови у відшкодуванні такої шкоди є безпідставними.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд ухвалив рішення, яке відповідає вимогам матеріального і процесуального законодавства, і не знаходить підстав до задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313 - 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 20 квітня 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду України протягом 20 днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: