Апеляційний суд Житомирської області
УХВАЛА

Іменем України

12 серпня 2010 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційної^ суду Житомирської області

у складі: головуючого Старовойта Г.С.

суддів Микитюк О.Ю.

Омельчука М І.

розглянувши у м. Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до управління праці та соціального захисту населення Коростенської міської ради і управління Пенсійного Фонду України в Коростенському районі Житомирської області

за апеляційною скаргою управління Пенсійного Фонду України в Коростенському районі Житомирської області на постанову Коростенського міськрайонного суду Житс шрської області від 27 жовтня 2009 року

встановила:

У апеляційній скарзі відповідач - управління Пенсійного Фонду України е Коростенському районі Житомирської області просить скасувати зазначену постанову е частині стягнення з управління Пенсійного фонду України в Коростенському районі Житс мирської області передбаченої ч. 2 ст. 39 Закону № 796-ХІІ доплати до пенсії за періол з 01.08.2008 року по 31.03.2009 року в сумі 6077 грн. 80 коп.

Апелянт посилається на те, що кошти Пенсійного фонду України не включаються де склал/" Державного бюджету України, він керується положеннями чинної Постанови Кабінету Міністрів України від 26 липня 1996 року за № 836 „Про компенсаційні виплата особа і. які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Також зазначає, що де Пенсійного фонду не надходять кошти з державного бюджету для надання пільг ті компенсацій для постраждалих від Чорнобильської катастрофи і Пенсійний фонд не е розпорядником таких коштів.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Частиною 2 ст. 39 Закону № 796-ХІІ України в редакції, чинній на час існування спірних правовідносин, передбачено, що пенсії непрацюючим пенсіонерам, які проживають на радіоактивно забрудненій території підвищуються у розмірах, визначених ч. 1 ст.39 Закону № 796-ХІІ.

В: іповідно до ч. 1 ст.8 Закону України „Про пенсійне забезпечення" виплата пенсій здійснюється з коштів Пенсгіного фонду України.

Виходячи із загальних засад пріоритетності законів над підзаконними актами, вирішчточи даний спір суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що прг визначенні розміру виплат застосуванню підлягають положення статті 39 Закону № 796-ХІІ, г не постанови Кабінету Міністрів України від 26 липня 1996 року за № 836, яка істотнс звужує обсяг встановлених законом прав.

Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006 року N 3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі Конвенцію) та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до ст.1 Протоколу 1 Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. В рішеннях у справах Кечко проти України, 2005 рік Broniowski v. Poland, 1996 рік Azinas v Cyprus, 2002 Європейський Суд з прав людини прийшов до висновку, що поняття "власності", яке міститься в першій частині статті 1 Протоколу № 1, має автономне значення, яке не обмежене власністю на фізичні речі і не залежить від формальної класифікації в національному законодавстві. До „майнових прав" і „власності" може бути прирівняно право заявника на матеріальний інтерес, зокрема щодо отримання пенсії чи надбавки до заробітної плати.

В рішенні у справі Кечко проти України, 2005 рік суд зауважив, що в межах свободи дій держави визначати, які надбавки виплачувати своїм робітникам з державного бюджету. Держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату таких надбавок, вносячи відповідні зміни в законодавство. Однак, якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок, і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах доки відповідні положення є чинними. Суд не прийняв аргумент Уряду щодо бюджетних асигнувань, оскільки органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов'язань (рішення у справі Бурдов проти Росії, 2000 рік).

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що оскаржена постанова прийняла із дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому її слід залишити без змін. Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Керуючись ст.ст. 307, 308 ЦПК України, колегія судців

ухвалила:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного Фонду України у в Коростенському районі Житомирської області відхилити.

Постанову Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 27 жовтня 2009 року залишити без змін.

Ухвала є остаточною і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді