Бережанський районний суд Тернопільської області
21 червня 2010 року Бережанський районний суд Тернопільської області
головуючої-судді ОСОБА_1
при секретарі Уляшевій М.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бережанах справу за позовом ОСОБА_2 до Урманської сільської ради Бережанського району Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно,-
Позивач, вказуючи, що після смерті його матері ОСОБА_3 залишилось спадкове майно у вигляді 1/6 частини будинковолодіння, розміщеного в селі Урмань Бережанського району Тернопільської області на вул.Сонячна, 33, і хоч він згідно закону є спадкоємцем цієї спадщини, однак розпорядитись нею не може, бо нотконтора відмовила йому у видачі свідоцтва на спадщину у зв'язку із відсутністю правовстановлючого документу про належність спадкодавиці зазначеної частини будинковолодіння, звернувся до суду з позовом, яким просить визнати за ним право власності на вищевказане спадкове майно,
В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримав, просить їх задоволити.
Представник Урманської сільської ради позов визнав, вважає підставними позовні вимоги позивача, а тому заперечень щодо їх задоволення не має.
Суд, розглянувши матеріали справи і вислухавши пояснення сторін та дослідивши письмові докази, прийшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 підлягають до задоволення, виходячи з таких підстав.
У відповідності із Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року, спадкові відносини регулюються правилами Цивільного кодексу, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати, застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української PCP.
Згідно із ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи, зазначений у свідоцтві про смерть, а оскільки матір позивача ОСОБА_3 померла 8 жовтня 1995 року, то питання про спадкування належного їй майна слід вирішувати, керуючись чинним на той час законодавством, а саме, Цивільним кодексом Української PCP.
Згідно ст. ст. 524, 529, 548, 549 ЦК Української PCP спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом; при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є в рівних частках діти, дружина і батьки померлого; для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв; а згідно ст. 549 ЦК Української PCP визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.
Судом встановлено, що матір позивача ОСОБА_3 проживала в ІНФОРМАЦІЯ_1, на вул.Сонячна,33, і була власником 1/6 частини зазначеного будинковолодіння, розташованого за цією ж адресою.
Цей факт підтверджується показами позивача та оглянутими у судовому засіданні зведеним оціночним актом, виданим 15 лютого 2010 року Бережанським (Ж МБТІ (а.с. 9), довідкою Урманської сільської ради Бережанського району за № 599 від 2 грудня 2009 року (а.с. 8) та встановлено, що позивач по день смерті своєї матері постійно проживав з нею однією сім"єю, вони разом вели спільне господарство.
Судом також встановлено, що позивач є сином покійної ОСОБА_3 про що свідчить свідоцтво про його народження (а.с. 17).
Із свідоцтва про смерть (ах. 14) видно, що матір позивача ОСОБА_3
померла 8 жовтня 1995 року. Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді 1/6 частини житлового будинку із належною їй частиною господарських будівель, що розміщені в с. Урмань Бережанського району Тернопільської області, на вул. Сонячна, 33.
В зв'язку з тим, що матір позивача на випадок своєї смерті не розпорядилась належним її майном, то згідно закону спадкоємцем спадкового майна, що залишилося після її смерті, є її син - позивач ОСОБА_2.
Із пояснень позивача видно, що він хоч прийняв спадщину після смерті матері, але переоформити її на себе не мав можливості через відсутність правовстановлюючого документу про належність спадкодавиці зазначеної частки у будинковолодінні. Далі позивач пояснив, що він постійно проживав разом з матір»ю, опікувався нею, а після смерті матері залишився проживати у вказаному житловому будинку, здійснював догляд за будинковолодінням, обробляв земельну ділянку, розпорядився належними матері речами повсякденного вжитку.
Даний факт підтверджується оглянутою у судовому засіданні будинковою книгою та поясненнями представника Урманської сільської ради.
Таким чином, поскільки в судовому засіданні доведено, що позивач фактично прийняв спадщину, однак через відсутність правовстановлюючого документу про належність покійній зазначеної частини будинковолодіння, не мав можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за законом, тому суд вважає необхідним задоволити позовні вимоги позивача і визнати за ним право на спадкове майно, що залишилося після смерті його матері.
На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 10, 14, 213, 215 ЦПК України 548, 549 ЦК Української PCP, суд,-
Позов ОСОБА_2 задоволити.
Визнати за ОСОБА_2 право власності на спадкове майко за законом, що залишилося після смерті його матері ОСОБА_3, яка померла 8 жовтня 1995 року, у вигляді 1/6 частини житлового будинку із відповідною частиною господарських будівель, що розміщені на вул. Сонячна, 33 в селі Урмань Бережанського району Тернопільської області.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження.

Заяву про апеляційне оскарження даного рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя. Бережанського районною суду ОСОБА_1