01.07.10 ,
Апеляційний суд Херсонської області
Справа № 22ц - 2435/10 Головуючий в 1 інстанції :
Категорія 27 Доповідач : Бездрабко В.О.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

2010 року липня місяця 01 дня колегія суддів Судової палати в цивільних справах апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого : Кузнєцової О.А.

Суддів : Приходько Л.А.

Бездрабко В.О.

при секретарі : Ляшенко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дніпровського районного суду м.Херсона від 22 квітня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики,

в с т а н о в и л а :

В квітні 2009 року ОСОБА_2. звернулася до суду з зазначеним позов до ОСОБА_1., посилаючись на те, що 21 вересня 2007 року між ними був укладений та нотаріально посвідчений договір позики, відповідно до умов якого вона передала відповідачу грошові кошти в розмірі 64892грн.50коп., що було еквівалентно 12850 доларів США, з остаточним строком повернення грошей до 21 лютого 2012 року за умовами щомісячного погашення ОСОБА_1. боргу по 200 доларів США. Пунктом 3 договору сторони визначилися, що у разі девальвації протягом строку дії договору національної грошової одиниці України позичальник зобов»язується повернути суму грошей у гривнях еквівалентну 12850 доларам США на день платежу.

Враховуючи, що ОСОБА_1. умови договору позики належним чином не виконує, з урахуванням уточнених позовних вимог, в порядку ст. 1046, 1050 ч.2 ЦК України, просила достроково стягнути з відповідача на її користь борг у розмірі 102928грн.50коп. та понесені судові витрати.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Херсона від 22 квітня 2010 року позов задоволено, постановлено стягнути з ОСОБА_1. на користь ОСОБА_2. 102928грн.50коп. в рахунок погашення боргу за договором позики та судові витрати у розмірі 2179грн., та на користь держави судовий збір у розмірі 380грн.29коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1., посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить рішення суду скасувати, ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

В судове засідання представник ОСОБА_1. - ОСОБА_3. не з»явилася, про день та час розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку.

Заслухавши доповідача, осіб, які з'явилися в судове засідання, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Згідно ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов»язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних тому відповідно до статті 1048 Кодексу.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 21 вересня 2007 року сторонами укладений нотаріально посвідчений договір позики, відповідно до умов якого ОСОБА_2. передала ОСОБА_1. грошові кошти в розмірі 64892грн.50коп., що на час укладення договору становило 12850 доларів США, з остаточним строком повернення грошей до 21 лютого 2012 року, з умовами щомісячного погашення відповідачем боргу по 200 доларів США.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач умови договору позики належним чином не виконує.

Колегія суддів погоджується з даним висновком суду та визнає його обґрунтованим та таким, що відповідає забраним у справі доказам.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1. гроші за договором позики від ОСОБА_2. не отримував, колегія суддів оцінює критично, оскільки дані твердження суперечать пункту 2 договору, відповідно до якого грошові кошти, які є предметом договору, передані позикодавцем та одержані позичальником до підписання цього договору.

З огляду на викладене, не приймаються до уваги твердження апелянта про відсутність розписки про одержання ним коштів за договором з посиланням ч.2 ст1047 ЦК України.

Також колегія суддів визнає неприйнятними доводи ОСОБА_1. про отримання його колишньою дружиною, яка є донькою позивачки, коштів у розмірі 11176 доларів США, оскільки дані твердження не стосуються предмету позову та не впливають на правовідносини, які склалися між сторонами за договором.

Враховуючи, що зобов»язання за договором позики відповідачем належним чином у визначений строк не виконується, кошти відповідно до визначеного сторонами порядку їх повернення ОСОБА_1. не сплачуються, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про задоволення позову на підставі ст. 526, 1046-1050 ЦК України.

Висновки суду підтверджені належними, дослідженими в судовому засіданні доказами, яким суд дав оцінку відповідно до норм цивільно-процесуального законодавства та відповідають нормам матеріального права, які регулюють спірні правовідносини.

Доводи апеляційної скарги висновки суду не спростовують і не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність ухваленого у справі рішення, а тому підлягають відхиленню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 303, 307, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Дніпровського районного суду м.Херсона від 22 квітня 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена протягом двох місяців шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду України.

Головуючий :

Судді :