Справа №22-ц-4635/10 Суддя-доповідач - Дубровна
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2010 року м.Суми

колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого Маслова В.О.,

суддів - Сибільової Л.О., Дубровної В.В.,

за участю секретаря судового засідання Назарової О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою Дочірнього підприємства „Аромат

на рішення Ковпаківського районного суду м.Суми від 22 вересня 2010 року

у справі за позовом ОСОБА_1 до Дочірнього підприємства „Аромат, треті особи: Відкрите акціонерне товариство УСК Дженерал Гарант, ОСОБА_2

про відшкодування майнової та моральної шкоди,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Ковпаківського районного суду м.Суми від 22 вересня 2010 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з ДП Аромат на користь ОСОБА_1 майнову шкоду в розмірі 9 779,22 грн., моральну шкоду в розмірі 100 000 грн., а також 1 500 грн. за правову допомогу, всього 111 279 грн. 22 коп.

Стягнуто з ДП „Аромат на користь держави судовий збір в розмірі 106 грн. 30 коп. та 120 грн. за інформаційно технічне забезпечення розгляду справи.

В апеляційній скарзі ДП „Аромат просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що при ухваленні рішення суд неправильно стягнув суму моральної шкоди, без врахування положень п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», відповідно до яких розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд повинен визначати залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо). Під час ДТП позивач присутній не був, шкоду його здоровю завдано не було і цей факт ним підтверджений не був. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. У випадках, коли межі відшкодування моральної шкоди визначаються у кратному співвідношенні з мінімальним розміром заробітної плати чи неоподатковуваним мінімумом доходів громадян, суд при вирішенні цього питання має виходити з такого розміру мінімальної заробітної плати неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, що діють на час розгляду справи. Позивач не обґрунтував і документально не підтвердив заподіяння моральної шкоди.

В частині стягнення майнової шкоди рішення суду не оскаржується.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника Дочірнього підприємства „Аромат» ОСОБА_3, який підтримує апеляційну скаргу, пояснення ОСОБА_1, його представника ОСОБА_4, які заперечують проти скарги, пояснення ОСОБА_2, який покладається на розсуд суду, перевіривши рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду в частині стягнення моральної шкоди залишенню без змін, виходячи з наступного.

Частково задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1, суд першої інстанції вважав, що відповідно до ст.1168 ч.2 ЦК України моральна шкода, завдана смертю

фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сімєю. Позивач ОСОБА_1 є сином загиблої ОСОБА_5 та ОСОБА_6, що підтверджується свідоцтвом про народження.

При визначенні розміру моральної шкоди суд взяв до уваги душевні страждання, які позивач зазнав у звязку з втратою матері, те, що позивач пережив стресову ситуацію, порушено його уклад життя, постійний спад настрою, психологічна пригніченість та втрата життєвої активності, докладання додаткових зусиль для поновлення нормальних життєвих звязків, організації свого життя, намагання підтримувати здоровя батька, яке постійно погіршується, що потребує значних матеріальних затрат, оскільки батько знаходиться на його утриманні.

Колегія суддів знаходить висновок суду таким, що відповідає зібраним у справі доказам та ґрунтується на законі.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 28 серпня 2009 року о 8 год. 30 хв. в районі 352 км автошляху «Київ - Суми - Юнаківка» в с. Писарівка Сумського району трапилось ДТП за наступних обставин: водій ОСОБА_2, під час виконання своїх трудових обовязків, керуючи автомобілем ГАЗ 5327, який належить підприємству ДП «Аромат», грубо порушив вимоги п. 10.1. п. 10.4 Правил Дорожнього руху, внаслідок чого допустив зіткнення з моторолером «ZНЕJIАNG» під керуванням ОСОБА_6, в результаті чого останній отримав тяжкі тілесні ушкодження, а його пасажирка - ОСОБА_5 загинула на місці пригоди.

Потерпілі є батьками позивача.

Вироком Сумського районного Суду від 31 грудня 2009 року водія ОСОБА_2 було визнано винним у скоєнні злочину за ст. 286 ч.2 КК України та засуджено до позбавлення волі строком на 4 роки із застосуванням ст. 75 КК України. Цивільний позов про стягнення матеріальної та моральної шкоди не заявлявся (а.с.2.3).

Згідно свідоцтва про смерть ОСОБА_5 померла 28 серпня 2009 року (а.с.4).

Згідно довідки до акту огляду МСЕК від 25 грудня 2009 року ОСОБА_6 визнаний інвалідом другої групи загального захворювання, непрацездатний, потребує побутового догляду, рекомендовано лікування у невролога (а.с.6).

Із пояснень позивача вбачається, що він проживав разом з батьками, у них була здорова повноцінна сімя, він є єдиним сином, мама працювала, ніколи на скаржилась на здоровя. В результаті дорожньо-транспортної пригоди мама померла, що є невиправним горем та тяжкою втратою, батько став інвалідом, який іноді не розуміє що робить, він потребує догляду з його боку.

Заподіяння моральної шкоди позивачеві є очевидним. Визначений судом розмір моральної шкоди відповідає ступеню вимушених змін у житті позивача,повязаних зі смертю матері та інвалідністю батька внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

При визначенні розміру моральної шкоди суд першої інстанції вірно врахував душевні страждання, які позивач зазнав у звязку з втратою матері, те, що позивач пережив стресову ситуацію, порушено його уклад життя, постійний спад настрою, психологічна пригніченість та втрата життєвої активності, докладання додаткових зусиль для поновлення нормальних життєвих звязків, організації свого життя, намагання підтримувати здоровя батька, яке постійно погіршується, що потребує значних матеріальних затрат, оскільки батько знаходиться на його утриманні.

В апеляційній скарзі не наведені обставини та докази, які б ставили під сумнів законність рішення місцевого суду.

У відповідності до ч.1 ст.307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 307 ч.1 п.1, 308, 313, 314 ч.1 п.1, 315,317 ЦПК України колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Дочірнього підприємства „Аромат відхилити.

Рішення Ковпаківського районного суду м.Суми від 22 вересня 2010 року в частині стягнення моральної шкоди залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з моменту проголошення.

Головуючий:

Судді: