Справа № 2-3229/10
Провадження № 2-3229/10
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 липня 2010 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області в складі: головуючого судді Пащенко Т.П.

при секретарі Топтигіній О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ізмаїлі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 (дошлюбне Ющенко) Л.В. звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, зареєстрованого 26.04.2001 року відділом реєстрації актів громадянського стану Ізмаїльського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 10, мотивуючи тим, що вони хоча і проживають в одному будинку, однак з осені 2007 року не підтримують шлюбно-сімейні стосунки та з січня 2010 року спільне господарство не ведуть з тих підстав, що вони мають несумісні характери та між ними немає взаєморозуміння, вони втратили почуття любові та поваги один до одного. Вважає примирення неможливим.

Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 20.04.2010 року за клопотанням відповідача сторонам надавався строк на примирення, однак після закінчення строку сторони не примирились.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала в повному обсязі та наполягала на їх задоволенні.

Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги та обставини позову визнав.

Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Вислухавши сторін, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі з 26.04.2001 року, шлюб у позивача повторний, від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Сторони хоча і проживають в одному будинку, однак з осені 2007 року не підтримують шлюбно-сімейні стосунки та з січня 2010 року спільне господарство не ведуть з тих підстав, що вони мають несумісні характери та між ними немає взаєморозуміння, вони втратили почуття любові та поваги один до одного.

Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 20.04.2010 року за клопотанням відповідача сторонам надавався строк на примирення, однак після закінчення строку стосунки в сімї не налагодились та сторони не примирились.

Спір щодо розподілу спільного майна буде вирішуватись окремо.

Згідно ч. 3 ст. 109 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення.

Оскільки сторони однією сімєю не проживають, поновити шлюбно-сімейні стосунки наміру не мають, подальше сумісне проживання сторін і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивачки, а також відповідач позов визнав, суд вважає за можливе шлюб розірвати.

Керуючись ст.ст.10,60,209,212,213-215 ЦПК України, ст.ст.110,112 СК України, суд

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, зареєстрований 26.04.2001 року відділом реєстрації актів громадянського стану Ізмаїльського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 10 розірвати.

При реєстрації розірвання шлюбу в органах реєстрації актів цивільного стану стягнути держмито на користь держави з ОСОБА_2 в розмірі 25 грн., ОСОБА_1 від сплати держмита звільнити.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Ізмаїльський міськрайонний суд шляхом подання в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і подання після цього протягом 20 днів апеляційної скарги або в порядку ст. 295 ч.4 ЦПК України.

Суддя