Справа № 2-322/10
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 лютого 2010 року

Сарненський районний суд Рівненської області в складі :

головуючий суддя - Товстика І.В.

при секретарі - Полупан Р.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сарни цивільну справу за позовом ОСОБА_1»яник ОСОБА_1»янівни до ОСОБА_2 сільської ради про визнання права власності на спадкове нерухоме майно ,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3»яник О.Д. звернулась із позовом до ОСОБА_2 сільської ради про визнання права власності на спадкове нерухоме майно.

Позивач в обґрунтування позовних вимог вказує, що 20.07.2004 року помер її батько ОСОБА_4, після смерті якого відкрилась спадщина, що складається з будинковолодіння № 30 по вул.Вовченко в с.Глушиця Сарненського району, яке належало спадкодавцю на підставі свідоцтва про право власності від 15.03.1989 року, однак із спадкоємців першої черги, якими є вона, позивач, та її мати ОСОБА_5 дружина спадкодавця відмовилась від своєї частки на її користь, крім того, позивач постійно проживала із спадкодавцем на момент смерті, а тому прийняла спадщину, але, пропустивши шестимісячний строк звернення до нотаріальної контори, не має можливості отримати свідоцтво про спадщину за законом, в зв»язку з чим просить встановити факт своєчасного прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_4 та визнати право власності на спадкове майно у виді будинковолодіння після смерті спадкодавця.

Позивач ОСОБА_3»яник О.Д. підтримала позовні вимоги в повному об»ємі і дала пояснення згідно заяви.

Представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради в судове засідання не з»явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений згідно закону; письмовою заявою просить розглядати справу у відсутності представника.

Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши докази, вважає, що позовні вимоги не підлягають до задоволення зі слідуючих підстав.

Згідно свідоцтва про народження серія ІІ-ГЮ №269861 ОСОБА_6 народилася 28.12.1979 року, її батьками зазначені ОСОБА_4, ОСОБА_5

Згідно свідоцтва про одруження І-ГЮ №042554 ОСОБА_6 має прізвище ОСОБА_4»яник після реєстрації шлюбу з ОСОБА_4»яником Р.В. 22.10.2001 року.

Із свідоцтва про смерть І-ГЮ № 153648 встановлено, що ОСОБА_4 помер 20.07.2004 року.

Відповідно до свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння від 15.03.1989 року, технічного паспорту на жилий будинок індивідуального житлового фонду від 6.02.1989 року ОСОБА_4 є власником будинковолодіння по вул.Вовченко,30 в с.Глушиця Сарненського району.

Згідно довідки ОСОБА_2 сільської ради від 25.11.2009 року №5666 ОСОБА_4»яник О.Д. постійно проживала разом із батьком ОСОБА_4, який помер 20.07.2004 року, на час відкриття спадщини.

Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Із довідки Сарненської районної ДНК від 19.01.2010 року №5/01-14 вбачається, що спадкова справа на майно померлого 20.07.2004 року ОСОБА_4 не заведена, заяви щодо прав на спадщину не надходили.

Відповідно до положень п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджене відповідними документами, спадкоємець має право звернутись в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

Судом достовірно встановлено, що позивач ОСОБА_3»яник О.Д. у встановленому законом порядку прийняла спадщину відповідно до положень ч.3 ст.1268 ЦК України, а тому правових підстав для встановлення факту своєчасного прийняття спадщини в судовому порядку немає.

Згідно положень абзацу 2 п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.

У даному випадку ОСОБА_4»яник О.Д. звернулась із вимогою про визнання права власності на спадкове нерухоме майно у виді будинковолодіння, яке належить на праві приватної власності спадкодавцю ОСОБА_4, яка не підлягає судовому розгляду, оскільки позивач має право на одержання свідоцтва про право на спадщину шляхом подання заяви до нотаріуса про видачу свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Керуючись ст.ст.1216,1220,1221,1222,1258,1261,1268,1296,1297 ЦК України, ст.ст. 5,6,212-215,256 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_4»яник ОСОБА_1»янівни до ОСОБА_2 сільської ради про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове нерухоме майно у виді будинковолодіння по вул.Вовченко,30 в с.Глушиця Сарненського району Рівненської області в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_4»яна Германовича, який помер 20.07.2004 року, відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Рівненської області протягом 20-ти днів після подання заяви про апеляційне оскарження, яка може бути подана протягом 10-ти днів з дня його проголошення.

Суддя .