Володарський районний суд Донецької області
№ 2-3933/10
Р І Ш Е Н Н Я

IМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 жовтня 2010 року Володарський районний суд Донецької облає її у складі:

судді Подліпенця Є.О.,

при секретарі Павловій І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку ст. 197 ч.2 ЦПК України, в смт Володарське, цивільну справу за позовом:

ОСОБА_1 до

Управління праці та соціального захисту населення

Володарської районної державної адміністрації про

стягнення недоплаченої щорічної разової допомоги

до 5 травня як учаснику війни,-

встановив:

Позивач 03.09.2010 року звернувся до суду з позовними вимогами, в обгрунтування яких зазначає, що:

Позивач є інвалідом 3-ї групи, в наслідок захворювання пов'язаного з участю в ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС. Відповідно до ст.7 ОСОБА_2 України від 22.10.1993, № 3551 XІІ "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" (надалі Закон 3551) має статус інваліда війни. Відповідно до ч.5 ст. 13 цього ОСОБА_2 3551 має право на пільги, а саме на щорічне отримання до 5 травня одноразової грошової допомоги у розмірі 7 мінімальних пенсій за віком. Відповідачем фактично виплачено йому зазначену допомогу у розмірі 420 гривен. Він звертався до відповідача з вимогою про виплату допомоги у розмірі, встановленому ОСОБА_2, але йому було відмовлено в цьому, з посиланням не на розмір за значеної допомоги відповідно до ОСОБА_2 3551, а на Постанову КМ України від 18.03.2009 року № 211 та від 07.04.2010 року № 299. Вважає дії відповідача щодо відмови у виплаті недотриманої одноразової щорічної грошової допомоги як інваліду війни за 2010 р. неправомірними, атому також просить до стягнути недоотриману грошову допомогу до 5 травня за 2010 рік в загальному розмірі 3591 гривні.

В судове засідання сторони не зявились, але надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутність, що дає суду право розглянути позов на підставі наявних доказів, в порядку ст. 197 ч.2 ЦПК України.

Відповідачем також надані письмові заперечення проти позову в яких він визнає, що позивач перебуває на обліку, і посилаючись на ст. 13 ОСОБА_2 України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». ОСОБА_2 України «Про державний бюджет України на 2010 рік», Постанову КМ України від 07.04.2010 року № 299 « Про розміри разової грошової допомоги що виплачується у 2010 році відповідно до ОСОБА_2 України « Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та « Про жертви нацистських переслідувань», просить відмовити в задоволенні позову, тому що виплати проведені в повному обсязі в межах коштів, передбачених на ці цілі Державним бюджетом України.

Дослідивши наявні в справі докази, судом встановлено, на підставі посвідчення відповідного зразка, і сторонами це не оспорюється, що позивач є інвалідом 3 групи - учасник ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, перебуває на обліку в УПСЗН Володарської райдержадміністрації. У судовому засіданні встановлено та ні ким не оспорювалось, що щорічна грошова допомога позивачу за період 2010 року була виплачена у розмірі 420 гривень. У 2010 році позивач звертався в заявою до відповідача з вимогами про доплати такої допомоги, але ж йому було відмовлено у цьому.

ОСОБА_2 України від 25.12.98 р. N 367-ХІУ ст.13 ОСОБА_2 355І-Х11 було доповнено частиною п'ятою згідно із якою - щорічно до 5 травня інвалідам війни виплачується разова грошова допомога у розмірах: інвалідам І групи - десять мінімальних пенсій за віком; II групи - вісім мінімальних пенсій за віком: ПІ групи - сім мінімальних пенсій за віком.

Підпунктом „б підпункту 2 п.20 Розділом І! ОСОБА_2 України "Про "Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 28.12.2007 року №107-УІІ до ч.5 ст. 13 ОСОБА_2 3551 були внесені зміни, відповідно до яких - щорічно до 5 травня інвалідам війни виплачується разова грошова допомога у розмірах, які визначаються Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України.

Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 визнані неконституційними положення п.пб п.п. 2 п.20 розділу 11 ОСОБА_2 України „Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України». Положення ОСОБА_2 України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України", які визнані неконституційними, втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення. Рішення Конституційного Суду України у цій справі має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень ОСОБА_2 України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" визнаних неконституційними. Рішення Конституційного Суду України є обов'язковим до виконання на території України. Як зазначено у Рішенні при прийнятті оспорюваного ОСОБА_2 всупереч зазначеним правовим позиціям законодавець вийшов за межі правового регулювання бюджетних відносин: зупинив дію окремих положень законів (стаття 67 розділу І) і вніс до ряду законодавчих актів зміни і доповнення та визнав деякі з них нечинними (розділ II). 5.4. ОСОБА_3 України у статті 92 визначила сфери, зокрема бюджетну, які мають врегульовуватися виключно законом. ОСОБА_2 про Держбюджет є основним фінансовим документом держави. Через своє спеціальне призначення цей закон не повинен регулювати відносини в інших сферах суспільного життя. ОСОБА_3 України не надає закону про Держбюджет вищої юридичної сили стосовно інших законів. Таким чином, Конституційний Суд України дійшов висновку, що законом про Держбюджет не можна вносити зміни до інших законів, зупиняти їх дію чи скасовувати їх. оскільки з об'єктивних причин це створює протиріччя у законодавстві, і як наслідок - скасування та обмеження прав і свобод людини і громадянина.

Т.б. враховуючи принцип дії нормативно-правового акту у часі, на підставі цього Рішення втратила чинність нова редакція ст. 13 ч.5 ОСОБА_2 3551 внесеними змінами ОСОБА_2 про держбюджет на 2008 рік, внаслідок чого відновлена попередня редакція закону, яка встановлює для інвалідів 3-ї групи сім мінімальних пенсій за віком. Т.б. фактично встановлений розмір допомоги встановлений законом був діючим на час виникнення права позивача, нарахуванні та виплати на отримання такої допомоги і будь яких змін, зупинень саме до цієї норми ст. 13 ч.5 ОСОБА_2 3551 не було.

Статтею 71 ОСОБА_2 України „Про держбюджет на 2009 рік Кабінету Міністрів надано право встановлювати розміри соціальних виплат, які відповідно до законодавства визначаються залежно від розміру мінімальної заробітної плати, в абсолютних сумах у межах асигнувань, передбачених за відповідними бюджетними програмами. Виходячи з правового змісту зазначеної норми. Кабінету Міністрів України надане право встановлювати розміри соцвиплат, які визначаються та пов'язані з мінімальним розміром зарплати, але ж не прирівнюється до мінімального розміру до пенсії, яка прирівнюється до прожиткового мінімуму. ОСОБА_2 (ст.54) встановлено, що мінімальна пенсія за віком, що встановлюється у розмірі мінімального прожиткового рівня для осіб, які втратили працездатність, складає з 01.01.2009 року у розмірі 498 грн.

Законами України «Про встановлення прожиткового мінімуму та мінімальної заробітної плати» та «Про державний бюджет України на 2010 рік» від 27.04.2010р. № 2154-VІ, встановлений прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність у розмірі: з 01.01.2010 року-695 грн., з 01.04.2010р.- 706 грн., з 01,07.2010р.-709 грн., з 01.10.2010р.-723 грн. Будь - яких обмежень чи змін до ст. 12 ОСОБА_2 України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» не існує.

Відповідно до Постанови КМУ № 299 від 07.04.2010 року встановлена щорічна разова грошова допомога для інвалідів війни, прирівняних до ОСОБА_2 3551 -XІІ, безпосередньо для інвалідів 3-ї групи у розмірі 420 гривен. Така виплата здійснюється органами УПСЗН до 5 травня поточного року.

Ст.46 ОСОБА_3 України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з належних від них обставин, а також у старості та інших випадках, передбачених законом.

Ст. 19 ч.2 ОСОБА_3 України передбачено, що органи держвлади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені ОСОБА_3 та законами України.

Відповідно до ст.113, 117 ОСОБА_3 України, Кабінет Міністрів України у своїй діяльності керується ОСОБА_3 і законами України, актами Президента України, та в межах своєї компетенції видає постанови та розпорядження, які є обовязковими до виконання.

За приписами ст. 22 ОСОБА_3 України Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Статтею 8 ОСОБА_3 України визначено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права. ОСОБА_3 України є нормами прямої дії.

Крім того, суд зазначає, що згідно Постанови Пленуму Верховного суду України від 01.1 1.1996 року №9 Про застосування ОСОБА_3 України при здійсненні правосуддя - якщо при розгляді справи буде встановлено, що нормативно-правовий акт. який підлягав застосуванню не відповідає чи суперечить законові, суд зобовязаний застосувати закон, який регулює ці правовідносини.

Відповідно до ст.9 ОСОБА_3 України, п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 01.11.1996 року «Про застосування ОСОБА_3 України при здійсненні правосуддя», міжнародні договори, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України, суд не може застосувати закон, який регулює правовідносини, що розглядаються інакше як міжнародний договір, в той же час міжнародні договори застосовуються, якщо вони не противорічать ОСОБА_3 України.

Згідно ст.17 ОСОБА_2 України «Про виконання рішення та застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди України застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та протоколи до неї і практику Європейського Суду як джерело права.

Суд вважає необхідним визначити, що реалізація особою права, що пов'язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актів національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань (ст.17 ОСОБА_2 3551 передбачено, що фінансування ви трат, пов'язаних з введенням в дію цього ОСОБА_2, здійснюється за рахунок коштів державного та місцевих бюджетів). Відповідно до рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Кечко проти України» від 08.11.2005р., що є частиною національного законодавства, органи влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов'язань. Наділивши позивача зазначеною соціальною гарантією, держава, таким чином, взяла на себе публічне зобов'язання забезпечити належний матеріальний рівень.

Суд, керуючись принцом верховенства права, виходячи із загальних засад пріоритетності законів над підзаконними (урядовими) нормативними актами, не приймає до уваги посилання відповідача на підзаконні нормативні акти постанови Кабінету України, які регулюють дані правовідносини, що виникли між сторонами та встановлюють відмінні від законів розміри допомоги. Крім того, зазначені приписи співпадають з правовим змістом ст.2 ОСОБА_2 3551. Де законом закріплено, що нормативні акти органів державної влади і органів місцевого самоврядування, які обмежують права і пільги ветеранів війни, передбачені цим ОСОБА_2, є недійсними.

Враховуючи, що на момент проведення виплати - в квітні 2010 року обмежень щодо застосування ст.14 ОСОБА_2 "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"не було, грошова допомога позивачу підлягає виплаті в розмірі, встановленному цим ОСОБА_2, а саме в розмірі 7-х мінімальних пенсій за віком.

При тому, що виплата була проведена позивачу в 2010 році в меньшому розмірі, ніж встановлено законом, суд вбачає, що право позивача в частині проведення цих виплат було порушене, а тому позовні вимоги за 2010 рік підлягають задоволенню, у зв'язку з чим слід стягнути з відповідача виплатити на користь позивача недоплачену щорічну одноразову грошову допомогу в розмірі 7-х мінімальних пенсій за віком, в урахуванням раніше сплачених сум.

Згідно п. 18 ч. 1 ст. 4 Декрету Кабінету Міністрів України «Про державне мито» за № 7-93 від 21.01.1993 р., громадяни, віднесені до категорії 1 і 2 постраждалих внаслідок. Чорнобильської катастрофи звільнені від сплати судового збору.

Відповідно до п. п. 3 п. 3 ст. 81 ЦПК України, не підлягають оплаті при зверненні до суду і покладаються на сторони після розгляду справи судом витрати па інформаційно-технічне забезпечення у справах про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоровя або смертю фізичної особи.

Таким чином, позивач звільнений від сплати судових витрат.

Оскільки відповідач є державною бюджетною установою, суд вважає можливим у відповідності до ч.3 ст. 82 ЦП К України звільнити його від сплати судових витрат на користь держави.

Керуючись ст.ст. 8,11,209,212-215 ЦП К України. ОСОБА_2 України ВІД 22.10.1993, № 3551-XII "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" із змінами та доповненнями, ОСОБА_2 України Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України, Рішенням Конституційного Суду-України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008, ОСОБА_2 України „Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини від 23.02.2006 року №3474-IV , ОСОБА_2 України Про державний бюджет на 2010 рік від 27.04.2010 року № 2154, Постановою Пленуму Верховного Суду України № 9 від 01.1 1.1996 року «Про застосування ОСОБА_3 України при здійсненні правосуддя», суд, -

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з Управління праці та соціального захисту населення Володарської райдержадміністрдаії Донецької області на користь ОСОБА_1 щорічну разову грошову допомогу до 5 травня за 2010 рік відповідно до ст.14 ОСОБА_2 України « Про статус ветеранів війні, гарантії їх соціального захисту» ( в редакції від 04.07.2002, яка набрала чинності 31.07.2002р.) у розмірі 7 (сімох) мінімальних пенсій за віком як інваліду війни, виходячи з розмір мінімальної пенсії за віком, встановленої ч.1 ст.28 ОСОБА_2 України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування ,з урахуванням встановленого законодавством прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність га раніше сплачених сум за вказаний період.

Повний текст рішення виготовлений 18.10.10 року.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Донецької області м. Маріуполя через Володарський районний суд Донецької області протягом десяти днів з дня йото проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Є.О. Подліпенець