Справа №22-ц-7/10 Суддя-доповідач - Ільченко
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2010 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області у складі: головуючого - Смирнової Т.В. суддів - Ільченко О.Ю., Гагіна М.В., з участю секретаря судового засідання - Пархоменко А.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Охтирського міськрайонного суду від 05 серпня 2009 року

у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, по розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Охтирського міськрайонного суду від 05 серпня 2009 року розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Охтирка Охтирського міськрайонного управління юстиції Сумської області 8 липня 1998 року , актовий запис № 113.

Суму сплати державного мита при отриманні свідоцтва про розірвання шлюбу в розмірі 17 грн. покладено на ОСОБА_2, звільнивши ОСОБА_1 від затрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 не погоджується з рішенням суду , посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи.

Зокрема, вказує на те, що позивач не повідомив суду про те, що у них є спільна неповнолітня дитина .

Крім того зазначає, що вони з позивачем хоча і не проживають разом, проте підтримують відносини, спілкуються, у зв'язку з чим вважає, що подальше життя з чоловіком можливе, а суд першої інстанції не здійснив належних заходів по їх примиренню, тому просить рішення суду скасувати та направити справу на новий розгляд до суду 1 інстанції.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд 1 інстанції виходив з того, що сім'я більше не існує і збереження шлюбу є недоцільним.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги,

заслухавши пояснення ОСОБА_2, який просив рішення суду залишити без змін, колегія суддів дійшла висновку, що скарга підлягає відхиленню, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи та визначився в спірних правовідносинах.

Вирішуючи наявний спір, суд виходив з тих обставин, що сторони з 8 липня 1998 року перебували у зареєстрованому шлюбі. З травня 2008 року проживають окремо і шлюбні відносини між ними фактично припинені.

Судом першої інстанції надавався сторонам строк для примирення - 5 місяців ( а.с. 14), але примирення не відбулось.

Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Ст.112 СК України передбачено підстави для розірвання шлюбу, зокрема, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про те, що подальше спільне життя та збереження сім'ї стало неможливим, тому шлюб між сторонами підлягає розірванню.

Доводи апелянта про те, що позивач не зазначив наявність у них спільної неповнолітньої дитини, не впливають на правильність висновків суду. Крім того, відповідачка брала участь в усіх судових засіданнях по даній справі і мала можливість надати заперечення проти позову позивача.

Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, зважаючи на наявність у сторін неповнолітньої дитини, колегія суддів надала їм тримісячний строк для примирення та налагодження сімейних стосунків. Таким чином, сторонам судом надавався восьмимісячний строк для примирення, однак подружжя протягом цього строку не наладило сімейні стосунки.

Перевіряючи доводи апелянта про те, що вона є вагітною, колегія суддів здійснила запит на ім'я завідуючої жіночою консультацією м.Охтирки щодо підтвердження стану вагітності ОСОБА_1, однак вона станом на 30 березня 2010 року вказаної довідки апеляційному суду не надала і у судове засідання не прибула.

Як вбачається з матеріалів справи, на момент подачі позову та ухвалення рішення відповідачка у стані вагітності не перебувала.

ОСОБА_2 у судовому засіданні суду апеляційної інстанції, наполягаючи на розірванні шлюбу, пояснив, що вони з ОСОБА_1 два роки не проживають разом, сімейні стосунки не підтримують, він постійно знаходиться за межами України.

Інші доводи апеляційної скарги, на думку колегії суддів, також не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

За таких обставин, оскаржуване рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим, відповідає нормам матеріального та процесуального права, підстави для його зміни чи скасування відсутні.

Керуючись ст. 303, п. 1 ч. 1 ст. 307, ст. 308 , ст. ст. 313-315 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити, а рішення Охтирського міськрайонного суду від 05 серпня 2009 року в даній справі залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців.

Головуючий -

Судді -