Апеляційний суд Тернопільської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2010 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Тернопільської області в складі:

Головуючого ОСОБА_1

Суддів ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі справу за апеляційною скаргою управління Пенсійного фонду України в Заліщицькому районі на рішення Заліщицького районного суду від 16 червня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_4 до управління Пенсійного фонду України в Заліщицькому районі про перерахунок пенсії та стягнення недоплаченої пенсії згідно перерахунку,-

ВСТАНОВИЛА:

В квітні 2010 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України в Заліщицькому районі, в якому просила визнати протиправними дії відповідача щодо відмови їй як особі, яка має правовий статус особи, яка постраждала від наслідків Чорнобильської катастрофи 1 категорії та є інвалідом 2 групи, перерахунку державної та додаткової пенсії у відповідності до вимог Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 № 796-ХІІ, у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та 75 відсотків мінімальної пенсії за віком за період з 09.07.2007 по > грудень 2007 року, з 22.05.2008 року по 31.03.2010 року та зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Заліщицькому районі здійснити вказаний перерахунок пенсій та виплатити заборгованість в сумі 106873,84 грн.

В процесі розгляду справи позивачка збільшила позовні вимоги та просила суд зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Заліщицькому районі здійснити перерахунок пенсій та виплату заборгованість ще за квітень та травень 2010 року та провордити перерахунок на майбутнє.

Рішенням Заліщицького районного суду від 16 червня 2010 року позов задоволено.

Зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Заліщицькому районі провести перерахунок належного ОСОБА_4 щомісячного розміру пенсії як інваліду другої групи внаслідок захворювання, пов'язаного з аварією на ЧАЕС у відповідності з Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та Закону України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії"" за період з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року та з 22.05.2008 року по теперішній час і проводити даний перерахунок в подальшому.

Стягнуто з Управління Пенсійного фонду України в Заліщицькому районі 37 грн. в користь ОСОБА_4 понесених судових витрат

В апеляційній скарзі управління Пенсійного фонду України в Заліщицькому районі просить рішення суду скасувати і ухвалити нове рішення, яким у позові відмовити, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права.

Апелянт зазначає, що мінімальна пенсія за віком Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» не встановлена. Мінімальний розмір пенсії за віком визначений ч.З ст.28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" і застосовується виключно для визначення розмірів пенсій призначених за цим Законом. Позивачу пенсія призначена згідно ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та визначена з урахуванням положень Постанови КМУ "Про підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян" від 16.07.2008 року №654 (з наступними змінами), а тому визначений у Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" розмір мінімальної пенсії не може поширюватись на правовідносини, що виникли на підставі інших законів.

Крім цього, фінансування витрат, пов'язаних з реалізацією Закону здійснюється за рахунок державного бюджету, а управління ПФУ виступає лише як розпорядник коштів державного бюджету і отримавши асигнування, виплачує їх за цільовим призначенням.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги та межах позовних вимог, перевіривши законність та обгрунтованість судового рішення, суд апеляційної інстанції прийшов до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до вимог ст. ст. 54, 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 № 796-ХІІ позивачка має право на одержання пенсії, не нижчої восьми мінімальних пенсій за віком, і додаткової пенсії у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком, а тому відповідач повинен був діяти у відповідності з даними вимогами Закону та здійснити ОСОБА_4 відповідні нарахування та виплату пенсії, однак таких дій не вчинив, чим порушив гарантоване державою право позивачки на соціальні виплати у встановлених законодавством розмірах, яке підлягає захисту шляхом задоволення позову.

В цілому, з таким висновком суду першої інстанції погоджується суд апеляційної інстанції, однак слід виключити з резолютивної частини рішення суду вказівку про виплату сум на майбутнє, оскільки не можливо зобов'язати відповідача на майбутнє вчиняти певні дії, бо відсутні факти порушення пенсійних прав позивача в майбутньому.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_4 є потерпілою внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС першої категорії, що стверджується посвідченням серії А№ 102337 та інвалідом 2-ої групи внаслідок захворювання, пов'язаного з наслідками аварії на ЧАЕС згідно довідки МСЕК від 06.10.2000 року, серія МСЕ №014995.

Статтею 49 Закону №796-ХІІ передбачено, що пенсії особам, віднесених до категорії 1,2,3,4 встановлюються у вигляді : державної пенсії; додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Згідно з ч. 4 ст. 54 Закону №796-ХІІ в редакції від 06.06.96 року N 230 96-ВР "В усіх випадках розмір пенсій для інвалідів 2 групи, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не може бути нижчим 68 мінімальних пенсій за віком."

Відповідно до ч.І ст. 50 зазначеного вище Закону особам, віднесеним до категорії 1, які є інвалідами 2 групи, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 75 процентів мінімальної пенсії за віком.

Виходячи із змісту вищезгаданих статей Закону, вихідним критерієм розрахунку державної та додаткової пенсій є мінімальна пенсія за віком, розмір якої згідно з вимогами ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного Законом про Державний бюджет на відповідний рік, з урахуванням якого визначається мінімальний розмір пенсії за віком.

Відповідно до 4.1,2 ст.8 ОСОБА_5 України "ОСОБА_5 України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі ОСОБА_5 України і повинні відповідати їй.

ОСОБА_5 України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі ОСОБА_5 України гарантується."

Згідно ст. 22 ОСОБА_5 України "При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод."

Враховуючи вищенаведене, суд першої інстанції обгрунтовано прийшов до висновку, що управління Пенсійного фонду України в Заліщицькому районі повинно було здійснити нарахування державної та додаткової пенсії позивачці керуючись статтями 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у редакції Закону України від 06.06.96 р. N 230/96-ВР та статтею 67 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", у редакції Закону України від 05.10.2006 р. N 23 1-У. Відповідно відмова управління Пенсійного фонду України в Заліщицькому районі в такому нарахуванні та виплаті є протиправною бездіяльністю.

З урахуванням того, що законодавством України не надано повноважень Кабінету Міністрів України щодо встановлення розміру мінімальної пенсії за віком або встановлення в абсолютних цифрах розмірів соціальних виплат, які відповідно до чинного законодавства визначаються залежно від розміру мінімальної пенсії за віком або розміру мінімальної заробітної плати, посилання відповідача на необхідність застосування Постанови КМУ «Про підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян» №654 від 16.07.2008 року для основної пенсії та Постанови КМУ №530 від 28.05.2008 року «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян», колегія суддів не приймає до уваги виходячи з пріоритету законів над підзаконними актами, якими звужено зміст і обсяг прав громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, передбачених Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи ".

Необгрунтованим є також посилання апелянта на можливість не цільового використання коштів Пенсійного фонду України, оскільки судом не ухвалено рішення про проведення виплат із власних джерел фінансування останнього.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що судове рішення постановлене з додержанням норм матеріального та процесуального права і не вбачає підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі.

Разом з тим, колегія суддів вважає за необхідне змінити рішення суду, виключивши з резолютивної частини вказівку суду про зобов'язання управління Пенсійного фонду України в Заліщицькому проводити дані виплати в майбутньому, оскільки поновленню підлягають лише порушені права особи, а судом не встановлено порушення прав позивача на майбутнє, а також слід змінити, як не конкретно визначений судом першої інстанції, період "з 22.05.2008 року по теперішній час" на період "з 22.05.2008 року по квітень 2010 року включно" (час звернення з позовом до суду).

Керуючись ст.ст. 304-1, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Тернопільської області,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Заліщицькому районі задовольнити частково.

Рішення Заліщицького районного суду від 16 червня 2010 року змінити.

Замість визначеного судом першої інстанції періоду "з 22.05.2008 року по теперішній час" вказати період "з 22.05.2008 року по квітень 2010 року включно".

Виключити з резолютивної частини рішення обов'язок здійснювати перерахунок сум пенсій на майбутнє.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає чинності з моменту його проголошення, є остаточним і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду

Тернопільської області ОСОБА_2