Справа №22-ц-191/10 Суддя-доповідач - Хвостик
УХВАЛА

02 лютого 2010 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого Рибалки В.Г.,

суддів Хвостика С.Г., Криворотенка В.І.,

з участю секретаря судового засідання Чуприни В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні апеляційного суду Сумської області апеляційну скаргу відкритого акціонерного товариства «Охтирська швейна фабрика»

на ухвалу Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 24 грудня 2009 року про забезпечення позову

у справі за позовом ОСОБА_1 до відкритого акціонерного товариства «Охтирська швейна фабрика», приватного підприємства «Тристан» про стягнення збитків, завданих неправомірним використанням нерухомого майна, -

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 24 грудня 2009 року заяву ОСОБА_1 задоволено частково.

Забезпечено вищевказаний позов ОСОБА_1 до ВАТ «Охтирська швейна фабрика», приватного підприємства «Тристан» встановленням заборони відповідачам, тобто ВАТ «Охтирська швейна фабрика», Приватному підприємству «Тристан» відчужувати майно на суму 945 840 грн. в межах заявленого позову до вирішення справи судом.

В іншій частині вимог про накладення арешту на майно відповідачів відмовлено.

Копію ухвали направлено до відділу Державної виконавчої служби Охтирського міськрайонного управління юстиції для негайного виконання.

Зазначену ухвалу суду відповідач «Охтирська швейна фабрика» оскаржив в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі, як вбачається із її змісту, ВАТ «Охтирська швейна фабрика», посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неповноту зясування обставин справи, просить оскаржувану ухвалу суду скасувати.

Зокрема, підприємство вказує, що суд невмотивовано застосував забезпечення позову, не зясувавши дійсного власника приміщення загальною площею 225,2 кв.м., розташованого в м.Охтирка по вул.Жовтневій, 4; не обґрунтував, в чому полягає необхідність застосування вказаного виду забезпечення позову; не врахував факт відсутності заподіяної шкоди позивачу та ту обставину, що накладення заборони є втручанням у господарську діяльність підприємства.

Заслухавши суддю доповідача, пояснення представника ТОВ «Охтирська швейна фабрика» ОСОБА_2 про задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст.151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ч.3 ст.152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ВАТ «Охтирська швейна фабрика», приватного підприємства «Тристан» (далі-ВАТ «Охтирська швейна фабрика» та ПП «Тристан» відповідно) про стягнення збитків, завданих неправомірним використанням ПП «Тристан» належного позивачці приміщення загальною площею 225,2 кв.м., розташованого в м.Охтирка по вул.Жовтневій,4, яке раніше було передано в оренду цьому підприємсту ВАТ «Охтирська швейна фабрика». Зазначеним приміщенням ПП «Тристан» користується з 27 листопада 2002 року без укладення з позивачем, як його законним власником, договору оренди, а тому вона заявила вимогу стягнути з відповідачів 945840 грн. орендної плати за сім років неправомірного користування зазначеним нерухомим майном.

Відповідач ВАТ «Охтирська швейна фабрика» не вважає себе винним у завданні шкоди позивачці.

У заяві про обрання заходу забезпечення позову, ОСОБА_1, вважаючи, що невжиття таких заходів може в майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення про стягнення збитків, просила суд обрати такий вид забезпечення позову, як накладення арешту на майно відповідачів.

Дійшовши висновку про необхідність забезпечення позову та обравши інший вид його забезпечення, а саме: встановлення заборони відповідачам відчужувати майно на суму 945840 грн., місцевий суд, окрім того, що не зазначив в ухвалі підстави для забезпечення позову, ще й не зясував відповідність обраного ним виду забезпечення позову позовним вимогам, з урахуванням заперечень відповідача, чим порушив вимоги ст.ст.151,152,153 ЦПК України щодо вирішення питання про забезпечення позову.

Відповідно до вимог п.3 ч.1 ст.312 ЦПК України, апеляційний суд скасовує ухвалу суду першої інстанції і передає питання на новий розгляд, якщо суд першої інстанції порушив порядок, встановлений для його вирішення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 307 ч.2 п.4, 312 ч.1 п.3, 314 ч.1 п.6, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу відкритого акціонерного товариства «Охтирська швейна фабрика» задовольнити частково.

Ухвалу Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 24 грудня 2009 року про забезпечення позову в даній справі скасувати і передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набрала законної сили і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: