Справа № 2-102/2010
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2010 року Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд

Київської області в складі:

головуючого судді Керекези Я.І.

при секретарі Мисюрі Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Переяславі-Хмельницькому

справу за позовом ОСОБА_1, представники позивача: ОСОБА_2, ОСОБА_3, до ОСОБА_4, третя особа: Хоцьківська сільська рада, про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою ,-

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, просить зобовязати відповідача усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою, що розташована по вул. Іванова, 29, в с. Хоцьки, Переяслав-Хмельницького району Київської області, шляхом зняття металевої сітки, яка встановлена на межі між домоволодіннями позивача та відповідача; зобовязати відповідача не вчиняти перешкод у проведенні обміру вказаної земельної ділянки та стягнути з відповідача судові витрати по справі.

Посилається на те, що згідно рішення сесії Хоцьківської сільської ради від 29.03.2008 року йому була передана земельна ділянка розміром 0, 25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку. Відповідач не оформив права власності чи права користування на свою присадибну ділянку, самовільно встановив огорожу з металевої сітки таким чином, що 0,09 га земельної ділянки, яка була передана позивачу, було відділено та перешкоджає проведенню обміру земельної ділянки, переданої позивачу

В судовому засіданні позивач та його представник ОСОБА_3 позовні вимоги підтримали, просять задовольнити.

Відповідач позов не визнав, заперечує проти його задоволення. Посилається на те, що користується своєю земельною ділянкою, яка була йому виділена згідно рішення сесії Хоцьківської сільської ради від 05.10.1998 р. і передана у приватну власність на законних підставах. Металеву сітку між своїм домоволодінням та домоволодінням позивача встановив, з метою захисту від зазіхань сторонніх осіб.

Представник третьої особи Хоцьківської сільської ради в судове засідання не зявився, направив заяву про розгляд справи у його відсутність, позов визнав, не заперечує проти його задоволення.

Заслухавши пояснення позивача та його представника, пояснення відповідача, дослідивши покази свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено наступне.

Позивачеві ОСОБА_1 на праві власності належить домоволодіння, розташоване по вул. Іванова, 29 в с. Хоцьки, Переяслав-Хмельницького району Київської області, що посвідчується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом, виданим 13.11.1984 р. Переяслав-Хмельницькою державною нотаріальною конторою та зареєстрованим в Переяслав-Хмельницькому МБТІ.

Згідно довідки Хоцьківської сільської ради за позивачем відповідно до земельно-кадастрової книги рахується присадибна ділянка загальною площею 0, 25 га. Ділянка використовується за цільовим призначенням з 1945 року.

Згідно записам в погосподарській книзі Хоцьківської сільської ради № 1 за 1991 1995 роки з 1994 року за домоволодінням ОСОБА_1 рахується земельна ділянка розміром 0, 25 га.

Згідно рішення Хоцьківської сільської ради ХХІУ сесії У скликання від 29.03.2008 р. № 227 позивачу зазначену земельну ділянку було передано у приватну власність для будівництва та обслуговування житлового будинку розміром 0,25 га.

Згідно акта обміру земельної ділянки та встановлення межових знаків господарства ОСОБА_1 від 28.03.2008 р. було встановлено, що у фактичному користуванні позивача перебуває 0, 16 га земельної ділянки, решту 0,09 га земельної ділянки суміжний землекористувач ОСОБА_4 обміряти дозволу не дав, оскільки вона обгороджена металевою сіткою. Дані обставини підтверджуються також постановою ст. дільничного інспектора Переяслав-Хмельницького МВ ГУ МВС України в Київській області ОСОБА_9 від 15.04.2008 р. про відмову в порушенні кримінальної справи та показами свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6

Відповідно до рішення Хоцьківської сільської ради У сесії ХХІІІ скликання від 05.10.1998 р. відповідачу передано у приватну власність земельні ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, розміром 0, 25 га, та ведення особистого підсобного господарства, розміром 0,17 га.

Згідно з планом забудови садиби ОСОБА_4 в с. Хоцьки по вул. Іванова площа його присадибної ділянки становить 2500 кв.м. Щодо земельної ділянки для ведення підсобного господарства, то як вбачається з показів свідків ОСОБА_10, землевпорядника Хоцьківської сільської ради, та ОСОБА_7, голови Хоцьківської сільської ради, земельні ділянки для ведення підсобного господарства можуть виділятися не тільки біля садиби землекористувача, а й в інших місцях в межах території села. Але при цьому норми земельного законодавства виключають можливість надання земельної ділянки для ведення підсобного господарства за рахунок земель для обслуговування житлового будинку, наданих іншій особі.

Посилання відповідача на обставини, які були встановлені постановою Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 14.10.2008 р. по справі за позовом ОСОБА_4 до Хоцьківської сільської ради про визнання бездіяльності сільської ради неправомірною та зобовязання вчинити дії, як на обставини, які відповідно до ст. 61 ЦПК України не підлягають доказуванню, не можуть мати преюдиціонального значення, оскільки відповідно до п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 р. за змістом частини 3 статті 14, частини 3 статті 61, частини 2 статті 223 ЦПК України, особи, які не брали участі в цивільній, господарській або адміністративній справі, в якій судом ухвалено відповідне судове рішення, мають право при розгляді іншої цивільної справи за їх участю оспорювати обставини, встановлені цими судовими рішеннями. В даному випадку суд ухвалює рішення на основі досліджених у судовому засіданні доказів. Оскільки ОСОБА_1 не був стороною у даній справі, то обставини, які були встановлені зазначеною постановою суду від 14.10.2008 р., суд розглядає як докази, які підлягають оцінці.

Крім того, в зазначеній постанові суду мова йде про земельну ділянку, розташовану за адресою с. Хоцьки, вул. Іванова, 29. Посилання відповідача на те, що вул.Іванова, 29 в с. Хоцьки Переяслав-Хмельницького району є адресою його місця проживання, не доведено, оскільки з одних письмових документів, досліджених в судовому засіданні, вбачається що ОСОБА_4 є власником будинковолодіння в с. Хоцьки по вулиці Іванова б/н ( копія інвентаризаційної справи, план забудови садиби ), з інших - що ОСОБА_4 є власником будинковолодіння в с. Хоцьки по вулиці Іванова, 29 ( Акт державної технічної комісії про готовність закінченого будівництвом індивідуального будинковолодіння до експлуатації), постановою Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 14.10.2008 р. встановлено, що йому передано у приватну власність земельні ділянки за адресою с. Хоцьки, вул. Іванова, 26, з рішення ХХХІІІ сесії У скликання Хоцьківської сільської ради від 28.05.2008 р. вбачається, що ОСОБА_4 передано у приватну власність земельні ділянки за адресою с. Хоцьки, вул. Іванова, 29-б. Разом з тим, як вбачається з матеріалів інвентаризаційної справи на домоволодіння ОСОБА_1, позивачу належить житловий будинок по вул. Іванова, 29 в с. Хоцьки, що підтверджується і Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно.

У суду немає правових підстав для прийняття до уваги доводів відповідача в тій частині, що відсутність у позивача прововстановлюючих документів на земельну ділянку позбавляє його можливості захисту порушеного права землекористувача. На момент переходу до позивача права власності на житловий будинок за даним будинком рахувалася земельна ділянка розміром 0,31 га, що підтверджується записами в погосподарській книзі Хоцьківської сільської ради за 1983-1985 р.р. Станом на день розгляду справи за ОСОБА_1 зареєстрована земельна ділянка розміром 0, 25 га і відповідно до рішення Хоцьківської сільської ради ХХІУ сесії У скликання від 29.03.2008 р. № 227 передана йому у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку. З правових позицій Верховного Суду України за 2006 рік, вбачається, що відповідно до ст.ст. 13, 14, 41, 55 Конституції України громадянам гарантовано державний захист їхніх майнових прав і не обмежено можливість такого захисту прав землекористувачів, набутих свого часу відповідно до чинного на той час законодавства, сама по собі відсутність у особи документа, що посвідчує право на земельну ділянку, не може бути підставою для відмови їй у судовому захисті таких прав. Про такий підхід до вирішення зазначених питань йдеться й у Рішенні Конституційного суду України від 22.09.2005 р. № 5-рп/2005 у справі № 1-17/2005 щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень ст.92, п. 6 розділу 10 «Перехідні положення Земельного кодексу України» (справа про постійне користування земельними ділянками), в якому, зокрема підкреслено, що громадяни та юридичні особи не можуть втрачати раніше наданого їм права користування земельною ділянкою.

Будь-яких документів, які б підтверджували розмір та межі земельних ділянок, сторонами не подано. Державні акти про право власності на земельні ділянки не виготовлялися.

Отже, судом встановлено, що між сторонами виникли недобросусідські відносини з приводу суміжного землекористування.

Відповідно до ч.1 ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішеннями органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень.

Право власності та право постійного користування, згідно з ч.1 ст.125 ЗК, виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою та його державної реєстрації. Приступати до використання земельної ділянки до встановлення її меж у натурі ( на місцевості), одержання документа, що посвідчує право на неї, та державної реєстрації, згідно з ч. 3 цієї статті, забороняється.

Як зазначено в ч. 1 ст. 126 ЗК України, право власності на земельну ділянку і право постійного користування посвідчується державними актами.

Відповідно до ч.1 ст.103 ЗК України власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей.

Відповідно до ч.1 ст.106 ЗК України власник земельної ділянки має право вимагати від власника сусідньої земельної ділянки сприяння встановленню твердих меж, а також відновленню межових знаків у випадках, коли вони зникли, перемістилися, або стали невиразними.

Як встановлено в судовому засіданні, відповідач, без наявності відповідних правовстановлюючих документів на передану йому земельну ділянку, без встановлення в натурі на місцевості розміру та меж цієї земельної ділянки, самовільно приступив до її використання та встановив огорожу з металевої сітки. Своїми діями не дає змоги позивачу використати своє право щодо встановлення меж переданої йому земельної ділянки в натурі (на місцевості) та встановлення твердих меж між сусідніми земельними ділянками.

Давши оцінку доказам в їх сукупності, суд дійшов до висновку про задоволення позову.

На підставі викладеного, відповідно до ст.ст.103,106,107,125,126,152 ЗК України, керуючись ст.ст. 10,60, 88, 212,213, 218 ЦПК України , суд ,-

вирішив :

Позов ОСОБА_1, представники позивача: ОСОБА_2, ОСОБА_3, до ОСОБА_4, третя особа: Хоцьківська сільська рада, про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою задовольнити.

Зобовязати ОСОБА_4 усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою , що розташована по вулиці Іванова, 29, в с. Хоцьки, Переяслав-Хмельницького району Київської області, шляхом зняття металевої сітки між домоволодіннями ОСОБА_1 та ОСОБА_4.

Зобовязати ОСОБА_4 не вчиняти перешкод у проведенні обміру земельної ділянки, що розташована по вулиці Іванова, 29, в с. Хоцьки, Переяслав-Хмельницького району Київської області.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 судові витрати по справі в розмірі 45 грн. 50 коп.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області через Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд шляхом подання заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня його проголошення і подання апеляційної скарги протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано.

Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана в установлений строк, рішення набирає законної сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Я.І.Керекеза