Апеляційний суд Дніпропетровської області ( м. Кривий Ріг)
Категорія 27 ( І ) ОСОБА_1
Доповідач Зубакова В.П.
У Х В А Л А

30 червня 2010 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області

в складі : головуючого судді: Неклеси В.І.

суддів: Зубакової В.П., Михайлів Л.В.

при секретарі: Бондаренко І.В.

за участю представника позивача ОСОБА_2,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу судді Тернівського районного суду м.Кривого Рогу від 09 вересня 2009 року по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики.

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою судді Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 09 вересня 2009 року задоволено заяву ОСОБА_5, який діяв на підставі довіреності в інтересах позивачки ОСОБА_4, та накладено арешт на об`єкт незавершеного будівництва, що знаходиться за адресою вул.Вишнева, 10 с.Радгоспне Криворізького району Дніпропетровської області та складається з житлового будинку «А-2», гаражу «Б», вбиральні «В», а також на автомобіль марки «ОСОБА_6 Тур» д.з. АЕ 2932 ВО, що належать ОСОБА_3

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_3 просить скасувати ухвалу суду про забезпечення позову з тих підстав, що суд незаконно розглянув питання про забезпечення позову та наклав арешт на майно, яке належить йому з дружиною на праві спільної власності, та постановити нову ухвалу про відмову в забезпеченні позову.

Крім того, не відповідає обставинам справи висновок суду про належність об`єкта незавершеного будівництва відповідачу та в справі наявні протиріччя стосовно суми боргу.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах позовних вимог, заяви про забезпечення позову та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову.

Відповідно до ч.3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

При цьому, як розяснив Пленум Верховного Суду України в п.4 Постанови «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» №9 від 22 грудня 2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Постановляючи ухвалу про забезпечення позову шляхом накладення арешту на об`єкт незавершеного будівництва, що знаходиться за адресою вул.Вишнева, 10 с.Радгоспне Криворізького району Дніпропетровської області та складається з житлового бужинку «А-2», гаражу «Б», вбиральні «В», та на автомобіль марки «ОСОБА_6 Тур» д.з. АЕ 2932 ВО, суд вірно виходив з того, що незабезпечення позову шляхом накладення арешту може утруднити виконання рішення суду.

Згідно п.1 ч.1 ст.152 ЦПК України, позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд незаконно розглянув питання про забезпечення позову та наклав арешт на майно, яке належить відповідачу ОСОБА_3 разом з дружиною на праві спільної власності безпідставні, оскільки особа, яка вважає , що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не відповідачеві, може на підставі ч.1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» звернутися до суду з позовом про визнання права на таке майно і про звільнення його з-під арешту (виключення майна з опису).

Доводи апеляційної скарги щодо відсутності у відповідача права власності на об`єкт незавершеного будівництва відповідно до чинного законодавства, суперечить абзацу 2 ч. 3 ст. 331 ЦК України, яким передбачено укладання цивільно-правових договорів та реєстрації права власності на об`єкти незавершеного будівництва.

Крім того, безпідставним є посилання апелянта на наявність протирічь стосовно суми боргу, оскільки дане питання вирішується судом під час ухвалення рішення.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що ухвала суду обґрунтована і підтверджується письмовими матеріалами справи, а тому апеляційна скарга підлягає відхиленню.

Керуючись ст.ст. 312,313-315 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Ухвалу судді Тернівського районного суду м.Кривого Рогу від 09 вересня 2009 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: (підпис)

Судді: (підписи)