Справа № 2-2116/10
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.08.2010 року Балаклійський районний суд Харківської області в складі: головуючого Соколової К.А., за участю секретаря Щербак Л.Ч., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Балаклія Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Балаклійської районної державної адміністрації Харківської області про перерахунок та виплату соціальних виплат, -

встановив:

26.05.2010 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати дії Управління праці та соціального захисту населення Балаклійської районної державної адміністрації Харківської області незаконними, зобовязати відповідача вчинити дії щодо перерахунку і виплати щорічної допомоги на оздоровлення 2007 та 2009 роки в розмірі 5 мінімальних заробітних плат виходячи із законодавчо встановлених розмірів мінімальної заробітної плати.

В обґрунтування своїх позовних вимог вказав, що він є учасником ліквідації аварії на ЧАЕС І категорії та інвалідом війни ІІ групи з 19.12.2001 року. Відповідно до ч.4 ст.48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» має право на отримання щорічної грошової допомоги на оздоровлення у розмірі 5 мінімальних заробітних плат як особі, що постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи. Водночас позивач отримував вказані допомоги не в повному обсязі.

УПСЗН Балаклійської РДА в своїх письмових запереченнях просило відмовити позивачу у задоволенні позову з посиланням на те, що дійсно управління проводить нарахування та виплату позивачу щорічної допомоги на оздоровлення як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС I категорії; вважають, що їх дії при виплаті вказаного виду допомоги є цілком законними, оскільки вони проводили нарахування та виплату допомоги в межах бюджетних асигнувань на ці цілі, передбачених законами України про державні бюджети на відповідні роки, Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», Постановою КМУ №836 від 26.07.1996 року «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», Постановою КМУ №183 «Про розміри разової грошової допомоги, що виплачується в 2008 році відповідно до Законів України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та «Про жертви нацистських переслідувань» від 12.03.2008 року, Постановою КМУ № 562 від 12 липня 2005 року «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», Постановою КМУ №211 «Про розміри разової грошової допомоги, що виплачується в 2009 році» та «Про жертви нацистських переслідувань» від 18.03.2009 року, якими було визначено розміри вказаних виплат та порядок їх проведення.

Для розгляду позову сторони в судове засідання не прибули, хоча належним чином були повідомлені про дату, час та місце судового розгляду, однак надали заяви про розгляд справи за їх відсутності.

Суд вирішив можливим розглянути справу за відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів.

Суд, всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з'ясувавши обставини, на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши матеріали справи, оцінивши ці докази в сукупності, визнає позов таким, що підлягає повному задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені обставини і визначені відповідні до них правовідносини.

ОСОБА_1 є інвалідом війни ІІ групи з 05.12.2001 року, що підтверджується копією довідки МСЕК (а.с.7), є особою, яка постраждала внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС І категорії з 10.01.2002 року, що підтверджується копією посвідчення та вкладкою до нього.

Особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, і є інвалідом ІІ групи,відповідно до ч.4 ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи87; №796-XІІ від 28.02.1991 року виплачується щорічна допомога на оздоровлення у розмірі п»яти мінімальних заробітних плат.

Відповідно до ч.1 ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених Законом.

Ч.2 ст.95 Конституцією України передбачено, що виключно законом про Державний бюджет України визначаються будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір і цільове спрямування цих видатків.

Відповідно до ст.23 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобовязання та платежі з бюджету можна здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення, які встановлюються законом про державний бюджет України.

Що стосується позовних вимог щодо нарахування та виплати позивачу щорічної допомоги на оздоровлення за 2007рік , то вони підлягають задоволенню з наступних підстав.

Дію ст.48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали ;внаслідок Чорнобильської катастрофи» зупинено на 2007 рік в частині визначення розміру виплат щорічної допомоги на&nbsp;оздоровлення, згідно із п.30 ст.71 Закону України «Про державний бюджет на 2007 рік» від 19.12.2006 року №489-V.

Зупинення ст.48 даного закону на 2007 рік, передбачене п.30 ст.71 Закону України від 19.12.2006 року №489-V, визнано таким, що&nbsp;не відповідає Конституції України (є неконституційним), згідно з рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 року №6-рп/2007.

Редакцію ч.4 ст.48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» amily:Times New Roman;tag3:11pt;">змінено Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» в частині порядку визначення розміру виплат щорічної допомоги на оздоровлення.

Частинами 2 ;та 3 ст.152 Конституції України визначено, що закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність. Матеріальна чи моральна шкода, завдана фізичним або юридичним особам актами і діями, що визнані неконституційними, відшкодовується державою у встановленому законом порядку.

Як вбачається з матеріалів справи, 28 серпня 2007 року в розмірі 120 гривень позивачу була виплачена щорічна грошова допомога на оздоровлення в розмірах, встановлених ст.48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» , з урахуванням змін, які вносились Законом України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» .

Положення ст.71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» втратили чинність з дня ухвалення рішень Конституційним Судом, тобто до дня проведення відповідних виплат позивачу. Кошти, виплачені до рішення Конституційного суду, є такими що виплачені в розмірі встановленому законом на момент виплати.

Конституцією України передбачено (ч. 2 ст. 95), що виключно законом про Державний бюджет України визначаються будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір і цільове спрямування цих видатків. Пільги, компенсації, гарантії є видом соціальної допомоги і необхідною складовою конституційного права на достатній життєвий рівень, тому звуження підзаконними актами змісту та обсягу права, наданого Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали ;внаслідок Чорнобильської катастрофи», ;є безпідставним. Відповідно до&nbsp;ст.23 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобовязання та платежі з бюджету можна здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення, які встановлюються законом про державний бюджет України.

Вказані виплати здійснюються щороку та мають разовий характер, право особи на їх отримання та обовязок органів соціального захисту населення здійснити такі виплати припиняються з моменту виплати певних сум, розмір яких визначається на час їх здійснення.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позивач має право на отримання щорічної допомоги на оздоровлення за 2007 рік відповідно до ч.4 ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали ;внаслідок Чорнобильської катастрофи», в редакції закону, що діяла до 01.01.2007 року, у розмірі 5 мінімальних заробітних плат, з урахуванням виплачених сум.

Стосовно позовних вимог щодо здійснення позивачу перерахунку та виплати Управлінням праці та соціального захисту населення Балаклійської районної державної адміністрації Харківської області щорічної допомоги на оздоровлення за 2009 рік, суд вважає їх підлягаючими задоволенню, з таких підстав.

Статтею 71 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2009 рік» Кабінету Міністрів України надане право у 2009 році встановлювати розміри соціальних виплат, які відповідно до законодавства визначаються залежно від розміру мінімальної заробітної плати, в абсолютних сумах у межах асигнувань, передбачених за відповідними бюджетними програмами.

Що стосується посилання відповідача на постанову КМУ від 12.07.05р. № 562 , вони також не можуть бути прийняті до&nbsp;уваги, оскільки на виконання ст. 71 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2009 рік» у 2009 році Кабінетом Міністрів України не було встановлено розміру допомоги, виходячи з розміру мінімальної заробітної плати.

Згідно з положеннями частини четвертої ст. 8 ЦПК України у разі невідповідності правового акта закону України або міжнародному договору, згода на обовязковість якого надана Верховною радою України, суд застосовує акт законодавства, який має вищу юридичну силу.

За таких обставин&nbsp;суд вважає, що відповідають Закону «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали ;внаслідок Чорнобильської катастрофи», вимоги позивача щодо нарахування і виплати йому щорічної допомоги на оздоровлення у розмірі п»яти мінімальних заробітних плат. Наявність такого права у позивача є визначальною для вирішення вказаного спору. Крім того, це право гарантується ;ч.2 ст. 46 Конституцією України.

Отже, за конституційними нормами, виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами, суд вважає, що при визначенні розміру належних позивачеві соціальних виплат застосуванню підлягають ч.4 ст. 48 Закону «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали ;внаслідок Чорнобильської катастрофи» та ч.5 ст. 13 Закону Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту , а не положення постанов КМУ від 12.07.2005 року за №562 та від 18.03.2009 року за №211, які істотно звужують обсяг встановлених законом прав.

За чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими статтею 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», іншого нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає. Розмір мінімальної заробітної плати встановлений Законами України про Державний бюджет на відповідний рік.

Таким чином позовні вимоги в частині перерахунку та виплати щорічної разової грошової допомоги (498х8-430=3554) за 2009 рік підлягають задоволенню.

n;tag3:11pt;">Відповідно до ч.4 ст.9 ЦПК України у разі невідповідності нормативно-правового акта закону України, міжнародному договору, згода на обовязковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами, суд приходить до висновку, що при визначенні розміру належних позивачеві соціальних виплат застосуванню підлягають саме ч.5 ст.13 Закону «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і ч.4 ст.48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали ;внаслідок Чорнобильської катастрофи», а не положення постанов КМУ, які істотно звужують обсяг встановлених законом прав.

Розмір мінімальної заробітної плати встановлений Законами України про Державний бюджет на відповідний рік. Таким чином позовні вимоги в частині перерахунку та виплати щорічної допомоги на оздоровлення за 2007-2009 роки підлягають задоволенню.

Суд визнає безпідставним посилання відповідача на те, що розпорядники бюджетних коштів проводять видатки тільки в межах бюджетних асигнувань, встановлених затвердженими кошторисами.

Суд звертає увагу на те, що реалізація особою права, що пов ' язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актів національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань.

Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Таким чином, в предмет судового захисту входять порушені права, свободи і охоронювані законом інтереси особи.

На підставі викладеного,керуючись ст.ст.2, 4, 10-11,15, 60, 208-233 ЦПК України, ст.ст.1, 257 Цивільного кодексу України, ст.ст.8, 19, 22, ;75, 92,152 Конституції України, ч.4 ст.48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали ;внаслідок Чорнобильської катастрофи», ч.5 ст.13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального&nbsp;захисту» від 22.10.1993 року, Законом України «Про Державний бюджет України на 2007 рік&#187; від 19.12.2006 року №489-V, Рішенням Конституційного суду України№6-рп/2007 від 09.07.2007 року, Законом України «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28.12.2007 року №107-УІ, Рішенням Конституційного Суду України №10-рп/2008 від 22.05.2008 року, Законом України «Про державний бюджет України на 2009 рік» від 26.12.2008 №835-VI, ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» №1058-ІУ від 09.07.2003 року, ст.46 Бюджетного кодексу України,

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати незаконними дії Управління праці та соціального захисту населення Балаклійської районної державної адміністрації Харківської області по не виконанню приписів ч.4 ст.48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали ;внаслідок Чорнобильської катастрофи», які призвели до порушення прав ОСОБА_1 на своєчасне нарахування та отримання щорічної допомоги на оздоровлення за 2007, 2009 рік в законодавчо встановлених розмірах.

3. Зобовязати Управління праці та соціального захисту населення Балаклійської районної державної адміністрації Харківської області провести перерахунок ОСОБА_1 щорічної допомоги на оздоровлення за 2007, 2009 рік&nbsp;в розмірі 5 мінімальних заробітних плат, відповідно до ч.4 ст.48 Закону України «Про статус і соціальний&nbsp;захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи з законодавчо встановлених розмірів мінімальної заробітної плати, та провести виплату належних сум відповідно до закону, з урахуванням виплачених сум.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області через Балаклійський районний суд Харківської області. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутніми в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя