Кагарлицький районний суд Київської області
Справа №2-151/10
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 травня 2010 року Кагарлицький районний суд Київської області

в складі: головуючого судді Шевченко І.І.

при секретарі Камхі А.Д.

з участю представника ОСОБА_1

та адвоката ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кагарлик справу за позовом ОСОБА_3 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про усунення від права на спадкування за законом, -

в с т а н о в и в:

позивач та її представник просять суд усунути ОСОБА_5 від права спадкування за законом спадщини, яка залишилась після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 р. ОСОБА_7 та усунути ОСОБА_6 від права спадкування за законом спадщини, яка залишилась після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 р. ОСОБА_7, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 р. помер ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1.

За життя ОСОБА_7 був складений заповіт від 30.06.2006 р., секретарем виконавчого комітету Халчанської сільської ради Кагарлицького району ОСОБА_9 та зареєстрований в реєстрі за № 70.

Відповідно до вищезазначеного заповіту від 30.06.2006 р. ОСОБА_7 заповів все своє майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалось і взагалі все те, на що він за законом матиме право за законом буде належати йому на момент смерті ОСОБА_4.

Також після смерті ОСОБА_7 залишились його діти: ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які відповідно до ст. 1261 Цивільного кодексу України є спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_7

З підстав зазначених нижче, відповідачі не мають права на спадкування спадщини ОСОБА_7 та повинні бути усунуті судом від права на спадкування виходячи з наступного.

Згідно ч. 3 ст. 1224 ЦК України не мають права на спадкування за законом батьки (усиновлювачі) та повнолітні діти (усиновлені), а також інші особи, які ухилялися від виконання обов'язку щодо утримання спадкодавця, якщо ця обставина встановлена судом.

Згідно ч. 6 ст. 1224 ЦК України за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Згідно п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.

Згідно п. 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» позбавлення особи права на обов'язкову частку судом ЦК не передбачає, хоча особа, яка має право на обов'язкову частку, може бути усунена від права на спадкування відповідно до ст.. 1224 ЦК України.

Виходячи з вищезазначених норм ст.. 1224 ЦК України та постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» повнолітні діти спадкодавця, не мають права на спадкування, у разі якщо вони ухилялись від виконання обов'язку щодо утримання спадкодавця або ухилялись від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані, що підтверджується довідкою про причини смерті ОСОБА_7, відповідно до якої причиною смерті ОСОБА_7 була тяжка хвороба, а саме: пухлина стінки шлунка.

Необхідно зазначити, що відповідачі протягом довгого часу до смерті свого батька майже не спілкувався з ним, дуже рідко приїздили до нього та провідували його. Крім того, відповідачі майже не допомагала своєму батьку матеріально, який потребувала такої допомоги, оскільки пенсії батька не вистачало для його утримання. Відповідачі протягом останнього часу не доглядали за батьком, який був в досить похилому віці, 72 роки та потребував особистого догляду, оскільки при захворюваннях ОСОБА_7 необхідна була спеціальна дієта. На прохання до відповідачів частіше провідувати та допомагати в утриманні батька, який за станом здоров'я та похилим віком потребував допомоги, відповідачі відмовлялись.

Вищезазначені обставини можуть бути підтверджені показами свідків ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, які досить добре знали ОСОБА_7 та можуть підтвердити обставини про взаємовідносини відповідачів їх батька, обставини щодо виконання відповідачами обов'язку стримувати батька та допомагати йому.

Отже, враховуючи те, що за життя ОСОБА_7 відповідачі ухилялись від виконання обов'язку по утриманню та наданню допомоги своєму рідному батьку, який потребував догляду та допомоги за станом здоров'я та похилим віком, відповідачі відповідно до ст. 1224 Цивільного кодексу України не мають права на спадкування спадщини свого батька ОСОБА_7 та повинні бути усунуті судом від права на спадкування.

Відповідачі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 і їх адвокат позовні вимоги позивача не визнали в повному обсязі та пояснили, що підстав для усунення від права на спадкування позивачем в судовому засіданні не доведено. Ні ОСОБА_6, ні ОСОБА_5 не ухилялися від виконання обов'язку щодо утримання ОСОБА_7 За період з 2006 року по 2008 рік ОСОБА_6 не звертався за медичною допомогою, а тому не можливо зробити висновок, що спадкодавець ОСОБА_6 перебував у безпорадному стані. Окрім того, разом з померлим проживала мати позивача, а тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог позивача.

Вислухавши сторони, свідків та вивчивши матеріали справи, суд вважає, що у задоволенні вказаного необхідно відмовити.

В судовому засіданні суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

ІНФОРМАЦІЯ_2 р. помер ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1.

За життя ОСОБА_7 був складений заповіт від 30.06.2006 р., секретарем виконавчого комітету Халчанської сільської ради Кагарлицького району ОСОБА_9 та зареєстрований в реєстрі за № 70.

Відповідно до вищезазначеного заповіту від 30.06.2006 р. ОСОБА_7 заповів все своє майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалось і взагалі все те, на що він за законом матиме право за законом буде належати йому на момент смерті ОСОБА_4.

Також після смерті ОСОБА_7 залишились його діти: ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які відповідно до ст. 1261 Цивільного кодексу України є спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_7

За правилами ч. 3 ст. 1224 ЦК не мають право на спадкування за законом повнолітні діти, а також інші особи, які ухилялися від виконання обов'язку щодо утримання спадкодавця, якщо ця обставина встановлена судом. Згідно з ч. 5 ст. 1224 ЦК може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо судом буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

З огляду на зміст зазначеної норми закону, вирішуючи таку справу згідно з вимогами ст. 214 ЦПК, необхідно установити як факт ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги, так і факт перебування спадкодавця в безпорадному стані через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво та потребу спадкодавця в допомозі цієї особи.

Під безпорадним станом слід розуміти безпомічність особи, неспроможність її своїми силами через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво фізично чи матеріально самостійно забезпечити умови свого життя, у зв'язку з чим ця особа потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.

Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який потребував допомоги, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на уникнення від обов'язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення пов'язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов'язок, мала можливість його виконувати, але не вчинила необхідних дій. Отже, таке ухилення характеризується умисною формою вини.

Свідок ОСОБА_10 пояснив, що у 2007 чи 2008 р.р. він приїздив у село. Часто провідував померлого останні 1,5 роки. Він чув, коли при скандалі з ОСОБА_5, він сказав, що вона не є його дочкою. На похороні померлого був лише син з Росії, Наталі не було. Останні місяці він не міг їсти, погано ходив, та потребував сторонньої допомоги.

Свідок ОСОБА_13 пояснила, що померлий трішки хворав. Мав своє господарство, за яким вів догляд. У 2007 році він лежав з болями та приступами. До померлого викликали швидку та його забирали у лікарню. ОСОБА_5 варила йому суп і він їв. Лежати у лікарні він не хотів, бо думав, що все його майно розберуть. Матеріально допомагав померлому ОСОБА_6, оскільки жив у Росії. Коли міг, то він приїжджав та допомагав померлому фізичною працею. ОСОБА_5 просила померлого жити у неї, однак він відмовився.

Свідок ОСОБА_14 пояснив, що він працює фельдшером швидкої допомоги. Приблизно у березні - квітні 2008 року його було викликано, коли у померлого були болі у животі. Будучи на роботі, він був у померлого один раз. Причиною смерті не може бути пухлина шлунка. Пересувався померлий самостійно. Колоти дрова він не міг.

Свідок ОСОБА_15 пояснив, що знав покійного 8 років. Завозив продукти щоразу, коли мав можливість. Дід міг себе обходити. Його турбувала печінка. У 2007 році купили діду телевізор. Інколи, коли приїжджав, то були двері у хаті закриті.

Свідок ОСОБА_11 пояснив, що ОСОБА_5 приїздила дуже рідко, а ОСОБА_6 був 1-2 раз на рік. У лікарню їздити не любив, хоча і хворів. Останнім час померлого виводили на вулицю і він лише сидів на лавочці. Померлий проживав із свахою. Стан здоров'я останні півроку був тяжким.

Свідок ОСОБА_16 пояснила, що при оформлені спадщини після смерті ОСОБА_7 нею були дотриманні всі вимоги. Відмова від частини спадщини не допускається. ОСОБА_6 було все роз'яснено, чому він так зрозумів, вона не знає. У нотаріальній конторі він нічого їй не сказав.

Допитаний в судовому засіданні в якості спеціаліста завідуючий терапевтичним відділенням Третяк пояснив, що він пам'ятає померлого, в той час, коли він перебував на лікуванні у терапевтичному відділенні. Не можливо зробити висновок про причину смерті як пухлинка стінки шлунка, оскільки не проводився гістологічний аналіз. Проте, причиною смерті може бути інтоксикація, яка призводить до зупинки серця. Дане захворювання протікає безсимтомно. Поступово все наростає - слабість, біль, перестає їсти, нудота, рвота, відмова від їжі. До даного хворого необхідний був індивідуальний підхід. При такій хворобі на далеку відстань ходити він не міг.

Стосовно медичних карточок на стаціонарного хворого ОСОБА_7 та пояснень завідуючий терапевтичним відділенням Третяка, то з них не вбачається, що померлий ОСОБА_7 перебував у безпорадному стані та потребував сторонньої допомоги.

Окрім того, не доведено позивачем та її представником факт того, чи потребував спадкодавець допомоги від спадкоємця за умови отримання її від інших осіб.

Позивачем та її представником не доведено в судовому засіданні перебування ОСОБА_7 у безпорадному стані перед смертю та факт ухилення відповідачів від надання йому допомоги, а тому суд у задоволенні позовних вимог позивачу відмовляє.

На підставі викладеного та керуючись главою шостою ЦК України, постановою Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», ст. ст. 10, 60, 84, 85, 88, 212 - 215, 218 ЦПК України суд, -

в и р і ш и в:

У позові ОСОБА_3 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про усунення від права на спадкування за законом відмовити.

Рішення суду набуває законної сили відповідно до ч.1 ст.223, 233 ЦПК України.

Заява про апеляційне оскарження рішення суду може бути подано до апеляційного суд Київської області через Кагарлицький районний суд протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Київської області протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя І.І. Шевченко