Апеляційний суд Івано-Франківської області
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2010 р. м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого Вакарук В.М.

суддів Бідочко Н.П., Матківського Р.Й.

секретаря Сідорука А.О.

позивачки: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до управління праці та соціального захисту населення виконкому Івано-Франківської міської ради про визнання незаконними їх дії щодо відмови та зобовязаня виплатити щорічну грошову допомогу на оздоровлення, як учаснику бойових дій, за апеляційною скаргою управління праці та соціального захисту населення виконкому Івано-Франківської міської ради на постанову Івано-Франківського міського суду від 22 жовтня 2009 року,-

в с т а н о в и л а :

Постановою Івано-Франківського міського суду від 22 жовтня 2009 року частково задоволено вимоги ОСОБА_1 до управління праці та соціального захисту населення виконкому Івано-Франківської міської ради, визнано незаконними їх дії щодо відмови та зобовязано їх виплатити щорічну грошову допомогу до 5 травня за 2009 рік відповідно до ч.5 ст.12 Закону України Про статус ветеранів війни та гарантії їх соціального захисту, виходячи із розміру мінімальної пенсії за віком. В решті позовних вимог відмовлено.

На дану постанову управління праці та соціального захисту населення управління праці та соціального захисту населення виконкому Івано-Франківської міської ради подало апеляційну скаргу, в якій посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Апелянт зазначає, що суд прийшов до помилкового висновку про виплату позивачу допомоги на оздоровлення, оскільки порядок застосування ЗУ Про статус ветеранів війни та гарантії їх соціального захисту, був визначений постановою Кабінету Міністрів України, згідно якої було виплачено позивачу у встановленому розмірі допомогу, яка є одноразовою і перерахунку не підлягає.

Також судом не враховано відсутність фінансового забезпечення цих соціальних гарантій, та

що стягнення коштів за рішенням суду призведе до використання інших коштів не за призначенням. Посилаючись на зазначені обставини апелянт просив постанову скасувати.

В засіданні апеляційної інстанції позивачка вимоги апеляційної скарги заперечила, представник відповідача в судове засідання не зявився з невідомих суду причин, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку.

Вислухавши доповідача, заперечення ОСОБА_1,перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 є ветераном війни учасником бойових дій та перебуває на відповідному обліку в управління праці та соціального захисту н аселення виконкому Івано-Франківської міської ради.

Відповідно до ст.ст.12-17 Закону України Про статус ветеранів війни та гарантії їх соціального захисту щорічно до 5 травня учасникам бойових дій органи праці та соціального захисту населення повинні виплачувати разова грошова допомога в розмірі пяти мінімальних пенсій за віком.

Однак, в 2009 році позивачці, всупереч вимогам вищезазначеного закону на підставі Постанови КМУ виплата щорічної разової допомоги здійснювалась в нижчому розмірі, що підтверджується відповідною довідкою.

Відповідно до ст.ст.19,22 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.Згідно чинного законодавства у разі невідповідності правового акту закону України, суд застосовує законодавство, що має вищу юридичну силу.

Таким чином, обмеження виплат, встановлених постановою КМУ, а також Законом України Про Державний бюджет України на 2008 рік на який посилається відповідач, як на правову підставу відмови проведення виплати позивачці одноразової допомоги в розмірі, визначеному законом та відсутності бюджетних асигнувань, судом першої інстанції обґрунтовано визнано неправомірною та зобовязано його здійснити перерахунок та виплату разової щорічної грошової допомоги, як учаснику бойових дій, за 2009 рік відповідно до ст.12 ЗУ Про статус ветеранів війни та гарантії їх соціального захисту, виходячи із розміру мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до вимог ч.2 ст.303 ЦПК України суд апеляційної інстанції не вправі переоцінювати докази, які судом першої інстанції були досліджені у встановленому законом порядку.

Апеляційна скарга управління Пенсійного фонду України не містить посилання на нові докази, що давало б підставу для скасування постанови суду першої інстанції і ухвалення рішення про відмову в позові.

З врахуванням наведених обставин колегія суддів приходить до висновку про те, що судове рішення постановлено з дотриманням норм матеріального і процесуального права. Доводи апеляційної скарги правильності висновків суду не спростовують, а тому підстав для її задоволення не встановлено.

Керуючись ст.ст.307, 308 ,313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу управління праці та соціального захисту населення виконкому Івано-Франківської міської ради відхилити, а постанову Івано-Франківського міського суду від 22 жовтня 2009 року залишити без зміни.

Ухвала остаточна і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді : В.М.Вакарук

ОСОБА_2

ОСОБА_3