Путивльський районний суд Сумської області
Справа № 2-10/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2010 року Путивльський районний суд Сумської області

у складі: головуючого - судді Толстого О.О.

при секретарі Ковальовій К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Путивль справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 в свої інтересах та інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної пожежею,

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулися із зазначеним позовом, посилаючись на те, що вони є власниками квартири АДРЕСА_1, а відповідач власником квартири № 58, що розташована поверхом вище у зазначеному будинку.

07 вересня 2006 року внаслідок пожежі, яка виникла в квартирі відповідача, була пошкоджена їхня квартира та інше майно - меблі, одежа, особисті речі, ними витрачені кошти на лікування позивача ОСОБА_1, внаслідок чого їм завдано матеріальної та моральної шкоди.

Посилаючись на ці обставини, після уточнення своїх позовних вимог ( а.с. 221 ), просили стягнути з відповідача 12429,67 грн. на відшкодування матеріальної шкоди, а саме: 1279 грн. вартості відновлювального ремонту в квартирі, 7542 грн. ЗО коп. вартості пошкодженого майна, 2926 грн. 78 коп. витрат на придбання ліків, 122 грн. 59 коп. транспортних витрат, 559 грн. витрат на придбання свічок та гасу, а також по 3000 грн. кожному за заподіяну моральну шкоду та судові витрати по сплаті 268 грн. судового збору, 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, 1153 грн. 04 коп. вартості експертиз та 2000 грн. правової допомоги.

В судовому засіданні представник позивачів - адвокат ОСОБА_5, позивачка ОСОБА_2 ці вимоги повністю підтримали.

Відповідач позов не визнав, посилаючись на відсутність вини у пожежі і заподіяння шкоди іншими особами. Обґрунтовував свої заперечення тим, що є власником 2/3 квартири АДРЕСА_2, а 1/3 її частина належить його дочці - ОСОБА_6М, яка померла в 2008 році. В цій квартирі він офіційно з 2004 року не проживає, мешкає в с. Дрозди Білоцерківського району Київської області, на час пожежі перебував у м. Біла Церква. В квартирі проживала дочка як співвласник. Спадщину після її смерті він не прийняв, тому обовязку відшкодувати шкоду, завдану покійною дочкою, не має. Крім того, вважав розмір матеріальної шкоди завищеним.

Суд, заслухавши пояснення осіб, які брали участь у справі, дослідивши матеріали справи, допитавши свідків, приходить до висновку про часткове задоволення позову з таких міркувань.

Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про права власності на житло, видане 07.04.1994 р. органом приватизації ВО Сейм ( а.с. 43 ) позивачі є співвласниками квартири № 52 у будинку і/К 26 (попер. № 28а) по вул. Кірова в м. Путивлі у рівних частках (по 1/3 кожному).

Відповідач з 2004 року мешкає В'С. Дрозди Білоцерківського району Київської області, є власником 2/3 квартири № 58, що розташована поверхом вище у цьому ж будинку, а 1/3 частина цієї квартири належить його дочці - ОСОБА_6 (померла 14.02.2008 р.), що підтверджується адресною довідкою, ксерокопіями паспорта відповідача, свідоцтва про право власності на житло від 30.11.1995 р., договору купівлі-продажу від 14.03.2003 р., свідоцтва про смерть і довідкою БТІ (а.с. 68, 83-84,86,87,89, 113).

07 вересня 2006 року внаслідок пожежі, яка виникла в квартирі № 58, в квартирі № 52 було пошкоджено штукатурку стін та стелі, меблі та особисті речі, що вбачається з акту обстеження від 19.09.2006 р. ( а.с. 20 ), довідки головного державного інспектора з пожежного нагляду від 13.09.2006 р. ( а.с . 41 ), акту про пожежу від 08.09.2006 р.( а.с. 61 ), а також підтвердили допитані судом свідки ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 і ОСОБА_11

Згідно даних акту про пожежу від 08.09.2006 р., її причиною було необережне поводження з вогнем - куріння в стані алкогольного спяніння ОСОБА_12, який співмешкав з ОСОБА_6 і проживав в квартирі без реєстрації, що встановлено також із пояснень сторін, довідки ЖЕК ( а.с. 119 ).

Відповідно до ч. З ст. 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому матеріальної та моральної шкоди.

За змістом статті 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Зважаючи на вказане, оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що завдана позивачам шкода є наслідком винних дій як ОСОБА_13, так і бездіяльності власників квартири № 58, які несуть відповідальність за стан пожежної безпеки квартири та поведінку інших осіб, які в ній знаходяться, але належним чином не виконали свого обовязку, встановленого ст.ст. 2, 6 Закону України Про пожежну безпеку.

Доводи відповідача про відсутність вини через непроживання в ній протягом тривалого часу, суд вважає безпідставними, оскільки в силу статей 317, 319 і 322 ЦК України на зміст права власності не впливає місце проживання власника, на якому лежить тягар утримання майна, що йому належить, і власність зобовязує, отже наведені ним обставини не звільняли його від виконання вищевказаних обовязків, а в підтвердження періодичного відвідування квартири він доказів не надав.

Як розяснено Пленумом Верховного Суду України в п. З постанови N 6 від 27.03.92 р. Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди шкода, заподіяна кількома особами, відшкодовуються кожною з них в частині, заподіяної нею (в порядку часткової відповідальності). Особи, які спільно заподіяли шкоду, тобто заподіяли неподільну шкоду взаємоповязаними, сукупними діями, або діяли з єдністю наміру, несуть солідарну відповідальність перед потерпілими.

Беручи до уваги наведене,, встановлений характер винних дій (бездіяльності) ОСОБА_13 та власників квартири, виходячи з вимог розумності, виваженості і справедливості, суд вважає необхідним визначити ступень вини цих осіб відповідно у 60 % і 40 %, розподіливши відповідальність між власниками у відповідності з розміром їх часток у праві власності на квартиру, що випливає із змісту ст. 360 ЦК України.

Згідно довідок Путивльської районної нотаріальної контори ( а.с. 218-219 ), спадкові справи після смерті ОСОБА_13 і ОСОБА_6 не заводились.

За правилами ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобовязати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої якості, полагодити пошкодженні річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягає відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

За висновком технічної експертизи ( а.с. 150-151 ) вартість відновлювального ремонту квартири становить 1279 грн.

Загальний розмір матеріального збитку, завданого пошкодженням майна позивачів внаслідок пожежі, складає 7542,30 грн., що підтверджено висновком судової товарознавчої експертизи № 263 від 30.06.2010 р. ( а.с. 178-193 ).

Суд не приймає доводів відповідача про завищену вартість відновлювального ремонту балконної рами та можливе її ушкодження не в результаті дії вогню, як і сприймає критично показання свідка ОСОБА_14 в цій частині, оскільки у висновку експертом зазначено про виявлення на рамі дефектів невиробничого характеру, які виникли в результаті впливу зовнішніх несприятливих факторів ( відкритого полумя ).

При цьому згідно письмових пояснень експерта ( а.с. 211 ) величина заподіяної шкоди по балконній рамі дорівнює вартості відновлювальних робіт, які не проводяться з частковою заміною пошкоджених деталей, що є технічно нездійсненим.

Відповідно до розяснень, які містяться в п. 2 згаданої постанови Пленуму Верховного Суду України, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та вина зазначеної особи.

Виходячи з цього, не підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача витрати на придбання ліків, автобусних і ж/д квитків ( а.с. 9, 21-40,153-157 ), оскільки позивачі ОСОБА_1 і ОСОБА_2 мають ряд хронічних захворювань, однак надані медичні документи ( а.с. 7-8,10,158-174 ) не дають підстав для висновку про наявність причинно-наслідкового звязку між таким станом здоровя та пожежею.

Не вбачається підстав і для стягненню вартості придбаних гасу та свічок, оскільки факт понесення таких витрат і їх розмір в порушення вимог ст. 60 ЦПК України позивачами не доведений.

Таким чином, підлягає стягненню з відповідача матеріальна шкода в розмірі ( 40 % від 8821,3 грн.) х 2/3 = 2352,35 грн., тобто по 784 грн. 12 коп. на користь кожного позивача.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Пошкодження квартири та іншого майна позивачів завдало їм немайнових втрат, повязаних з порушенням на тривалий час їх звичайного способу життя, перенесеними душевними стражданнями через неможливість нормального проживання у квартирі, а також турботами по захисту і відновленню своїх прав, чим було заподіяно моральної шкоди.

Отже з врахуванням встановленого характеру правопорушення допущеного відповідачем, ступеня його вини, глибини душевних страждань позивачів, вимог розумності і справедливості, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на їх користь по (40 % від 3000 грн.) х 2/3 = 800 грн. компенсації за спричинену моральну шкоду.

В силу ч. 1 ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача пропорційно до розміру задоволених вимог.

Позивачкою ОСОБА_2 понесені документально підтверджені судові витрати по оплаті 268 грн. судового збору, 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу і 1153 грн. 04 коп. вартості експертиз ( а.с. 1,71,138 ).

Крім того, позивачами ОСОБА_1 і ОСОБА_2 сплачено за квитанцією 2000 грн. адвокату ОСОБА_5, якою надавалась правова допомога у справі ( а.с. 139, 205-206).

Адвокат давала запити до лікарні, складала уточнену позовну заяву на 3 арк. і брала участь у 2 судових засіданнях (27.08.2010 р. - 1 год. 34 хв., 22.10.2010 р. - 2 год. 20 хв.), тому сплачена їй сума не перевищує розмірів, визначених п.л.1 п.1 Додатку до постанови КМУ № 590 від 27 квітня 2006 року Про граничні розміри компенсації витрат, повязаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави.

Оскільки уточнений позов ( ціна позову : 12429,67 грн. + 9000 грн.), який підлягав оплаті судовим збором в розмірі 132,8 (124,30 +8,50 ) грн., задоволений частково - на суму 4752,36 грн. або на 22 %, тому з відповідача на користь ОСОБА_2 слід стягнути 529, 28 грн. (22 % від 2405,84 (132,8 +120+1153,04+1000) грн.) судових витрат, а на користь ОСОБА_1 - 220 грн.

В звязку із зменшення позовних вимог в ході судового розгляду справи, 135 грн. 20 коп. сплаченого судового збору підлягає поверненню в порядку, визначеному ч. 1 ст. 83 ЦПК України.

На підставі викладеного, ураховуючи п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України N 6 від 27.03.92 р. Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди ( із наступними змінами ), керуючись ст.ст. 1166,

1167,1192 ЦК України, ст.ст. 2, 6 Закону України Про пожежну безпеку, ст.ст. 10, 11,60, 209, 212, 214, 218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_15 на користь ОСОБА_1 784 грн. 12 коп. матеріальної шкоди, 800 грн. моральної шкоди, 220 грн. повернення судових витрат, а всього 1804,12 ( одну тисячу вісімсот чотири гривні дванадцять копійок) гривні.

Стягнути з ОСОБА_15 на користь ОСОБА_2 784 грн. 12 коп. матеріальної шкоди, 800 грн. моральної шкоди, 529 грн. 28 коп. повернення судових витрат, а всього 2113,4 ( дві тисячі сто тринадцять гривень сорок копійок) гривні.

Стягнути з ОСОБА_15 на користь ОСОБА_3 784 грн. 12 коп. матеріальної шкоди, 800 грн. моральної шкоди, а всього 1584,12 ( одну тисячу пятсот вісімдесят чотири гривні дванадцять копійок ) гривні.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Сумської області через Путивльський районний суд шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з моменту отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргуне було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінченнярозгляду справи апеляційним судом.

Рішення виготовлене у повному обсязі 28 жовтня 2010 року.

Суддя: підпис

З оригіналом згідно:

Суддя

Путивльського районного суду ОСОБА_16