Рішення

Іменем України

02 березня 2010 р. м. Пятихатки

Пятихатеький районний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого - судді Резніченка М.С., при секретарі Москалець А.В.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини.

встановив:

ОСОБА_1 предявила у суді зазначений позов, у якому просила стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму на дитину, до досягнення дитиною повноліття на її користь та допустити до негайного виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць, оскільки дочка проживає з нею та перебуває на її повному утриманні, а батько ОСОБА_3 матеріальної допомоги на її утримання і виховання не надає, однак працює і може таку допомогу надавати.

У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала.

Відповідач позовні вимоги визнав і пояснив, що є батьком малолітньої ОСОБА_4, на утримання якої вважав достатнім розмір аліментів 1/4 частини його заробітку.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання.

Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Матеріалами справи встановлено, що 27 січня 2007 р. сторони зареєстрували шлюб, актовий запис № 6 (а.с. 3), від якого мають малолітню дочку ОСОБА_4. ІНФОРМАЦІЯ_1, актовий запис № 177 (а.с. 4). Дитина проживає з матір'ю і знаходиться на її повному утриманні (а.с. 5), а відповідач матеріальну допомогу на її утримання і виховання не надає, працює, може надавати таку допомогу, у тому числі і за станом здоров'я. тому суд вважає, що сукупність наведених фактів утворюють юридичний склад, необхідний і достатній для виникнення зазначеного аліментного зобовязання, а аліменти підлягають примусовому стягненню.

Визначаючи розмір аліментів суд бере до уваги матеріальне становище матері, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних членів сімї, родичів, яких він зобов'язаний утримувати відповідно до Сімейного кодексу України. З цих міркувань та з урахуванням потреб дитини, можливостей її матері і батька, суд присуджує кошти на утримання дитини (аліменти) у частці від доходу батька.

Відповідно до положень ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Згідно вимог ч. 2 ст. 182 цього ж Кодексу мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Таким чином, визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону , не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

У відповідності до ст.. 88 ч. З ЦПК України суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 51 грн.

Згідно положень ч. 3 п. 4 ст. 81 цього ж Кодексу не підлягають оплаті при зверненні до суду покладаються на сторони після розгляду справи судом витрати на інформаційно- технічне забезпечення у справах про стягнення аліментів, тому такі витрати у розмірі 120 гривень слід покласти на ОСОБА_2.

З урахуванням викладеного та на підставі статей 179 - 183, 191 СК України, керуючись статтями 81 ч. З п. 4, 88 ч. З, 130, 174, 367 ЦПК України, суд,

Вирішив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 17 лютого 2010 року до досягнення дитиною повноліття на користь матері ОСОБА_1, а також 51 гривню судового збору в дохід держави та 120 гривень витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Рішення суду підлягає обовязковому негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя