Апеляційний суд Дніпропетровської області ( м. Кривий Ріг)
Категорія - 45 (IV) ОСОБА_1
Доповідач Неклеса В.І.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2010 року грудня «08» дня колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді: Неклеси В.І.

суддів: Зубакової В.П., Остапенко В.О при секретарі: Чубіній А.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті ОСОБА_2 цивільну справу за апеляційною скаргою представників позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 16 квітня 2010 року по справі за позовом ОСОБА_3 до Криворізької міської ради, ОСОБА_6, виконавчого комітету Криворізької міської ради, третя особа: Управління Держкомзему у м. Кривому Розі Дніпропетровської області, Перша Криворізька державна нотаріальна контора про визнання незаконним рішення виконкому, визнання недійсними державних актів на право приватної власності на земельну ділянку, свідоцтва про право на спадщину за законом та про визнання права користування земельною ділянкою, усунення перешкод в користуванні власністю та про стягнення немайнової шкоди.

Особи, що беруть участь у розгляді справи:

Відповідач - ОСОБА_6.

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2007 року ОСОБА_3 звернувся з позовом до Криворізької міської ради, ОСОБА_6 і просив визнати державний акт на право приватної власності на земельну ділянку від 30.05.2000р0ку та державний акт на право приватної власності на земельну ділянку від 24.06.2003 року недійсними та зобовязати ОСОБА_6 знести паркан, який відокремлює будинок А-і від будинку Б-і садиби № 157 по проспекту К.Маркса в м. Кривому Розі і стягнути з ОСОБА_6 у відшкодування моральної шкоди 8оо грн.

Ухвалою суду від 12.12.2007 року залучено до участі у справі в якості співвідповідача виконком Криворізької міської ради та в якості третьої особи Криворізьке управління земельних ресурсів.

Ухвалою суду від 08.09.2009 року залучено до участі у справі третьою особою Управління Держкомзему у м. Кривому Розі Дніпропетровської області.

У вересні 2009 року позивач уточнив та доповнив позовні вимоги і просив визнати рішення виконавчого комітету Криворізької міської ради № 192 від 15.03.2000 року у частині виділення у приватну власність ОСОБА_7 земельної ділянки площею 427 кв.м. за адресою м. Кривий Ріг, проспект К.Маркса, 157 незаконним, визнати недійсним державний акт на право приватної власності земельну ділянку від 30.05.2000 року, зареєстрованою в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 12277, визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом від 28.11.2002 року, виданого Першою Криворізькою державною нотаріальною конторою на імя

ОСОБА_8, визнати недійсним державний акт про право приватної власності на земельну ділянку від 24.06.2003 року, зареєстрованого на імя ОСОБА_8 в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 17631, визнати за ОСОБА_3 право користування земельною ділянкою площею 970 кв.м. за адресою м. Кривий Ріг, проспект К. Маркса, 157, зобовязати відповідача ОСОБА_6 знести паркан, який відокремлює будинок А-і від будинку Б-і садиби № 157 по пр.. ОСОБА_9 у м. Кривому Розі, та не чинити перешкод у користуванні земельною ділянкою цієї садиби і стягнути з нього у відшкодування моральної шкоди 1250 грн.

Ухвалою суду від 19.11.2009 року залучено по справі третьою особою Першу Криворізьку державну нотаріальну контору та виконком Криворізької міської ради.

Рішенням суду в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 відмовлено.

Ухвалою суду від 14.06.2010 року були виправлені описки в рішенні суду.

Додатковим рішенням суду від 13.07.2010 року було стягнуто з позивача на користь держави судовий збір.

В апеляційній скарзі представники позивача просять рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог з тих підстав, що суд не вірно дійшов висновку про надання відповідачу земельної ділянки за фактичним користуванням, яке склалося між батьками позивача та відповідача на протязі років та необгрунтовано визнав, що ОСОБА_10, яка користувалась будинком позивача, мала право підписувати акт погодження меж земельної ділянки від імені позивача. Суд не вірно дав оцінку показанням свідків. Крім того, суд не зазначив у рішенні норми матеріального права на підставі яких було вирішено спір.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, заперечень на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_3, на підставі свідоцтва про право на спадщину виданого 14.04.1989 року Першою Криворізькою державною нотаріальною конторою та зареєстрованого в КП «Криворізьке БТІ», є власником 3/5 частин домоволодіння 157 по проспекту К.Маркса в м. Кривому Розі, які складаються із житлового будинку А-і, площею 32, 20 кв.м., житлового будинку Б-і, площею 24, 90 кв.м., літньої кухні «Ж», літньої кухні «Г», сарая «Д»„ погріба «З», вбиральні «Л», вбиральні «О», водоколонки І, замощення II, паркану №і. розташованих на земельній ділянці 910 кв.м., які належали померлому ОСОБА_11 на підставі свідоцтва про право власності виданого 22.05.1987 року відповідно до рішення виконкому райради від 25.05.1987 року.

Згідно свідоцтва про право на спадщину виданого 23.04.1993 року Першою Криворізькою державною нотаріальною конторою та зареєстрованого в КП «Криворізьке БТІ», батько відповідача ОСОБА_6 - ОСОБА_7 до смерті був власником 2/5 частини житлового будинку А-і, площею 32, 30 кв.м., житлового будинку Б-і, площею 24,90 кв.м. та господарськими будівлями, розташованих на земельній ділянці і ооо кв.м. за адресою м. Кривий Ріг, проспект К.Маркса, 157, які належали померлій ОСОБА_12 на підставі рішення виконкому від 13.02.1987 року № 56, акту ідеальних часток від 27.04.1987 року.

Актом від 27.04.1987 року, складеного техніком КП «Криворізьке БТІ», на підставі розяснення відділу ОСОБА_13 СРСР та відділу нотаріату Міністерства УРСР за № 501-7533 від 20.03.1952 року і консультацій № 3 про встановлення ідеальних часток у спільній власності на домоволодіння № 157 по проспекту к. Маркса у м. Кривому Розі, яке належить громадянам ОСОБА_11 та комащенко ОСОБА_12 ^авелівні, оуло встановлено, що ОСОБА_12 належить будинок А-і, літня кухня «Ж», вбиральня «Л», паркан №і, замощення II і водо колонка, що складало 2/5 частини всього домоволодіння, а ОСОБА_11Д, належить будинок Б-І, літня кухня «Г», сарай «Д», погріб «З», вбиральня «О», водо колонка І та замощення, що складало 3/5 частини домоволодіння.

З урахуванням вище зазначеного Акту, висновку про реєстрацію домоволодіння за адресою м. Кривий Ріг, проспект КМаркса, 157, рішенням виконавчого комітету Центрально-Міської районної ради м. Кривого Рогу від 13.02. 1987 року № 56 «Про узаконення самочинно побудованих житлових будинків, було узаконено за померлою ОСОБА_12 побудований у 1952 році по проспекту К.Маркса, 157 житловий будинок А-І літня кухня «Ж» з двором спільного користування і було узаконено за ОСОБА_11 житловий будинок Б-І побудований у 1952 році по проспекту К.Маркса, 157, сарай «Д», літня кухня - котельня «Г» з двором спільного користування.

Актом від 03.03.1987 року, представником архітектурного управління м. Кривого Рогу, на підставі вище зазначеного рішення виконкому, було проведено відвід земельної ділянки по проспекту К.Маркса, 157 з двором спільного користування у користування ОСОБА_11.

Рішенням Центрально-Міської районної ради м. Кривого Рогу від 24.07.1992 року № 224/1 було узаконено за ОСОБА_3 - позивачем по справі , та померлою ОСОБА_12, сарай розміром 3,6 х5,о м. по проспекту К.Маркса, 157 і закріплено земельну ділянку розміром 1186 кв.м. по фактичному користуванню із яких і ооо кв.м. у постійне користування і 186 кв.м. у тимчасове користування під город.

Після смерті ОСОБА_7, померлого 20.03.2002 року, який прийняв у спадщину 2/5 частини домоволодіння після смерті ОСОБА_12 і був її власником на день смерті, його дружина ОСОБА_8 успадкувала 2/5 частини домоволодіння 157 по проспекту К. Маркса, 157 в м. Кривому Розі, яке в цілому складалось із житлових будинків А-І, Б-І, літньої кухні «Ж», літньої кухні «Г», сараю «Д», погрібу «З», вбиральні «Л», вбиральні «О», сараю «И» гаражу «К», огорожі № 1,2 водоколонки І та замощення II, з яких одержана спадщина складається з будинку А-І, літньої кухні «Ж», вбиральні «Л», сараю «И» гаражу «К», та становить 2/5 ідеальних часток від вказаного домоволодіння.

У спадщину ОСОБА_8 отримала також земельну ділянку площею 472, о кв.м. для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських споруд по проспекту К. Маркса, 157, яке належало померлому на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ДП № 125 562, виданого Криворізькою міською радою 30.05.2000 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 12277.

Після смерті 02.11.2003 року ОСОБА_8, спадкоємець, її син ОСОБА_6 - відповідач по справі, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 14.07.2005 року у домоволодінні 157 по проспекту К.Маркса в м. Кривому Розі отримав у власність 2/5 частини цього домоволодіння, які складались з будинку А-І, літньої кухні «Ж», вбиральні «Л», гаражу «К». У спадщину також отримав земельну ділянку площею 472 кв.м. для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель та ведення особистого підсобного господарства за адресою м. Кривий Ріг, проспект К. Маркса, 157, яка належала померлій на підставі Держаного акту на право власності на земельну ділянку серії ДП № 088283, виданого виконкомом Криворізької міської ради 24.06.2003 року та зареєстрованого в Книзі записів

державних актів на право приватної власності на землю за № 17631.

Виходячи із наведених обставин колегія суддів вважає, що позивач ОСОБА_3 та відповідач ОСОБА_6 є власниками в порядку спадкування за законом домоволодіння 157 по проспекту К. Маркса в м. Кривому Розі з визначеними частками 3/5 та 2/5 у домоволодінні, які знаходяться на земельній ділянці площею 11 48 кв.м. із яких 148 кв.м. виділено під город в тимчасове користування.

Між спадкодавцями позивача та відповідача та між позивачем та відповідачем не вирішувалось питання по встановленню порядку користування земельною ділянкою з спільним двором, яка знаходилась у їх спільному користуванні протягом тривалого часу відповідно до рішення Центрально- Міської районної ради м. Кривого Роїу від 24.07.1992 року № 224/1, яким було виділено ОСОБА_3 та ОСОБА_12 земельну ділянку площею і ооо кв.м. у постійне користування і 186 кв.м. у тимчасове користування під город.

Відповідно до ч.і ст.і Декрету Кабінету Міністрів України від 26.12.1992 року № 15-92 «Про приватизацію земельних ділянок», яке було чинним на момент приватизації у травні 2000 року та у червні 2003 року земельної ділянки площею 472, о кв.м. за адресою м. Кривий Ріг, проспект К. Маркса, 157, сільські, селищні, міські Ради народних депутатів повинні були забезпечити передачу громадянам України у приватну власність земельних ділянок, наданих їм для ведення особистого підсобного господарства, будівництва і обслуговування житлового будинку і господарських будівель (присадибна ділянка), садівництва, дачного і гаражного будівництва, у межах норми, установлених Земельним кодексом України.

Таким чином, приватизації підлягала земельна ділянка, а не частина земельної ділянки, яка була надана у користування громадянину (громадянам) для будівництва і обслуговування жилого будинку і господарських будівель.

При передачі у приватну власність земельної ділянки площею о, 0472 гектарів за адресою м. Кривий Ріг, проспект К.Маркса, 157, громадянину ОСОБА_7 для обслуговування житлового будинку і господарських споруд з видачею на його імя державного акта на право приватної власності на землю І-ДП № 125 562, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 12277 на підставі рішення виконкому Криворізької міської ради від 15.03.2000 року № 192, не були перевірені належним чином відповідні документи на імя ОСОБА_7 про передачу йому у користування для обслуговування житлового будинку і господарських споруд земельної ділянки площею о, 0472 гектарів, внаслідок чого йому була передана у приватну власність частина земельної ділянки загальною площею і ооо кв.м. та площею 148 кв.м., які знаходились у спільному користуванні на підставі рішення Центрально-Міської районної ради м. Кривого Роїу від 24.07.1992 року № 224/1 у співвласників домоволодіння ОСОБА_3 та ОСОБА_12, тобто з порушенням ч.і ст.і Декрета КМУ «Про приватизацію земельних ділянок» від 26.12.1992 року № 15-92.

Також було порушено ч.і ст.і зазначеного Декрету КМУ і при передачі у приватну власність цієї частини земельної ділянки ОСОБА_8 після смерті ОСОБА_7 і видачі на її імя державного акту на право власності на земельну ділянку серії ДП № 088 283, зареєстрованого в Книзі реєстрації державних актів 24.06.2003 року.

Наведені обставини дають підстави колегії судців дійти висновку, що передача у приватну власність земельної ділянки площею 0,0472 гектарів, яка була частиною земельної ділянки площею 1 ооо кв.м. за адресою м. Кривий Ріг, домоволодіння, була здійснена без відома одного із власників домоволодіння позивача ОСОБА_3 та з порушенням ч. і ст. і Декрету КМУ від 26.12.1992 року № 115-92 «Про приватизацію земельних ділянок», а тому державний акт на право приватної власності на землю І-ДП № 125256 на імя ОСОБА_7 виданого 30.05.2005 року та державний акт на право власності на земельну ділянку серія ДП № 088283 від 24.06.2003 року виданого на імя ОСОБА_8, підлягають визнанню недійсними.

Зазначеним обставинам суд першої інстанції належної оцінки не дав і помилково їх визнав такими, що видані без порушень закону.

У звязку з визнанням державних актів на право приватної власності на землю на імя ОСОБА_7 та ОСОБА_8, відповідно до яких відповідач побудував у дворі спільного користування паркан, який відокремлює будинок А-І від будинку Б-І садиби 157 по проспекту К. Маркса м. Кривого Рогу, колегія суддів вважає за необхідне рішення суду в цій частині позовних вимог скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення цих позовних вимог.

В іншій частині рішення суду є обґрунтованим.

Інші доводи апеляційної скарги не є такими, що дають підстави для скасування рішення суду.

Керуючись ст.ст. 303,307, п.з ч.1 ст.309, ст.ст.313, 316 ЦПК України, колегія

суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу представників позивача ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 16 квітня 2010 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог про визнання недійсним державного акту на право приватної власності на землю І-ДП № 125562 від 30 травня 2000 року та державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серія ДП № 088283 від 24 червня 2003 року та відмови про покладення зобовязання про знесення паркану у дворі, скасувати та ухвалити в цій частині позовних вимог нове рішення.

Державний акт на право приватної власності на землю І-ДП № 125 562, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю 30 травня 2000 року за № 12277 на імя ОСОБА_7 та державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серія ДП № 088283, зареєстрованого в Книзі реєстрації державних актів на право власності на землю 24 червня 2003 року за № 17631 на імя ОСОБА_8, визнати недійсними.

Зобовязати відповідача ОСОБА_6 знести шляхом демонтування паркан встановленого у дворі спільного користування на земельній ділянці 157 по проспекту К.Маркса у м. Кривому Розі.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржено у касаційну інстанцію протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: