Старобільський районний суд Луганської області
Справа № 2-109 2010р.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2010 року Старобільський районний суд

Луганської області

у складі: головуючого - судді Озерова В.О.,

при секретарі Туловової А.С.,

за участі: позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

представника третьої особи ОСОБА_4,

спеціаліста з житлово-комунального

господарства Старобільської міської ради ОСОБА_5,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Старобільську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа Старобільська міська рада про примусове виконання обовязку в натурі, припинення дії, яка порушує право та відшкодування моральної шкоди,

встановив:

21 січня 2010 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, третя особа Старобільська міська рада про усунення перешкод у користуванні жилим приміщенням, забезпечення санітарно-епідеміологічних норм утримання домашніх тварин на подвірях житлових будинків у населеному пункті та відшкодування моральної шкоди.

3 березня 2010 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з уточненою позовною заявою до ОСОБА_3, третя особа Старобільська міська рада про примусове виконання обовязку в натурі, припинення дії, яка порушує право та відшкодування моральної шкоди.

В обґрунтування уточненого позову позивач ОСОБА_1 посилається на те, що він є власником житлового будинку, розташованого за адресою: Луганська область, м. Старобільськ, вул. Короленка, буд. 17. Протягом кількох років відповідач ОСОБА_3 утримує на сусідньому з його подвірї (№19 по вул. Короленка) велику рогату худобу. Кількість тварин, згідно підтвердженої відповідачем інформації, складає 4 голови. Ці тварини створюють значну кількість навозу. Так, відповідно до Додатку 3 до санітарних правил і норм розміщення, влаштування і експлуатації малих ферм для утримання тварин (худоби, птиці, звірів) у населених пунктах Української РСР, затверджених головним державним санітарним лікарем Української РСР 1.10.89 (чинних на даний час), добова маса екскрементів від однієї корови складає 55 кілограмів. Тобто, 4 корови створюють близько 200 кілограмів екскрементів. Вся ця маса відповідачем не вивозиться до спеціально обладнаних місцевостей, приміщення для зневаження цих відходів на території відповідача відсутнє. Відповідачем проводиться складування відходів на території домоволодіння, що спричиняє появу неприємного запаху та наявність великої кількості мух та інших комах-шкідників. Утримання відповідачем поголівя великої рогатої худоби здійснюється з порушенням діючих правил, встановлених загальнообовязковим Рішенням Старобільської міської ради № 5 від 31.05.2006 року в частині перевищення кількості утримуваних тварин (4 замість 2). Цей факт підтверджується Актами комісій Старобільської міської ради від 24.03.09 та 18.08.2009 р. Позивач вважає, що неправомірні дії відповідача були порушенням його прав власника на належні умови проживання у власних будинках та права на повагу до приватного життя, оскільки утримання відповідачем у житловій зоні поголівя корів у кількості, що перевищує допустимі санітарні норми, та повязані із цим негативні наслідки змушувало його та його родину протягом тривалого часу проживати в умовах поширення неприємних запахів, несвіжого повітря, значної кількості мух, що створювало загрозу для їхнього здоровя й безпечного епідеміологічного стану та завдало моральної шкоди. Згідно з установленою практикою Верховного Суду України по аналогічним рішенням (ухвала від 29.10.2008 року, копія Ухвали з ЄДРСР додана до матеріалів справи), позивач вважає, що грошове відшкодування моральної шкоди, спричиненої йому, має становити 1000 гривень. В добровільному порядку відповідач виправити ситуацію категорично відмовляється, тому за захистом своїх прав він вимушений був звернутися до суду.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні свої уточнені позовні вимоги підтримав та просив суд зобовязати відповідача утримувати на своєму подвірї не більше двох голів великих рогатих тварин; стягнути з відповідача на його користь суму відшкодування моральної шкоди у розмірі 1000 гривень та стягнути з відповідача на його користь суму судових витрат у розмірі 179 грн. 50 коп.

Представник позивача ОСОБА_2 у судовому засіданні повністю підтримав уточнені позовні вимоги позивача ОСОБА_1 та просив суд зобовязати відповідача утримувати на своєму подвірї не більше двох голів великих рогатих тварин; стягнути з відповідача на користь позивача суму відшкодування моральної шкоди у розмірі 1000 грн. та стягнути з відповідача на користь позивача суму судових витрат у розмірі 179 грн. 50 коп.

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_3 уточнені позовні вимоги не визнав та пояснив, що він не чинить перешкод у користуванні житловим приміщенням позивача. На теперішній час у нього дві голови великої рогатої худоби та два теля. Утримує корів у сараї, який приладнаний для розведення великої рогатої худоби. Сарай знаходиться від будинку позивача на великій відстані, але точно сказати не може, він не виміряв. Навіз складає в кінці його огороду в кутку і регулярно вивозить із двору. Вважає, що розведення великої рогатої худоби не перешкоджає користуванню житловим будинком позивача. Як телята підростуть, він їх обовязково убере, вважає, що телята не є великою рогатою худобою. Крім того, відповідач вважає, що своїми діями він не завдав моральної шкоди позивачу.

У судовому засіданні представник третьої особи ОСОБА_4 вважала уточнені позовні вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають повному задоволенню та пояснила, що на протязі деякого часу позивач дійсно звертався в міську раду, після чого комісія міської ради, в яку входили представники пожарної охорони та СЕС, складали акт про стан подвіря відповідача. Згідно рішення Старобільської міської ради № 5 від 31 травня 2006 року, оприлюдненого у встановленому законом порядку, п. 2 дозволено утримувати велику рогату худобу у кількості 2 голів. Рішення було опубліковано в газеті «Вісник Старобільщини» від 4 серпня 2006 року. По результатам виходу були складені акти комісій Старобільської міської ради від 24 березня 2009 року та 18 серпня 2009 року було встановлено, що 24 березня 2009 року відповідач має 4 голови великої рогатої худоби, що протиречить загальнообовязковому рішенню міської ради № 5 від 31 травня 2006 року. Відповідачу був наданий термін до 1 вересня 2009 року упорядити велику рогату худобу. З ним також була проведена профілактична бесіда. Були складені приписи порушення відповідачем. 18 серпня 2009 року була повторна комісія, яка склала акт, згідно якого встановлено, що відповідач утримує пять голів худоби.

У судовому засіданні спеціаліст з житлово-комунального господарства Старобільської міської ради ОСОБА_5пояснив, що 18 серпня 2009 року, згідно заяви позивача був виїзд комісії за участі представника СЕС, МНС, дільничного інспектора, спеціаліста міської ради по житлово-комунальному господарству. Було встановлено, що відповідач утримує пять голів великої рогатої худоби. Згідно листа СЕС повідомлено, що санітарним законодавством умови утримання домашніх тварин, утилізація продуктів життєдіяльності тварин на присадибних ділянках не регламентується.

Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає повному задоволенню з наступних підстав.

У судовому засіданні було встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником житлового будинку, розташованого за адресою: Луганська область, м. Старобільськ, вул. Короленка, буд. 17.

Також у судовому засіданні було встановлено, що відповідач ОСОБА_3 утримує на своєму подвірї, а саме за адресою: Луганська область, м. Старобільськ, вул. Короленка, буд. 19 велику рогату худобу. Кількість тварин, які він утримує, складає 4 голови.

Згідно п. 2 резолютивної частини рішення Старобільської міської ради № 5 від 31 травня 2006 року, оприлюдненого у встановленому законом порядку, дозволено утримувати велику рогату худобу у кількості 2 голів.

Таким чином, утримання відповідачем ОСОБА_3 поголівя великої рогатої худоби здійснюється з порушенням діючих правил, встановлених загальнообовязковим рішенням Старобільської міської ради № 5 від 31 травня 2006 року в частині перевищення кількості утримуваних тварин (4 замість 2), і цей факт підтверджується Актами комісій Старобільської міської ради від 24 березня 2009 року та 18 серпня 2009 року, а також поясненнями відповідача ОСОБА_3 у судовому засіданні.

Крім того, своїми діями відповідач ОСОБА_3 порушив права позивача, як власника на належні умови проживання у власних будинках та права на повагу до приватного життя, оскільки утримання відповідачем у житловій зоні поголівя корів у кількості, що перевищує допустимі санітарні норми, та повязані із цим негативні наслідки, змушувало його та його родину протягом тривалого часу проживати в умовах поширення неприємних запахів, несвіжого повітря, значної кількості мух, що створювало загрозу для їхнього здоровя й безпечного епідеміологічного стану та завдало моральної шкоди.

Згідно ст. 317 ЦК України, власникові належать право володіння, користування та розпорядження своїм майном, які, зокрема, означають можливість належним чином використовувати річ для своїх потреб за її призначенням.

Відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку має право використовувати його для власного проживання, проживання членів сімї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

При здійсненні права власності згідно зі ст. 319 ЦК України, власник зобовязаний дотримуватися вимог закону і моральних засад суспільства і не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію па природні якості землі.

Статтею 293 ЦК України передбачено право особи на повагу до житла і до приватного життя, на безпечне для життя і здоровя довкілля.

Діяльність фізичної та юридичної особи, яка порушує ці права особи, є незаконною і може бути припинена за рішенням суду.

Таким чином, позивач ОСОБА_1 був змушений звернутися до суду за захистом своїх прав щодо дій відповідача ОСОБА_3, який порушив права позивача, як власника на належні умови проживання у власних будинках та права на повагу до приватного життя, оскільки утримання відповідачем у житловій зоні поголівя корів у кількості, що перевищує допустимі санітарні норми, та повязані із цим негативні наслідки, змушувало його та його родину протягом тривалого часу проживати в умовах поширення неприємних запахів, несвіжого повітря, значної кількості мух, що створювало загрозу для їхнього здоровя й безпечного епідеміологічного стану та завдало моральної шкоди.

В силу ст.ст. 386, 391 ЦК України, власник, права якого порушені має право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би вони й не були повязані з порушенням права володіння, та право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

У судовому засіданні було встановлено, позивач ОСОБА_1 та його родина дійсно перенесли моральні страждання у звязку з тим, що відповідач ОСОБА_3 своїми діями, а саме утримання у житловій зоні поголівя корів у кількості, що перевищує допустимі санітарні норми, та повязані із цим негативні наслідки, змушував протягом тривалого часу проживати в умовах поширення неприємних запахів, несвіжого повітря, значної кількості мух, а також створював загрозу для їхнього здоровя й безпечного епідеміологічного стану.

Згідно до ч. 3 ст. 23 ЦК України, при визначенні розміру відшкодування моральної шкоди, враховуються вимоги розумності і справедливості.

У звязку з чим, суд вважає, що сума моральної шкоди, вказана в позові і підтримана у судовому засіданні, є розумною і справедливою та підлягає задоволенню.

Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача ОСОБА_1 суму судових витрат у розмірі 179 грн. 50 коп., понесені ним при поданні позову.

У звязку з вищевикладеним, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа Старобільська міська рада про примусове виконання обовязку в натурі, припинення дії, яка порушує право та відшкодування моральної шкоди, підлягають повному задоволенню.

На підставі ст. ст. 23, 293, 317, 319, 383, 386, 391, 1167 ЦК України, керуючись ст. ст. 10, 11, 88, 209, 212-215, 294 ЦПК України, суд

віришив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа Старобільська міська рада про примусове виконання обовязку в натурі, припинення дії, яка порушує право та відшкодування моральної шкоди - задовольнити у повному обсязі.

Зобовязати ОСОБА_3 утримувати на своєму подвірї не більше двох голів великих рогатих тварин.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 у відшкодування завданої моральної шкоди в сумі 1000 гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 59 грн. 50 коп. і витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Луганської області через Старобільський районний суд шляхом подачі в десятиденний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і подання апеляційної скарги протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя В.О. Озеров