АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2010 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого судді Лобова О.А.,

суддів Петренка В.М., Акопян В.І.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Полтава цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 12 лютого 2010 '' року у справі за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України у м.Лубнах про визнання дій неправомірними та перерахунок пенсії.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача,

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2010 року ОСОБА_2 звернувся до суду із вказаним позовом, просив ухвалити рішення, яким визнати незаконною відмову відповідача здійснити перерахунок пенсії та зобов'язати відповідача перерахувати розмір пенсії за період з 01.01.2004 року по 31.10.2006 року.

Заявлені вимоги мотивовані тим, що відповідач усупереч вимогам ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (надалі - Закон №796) не виплачує позивачу основу і додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі шести мінімальних пенсій за віком і 50% мінімальної пенсії за віком, визначеної ч.І ст.28 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Постановою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 12 лютого 2010 року у задоволенні позову відмовлено за пропуском строку звернення до суду.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати, ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначено, що висновок суду про пропуск строку звернення до суду є помилковим, оскільки на вимоги про компенсацію шкоди, завданої ушкодженням здоров'ю, позовна давність не поширюється.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги та позовних вимог, заявлених в суді першої інстанції, дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити з наступних підстав:

Відповідно до п.2 ч.І ст.307, п.4 ч.І ст.309 ЦПК України за результатами розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд змінює рішення суду першої інстанції в разі виявлення порушення судом норм матеріального чи процесуального права.

Як встановлено судом першої інстанцій позивач є інвалідом III групи, віднесений до І категорії осіб, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи і має право на отримання державної та додаткової пенсій на підставі Закону №796.

У грудні 2009 року позивач звернувся до відповідача з вимогою про перерахунок пенсії у відповідності до вимог Закону №796, проте листом № 632/л-02 від 25 грудня 2009 року позивачу відмовлено у проведенні перерахунку.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, виходив з того, позивач пропустив, встановлений ст.99 КАС України річний строк звернення до суду.

З таким висновком суду колегія суддів погодитися не може, оскільки він зроблений внаслідок неправильного застосування норм матеріального і процесуального права.

3а змістом ч.І, ч.2 ст.99 КАС України адміністративний позов подається до суду у межах однорічного строку з дня коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, якщо іншими законами не визначені відмінні строки звернення до суду.

Відповідно до ст.1 ЗУ «Про використання ядерної енергії та радіаційну безпеку» №39 від 08 лютого 1995 року ядерна шкода - це втрата життя, будь- які інші ушкодження, завдані здоров'ю людині, що є результатом небезпечних властивостей ядерного матеріалу.

Частиною першої ст.76 вказаного закону встановлено, що право на подання позову про відшкодування ядерної шкоди, заподіяної життю і здоров'ю, не обмежене строком давності.

Визначені Законом №796 виплати учасникам ліквідації аварії на ЧАЕС є особливою формою відшкодування Державою ядерної шкоди, завданою життю і здоров'ю громадян.

За таких обставин вимоги позивача пре перерахунок пенсії учасника ліквідації аварії на ЧАЕС не обмежені строком еавності.

Щодо суті позовних вимог, то колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ст.49 Закону №796 пенсії особам, віднесеним до категорій 1,2,3,4 встановлюються у виді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Статтею 50 Закону №796 передбачено, що додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, особам, віднесеним до І категорії, зокрема інвалідам III групи, призначається у розмірі 50% мінімальної пенсії за віком. Стосовно державних пенсій для інвалідів, ' щодо яких встановлено звязок з Чорнобильською катастрофою, то їх розміри в усіх випадках, не можуть бути нижчими, зокрема по III групі інвалідності, шести мінімальних пенсій за віком (ч.4 ст.54 Закону №796).

Таким чином, вихідним критерієм обрахунку державної та додаткової пенсій виступає мінімальна пенсія за віком, розмір якої встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом (ст.28 ЗУ Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування).

Порядок обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, затверджений постановою КМУ №530 від 28 травня 2008 року.

Ця Постанова є чинною і її положення стосовно критеріїв обчислення розмірів пенсій відповідають положенням ст.50, ст.54 Закону №796.

Разом з тим, колегія суддів не бере до уваги посилання відповідача на частину пяту ст.54 Закону №796, якою передбачено, що порядок обчислення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у звязку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначається Кабінетом Міністрів України, оскільки надання законодавцем такого права Кабінету Міністрів України не означає, що останній, встановлюючи такий порядок, може допустити звуження змісту та обсягу прав позивача, встановлених цим же Законом. Тобто, Кабінет Міністрів України повинен був встановити зазначений порядок не порушуючи положень цього Закону.

Таким чином, при вирішенні спору слід виходити із загальних засад пріоритетності законів над підзаконними актами.

Положення частини третьої ст.28 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», не є перешкодою для застосування мінімального розміру пенсії за віком до обрахування інших пенсій чи доплат пов'язаних з мінімальною пенсією за віком, оскільки чинним законодавством не встановлено іншого крім передбаченого частиною першою цієї статті мінімального розміру пенсії за віком.

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції слід скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Керуючись ст.ЗОЗ, ст.304-1, п.2 ч.І ст.307, п.4 ч.І ст.309, ст.314, ст.316 ЦПК України, колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 12 лютого 2010 року скасувати, ухваливши нове рішення.

Позов ОСОБА_2 задовольнити;

Визнати протиправною відмову Управління Пенсійного фонду України у м.Лубнах здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_3 як постраждалому на Чорнобильській АЕС першої категорії, інваліду третьої групи.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України у м.Лубнах

перерахувати і виплатити ОСОБА_2 пенсію відповідно до ч.4 ст.54 Закону №796 у розмірі шести мінімальних пенсій за віком з урахуванням ч.І ст.28 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та ЗУ «Про Державний бюджет України» на відповідний рік, починаючи з 01 січня 2004 по 31 жовтня 2006 року;

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України у м.Лубнах

ппюерерахувети/ї.ииплатити-Лук'янчуку ОСОБА_4 додаткову пенсію відповідно до ст.50 Закону №796 у розмірі 50% мінімальної пенсії за віком з урахуванням ч.І ст.28 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» і ЗУ «Про Державний бюджет України» на відповідний рік, починаючи з 01 січня 2004 по 31 жовтня 2006 року.

Судові витрати віднести за рахунок Держави.

Рішення є остаточним і касаційному оскарженню не підлягає

Головуючий суддя: О.А. Лобов

Судді: В.І. Акопян

ОСОБА_5