Апеляційний суд Івано-Франківської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2010 р. м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого Горблянського Я. Д.

суддів Бойчука І.В., Меленко О.Є.

секретаря Юрків І.П.

з участю: представника ВАТ НАСК «Оранта» - ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_2, ВАТ НАСК «Оранта» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди - за апеляційною скаргою ВАТ НАСК «Оранта» на рішення Снятинського районного суду від 02 грудня 2009 року, -

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування 7021 грн. матеріальної та 3 тис. грн. моральної шкоди, заподіяної відповідачем під час зіткнення автомобілів, що мало місце 03.12.2008 року на дорозі Стрий-Чернівці.

За клопотанням відповідача ОСОБА_2 ухвалою суду від 02.07.2009 року в якості співвідповідача залучено ВАТ НАСК «Оранта».

Рішенням Снятинського районного суду від 02.12.2009 року позов задоволено частково. Стягнуто з ВАТ НАСК «Оранта» на користь ОСОБА_3 7021,28 грн. матеріальної шкоди, 71 грн. судового збору, 30 грн. витрат на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи та 600 грн. витрат на оплату адвоката.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 600 грн. моральної шкоди, 2 тис. грн. витрат по оплаті юридичної допомоги, 17 грн. судового збору, 8,50 грн. витрат на інформаційно технічне забезпечення розгляду справи та 100 грн. витрат на оплату юридичної допомоги.

_____________________________________________________________________________

Cправа № 22-ц -286/2010р. Головуючий у 1 інстанції Потятинник Ю.Р.

Категорія 34 Суддя - доповідач - Горблянський Я.Д.

Не погоджуючись з даним рішенням ВАТ НАСК «Оранта» подало апеляційну скаргу в якій посилається на те, що рішення ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права. 11.11.2008 року між товариством та ОСОБА_5 був укладений поліс обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. З довідки ДАЇ від 19.03.2009 року вбачається що 03.12.2008 року в м. Снятин по вул. Шевченка сталася ДТП з участю автомобіля їхнього страхувальника ОСОБА_5В та автомобіля ОСОБА_3, яким керував ОСОБА_4 Постановою суду від 02.02.2009 року винним у скоєнні ДТП визнано ОСОБА_5 Відповідно до ст.ст.33,34 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхувальник зобовязаний вжити заходів щодо невідкладного письмового повідомлення страховика про настання ДТП, але не пізніше трьох робочих днів. Відповідно ст.35 Закону страхувальник зобовязаний подати страховику заяву про страхове відшкодування та пакет документів, які мають відношення до ДТП.

Згідно ст. 21 Закону України «Про страхування», ст. 989 ЦК України страхувальник зобовязаний письмово повідомити страховика про настання страхового випадку в триденний строк, встановлений умовами страхування.

При ухваленні рішення суд взяв за основу покази відповідача ОСОБА_5 що той ніби то усно повідомив страхову компанію про настання страхового випадку та покази свідків що вони бачили відповідача біля страхової компанії. Однак даний висновок суду першої інстанції спростовується іншими доказами, в тому числі і заявою ОСОБА_2

Суд не врахував даних обставин і ухвалив незаконне рішення, стягнувши матеріальну шкоду з ВАТ НСК «Оранта».

Просить дане рішення скасувати і ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши сторони, оцінивши зібрані докази, колегія суддів приходить до висновку що апеляційна скарга підлягає до задоволення, а рішення суду першої інстанції до скасування з ухваленням нового рішення.

Судом першої інстанції встановлено що 03.12.2008 року біля 16.30 год. відповідач ОСОБА_2 на автомобільній дорозі Стрий-Чернівці керуючи автомобілем ВАЗ-2109 порушивши п.16.11 Правил дорожнього руху вчинив зіткнення з автомобілем ВАЗ-2108, яким керував по дорученню ОСОБА_4, а власником є ОСОБА_3 Внаслідок зіткнення автомобіль ВАЗ-2108 отримав значні пошкодження,.

Згідно висновку спеціаліста - автотоварознавця збитки становлять 7021,28 грн. і сторони щодо цієї суми збитків не заперечують.

Постановою судді Снятинського районного суду від 02.02.2009 року винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, визнано ОСОБА_2

Оскільки відповідач ОСОБА_2, згідно страхового поліса від 11.11.2008 року, на час скоєння ДТП був застрахований, то суд першої інстанції прийшов до висновку що той з місця скоєння ДТП повідомив по телефону представника Снятинського відділення ВАТ НАСК «Оранта» про настання страхового випадку, та через два дні звернувся у Снятинське відділення про оформлення страхового випадку, тобто виконав всі умови, передбачені чинним законодавством при настанні страхового випадку. Тому керуючись ст.1187 ЦК України та ст.ст.22,28,29.32 ЗУ «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів» матеріальну шкоду стягнув з ВАТ НАСК «Оранта». Моральну шкоду суд стягнув з ОСОБА_2

Однак на думку колегії суддів до висновку про стягнення з ВАТ НСК «Оранта» матеріальної шкоди суд першої інстанції прийшов з порушенням чинного законодавства та без врахування всіх обставин справи.

Як вбачається з матеріалів справи, внаслідок зіткнення транспортних засобів з вини відповідача ОСОБА_2 було пошкоджено транспортний засіб позивача, і позивачу було заподіяно матеріальну шкоду в розмірі 7021,28 грн., що підтверджується постановою судді Снятинського районного суду про притягнення до адміністративної відповідальності відповідача за ст.124 КУпАП,а також висновком спеціаліста автотоварознавця.

Тому суд першої інстанції прийшов до правильного висновку що позивачу ОСОБА_3 внаслідок пошкодження автомобіля заподіяно матеріальну шкоду.

В звязку з тим, що згідно полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, правова відповідальність ОСОБА_6 застрахована даним полісом, суд завдану матеріальну шкоду стягнув з страховика.

Відповідно до п.5 ст.989 ЦК України, п.5 Закону України «Про страхування» страхувальник зобовязаний повідомити страховика про настання страхового випадку в строк, передбачений умовами страхування.

Згідно ст.33 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» учасники дорожньо-транспортної пригоди зобовязані вжити заходів для невідкладного, але не пізніше трьох робочих днів, повідомлення страховика, з яким було укладено договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності про настання дорожньо-транспортної пригоди.

Якщо зазначені особи з поважних причин не мали змоги виконати зазначені дії, вони мають підтвердити це документально.

Страховик терміново, але не пізніше трьох робочих днів (враховуючи день отримання письмового повідомлення про страховий випадок) зобовязаний направити аварійного комісара або експерта на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.

Якщо у визначений строк аварійний комісар або експерт не зявиться, потерпілий має право самостійно обирати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди ( ст.34 Закону).

Для отримання страхового відшкодування особа, яка має право на відшкодування, подає страховику відповідну заяву, в якій повинні бути необхідні реквізити та довідки про ДТП( ст.35 Закону).

Колегія суддів вважає що відповідач вище наведені вимоги чинного законодавства не виконав, у встановлений законом термін про ДТП, та настання страхового випадку, письмово не повідомив, тому ВАТ НАСК «Оранта» правомірно відмовилася відшкодовувати позивачу завдані відповідачем матеріальні збитки.

Посилання відповідача ОСОБА_2 на те, що він в день скоєння ДТП по телефону повідомив страхову компанію, а через два дні прийшов у Снятинське відділення ВАТ НАСК «Оранта» для оформлення страхового випадку, не знайшло свого підтвердження, а також спростовується його заявами(а.с.51,52)

Враховуючи вище наведене, відшкодовувати позивачу заподіяну матеріальну шкоду повинен відповідач на загальних підставах.

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки,відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Тому заподіяна відповідачем шкода в розмірі 7021,28 грн. підлягає ним відшкодуванню позивачу в повному розмірі.

З відповідача слід також стягнути понесені позивачем ОСОБА_3 витрати по справі.

Щодо відшкодування відповідачем моральної шкоди позивачу ОСОБА_4, то колегія суддів вважає що відповідно до ст.ст.23,1167ЦК України, дана шкода повинна бути теж відшкодована відповідачем.

До такого ж висновку і прийшов суд першої інстанції.

Однак враховуючи те, що в частині стягнення з відповідача витрат, резолютивна частина вступної та резолютивної частини рішення не відповідає резолютивній частині

повного рішення, то рішення підлягає скасуванню повністю з ухваленням нового рішення. Відносно стягнення витрат за надання позивачу ОСОБА_4 юридичних послуг то колегія суддів прийшла до висновку, що на оплату юридичної допомоги слід відшкодувати 100 грн., що буде співмірним з стягненням шкоди та витратами, понесеними позивачами при наданні їм юридичної допомоги.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 307,309,313-314,316,317 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу відкритого акціонерного товариства Національна страхова компанія «Оранта» задовольнити.

Рішення Снятинського районного суду від 02 грудня 2009 року скасувати і ухвалити нове рішення.

Позов ОСОБА_3 та ОСОБА_4 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 7021,28 грн. завданої матеріальної шкоди, 71 грн. судового збору, 30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи та 600 грн. витрат за надану юридичну допомогу.

Стягнути З ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 600 грн. моральної шкоди, 17 грн. судового збору, 8.50 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи та 100 грн. за надання юридичної допомоги.

В решті позову відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання ним законної сили.

Судді: Я.Д. Горблянський

ОСОБА_7

ОСОБА_8