Ленінський районний суд м.Дніпропетровська
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2010 року м. Дніпропетровськ

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Залімської Н.В.

при секретарі Карпенко А.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Дніпропетровська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в листуванні власністю шляхом виселення, за зустрічним позовом ОСОБА_2 і ОСОБА_1, Ленінської районної у м. Дніпропетровську ради про ізнання недійсним рішення райвиконкому про надання квартири, визнання недійсною довідки, різнання недійсним договору дарування квартири, визнання права власності на квартиру, суд, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом виселення. В обґрунтування позову вказала, що на підставі договору дарування від 22.05.1998 року їй належить квартира АДРЕСА_1. З січня 1998 року у спірній квартирі проживає її колишній чоловік - ОСОБА_2, який проживає у квартирі безпідставно, не сплачує комунальні послуги, проживає у квартирі без реєстрації та згоди власника. Вона неодноразово зверталась до Ленінського районного відділу міліції, однак на її звернення не відреагували належним чином.

Просила суд усунути їй перешкоди в користуванні квартирою № 523, будинку № 5 по вул. Метробудівській в м. Дніпропетровську та виселити ОСОБА_2 з квартири АДРЕСА_1.

ОСОБА_2 звернувся до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_1, Ленінської районної у м. Дніпропетровську ради про визнання недійсним рішення райвиконкому про надання квартири, визнання недійсною довідки, визнання недійсним договору дарування квартири, визнання права власності на квартиру, де вказав, що квартира АДРЕСА_2 була отримана 20.04.1976 року ОСОБА_3 на сім`ю з чотирьох чоловік: ОСОБА_3, другого чоловіка, ОСОБА_4, ОСОБА_4, яка є матір`ю ОСОБА_1, ОСОБА_5 (в даний час ОСОБА_1) та ОСОБА_6 Пайовий внесок був оформлений на ОСОБА_6, хоча квартира була придбана подружжям у період шлюбу та за їх спільні кошти.

ОСОБА_2 також вказав, що у будинку № 5 по вул. Метробудівській в м. Дніпропетровську, та для того щоб отримати квартиру для своєї дочки ОСОБА_1 (на той момент ОСОБА_2) та її чоловіка ОСОБА_2., ОСОБА_4 вирішив зареєструвати у його квартирі № 627 ОСОБА_2, ОСОБА_7 та їх сина, щоб у трикімнатній квартирі було зареєстровано шість чоловік, що і надало їй право на отримання квартири АДРЕСА_1.

29.07.1988 року на зборах ЖБК 208 було прийнято рішення про прийняття ОСОБА_4 у члени кооперативу та наданні їй квартири АДРЕСА_3, пайові внески за дану квартиру сплачувала сім`я ОСОБА_7, вони також робили ремонт у квартирі, сплачували комунальні послуги.

26.02.2004 року ОСОБА_2 дізнався, що ОСОБА_3 11.07.1997 року розірвала з ним шлюб та 20.02.2001 року визнала його таким, що втратив право користування житловим приміщенням в квартирі № 627 та, що ОСОБА_4 квартиру № 523 подарувала ОСОБА_1, чим порушила його права та інтереси.

ОСОБА_2 посилається на те, що квартира № 523 була придбана у період перебування його у шлюбі з ОСОБА_1, а тому він має право на 1/2 частину даної квартири. Просив суд про визнати недійсним рішення райвиконкому про надання квартири ОСОБА_4, визнати недійсною довідку ЖБК 206 від 02.02.1998 року, визнати недійсним договір дарування спірної квартири від 22.08.1998 року, визнати за ним право власності на ? частину квартири, розташованої за адресою АДРЕСА_4.

У судовому засіданні представник ОСОБА_1 підтримала позовні вимоги своєї довірительниці та просила їх задовольнити. У задоволенні зустрічного прозову просила відмовити.

ОСОБА_2І зустрічний позов підтримав, у задоволенні позову ОСОБА_1 просив відмовити.

Представник Ленінської районної у м. Дніпропетровську ради надала суду заяву в якій просила розглядати справу без її участі у відповідності з діючим законодавством.

Представник КП «ДМБТІ» у судове засідання не зявився, надав суду заперечення на позовну заяву, зазначив, що КП «ДМБТІ» не є належним відповідачем по справі.

Представник ЖБК № 208 у судове засідання не зявився, надав суду заперечення на позовну заяву. Позов ОСОБА_2І не визнав.

ОСОБА_4 надала суду заяву в якій просила розглядати справу без її участі. Позов ОСОБА_1 підтримала.

Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, вважає що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню, а у задоволені зустрічного позову ОСОБА_2І необхідно відмовити за наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що на підставі договору дарування від 22.05.1998 року ОСОБА_1 належить квартира АДРЕСА_1.

З січня 1998 року у спірній квартирі проживає колишній чоловік ОСОБА_1 - ОСОБА_2, який проживає у квартирі безпідставно, не сплачує комунальні послуги, проживає у квартирі без реєстрації та згоди власника.

Згідно ст. 16 Цивільного Кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно ст. 391 Цивільного Кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно до ст. 392 Цивільного Кодексу України, власник майна може предявити позов про визнання права власності, якщо це право оспорюється, або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Також встановлено, що рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 20 лютого 2001 року ОСОБА_2 визнаний таким, що втратив право користування житловим приміщенням в квартирі АДРЕСА_2. Рішення суду набрало законної сили.

Згідно ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказується при розгляді інших справ, я яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини.

Відповідно до ст.ст. 257, 267 ЦК України, суд не вважає причини пропущення позовної давності ОСОБА_2 за поважні.

У відповідності до ст.. 10 ЦПК України сторони повинні довести за допомогою належних та допустимих доказів , з урахуванням положень ст.. 57-59 Цього ж Кодексу, зазначені ними обставини. Проте будь-які докази які б підтверджували позов ОСОБА_2 суду не надані.

Керуючись ст.ст. 16, 391, 392 Цивільного Кодексу України, ст. 64 Житлового Кодексу України, ст. ст. 10,11,14,60,212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Усунути ОСОБА_1 перешкоди в користуванні квартирою № 523, будинку № 5 по вул. Метробудівській в м. Дніпропетровську та виселити ОСОБА_2 з квартири АДРЕСА_1.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1, Ленінської районної у м. Дніпропетровську ради про визнання недійсним рішення райвиконкому про надання квартири, визнання недійсною довідки, визнання недійсним договору дарування квартири, визнання права власності на ? частину квартири, розташованої за адресою АДРЕСА_5 відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційний суд Дніпропетровської області через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів.

Суддя: Н.В. Залімська