АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Категорія 26 (1) Доповідач Митрофанова Л.В.
У Х В А Л А

Іменем України

«14» грудня 2010 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Митрофанової Л.В.

суддів: Михайлів Л.В., Соколан Н.О.

при секретарі: Бадалян Н.О.

за участю: представника відповідача - ОСОБА_1

представника 3 особи ВАТ «Кривбасзалізорудком» - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі Дніпропетровської області на рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 09 липня 2010 року за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, третя особа Відкрите акціонерне товариство «Криворізький залізорудний комбінат», про перерахунок розміру відшкодування шкоди, страхових виплат та стягнення заборгованості по страховим виплатам, -

В С Т А Н О В И Л А :

У лютому 2009 році ОСОБА_4 звернувся із позовом до відповідачів ОСОБА_3 виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі Дніпропетровської області (надалі ОСОБА_3 Фонду), Відкритого акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» (далі по тексту ВАТ «Кривбасзалізорудком»), про перерахунок розміру відшкодування шкоди, страхових виплат та стягнення заборгованості по страховим виплатам в якому просив суд стягнути з ВАТ «Кривбасзалізорудком» недоплату по щомісячному відшкодуванню шкоди в сумі 406,86грн. і з ОСОБА_3 Фонду недоплату за період з 01.04.2001р. по 01.03.2002р. в сумі 1491,82грн.

Під час розгляду справи позивач неодноразово уточнював свої позовні вимоги і згідно позовної заяви від 17.09.2009р. просив суд стягувати з ОСОБА_3 Фонду 652,80грн. з 01.09.2009р., недоплату по щомісячним страховим виплатам з 03.02.2006р. по 01.09.2009р. в розмірі 16876,46грн.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 25 вересня 2009 року позовні вимоги ОСОБА_4 до ВАТ «Кривбасзалізорудком», ОСОБА_3 Фонду про перерахунок щомісячних страхових сум залишено без розгляду.

Справа неодноразово розглядалася судами.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 09 липня 2010 року позов ОСОБА_4 задоволено. Стягнуто з ОСОБА_3 Фонду недоплату по страховим виплатам в сумі 16871,26грн. за період з 03.02.2006р. по 01.09.2009р. та стягувати щомісячні страхові виплати в сумі 652,80грн. з 01.09.2009р. довічно або до наступного перерахунку.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 Фонду ставить питання про скасування рішення суду та направлення справи на новий розгляд, оскільки рішення ухвалено судом з порушенням норм матеріального і процесуального права.

Зокрема, суд не перевірив, чи відбулося фактичне підвищення заробітної плати по підприємству, не витребував відомості про нарахування і одержання заробітної плати за професією позивача за оспорюваний період; відділення Фонду не може бути відповідачем по справі, а повинно бути залучено в якості третьої особи; не враховано, що заборгованість ОСОБА_3 Фонду виходить з порушень законодавства підприємством, позивачем пропущено строк позовної давності і питання про його поновлення позивач не просив.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Судом встановлено та сторонами не оспорюється, що позивач з 22.10.1953 року по 1985 рік працював на шахті «ім. Леніна» ВО «Кривбасруда» (правонаступником якого стало ВАТ «Криворізький залізорудний комбінат») у шкідливих умова праці на посадах - підземного електрослюсаря, підземного бурильника, підземного скрепериста. Первинним висновком МСЕК від 09.07.1993 року йому було встановлено 25% втрати професійної працездатності безстроково (а.с. 4).

У звязку з частковою втратою працездатності позивачу відповідачем провадились виплати відшкодування втраченого заробітку з розрахунку базового середнього заробітку за січень-квітень 1992 року по професії позивача та ступеня втрати працездатності.

Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про залучення відділення Фонду в якості відповідача по справі і стягнув суму заборгованості по щомісячним страховим виплатам з 03.02.2006р., оскільки Закон України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасних випадків на виробництві і професійних захворювань, які спричинили втрату працездатності», набрав чинності з 01.04.2001р.

Доводи відповідача відділення Фонду про неправильне застосування судом строків позовної давності при стягненні сум відшкодування шкоди не можуть бути прийняті до уваги, оскільки рішення постановлено з урахуванням, викладених в п.п. 1, 1-1, 1-2, 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 27 березня 1992 року (з подальшими змінами) «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», згідно з яким загальний строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого права (позовна давність), встановлюється тривалістю у три роки. У випадках, коли вимоги потерпілого стосуються перерахунку сум щомісячних платежів, раніше визначених судом або роботодавцем ( у тому числі й у разі неправильного обчислення суми щомісячних платежів) при задоволенні позову, кошти стягуються за час, що не перевищує трьох років, які передували моменту звернення особи до суду.

Відповідно до п. 28 «Правил відшкодування власником підприємства, установи і організації або уповноваженим ним органом шкоди, заподіяної працівникові ушкодженням здоровя, повязаним з виконанням ним трудових обовязків», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №472 від 23.06.1993р. в редакції зі змінами, внесеними Постановою Кабінету Міністрів України №492 від 18.07.1994р., що діяла до 24.10.1997р., перерахування розміру відшкодування шкоди (втраченого заробітку, витрат на соціальну медичну допомогу) проводиться у разі підвищення тарифних ставок (окладів) працівників госпрозрахункових підприємств, а також заробітної плати відповідно до колективного договору.

Тому суд першої інстанції обґрунтовано стягнув з відділення Фонду недоплату за період з 03.02.2006р. по 01.09.2009р. в сумі 16871,26грн., яка утворилася внаслідок неправильного коригування суми відшкодування шкоди ВАТ «Кривбасзалізорудком», а також визначив новий розмір щомісячної страхової виплати у сумі 652,80грн.

Доводи апеляційної скарги відповідача про неправильне застосування судом першої інстанції п. 28 Правил не підтверджені доказами, а висновки суду в цій частині узгоджуються з вимогами ст. ст. 10, 60 ЦПК України відповідно до яких кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень.

Посилання ОСОБА_3 Фонду в апеляційній скарзі на те, що суд не перевірив, чи відбулося фактичне підвищення заробітної плати по підприємству спростовуються висновками суд з яких вбачається, що судом першої інстанції досліджено та встановлено підвищення фактичного росту заробітної плати на підприємстві за оспорюваний період крім липня 1999 року, про те підприємством сума втраченого позивачем заробітку хоча і перераховувалася, але в значно меншому розмірі ніж відбувалося фактичне підвищення тарифних ставок та фактичний ріст заробітної плати.

Однак ОСОБА_3 фонду не надало як до суду першої інстанції, так і суду апеляційної інстанції ніяких обґрунтованих доказів на підтвердження своїх заперечень про те, що розмір фактичної заробітної плати за професією позивача в оспорюваний період не підвищувався.

Інші доводи відділення Фонду викладені в апеляційній скарзі, не можуть бути взяті до уваги, оскільки вони фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці.

На думку колегії суддів, вирішуючи даний спір суд першої інстанції в досить повному обсязі встанови права і обовязки сторін, обставини по справі, перевірив доводи і дав їм правову оцінку, ухвалив рішення яке відповідає вимогам закону.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає нормам матеріального і процесуального права, висновки суду відповідають обставинам справи, в той час як доводи апеляційної скарги є необґрунтованими, тому апеляційну скаргу відділення Фонду слід відхилити, а рішення суду залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі Дніпропетровської області відхилити.

Рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 09 липня 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: