АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2010 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого Міцнея В. Ф.

суддів: Одинака О.О., Перепелюк І.Б.

секретаря: Турман Н.О.

за участю: позивачки ОСОБА_1, представників відповідача

ОСОБА_2 ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_5, треті особи: відділ громадянства та реєстрації фізичних осіб Першотравневого РВУ МВС України в Чернівецькій області, Чернівецька міська рада, про визнання такими, що втратили право користування жилим приміщенням, та зняття їх з реєстрації, за апеляційною скаргою ОСОБА_3, поданою в інтересах ОСОБА_2, на рішення Першотравневого районного суду м.Чернівці від 11 грудня 2009 року ,-

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2009 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2, ОСОБА_5, треті особи: відділ громадянства та реєстрації фізичних осіб Першотравневого РВУ МВС України в Чернівецькій області, Чернівецька міська рада, про визнання такими, що втратили право користування жилим приміщенням. Вказувала на те, що вона є власником квартири АДРЕСА_1. Відповідачі зареєстровані в цій квартирі, але з 2002 року не проживають в ній, житлово-комунальні послуги не сплачують. Посилаючись на ці обставини, просила визнати їх такими, що втратили право користування спірною квартирою та зняти їх з реєстраційного обліку в цій квартирі.

----------------------------------------------------------------------------------------------------

справа 22ц - 220/10 Головуючий у 1-й інстанції

категорія: 2/8 ОСОБА_6

Суддя-доповідач ОСОБА_7

Рішенням Першотравневого районного суду м.Чернівці від 11 грудня 2009 року позов задоволено: визнано ОСОБА_2, ОСОБА_5

такими, що втратили право користування квартирою №11 в будинку №3 по вулиці Герцена у м.Чернівці та зобовязано відділ громадянства та реєстрації фізичних осіб Першотравневого РВУ МВС України в Чернівецькій області зняти їх з державної реєстрації у цій квартирі.

В апеляційній скарзі, поданій в інтересах ОСОБА_2, ОСОБА_3 просить скасувати рішення суду і ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

Посилається на неповне зясування судом обставин справи, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм процесуального права.

Вказує на те, що ОСОБА_2 за умовами і характером роботи тривалий час знаходиться у м. Івано-Франківську, де житлом не забезпечений. У вихідні дні, свята, а також під час відпусток повертався у спірну квартиру, де знаходяться його речі.

Окрім того, ОСОБА_2 неодноразово передавав своїй дочці ОСОБА_8, яка є співвласником спірної квартири, кошти для оплати житлово-комунальних послуг.

В судовому засіданні представники ОСОБА_2 підтримали вимоги апеляційної скарги.

Позивачка ОСОБА_1 апеляційну скаргу не визнала, вважає, що рішення суду є законним і підстав для його скасування немає.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а рішення суду в частині визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування спірною квартирою та зняття його з державної реєстрації у цій квартирі підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні цих позовних вимог з наступних підстав.

Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування жилим приміщенням, та зняття його з реєстрації, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач без поважних причин понад один рік відсутній за місцем свої реєстрації.

Проте з таким висновком суду не можна погодитись, оскільки він не відповідає обставинам справи.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 працює заступником директора дочірнього підприємства „Новекс ЕКО, яке знаходиться у м. Івано-Франківську.

Цю обставину не заперечує і сама позивачка.

Доказів про те, що ОСОБА_2 забезпечений житлом у м. Івано-Франківську, суду не надано.

В судовому засіданні позивачка на спростування доводів апеляційної скарги надала суду копію договору купівлі-продажу квартири від 21 квітня 2000 року, відповідно до якого ОСОБА_2 є співвласником квартири АДРЕСА_2, яка складається з однієї житлової кімнати площею 12,90 кв.м.

Однак з довідки та акта КРЕП №12 м.Чернівці, наданих у судовому засіданні представником відповідача, вбачається, що у вказаній квартирі проживає лише ОСОБА_9, яка відповідно до довідки Чернівецької обласної психіатричної лікарні від 9 березня 2010 року перебуває на диспансерному обліку в цій лікарні з 2000 року.

Як вбачається із заяви про відмову від позову, ОСОБА_10, яка є співвласником спірної квартири, вважає, що її батько ОСОБА_2 не втратив право користування спірною квартирою, оскільки він тимчасово виїхав на роботу у м. Івано-Франківськ, ця квартира є єдиним місцем його проживання і він постійно надає їй кошти для оплати житлово-комунальних послуг (а.с.17).

З огляду на викладене колегія суддів вважає, що причини відсутності ОСОБА_2 у спірній квартирі понад встановлений строк є поважними, тому позовні вимоги ОСОБА_2 про визнання його таким, що втратив право користування цією квартирою та зняття його з реєстрації є безпідставними.

Згідно з п.3 ч.1 ст.309 ЦПК України невідповідність висновків суду обставинам справи є підставою для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення.

Рішення суду в частині визнання ОСОБА_5 таким, що втратив право користування спірною квартирою, та зняття його з реєстрації не оскаржено ОСОБА_5 і не надано ним повноважень ОСОБА_2 на оскарження рішення суду в цій частині.

З урахуванням наведеного колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції в частині визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування квартирою №11 в будинку №3 по вулиці Герцена у м.Чернівці, та зняття його з реєстрації у цій квартирі підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову в цій частині, а в решті рішення залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 304, 307, 309, 314 ЦПК України , колегія суддів ,-

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, подану в інтересах ОСОБА_2, задовольнити частково.

Рішення Першотравневого районного суду м.Чернівці від 11 грудня 2009 року в частині визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування квартирою №11 в будинку №3 по вулиці Герцена у м.Чернівці, та зобовязання відділу громадянства та реєстрації фізичних осіб Першотравневого РВУ МВС України в Чернівецькій області зняти його з державної реєстрації у цій квартирі скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання його таким, що втратив право користування квартирою №11 в будинку №3 по вулиці Герцена у м.Чернівці, та зняття його з реєстрації у цій квартирі відмовити.

В решті рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання ним законної сили.

Головуючий: /підписи/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно: