АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2010 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого: Гальонкіна С.А.

Суддів: Корнієнка В.І., Абрамова П.С.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України у Великобагачанському районі Полтавської області

на постанову Великобагачанського районного суду Полтавської області ЗО червня 2010 року

у справі за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України у Великобагачанському районі Полтавської області про перерахунок державної та додаткової пенсії особі, віднесеної до категорії 1 , інваліду 2 групи, щодо якої встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою ,-

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача апеляційного суду ,-

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Великобагачанського районного суду Полтавської області ЗО червня 2010 року позовні вимоги ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України у Великобагачанському районі Полтавської області про визнання дій відповідача протиправними , зобовязання здійснити перерахунок і виплату пенсій задоволено.

Визнано дії Управління Пенсійного фонду України у Великобагачанському районі Полтавської області щодо відмови в перерахунку і виплаті пенсії як інваліду другої групи в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком відповідно до ст. 54 Закону України « Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи з розрахунку мінімальної пенсії за віком, визначеної ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, як інваліду другої групи, захворювання якого повязане с наслідками аварії на ЧАЕС, в розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком , передбаченому статтею 50 Закону України« Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» протиправними.

Зобовязано Управління Пенсійного фонду України у Великобагачанському районі Полтавської області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_2 в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком як інваліду другої групи відповідно до ст. 54 Закону України « Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи з розрахунку мінімальної пенсії за віком, визначеної ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», та додаткової пенсії, за шкоду заподіяну здоровю, відповідно до ст. 50 Закону України« Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з врахуванням ч. З ст. 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», у розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком з розміру, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» на момент виплат та провести відповідні виплати з 1 червня 2009 року з врахуванням фактично проведених виплат.

Судовий збір віднести за рахунок держави.

Стягнуто з відповідача на користь ОСОБА_2 витрати за інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи в суді в сумі 37( тридцять сім) грн.

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати постанову з підстав порушення норм матеріального права, та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю, оскільки не враховано, що органи Пенсійного фонду вправі здійснювати виплати лише у межах коштів, отриманих з Державного бюджету України.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, дійшла висновку, що скарга підлягає відхиленню.

Згідно ч.1 ст.308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч.1 ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності.

Згідно ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як убачається з матеріалів справи і встановлено судом, позивач являється інвалідом другої групи безстроково та учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській AEC 1 категорії. Його інвалідність пов'язана з наслідками Чорнобильської катастрофи (а.с.6.).

Згідно з ч. 1 ст. 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986 - 1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно законодавства.

За змістом ст.ст. 62, 63 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» роз'яснення порядку застосування цього закону провадиться у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, рішення якого є обов'язковими для виконання міністерствами та іншими центральними органами державної виконавчої влади України, місцевими органами державної виконавчої влади, всіма суб'єктами господарювання незалежно від їх відомчої підпорядкованості та форми власності. Фінансування витрат, пов'язаних з реалізацією цього закону здійснюється за рахунок державного бюджету.

Відповідно до ч. З ст. 67 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» перерахунки пенсії здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

Позивач є інвалідом другої групи внаслідок захворювання від Чорнобильської катастрофи, є особою, що віднесена до першої категорії згідно Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». За повідомленням УПФУ у Великобагачанському районі він отримує пенсію по інвалідності, яка призначена відповідно до Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», з 19.05.2009 року ( ах.а.с. 11, 27-28 ) згідно постанови Кабінету Міністрів України від 16.07.2008 року № 654 «Про підвищення пенсійного забезпечення громадян» та додаткову відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 року № 530 .

Відповідно до ст. 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими: по І групі інвалідності - 10 мінімальних пенсій за віком; по II групі інвалідності - 8 мінімальних пенсій за віком; по III групі інвалідності - 6 мінімальних пенсій за віком; дітям-інвалідам - 3 мінімальних пенсій за віком. Порядок обчислення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 25, а у жінок - 20 років страхового стажу встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Відповідно до ст. 50 Закону «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірах: інвалідам І групи - 100 процентів мінімальної пенсії за віком; інвалідам II групи - 75 процентів мінімальної пенсії за віком; інвалідам III групи, дітям-інвалідам, а також хворим внаслідок Чорнобильської катастрофи на променеву хворобу - 50 процентів мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до вимог частини третьої статті 46 Конституції України пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Правові засади формування та застосування державних соціальних стандартів і нормативів, спрямованих на реалізацію закріплених Конституцією України та законами України основних соціальних гарантій, визначаються Законом України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії».

Відповідно до вимог Закону України «Про прожитковий мінімум» прожитковий мінімум - вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Прожитковий мінімум застосовується для встановлення розмірів мінімальної заробітної плати та мінімальної пенсії за віком, визначення розмірів соціальної допомоги, допомоги сім'ям з дітьми, допомоги по безробіттю, а також стипендій та інших соціальних виплат виходячи з вимог Конституції України та законів України.

Прожитковий мінімум встановлюється Кабінетом Міністрів України і щороку затверджується Верховною Радою України в законі про Державний бюджет України на відповідний рік.

Згідно ст. 54 Закону України «Про Державний бюджет України на 2009 рік» установлено у 2009 році прожитковий мінімум на одну особу та для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення, в розмірах, що діяли у грудні 2008 року , отже станом на 19.05.2009 року ( день призначення пенсії) - прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність становив 498 грн.. Відповідно до Закону України «Про встановлення прожиткового мінімуму та мінімальної заробітної плати» 1646-У! від 20.10.2009 року розмір прожиткового мінімуму з 01.11.2009 року - 573 грн., з 01.01.2010 року -695 грн., з 01.04.2010 року - 706 грн., з 01.07.2010 року - 709 грн.

Визначений статтею 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» мінімальний розмір пенсії за віком, для визначення якого застосовується прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, визначений Законом України «Про Державний бюджет України» на відповідний рік, є певним стандартом, в порівнянні з яким визначаються розміри інших видів соціальних виплат та допомоги.

Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008р №10-рп/2008 визнано неконституційними окремі положення Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України». Наслідком прийняття Конституційним Судом України такого рішення є втрата чинності окремих положень цього Закону з дня прийняття такого рішення. Отже, з дня звернення позивача із заявою про нарахування йому пенсії відповідно до вимог статей 50 та 54 Закону та розмір пенсії обраховувати відповідно до мінімальної пенсі з урахуванням її величини визначеної ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове пенсійне страхування» Управління Пенсійного фонду України у Великобагачанському районі повинно було виплачувати позивачу основну та додаткову пенсію в розмірах, передбачених ст.50 та ст.54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», в редакції, яка діяла до внесення змін Законом України «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України».

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся до відповідача про перерахунок його пенсії та додаткової пенсії відповідно до ст.ст:50,54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (а.с.7). В задоволенні його заяви відповідачем йому було відмовлено (а.с.11).

За таких обставин суд вірно прийшов до висновку, що вимоги позивача щодо нарахування пенсії, виходячи із розрахунку 8 мінімальних пенсій за віком відповідно до ч.4 ст. 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», як інваліду другої групи та нарахування додаткової пенсії відповідно до ч.1 ст. 50 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі 75% від мінімальної пенсії за віком, підлягають задоволенню за період з 01.06.2009 року і необхідно зобовязати відповідача здійснити такий перерахунок пенсії позивачу з 01.06. 2009 року ( відповідно до позовних вимог), виходячи з розміру мінімальне)'! пенсії за віком, встановленої ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове пенсійне страхування» та провести відповідні виплати.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати». Згідно ч. 2 цієї статті «якщо обидві стороні звільнені від судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.». Отже, судом правомірно встановлено, що судовий збір в даному випадку повинний бути віднесений за рахунок держави, в витрати за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи належить стягнути з відповідача на користь позивача.

Викладені в апеляційній скарзі доводи не спростовують висновків суду.

За таких обставин судове рішення суду ухвалено з додержанням вимог матеріального й процесуального права, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у Великобагачанському районі Полтавської області - відхилити.

Постанову Великобагачанського районного суду Полтавської області ЗО червня 2010 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий: (підпис) ОСОБА_1

Судді: (підпис) ОСОБА_3

(підпис) ОСОБА_4

З оригіналом згідно:

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області ОСОБА_1