АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Категорія 5 (3) ОСОБА_1
Доповідач Соколан Н.О.
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

19 жовтня 2010 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

Головуючого судді: Митрофанової Л.В.,

Суддів:- ОСОБА_2, ОСОБА_3 П

при секретарі: - ОСОБА_4

за участю: позивачів - ОСОБА_5,

ОСОБА_6, ОСОБА_7,

та її представника ОСОБА_8

відповідача ОСОБА_9

представника відповідача ОСОБА_10 підприємства

«Широківський комбінат комунальних підприємств» -

ОСОБА_11

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_6, апеляційною скаргою ОСОБА_9, ОСОБА_10 підприємства «Широківський комбінат комунальних підприємств» на рішення Широківського районного суду Дніпропетровської області від 16 березня 2010 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_6 до ОСОБА_9, ОСОБА_10 підприємства «Широківський комбінат комунальних підприємств», третя особа Дніпропетровська обласна рада, «Криворізьке бюро технічної інвентаризації», про визнання свідоцтва про право власності на квартиру незаконним, визнання права власності, вселення, визначення порядку користування квартирою, -

В С Т А Н О В И Л А:

В квітні 2009 року позивачі звернулись до суду із позовом до відповідачів про визнання свідоцтва про право власності на квартиру незаконним, визнання права власності, вселення, визначення порядку користування квартирою, в обгрунтування якого зазначили, що позивач ОСОБА_7 та відповідач ОСОБА_9 з 1980 року перебували у шлюбі, від якого мають двох дітей ОСОБА_12 та ОСОБА_13 У 1987 році їм на сімю із 4 осіб була виділена квартира АДРЕСА_1 у с.м.т. Широке, Широківського району, Дніпропетровської області. В 1995 році відповідач та всі позивачі звернулись до органу приватизації із заявами про приватизацію спірної квартири, проте право власності на квартиру було видано лише на одну особу відповідача ОСОБА_9 Про цю обставину інші члени родини дізналися у 2009 році. Тому, уточнивши свої вимоги, просили визнати поважними причини пропуску строку позовної давності, скасувати розпорядження органу приватизації та визнати незаконним свідоцтво про право власності, визнати за позивачами та відповідачем ОСОБА_9 право спільної часткової власності на квартиру по ? кожному, вселити позивачів в квартиру, встановити порядок користування власністю.

Рішенням Широківського районного суду Дніпропетровської області від 16 березня 2010 року позов ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_6 до ОСОБА_9, ОСОБА_10 підприємства «Широківський комбінат комунальних підприємств», третя особа Дніпропетровська обласної рада «Криворізьке бюро технічної інвентаризації», про визнання свідоцтва про право власності на квартиру незаконним, визнання права власності, вселення, визначення порядку користування квартирою задоволено частково. Скасовано розпорядження ОСОБА_10 підприємства «Широківський комбінат комунальних підприємств» № 29/3 від 03 квітня 1995 року. Визнано незаконним свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_2 в с.м.т. Широке, Широківського, району Дніпропетровської області від 03.04.1995 року на імя ОСОБА_9, що зареєстровано в КП «Криворізьке БТІ» в реєстровій книзі за №1ПШ-535-535. В решті позову відмовлено. Стягнуто з відповідачів ОСОБА_9 та КП «Широківський комбінат комунальних підприємств» солідарно на користь ОСОБА_7 сплачені нею при поданні позову витрати зі сплати судового збору в розмірі 8 грн. 50 коп. Стягнуто з ОСОБА_7, ОСОБА_5, ОСОБА_6 витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 37 грн. 50 коп. з кожного на користь держави.

В апеляційній скарзі позивачі ОСОБА_7, ОСОБА_5, ОСОБА_6 ставлять питання про скасування рішення суду та ухвалення нового рішення про повне задоволення їх позовних вимог, оскільки вважають, суд неправомірно відмовив у задоволенні позовних вимог в частині визнання права власності на квартиру за всіми членами сімї та необгрутновано послався на відсутність у нього прав органу приватизації, чим порушив право позивачів та відповідача ОСОБА_9 на власність, яку вони фактично отримали у 1995 році; безпідставно відмовив у задоволенні вимог про вселення та встановлення порядку користування власністю і не вірно вирішив питання про стягнення витрат на правову допомогу.

В запереченнях на апеляційну скаргу ОСОБА_9 та КП «Широківський комбінат комунальних підприємств» просять відхилити апеляційну скаргу позивачів.

В апеляційній скарзі ОСОБА_9 та КП «Широківський комбінат комунальних підприємств» просять скасування рішення суду та ухваити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, оскільки вважають,суд не звернув уваги на пропуск позивачами строку позовної давності; позивачі не звертались до суду із відповідними позовами, а відповідач ОСОБА_9 не чинив їм перешкод у користуванні спірною власністю; позивачі добровільно покинули помешкання та не сплачували витрати на утримання житла, житлово-комунальні чи інші послуги, мають власне житло. При розподілі майна подружжя у власності ОСОБА_7 залишився будинок № 31 по вул. Нагорній в с.м.т. Широке.

В запереченнях на апеляційну скаргу позивачі ОСОБА_7, ОСОБА_5, ОСОБА_6просять відхилити апеляційну скарг.

Перевіривши законність та обгрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_6 підлягає частковому задоволенню, апеляційна скарга ОСОБА_9 та ОСОБА_10 підприємства «Широківський комбінат комунальних підприємств» не підлягає задоволенню з наступних підстав.

При вирішенні спору, судом встановлено,що ОСОБА_9, ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_6 були зареєстровані з 1988 року та мешкали в квартирі АДРЕСА_3 в с.м.т. Широке, Широківського, району Дніпропетровської області і мали право на житло на час введення в дію Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду». На підставі заяви ОСОБА_9 до органу приватизації з проханням передати в приватну власність квартиру, яку він займає разом з членами сімї на умовах найму, на якій стоїть його підпис та ОСОБА_7, було видано розпорядження за № 29/3 від 03.04.1995 року, яке стало підставою для видачі свідоцтва про право власності на спірну квартиру від 03.04.1995 року. Згідно зазначеного свідоцтва, спірна квартира належить на праві приватної спільної власності ОСОБА_9, але про порушення права на приватизацію позивачі дізналися лише в березні 2009 року, що підтверджено письмовими доказами та поясненнями свідків.

Суд вірно встановив обставини по справі, дав їм належну оцінку і відповідно до норм матеріального і процесуального права обґрунтовано дійшов до висновку, що органом приватизації було порушено порядок приватизації спірної квартири та права членів сімї ОСОБА_9 на приватизацію спірної квартири, та порушене право підлягає захисту.

Тому доводи апеляційної скарги ОСОБА_9 та КП «Широківський комбінат» щодо пропуску позивачами строку позовної давності для захисту порушеного права є безпідставними та спростовуються висновками суду.

Висновок суду щодо відмови в задоволенні позовних вимог про визнання права власності та визначення порядку користування спірної квартирою, на думку колегії суддів, є вірним, оскільки спірна квартира належала державному житловому фонду та підлягає приватизації на підставі ч.1 ст.8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», тому доводи апеляційної скарги позивачів в цій частині не ґрунтуються на законі та є безпідставними.

Однак, на думку колегії суддів, вирішуючи питання про вселення в спірну квартиру позивачів, суд першої інстанції дійшов не правильного висновку, обгрунтовуючи відмову в цій частині позову тим, що позивачі не надали доказів, що за ними збереглося право на житлове приміщення, виходячи з наступного.

Позивачі були зареєстровані в спірній квартирі,на час приватизації мешкали в ній, мали впевненість, що стали власниками зазначеної квартири та в різний час з поважних причин залишили її і знялися з реєстрації. До часу розгляду справи в суді не надано доказів суду відповідачем, що позивачів визнано втратившими право на спірно квартиру.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що право на користування спірною квартирою позивачі не втратили , тому позов про вселення підлягає задоволенню.

Колегія суддів погоджується з висновками суду щодо відмови в стягненні на користь позивача ОСОБА_7 витрат на правову допомогу .

Відповідно до п.2 ч.3 ст. 79 та ст. 84 ЦПК України витрати, повязані з оплатою правової допомоги адвоката, є витратами, повязаними з розглядом справи. На підставі ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею судові витрати. За змістом зазначених норм закону витрати, повязані з оплатою участі у справі представника сторони не відносяться до судових витрат і не підлягають розподілу між сторонами в порядку, передбаченому ст. 88 ЦПК України.

Саме як представника позивача вказано процесуальний статус ОСОБА_14 в журналах судового засідання та в рішенні суду.

Виходячи з наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що рішення Широківського районного суду Дніпропетровської області від 16 березня 2010 року в частині відмови у вселенні ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_6 в квартиру АДРЕСА_3 в с.м.т. Широке, Широківського, району Дніпропетровської області підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.,ст.303,307, п. 3 ч.1 ст.309, 313,314,316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_9 та ОСОБА_10 підприємства «Широківський комбінат комунальних підприємств» відхилити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_6 задовольнити частково.

Рішення Широківського районного суду Дніпропетровської області від 16 березня 2010 року в частині відмови у вселенні ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_6 скасувати та ухвалити нове рішення в цій частині.

Вселити ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_6 в квартиру АДРЕСА_3 в с.м.т. Широке, Широківського, району Дніпропетровської області.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене у касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: