Справа № 2-2205/2010
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2010 року м. Охтирка

Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі :

головуючого Білери П.П.

при секретарі Усенко О. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Охтирка справу за позовом

ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду України в Охтирському районі про стягнення недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги «дітям війни», суд

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги „дітям війни , в якому просить зобовязати УПФУ в Охтирському районі здійснити перерахунок пенсії державної соціальної підтримки дітям війни в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком за з 1 січня 2010 року довічно з урахуванням фактично проведених виплат. Свої вимоги мотивує тим, що відповідно до Закону України „Про соціальний захист дітей війни від 18.11.2004 р. вона має право на отримання щомісячної соціальної допомоги у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком, однак в 2010 році дана допомога їй не виплачувалася.

Позивач в судове засідання не з'явилась, але надала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю.

Представник відповідача в суд не з'явився, надав письмове заперечення , в якому просить розглядати справу у його відсутність, в письмовому заперечені зазначає, що дійсно дітям війни пенсії мають підвищуватись на 30% мінімальної пенсії за віком, проте відповідно до ст. 7 Закону України „ Про соціальний захист дітей війни , який передбачає механізм цих виплат, фінансове забезпечення державних соціальних гарантій здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Законом України «Про Державний бюджет на 2007 рік» такі виплати також не передбачені, та відповідно до листа Міністерства юстиції України від 31.08.2007 року питання щодо такого підвищення у зазначеному порядку не урегульоване в управлінні Пенсійного фонду немає будь-яких підстав проводити такі виплати. Крім того, п. 41 розділу 2 Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік та внесення змін до деяких законодавчих актів України» внесено зміни до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», згідно якого дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») до пенсії, або щомісячного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни» - 10% прожиткового мінімуму осіб, які втратили працездатність. Дана доплата позивачеві виплачується у повному обсязі. Після прийняття відповідного рішення Конституційним судом України № 10-рп, яким було визнано не конституційними вищенаведені положення Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік та внесення змін до деяких законодавчих актів України». Законом України «Про Державний бюджет на 2009 рік» такі виплати також не передбачені, та відповідно до листа Міністерства юстиції України від 31.08.2007 року питання щодо такого підвищення у зазначеному порядку не урегульоване, тому в управління Пенсійного фонду немає будь-яких підстав проводити такі виплати. 28.05.2008 р. Кабінет міністрів України прийняв постанову № 530, якою було визначено розміри щомісячного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується «дітям війни» також у розмірі 10% від прожиткового мінімуму для осіб, що втратили працездатність. Крім того, Законом України «Про соціальний захист дітей війни» передбачено, що фінансування виплат по даному закону проводить відповідно із Державного бюджету України, а не з бюджету Пенсійного фонду України, тому вважає, що відповідач діяв без будь-яких порушень законодавства.

Суд, проаналізував матеріали справи, дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню зі слідуючих підстав.

Судом встановлено, що позивачка є дитиною війни в розумінні Ст. 1 Закону України Про соціальний захист дітей війни, що також підтверджується пенсійним посвідченням.

Відповідно до Ст. 52 Закону України «Про Державний бюджет на 2010 рік», розміри державних соціальних гарантій, що визначаються залежно від прожиткового мінімуму, встановлюються відповідними законами України, цим Законом, та нормативно-правовими актами Кабінету Міністрів України.

Відповідним Законом, який встановлює доплату до пенсії дітям війни є Закон України Про соціальний захист дітей війни. Таким чином, виходячи із пріоритетності законів над підзаконними актами, при визначенні розміру щомісячної державної соціальної допомоги за період з 01.01.2010 р. територіальні органи Пенсійного фонду України у 2010 році повинні діяти у відповідності з приписами діючої норми Ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни, а не відповідно до постанови КМУ за №530 від 28.05.2008 р.

Ст. 64 Конституції України встановлено, що конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

ОСОБА_2 3 Цивільно-процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, передбаченому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Із змісту позовної заяви та заперечень відповідача вбачається, що мається спір з приводу обчислення та виплати щомісячної державної соціальної допомоги відповідно до Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

На час розгляду судом позову положення Ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» є діючими. Інший нормативний акт, що врегульовував би питання щодо розміру зазначеної соціальної виплати, відсутній. В звязку з чим, при визначенні розміру належної позивачу соціальної допомоги за 2010 рік, необхідно керуватися Ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», згідно з якою розмір соціальної допомоги складає 30% від мінімального розміру пенсії за віком. Мінімальний розмір пенсії за віком встановлений Ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

За чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими Ст. 28 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, іншого нормативно правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає.

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що неможливо прийняти до уваги положення ч. 3 Ст. 28 зазначеного Закону, з якої випливає, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом першим частини першої цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсії, призначених згідно з цим Законом, оскільки, наявність такої норми та відсутність іншого мінімального розміру пенсії за віком не є підставою для відмови в реалізації позивачем конституційної гарантії, встановленої ст. 46 Конституції України та права на отримання доплати до пенсії, передбаченої Ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни.

Крім того, суд вважає безпідставним посилання відповідача на відсутність коштів щодо забезпечення виплат зазначеної доплати до пенсії, оскільки, органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів, як на підставу невиконання своїх зобов'язань, які встановлені Ст. 46 Конституції України та зазначено нормою Закону.

Суд не може погодитися з доводами відповідача щодо не визначеності на законодавчому рівні питання відносно органу, на який покладено обов'язок здійснення виплат підвищення до пенсії особам, які мають статус дитини війни.

Пенсійний фонд України діє у відповідності Положення Про Пенсійний фонд України і здійснює свої повноваження на підставі п. 15 зазначеного положення через створені в установленому порядку його територіальні управління. Відповідно до Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування рішення про призначення та перерахунок пенсій приймаються районним управлінням Пенсійного фонду України за місцем проживання пенсіонерів.

Таким чином, суд дійшов висновку, що обов'язок по нарахуванню та виплаті доплати до пенсії позивача, передбаченої Ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни покладено на Управління Пенсійного фонду України в м. Охтирка Сумської області, за місцем проживання позивача.

ОСОБА_2 ст. 1, 3 ЦПК України суд захищає порушені, невизнані або оспорювані права, свободи чи інтереси фізичних та юридичних осіб.

ОСОБА_2 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати по справі, а саме витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в суді в сумі 37 грн.

Відповідно до пункту 34 Ст. 4 Декрету Кабінету Міністрів України „Про державне мито від 30 квітня 1993 року , Пенсійний Фонд України, його підприємства, установи організації від сплати державного мита звільненні, тому суд позбавлений можливості стягнути з відповідача сплачене позивачем державне мито в розмірі 8 грн. 50 коп.

На підставі викладеного, керуючись Ст. 64, 19 Конституції України, Ст. ст. 3,6 Закону України Про соціальний захист дітей війни, Законом України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини, ст. ст. 1, 3, 10, 60, 88, 212-215 ЦПК України, Ст. 28 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, Декретом Кабінету Міністрів України „Про державне мито, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Охтирському районі здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з підвищенням її на 30 % мінімальної пенсії за віком з розміру, встановленого ч. 1 Ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове пенсійне страхування» та провести відповідні виплати за період з 01 січня 2010 р. по 27 серпня 2010 р. з урахуванням виплачених коштів.

Стягнути з Управління Пенсійного фонду України в Охтирському районі на користь позивача ОСОБА_1 судові витрати по справі, а саме витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в суді , в сумі 37 грн.

В іншій частині позову відмовити за його безпідставністю.

Апеляційна скарга на рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційна скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Охтирського

міськрайонного суду: ОСОБА_3