Справа № 2-511/2010 р.
Р І Ш Е Н Н Я

І М ' Я М У К Р А Ї Н И

14 квітня 2010 р. Ренійський районний суд Одеської області

у складі: - головуючого судді Бешлієвої Т.А.

-при секретарі Івановій Н.С.,

-за участю: позивача ОСОБА_1,

-представника позивача ОСОБА_2,

-третьої особи ОСОБА_3,

розглянувши у попередньому відкритому судовому засіданні в м. Рені справу за позовом ОСОБА_1 до виконкому Орлівської сільської Ради про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідач по справі представник виконкому Орлівської сільської Ради позов визнає, не заперечує проти визнання за ОСОБА_1 права власності на спадкове майно, справу просив розглянути за відсутності свого представника, про що надано відповідну заяву.

Позивач та його представник у судовому засіданні підтримали позовні вимоги в повному обсязі, заперечень проти розгляду справи у відсутності відповідача не надійшло. Третя особа по справі ОСОБА_3 також не заперечує проти визнання за ОСОБА_1 права власності на спадкове майно.

Судом в ході судового розгляду справи були досліджені:

-копія свідоцтва про смерть 17.06.1998 р. ОСОБА_4, серії І-ЖД № 144115 від 17.06.1998 року;

-копія свідоцтва про народження 29.05.1962 р. ОСОБА_1, серії ІV-УР № 1170141 від 11.06.1962 року;

-копія паспорту на імя позивача ОСОБА_1;

-копія свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 07.11.2008 р., згідно якого ОСОБА_1 успадкував після смерті матері ОСОБА_5 земельну ділянку розміром 2,61 га, яка належала померлій на підставі державного акту на земельну ділянку серії ЯА № 273986;

-копія заповіту ОСОБА_4 від 16.02.1998 р., згідно якого він заповідає все своє майно онукові ОСОБА_3;

-копія технічного паспорту на будинок індивідуального житлового фонду по вул. Тихій № 13 в с. Орлівка Ренійського району Одеської області на імя ОСОБА_4;

-копія довідки Ренійського БТІ № 108 від 17.11.2008 р. про належність будинку № 13 по вул. Тихій в с. Орлівка Ренійського району Одеської області ОСОБА_4, вартість будинку складає 83262 грн.;

-копія довіреності від 07.10.2009 р., згідно якої ОСОБА_1, уповноважує ОСОБА_2 бути його представником в суді з усіма необхідними повноваженнями;

-заява виконкому Орлівської сільради № 107/02-18 від 08.04.2010 року, про визнання позовних вимог ОСОБА_1 і розгляд справи у відсутності представника сільради;

-квитанції про сплату державного мита та витрат на ІТЗ розгляду справи.

Дослідивши надані докази, судом було встановлено такі обставини. По справі мають місце відносини повязані із спадкуванням.

Позивач звернувся до суду і просить визнати за ним право власності на спадкове майно після смерті батька ОСОБА_6 і матері ОСОБА_5 у вигляді по ? частини житлового будинку літера «А», а також ? частини господарче-побутових споруд: літньої кухні літера «Б», сараїв літери «В, Г», навісу літера «Д», вбиральні літера «Е», гаражу літера «Ж» по вул. Тихій № 13 в с. Орлівка Ренійського р-ну Одеської області, після смерті кожного, пояснивши, що вказане спадкове майно належало його батькові ОСОБА_6, якій помер 17.06.1998 року. Спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_6 був його онук третя особа по справі ОСОБА_3, який у нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини після смерті діда не звертався, будь-яких дій які б свідчили про прийняття ним спадщини не вчиняв, таким чином спадщину не приймав і не заперечує проти визнання права власності на спадкове майно за позивачем по справі ОСОБА_1, про що підтвердив у судовому засіданні.

Згідно до ст. 553 ЦК УРСР (1963 р.) спадкоємець за заповітом або за законом вважається таким, що відмовився від спадщини якщо не вчинив жодної з дій, що свідчать про прийняття спадщини. Оскільки спадкоємець за заповітом ОСОБА_3 спадщину не прийняв, то на підставі ст. 554 УК УРСР (1963 р.) у разі неприйняття спадщини спадкоємцем по закону або заповіту його частка спадщини переходить до спадкоємців за законом і розподіляється між ними у рівних частках. Такими спадкоємцями першої черги за законом були позивач по справі син спадкодавця ОСОБА_1 і дружина спадкодавця ОСОБА_5 На час смерті спадкодавця позивач ОСОБА_1 та його мати ОСОБА_5 проживали разом з ОСОБА_6 у спадковому будинку, після його смерті залишились там проживати і фактично вступили у володіння та управління спадковим майном, обробляли прилеглу земельну ділянку, доглядали за будинком, несли витрати по утриманню спадкового майна, таким чином, прийняли спадщину на вищевказане майно по ? частині кожний на підставі ст. 549 ЦК УРСР (1963 р.) У встановлений законодавством термін, заяву про прийняття спадщини в нотаріальну контору не подали у звязку з відсутністю технічної документації на будинок та витягу з єдиного реєстру прав власності на нерухоме майно. Мати позивача ОСОБА_5 померла 08.01.2007 року і після її смерті відкрилась спадщина на ? частину житлового будинку літера «А», а також ? частину господарче-побутових споруд: літньої кухні літера «Б», сараїв літери «В, Г», навісу літера «Д», вбиральні літера «Е», гаражу літера «Ж» по вул. Тихій № 13 в с. Орлівка Ренійського р-ну Одеської області, фактично успадкованого нею після смерті чоловіка ОСОБА_6 Спадкоємцем по заповіту після її смерті є позивач по справі ОСОБА_1, який у встановлений строк звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини і прийняв частину спадкового майна, що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом в матеріалах справи, але не отримав свідоцтва на право на спадщину за заповітом на ? частину спадкового будинку у звязку з відсутністю технічної документації на цей будинок та витягу з єдиного реєстру прав власності на нерухоме майно. Водночас позивач своїми діями фактично прийняв спадщину після смерті матері, подавши у встановлений законодавством строк в нотаріальну контору заяву про прийняття спадщини і отримавши свідоцтво про право власності за заповітом на частку спадкового майна земельну ділянку розміром 2,61 га.

Опитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_7 пояснив, що після смерті батька позивача ОСОБА_6, померлого 17.06.1998 р., у спадковому будинку залишилась проживати його дружина ОСОБА_8 Разом із сином ОСОБА_1, який проживав окремо, вони зробили у кухні ремонт, замінили підлогу, провели центральну газову магістраль. Після смерті матері позивача ОСОБА_5, померлої 08.01.2007 р., у спадковому будинку ніхто не живе. Онук спадкодавця ОСОБА_9 проживає у м. Ізмаїл.

Опитаний у судовому засіданні третя особа ОСОБА_3 підтвердив те, що від дійсно є спадкоємцем за заповітом після смерті діда ОСОБА_6, але будь-яких дій по прийняттю спадщини не вчиняв і не заперечує проти визнання права власності на спадкове майно за позивачем ОСОБА_1

Вислухавши пояснення позивача, його представника, пояснення третьої особи, вивчивши матеріали справи, надані докази, суд приходить до висновку, що по справі мають місце правовідносини повязані із спадкуванням. Позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню виходячи з наступного: до прав и обовязків, що виникли до введення в чинність нового закону, у тому числі тих з них, що з якихось причин виявилися не здійсненними (не виконаними) на момент введення в чинність нового закону, застосовується раніше діюче законодавство. Враховуючи те, що права и обовязки виникли до введення в чинність нового закону, правовідносини між сторонами регулюються ЦК УРСР 1963 року. На підставі ст. 549 ЦК УРСР (1963 р.) признається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Враховуючи, що позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем першої черги за законом і після смерті спадкодавця ОСОБА_6 протягом 6 місяців фактично прийняв спадщину, вступивши в управління та володіння спадковим майном, суд приходить до висновку про те, що його права на спадкове майно у вигляді ? частини житлового будинку літера «А», а також ? частини господарче-побутових споруд: літньої кухні літера «Б», сараїв літери «В, Г», навісу літера «Д», вбиральні літера «Е», гаражу літера «Ж» по вул. Тихій № 13 в с. Орлівка Ренійського р-ну Одеської області невизнані, при тому, що спадщина фактично прийнята.

Щодо прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_10, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача в цій частині також обґрунтовані і підлягають задоволенню, виходячи з наступного: ст. 1216 ЦК України визначає, що спадкоємством є перехід прав і обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Частина 3 ст. 1268 ЦК України встановлює, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Враховуючи, що позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем за заповітом і після смерті спадкодавця ОСОБА_5 протягом 6 місяців фактично вступив в управління та володіння спадковим майном шляхом проживання разом зі спадкодавцем на час її смерті і подав в нотаріальну контору заяву про прийняття спадщини і отримав свідоцтво на право власності на спадщину за заповітом на частину спадкового майна, суд приходить до висновку про те, що його права на ? частину житлового будинку літера «А», а також ? частину господарче-побутових споруд: літньої кухні літера «Б», сараїв літери «В, Г», навісу літера «Д», вбиральні літера «Е», гаражу літера «Ж» по вул. Тихій № 13 в с. Орлівка Ренійського р-ну Одеської області також невизнані, при тому що спадщина фактично ним прийнята.

Належність спадкового будинку померлому ОСОБА_6 підтверджується копією технічного паспорту на будинок індивідуального житлового фонду, довідкою Ренійського БТІ в матеріалах справи.

Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцям з часу її відкриття, крім того, позивач ОСОБА_1 в першому випадку є спадкоємцем першої черги за законом, у другому випадку він є спадкоємцем за заповітом, спадщина не визнана відумерлою, заповіт є дійсним, спадкоємців які б мали право на обов'язкову частку спадщини та інших спадкоємців першої черги, судом не встановлено. Підстав, які не дозволяють перехід права власності від померлих ОСОБА_6 та ОСОБА_5 до позивача - судом не встановлено. Право власності ОСОБА_6 та ОСОБА_5 припинилось у звязку зі смертю, а право власності позивача може виникнути тільки на підставах, які не заборонені законом, в том числі у разі успадкування. Таким чином, суд вважає за можливе визнати за позивачем право власності на спадкове майно, яке залишилось після смерті його батьків ОСОБА_6 та ОСОБА_5

Виходячи з вищевикладеного,

Керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 60, 130, 212, 213 ЦПК України, ст.ст. 524, 529, 548, 549, 553, 554 ЦК УРСР (1963 р.), ст.ст. 328, 346, 1216, 1217, 1220, 1233, 1268, 1270 ЦК України (2003 р.), суд -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовільнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно після смерті батька ОСОБА_6, померлого 17.06.1998 року, у вигляді: ? частини житлового будинку літера «А», а також ? частини господарче-побутових споруд: літньої кухні літера «Б», сараїв літери «В, Г», навісу літера «Д», вбиральні літера «Е», гаражу літера «Ж» по вул. Тихій № 13 в с. Орлівка Ренійського р-ну Одеської області.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно, після смерті матері ОСОБА_5, померлої 08.01.2007 року, у вигляді: ? частини житлового будинку літера «А», а також ? частини господарче-побутових споруд: літньої кухні літера «Б», сараїв літери «В, Г», навісу літера «Д», вбиральні літера «Е», гаражу літера «Ж» по вул. Тихій № 13 в с. Орлівка Ренійського р-ну Одеської області.

Строк оскарження рішення в Апеляційний суд Одеської області через Ренійський районний суд Одеської області: 10 днів - з дня проголошення рішення, 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя: Т.А. Бешлієва