Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

справа № 2-2580/10

м. Балаклія 02.07.2010 року

Балаклійський районний суд Харківської області -

головуючий: Стригуненко В.М.,

за участі

секретаря: Паточка А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Балаклійському районі Харківської області про язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

08.06,2010 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 пенсійного фонду України в иклійському районі Харківської області (далі - УПФУ в Балаклійському районі Харківської області), в шу просив зобов'язати відповідача провести перерахунок та виплатити йому, як дитині війни, підвищення пенсії в законодавчо установлених розмірах за період з 01 січня 2006року по 31 грудня 2009року.

В обґрунтування своїх позовних вимог вказав, що належить до соціальної категорії «Дитина війни» та іпзвідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» з 01 січня 2006 року має право на рзмання щомісячної державної соціальної допомоги в розмірі 30% від мінімального розміру пенсії за ¦ом. Проте, у 2006-2007 роках вказана допомога позивачу не виплачувалась, а в 2008-2009 роках вона «начувалась, проте не в належних розмірах.

Відповідач всупереч Рішення Конституційного Суду України №6-рп/2007 від 09 липня 2007 року та иення Конституційного Суду України №10-рп/2008 від 22.05.2008 року, якими були визнані конституційними окремі положення Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік» і кону України «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих тів», в тому числі й щодо зупинення ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», не здійснив рахування та виплату відповідної соціальної допомоги за 2006 рік і за 2007 рік взагалі, а за 2008-2009 роки іастково, в розмірі меншому, ніж передбачено законодавством.

Відповідач надав заперечення на позов, в яких просить суд в задоволенні позову відмовити. В грунтування своїх доводів зазначив, що рішення Конституційного Суду України від 09 липня 2007 року № зп/2007 стосувалось лише Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», рішень щодо конституційності Закону України «Про Державний бюджет України на 2006 рік» Конституційним Судом раїни не приймалось. Таким чином, на думку відповідача рішення Конституційного Суду України від 09 пня 2007 року зворотної дії в часі не має, а тому на період до 09 липня 2007 року не поширюється. В 2008 ді вперше всі пенсіонери зі статусом «Дитина війни» отримали доплату до пенсії. Після прийняття зення Конституційним Судом України №10-рп/2008 від 22.05.2008 року, якими: були визнані сонституційними окремі положення Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік та про гсення змін до деяких законодавчих актів», в тому числі й щодо внесення змін до ст.6 Закону України ро соціальний захист дітей війни», Постановою Кабінету Міністрів України №530 від 28.05.2008 року ю врегульовано дане питання і встановлено, що пенсіонерам зі статусом «Дитина війни» з 22.05.2008 року їлачується доплата до пенсії у встановлених вказаною постановою розмірах.

Крім того, відповідач вважає свої дії щодо невиплати позивачу щомісячної соціальної допомоги, >едбаченої ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» правомірними через невизначеність законодавчому рівні органу, на який покладено обов'язок здійснення таких виплат особам, які мають тус дитини війни, за рахунок яких коштів повинні здійснюватися ці виплати та який розмір мінімальної ісії за віком необхідно застосовувати при обчисленні таких доплат. При цьому, відповідач зазначив про бґрунтованість доводів позову щодо застосування до спірних правовідносин ст.28 Закону України «Про альнообов'язкове державне пенсійне страхування», оскільки розмір мінімальної пенсії за віком, ановлений абзацом 1 частини 1 цієї статті застосовується виключно для визначення розмірів пенсії, [значених за цим Законом.

Також, відповідач наполягав на відмові в задоволенні позову через пропущення позивачем трирічного оку позовної давності для звернення з позовом та відсутність правових підстав для нарахування та шати доплати до пенсії в розмірах, вищих, ніж встановлено діючим законодавством.

розгляду позову сторони в судове засідання не прибули, хоча належним чином були повідомлені час та місце судового розгляду, однак надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, згрішив можливим розглянути справу за відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів, всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з'ясувавши :-:а які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши матеріали зояивши ці докази в сукупності, визнає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з підстав.

встановлені обставини і визначені відповідні до них правовідносини.

Іхзгзач народився 29 липня 1944року.

5г_зїо із ст.1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» дитиною війни є особа, яка є ом України та якій на час закінчення (2 вересня 1945 року) Другої світової війни було менше 18 З оповідно, позивач є дитиною війни в розумінні Закону України «Про соціальний захист дітей Даний факт підтверджується копією посвідчення позивача з проставленим в ньому штампом війни».

Зггаховуючи зазначений статус позивача, суд зазначає, що його соціальний захист регулюється України «Про соціальний захист дітей війни».

5довідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» дітям війни пенсії або « довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується- замість пенсії, :-оться на ЗО відсотків мінімальної пенсії за віком.

Бродячи з того, що позивач є дитиною війни в розумінні Закону України «Про соціальний захист війни», суд вважає, що на нього повністю розповсюджуються всі пільги та соціальні гарантії, 'ічені Законом України «Про соціальний захист дітей війни», в тому числі й право на підвищення :-:а 30% мінімальної пенсії за віком, як передбачено статтею 6 зазначеного Закону.

Згідно зі ст.7 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», фінансове забезпечення державних --них гарантій, передбачених цим Законом, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету

Законом України «Про Державний бюджет на 2006 рік» від 20.12.2005 року дію ст.6 зазначеного ¦ на 2006 рік зупинено.

Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет на 2006 рік» від 1 2006 року, який набрав чинності 15.03.2006 року, до статті ПО Закону України «Про Державний на 2006 рік» було внесено зміни, якими встановлено, що пільги дітям війни, передбачені ст.6 Закону «Про соціальний захист дітей війни» у 2006 році запроваджуються поетапно, за результатами ня бюджету у першому півріччі, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України за -женням з Комітетом Верховної ОСОБА_1 України з питань бюджету. ;

Проте, у 2006 році пільги, встановлені ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» ваджені не були.

Закони України «Про Державний бюджет на 2006 рік» від 20.12.2005 року та «Про внесення змін до ;ну України «Про Державний бюджет на 2006 рік» від 19.01.2006 року неконституційними не визнані та їсти протягом 2006 року.

Таким чином, відповідно до вищезазначених Законів, у відповідача не було підстав нараховувати та Влачувати позивачеві доплату до пенсії, передбачену ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей їйни», оскільки до 15.03.2006 року дію зазначеної норми було зупинено, а потім передбачені нею виплати є запроваджені.

Крім того, надаючи перевагу Законам України «Про Державний бюджет на 2006 рік» від 20.12.2005 оку та «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет на 2006 рік» від 19.01.2006 року, ід виходить з того, що закони є актами єдиного органу законодавчої влади - Верховної ОСОБА_1 України. о:-:ституція України не встановлює пріоритету в застосуванні того чи іншого закону, в тому числі залежно ід предмета правового регулювання. Немає такого закону України, який би регулював питання подолання злізії норм законів, що мають однакову юридичну силу.

Конституційний Суд України у п.З мотивувальної частини рішення від 03.10.1997 року № 4-зп (справа

зо набуття чинності Конституцією) зазначив: «Конкретна сфера суспільних відносин не може бути здночас врегульована однопредметними нормативними правовими актами однакової сили, які за змістом тіеречать один одному. Звичайною є практика, коли наступний у часі акт містить пряме застереження щодо )вного або часткового скасування попереднього. Загальновизнаним є те, що з прийняттям нового акта, що інше не передбачено самим цим агстом, автоматично скасовується одиопредметний акт, який діяв у часі ініше».

Виходячи із системного аналізу наведених норм законодавства, суд не знаходить підстав для доволення позовних вимог позивача, які стосуються виплат доплати до пенсії за 2006 рік. Відповідач по раві протягом 2006 року діяв у відповідності з діючим законодавством та не мав підстав здійснювати ізивачу щомісячні доплати до пенсії, оскільки до 15.03.2006 року дія ст. 6 Закону України «Про соціальний хист дітей війни» була зупинена, а з 15.03.2006 року здійснення доплат, визначено у інший спосіб, тобто

<р>

лено в залежність від виконання у другому півріччі 2006 року Закону України «Про Державний на 2006 рік».

Крім того, суд вважає за необхідне відмітити, що до вимог про перерахунок підвищення до пенсії, як

зі статусом «Дитина війни», застосуванню підлягає строк позовної давності звернення до суду, зідно до ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Позивач звернувся до суду @8.06,2010 року. Відповідно позовні вимоги в частині перерахунку і їй вказаної допомоги за 2006 рік подано з пропуском трирічного строку, встановленого ст.257 ЦК і, однак вимоги за 2006 рік задоволенню не підлягають.

Стосовно позовних вимог щодо здійснення позивачу підвищення до пенсії за 2007 рік, суд вважає їх 'зо підлягаючими задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до п.І2 ст.71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» статтю 6 _ України «Про соціальний захист дітей війни» зупинено на 2007 рік.

Рішенням Конституційного суду України у справі за конституційним поданням 46 народних депутатів щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень статей 29, 36, частини другої 56, частини другої статті 62, частини першої статті 66, пунктів 7, 9, 12, 13, 14, 23, 29, 30, 39, 41, 43, 44, 46 статті 71, статей 98, 101, 103, 111 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» про соціальні гарантії громадян) № б-рп/2007 від 09.07.07 пункт 12 статті 71 Закону України «Про ний бюджет на 2007 рік» було визнано такими, що не відповідає Конституції України (є не ційними).

Пунктом 5 зазначеного Рішення Конституційного суду України визначено, що рішення має диціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з ^відносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначених законів, що визнані нституційними.

Відповідно до ч.2 ст.152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що і не конституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення їх неконституційність.

Таким чином, положення п.12 ст.71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» від 12.2006 року № 489-У втратило чинність 09 липня 2007 року.

Виходячи з приписів ч.2 ст.152 Конституції України та дати ухвалення рішення Конституційним удом України УПФУ в Балаклійському районі повинно було нараховувати та сплачувати позивачу доплату пенсії, передбачену ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» з 09.07.2007 року, оскільки моменту ухвалення Конституційним Судом України рішення щодо неконституційності пункту 12 статті 71 -ону України «Про Державний бюджет України», ця норма втратила чинність та не підлягала жуванню. Отже, відповідач з 09.07.2007 року мав діяти у відповідності з приписами діючої норми ст.6 Згкону України «Про соціальний захист дітей війни», нараховувати та здійснювати позивачу відповідні роплати. Тоді як, нарахувань та виплат за 2007 рік на користь позивача, як особі зі статусом «Дитина війни», ювідачем не здійснювалось.

Що стосується вимог позивача про зобовязання відповідача виплачувати йому у 2008 році омісячну доплату до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, то суд вважає, що зазначені вимоги пщлягають частковому задоволенню за таких підстав.

Відповідно до п.п. 41 розділу 2 закону України «Про державний бюджет на 2008 рік та про внесення зон до деяких законодавчих актів України » текст статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» викладено в наступній редакції:

«Дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення;у розмірі надбавки, встановленої для '-часників війни. Ветеранам війни, які мають право на отримання підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, відповідно до цього Закону та Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» дане підвищення провадиться за їх вибором згідно з одним із законів.» ¦

Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року за № 10-рп/2008 року, у справі за конституційними поданнями Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень ст.65 розділу 1, пунктів 61, 62, 63, 66 розділу 2, пункту 3 розділу З Закону України «Про державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» і 101 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень ст. 67 розділу 1, п.п. 1-4, 6-22, 24-100 розділу 2 Закону України «Про державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України » (справа щодо предмета та змісту закону про Державний бюджет України), визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) положення п.п.41 розділу 2 Закону України «Про державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України».

№

Рішення Конституційного Суду України має преюдиціальне значення для судів загальної КЦІЇ при розгляді ними позовів у звязку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень -Й зазначеного закону, що визнані неконституційними. Рішення Конституційного Суду України є 'язковим до виконання на території України, остаточним і не може бути оскаржене.

Виходячи з викладеного УПФУ в Балаклійському районі Харківської області з 22.05.2008 року о було нараховувати та сплачувати позивачу доплату до пенсії, передбачену ст.6 Закону України соціальний захист дітей війни» в редакції, яка діяла до 01.01.2008 року, у розмірі 30% мінімальної за віком.

З січня 2008 року по грудень 2№§9 року позивачу нараховувалось та виплачувалось зазначене ищення відповідно до встановленого розміру, що підтверджується інформацією, наведеною в письмових ченнях УПФУ в Балаклійському районі Харківської області.

Таким чином, до ухвалення рішення Конституційним Судом України, тобто до 22.05.2008 року, овідач, здійснював позивачу доплати, передбачені ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей » в редакції від 01.01.2008 року, тобто діяв на підставі та у відповідності з діючою нормою зазначених нів, а тому позовні вимоги щодо стягнення підвищення до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за м з 01.01.2008 року по 21.05.2008 року задоволенню не підлягає.

Виходячи з приписів ч.2 ст.152 Конституції України та дати ухвалення Конституційним Судом країни рішення, відповідач з 22.05.2008 року відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист гей війни» повинен був нараховувати та здійснювати виплату позивачу відповідного підвищення до пенсії розмірі 30% мінімальних пенсій за віком, яка встановлюється Законом про державний бюджет на овідний рік. Тому за період з 22.05.2008 року по 31.12.2008 року позивачу повинен бути здійснений ахунок вказаного підвищення до пенсії.

4.2 ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого моврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі,. в межах повноважень та у спосіб, що дбачені Конституцією та законами України.

Згідно з положеннями ч.4 ст.8 Цивільно-процесуального кодексу України у разі невідповідності мативно-правового акта Конституції України (254к/96-ВР) закону України, міжнародному договору, да на обов'язковість якого надана Верховною радою України, або іншому правовому акту, суд застосовує авовий акт, який має вищу юридичну силу.

Судом встановлено, що пенсію і доплату до неї позивачу ОСОБА_2 Пенсійного Фонду у лаклійському районі Харківської області в 2008 році нараховано і виплачено відповідно до постанов КМУ >*530 від 28.05.2008 року та №654 від 16.07.2008 року «Про підвищення рівня пенсійного забезпечення мадян».

Суд не може погодитися з таким розрахунком, проведеним відповідачем, щодо встановлення підвищення до пенсії позивача, оскільки відповідно до п.6 ч.І ст.92 Конституції України виключно законами визначаються, зокрема, основи соціального захисту, а ст.75 Конституції встановлено, що єдиним органом законодавчої влади в Україні є парламент - Верховна ОСОБА_1 України. Закон України «Про соціальний захист дітей війни» має вищу юридичну силу і, виходячи з загальних засад пріоритетності законів над урядовими нормативними актами, саме Закон підлягає застосуванню при вирішення даного спору.

Крім того, згідно ч.З ст.22 Конституції України при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Порядок обчислення і встановлення доплати до пенсії визначається Кабінетом Міністрів України. Проте, надання законодавцем такого права Кабінету Міністрів України не означає, що останній, зстановлгогочи такий порядок, може допустити звуження змісту та обсягу прав позивача, встановлених Законом України «Про соціальний захист дітей війни». Тобто, Кабінет Міністрів України повинен був встановити зазначений порядок, не порушуючи положень цього Закону, в тому числі й інших законів, якими встановлено розміри мінімальної пенсії за віком. Звуження підзаконним актом змісту та обсягу права, наданого вищевказаним Законом, є безпідставним.

Виходячи із загальних засад пріоритету законів над підзаконними актами при вирішенні даного спору застосуванню підлягає саме розмір мінімальної пенсії за віком, установлений у законі «Про державний бюджет України» на відповідний рік, а не Постанови КМУ, на які посилається відповідач.

Стосовно вимог про зобовязання відповідача виплачувати позивачу щомісячну доплату до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком за 2009 рік з 01.01.2009 року по 31.12.2009 року, суд вважає їх підлягаючими задоволенню з таких підстав.

В ч. 1 ст.54 Закону України «Про державний бюджет України на 2009 рік» від 26.12.2008 №835-УІ /далі Закон №835-УІ/ зазначено, що у 2009 році прожитковий мінімум на одну особу та для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення, в розмірах, що діяли у грудні 2008 року. Законом України «Про Державний бюджет на 2009 рік» ніяких змін до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» не вносилось.

Тобто, при нарахуванні пенсії позивачу з 01.01.2009 року по 31.12.2009 року відповідач повинен брати прожитковий мінімум в сумі станом на грудень 2008 року, тобто - 498 гривень, оскільки саме він береться

визначення мінімальної пенсії за віком при нарахуванні та виплаті щомісячну доплату до пенсії Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Щодо доводів стосовно відсутності підстав для застосування до спірних правовідносин ст.28 Закону ни «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», суд зазначає наступне.

Сторонами по справі не заперечується, що позивач, відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний дітей війни» має право на отримання доплати до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

За чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, вбаченими ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», іншого _ у ативнО'-правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає.

З огляду на викладене, суд вважає необгрунтованими доводи відповідача щодо застосування -сження ч.З ст.28 зазначеного Закону, з якої випливає, що мінімальний розмір пенсії за віком, .-ловлений абзацом 1 частини 1 цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсії, ачених згідно з цим Законом, оскільки наявність такої корми та відсутність іншого мінімального ру пенсії за віком не є підставою для відмови в реалізації позивачем конституційної гарантії, .ловленої ст.46 Конституції України та права на отримання доплати до пенсії, передбаченої ст.6 Закону г-ггаїни «Про соціальний захист дітей війни».

Суд вважає за можливе застосувати саме ч.І ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», оскільки в даному випадку мінімальний розмір пенсії за віком використовується не ІЕія визначення розміру будь-якої пенсії, а лише як коефіцієнт для визначення розміру щомісячної доплати „г: пенсії, передбаченої Законом України «Про соціальний захист дітей війни», оскільки цей закон передбачає в якості критерію визначення розміру щомісячної доплати до пенсії, що на думку суду, не иперечить вимогам частини 3 статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне врахування».

Пенсійний фонд України діє у відповідності до Положення «Про Пенсійний фонд України» і здійснює свої повноваження на підставі п.15 зазначеного положення через створені в установленому порядку його гериторіальні управління. Відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» рішення про призначення та перерахунок пенсій приймаються районними управліннями Пенсійного фонду України за місцем проживання пенсіонерів. Територіальним управлінням Пенсійного ронду України за місцем проживання позивача - є ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Балаклійському

НЙОНІ.

Суд вважає безпідставними заперечення відповідача щодо не визначеності на законодавчому рівні спання відносно органу, на який покладено обов'язок здійснення виплат підвищення до пенсії особам, які іають статус дитини війни.

Враховуючи викладене вище, суд прийшов до висновку, що обов'язок по нарахуванню та виплаті оплати до пенсії позивача, передбаченої ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» складено на ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Балаклійському районі, за місцем проживання озивача.

Крім того, суд вважає безпідставними посилання відповідача на відсутність коштів щодо забезпечення иплат зазначеної доплати до пенсії.

Статтею 22 Конституції України визначено, що конституційні права і свободи гарантуються. Таким аном, держава взяла на себе зобов'язання забезпечити реалізацію громадянами своїх конституційних прав.

За змістом ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає >аво на забезпечення їх у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Законом України «Про соціальний захист дітей війни» реалізовано конституційне право на соціальний хист громадян, які мають статус «дитини війни», серед яких їм надано право на отримання 30% доплати до :нсії.

Суд звертає увагу сторін на те, що реалізація особою права, що пов'язане з отриманням бюджетних штів, яке базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно- іавових актів національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних игнувань, тобто посилання органами державної влади на відсутність коштів як на причину невиконання зїх зобов'язань судом не приймається до уваги. Так, наприклад, у справі «Кечко проти України» ропейський Суд з прав людини констатував, що не приймає аргумент Уряду щодо бюджетних асигнувань, кільки органи державної влади не можуть посилатись на відсутність коштів як на причину невиконання мх зобов'язань.

Правовідносини, що виникають в процесі реалізації права на отримання надбавки до пенсії основані на янципі юридичної визначеності. Зазначений принцип не дозволяє державі посилатися на відсутність шого нормативного акта, який визначає механізм реалізації прав та свобод громадян, закріплених у іституційних та інших актах. Як свідчить позиція Суду СС у справі Ууоппє уал Виуп V. ОСОБА_3 (Сазе 74 уал Виуп V. ОСОБА_3) принцип юридичної визначеності означає, що зацікавлені особи повинні мати мгу покладатися на зобов'язання, взяті державою, навіть якщо такі зобов'язання містяться в. законодавчому і, який загалом не має автоматичної прямої дії. Така дія зазначеного принципу пов'язана з іншим

пом - відповідальності держави, який полягає у тому, що держава не може посилатися на власне /щення зобов'язань для запобігання відповідальності. При цьому, якщо держава чи орган публічної влади лили певну концепцію, в даному випадку це надання дітям війни надбавок до пенсії, така держава чи вважатимуться такими, що діють протиправно, якщо вони відступлять від такої політики чи поведінки, кжрема, щодо фізичних осіб без завчасного повідомлення про зміни в такій політиці -чи поведінці, оскільки жвалення такої політики чи поведінки дало підстави для виникнення обірунтованих сподівань у фізичних іоб стосовно додержання державою чи органом публічної влади такої політики чи поведінки.

Враховуючи, що держава взяла на себе обов'язок щодо виплати позивачу 30% доплати до пенсії та -склала виконання цього обов'язку на центральний орган виконавчої влади - Пенсійний фонд України, який через свої місцеві органи, що входять в систему його органів, але вони не вчинили жодної дії для ування цих коштів та їх виплати, суд вважає, що вони не виконали свої повноваження без поважних ин.

Крім того, відповідачем не доведено та не надано суду доказів щодо вчинення будь-яких дій для забезпечення виконання покладеного на нього обов'язку щодо нарахування та виплати позивачу доплати до ¦енсії у розмірі 30% від мінімальної пенсії за віком.

Внаслідок того, що органи Пенсійного Фонду України звільнені від сплати судового збору, то він гсзинен бути стягнутий з Державного бюджету України, а витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи підлягають стягненню з відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.2, 4, 10-11, 15, 60, 88, 208-233 ЦПК України, ст.ст.1, 257 Цивільного кодексу України, ст.ст.22, 46, 152 Конституції України, ст.ст. 6, 7 Закону України «Про ¦оціальний захист дітей війни», Законом України «Про Державний бюджет на 2006 рік» від 20.12.2005 року, законом України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» від 19.12.2006 року № 489-V, Рішенням ¦Сонституційного суду України у справі за конституційним поданням 46 народних депутатів України щодо іідповідності Конституції України (конституційності) положень статей 29, 36, частини другої статті 56, іастини другої статті 62, частини першої статті 66, пунктів 7, 9, 12, 13, 14, 23, 29, ЗО, 39, 41, 43, 44, 45, 46 ггатті 71, статей 98, 101, 103, 111 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» (справа про юціальні гарантії громадян) №6-рп/2007 від 09.07.2007 року, ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове іержавне пенсійне страхування» №1058-ІУ від 09.07.2003 року, Законом України «Про державний бюджет /'країни на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28.12.2007 року №107- /I, Рішенням Конституційного Суду України №10-рп/2008 від 22.05.2008 року, Законом України «Про іиконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», Положенням про Іенсійний фонд України, затвердженим Указом Президента України від 01.03.2001 року за № 121/2001, аконом України «Про державний бюджет України на 2009 рік» від 26.12.2008 №835-УІ, Законом України Про встановлення прожиткового мінімуму та мінімальної заробітної плати» №1646-УІ від 20.10.2009 року, т.46 Бюджетного кодексу України, -

ВИРІШИВ:

. Позов задовольнити частково.

. Зобовязати ОСОБА_2 Пенсійного Фонду України в Балаклійському районі Харківської області провести перерахунок пенсії ОСОБА_4 з підвищенням її на 30% мінімальної пенсії за віком з розміру, встановленого ч.І ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування», за період з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2009 року, виходячи із законодавчо встановлених розмірів мінімальної пенсії за віком, та провести виплату належних сум відповідно до закону, з урахуванням виплачених сум.

. В задоволенні іншої частини позову - відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_4 8 гривень 50 копійок судового збору.

Стягнути з ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Балаклійському районі Харківської області на користь ОСОБА_1 37 гривень понесених витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області через Балаклійський ійонний суд Харківської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня його проголошення заяви про іеляційне оскарження і подання після цього протягом 20 днів апеляційної скарги або в порядку ч.4 :.295 ЦПК України.

Головуючий В.М. Стригуненко