АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2010 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого Половінкіної Н. Ю.

суддів Галичанського А.Д., Бреславського О.Г.

секретаря Злого В.П.

за участю представника позивача ОСОБА_1 розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю «Вознесенська продовольча компанія» з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_3 про відшкодування шкоди за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Вознесенська продовольча компанія» на рішення Новоселицького районного суду Чернівецької області від 26 серпня 2010 року,

встановила:

ОСОБА_2 у березні 2010 року звернулася до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Вознесенська продовольча компанія» з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_3 про відшкодування шкоди.

Зазначала, що 21 серпня 2008 року о 9 годині 45 хвилин на 147 км автодороги Ульянівка-Миколаїв ОСОБА_3, керуючи автомобілем ГАЗ 3302 з номерним знаком ВЕ 9761 АА, що належить товариству з обмеженою відповідальністю «Вознесенська продовольча компанія», не дотримався безпечйої відстані і допустив зіткнення з належним їй автомобілем ПЕЖО 307 з номерним знаком СЕ 8600 АІ, чим заподіяв майнову шкоду в сумі 30616 грн. та моральну шкоду в сумі 5000 грн.

Посилаючись на відшкодування страховою компанією «АКС Страхування» витрат, пов»язаних з відновлювальним ремонт транспортного засобу, в сумі 15183 грн., просила стягнути з товариства обмеженою відповідальністю «Вознесенська продовольча компанія» на користь майнову шкоду в сумі 15433 грн., моральну шкоду в сумі 5000 грн. судові витрати.

Рішенням Новоселицького районного суду Чернівецької області від серпня 2010 року позов задоволено, постановлено стягнути з товариства обмеженою відповідальністю «Вознесенська продовольча компанія» на кори~ ОСОБА_4 майнову шкоду в сумі 15133 грн. та моральну шкоду в сумі 50 грн., вирішено питання про розподіл судових витрат.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Вознесенська продоволь компанія» в апеляційній скарзі просить рішення Новоселицького районно суду Чернівецької області від 26 серпня 2010 року скасувати та ухвалити но рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмові посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи порушення норм матеріального права.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга товариства з обмежено] відповідальністю «Вознесенська продовольча компанія» підлягає задоволен частково з наступних підстав.

Ухвалюючи судове рішення, суд першої інстанції виходив з того, що на власника транспортного засобу товариство з обмеженою відповідальністю «Вознесенська продовольча компанія» слід покласти зобов»язання з відшкодування шкоди ОСОБА_2, завданої його працівником ОСОБА_3 під час виконання трудових обов»язків.

На обґрунтування таких висновків суд першої інстанції послався на постанову Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 18 вересня 2009 року у справі про адміністративне правопорушення стосовно встановлення вини ОСОБА_3, який керував автомобілем ГАЗ 3302 з номерним знаком ВЕ 9761 АА, у дорожньо-транспортній пригоді та, як наслідок, заподіяння пошкодження автомобіля ПЕЖО 307 з номерним знаком СЕ 8600 АІ.

При цьому суд першої інстанції встановив, що власником автомобіля ПЕЖО 307 з номерним знаком СЕ 8600 АІ є ОСОБА_2

Такі висновки суду першої інстанції стверджуються матеріалами справи.

Відповідно до п.1 ч.І ст.1183 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної безпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Згідно з ч.2 ст.1187 ЦК УКраїни шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовуєтсья особою, яка на відповідній правовій підставі /право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо/ володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об"ектом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Посилаючись на відшкодування страховою компанією «АК< Страхування» витрат, пов»язаних з відновлювальним ремо: транспортного засобу, в сумі 15183 грн., просила стягнути з товар» обмеженою відповідальністю «Вознесенська продовольча компанія» на користь майнову шкоду в сумі 15433 грн., моральну шкоду в сумі 5000 грн. судові витрати.

Рішенням Новоселицького районного суду Чернівецької області від серпня 2010 року позов задоволено, постановлено стягнути з товари обмеженою відповідальністю «Вознесенська продовольча компанія» на корі ОСОБА_2 майнову шкоду в сумі 15133 грн. та моральну шкоду в сумі 50| грн., вирішено питання про розподіл судових витрат.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Вознесенська продово. компанія» в апеляційній скарзі просить рішення Новоселицького район» суду Чернівецької області від 26 серпня 2010 року скасувати та ухвалиш а рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмок посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи пбрушення норм матеріального права.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга товариства з обмеженії відповідальністю «Вознесенська продовольча компанія» підлягає задоволеї частково з наступних підстав.

Ухвалюючи судове рішення, суд першої інстанції виходив з того, на власника транспортного засобу товариство з обмеженою відповідальні «Вознесенська продовольча компанія» слід покласти зобов»язання відшкодування шкоди ОСОБА_2, завданої його працівником ОСОБА_3: О.М. під час виконання трудових обов»язків.

На обґрунтування таких висновків суд першої інстанції послався постанову Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від вересня 2009 року у справі про адміністративне правопорушення стосові встановлення вини ОСОБА_3, який керував автомобілем ГАЗ 3302 номерним знаком ВЕ 9761 АА, у дорожньо-транспортній пригоді та, наслідок, заподіяння пошкодження автомобіля ПЕЖО 307 з номери: знаком СЕ 8600 АІ.

При цьому суд першої інстанції встановив, що власником автомобі. ПЕЖО 307 з номерним знаком СЕ 8600 АІ є ОСОБА_2

Такі висновки суду першої інстанції стверджуються матеріал справи.

Відповідно до п.1 ч.І ст.1183 ЦК України шкода, завдана внасліді взаємодії кількох джерел підвищеної безпеки, відшкодовується на загаль підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особі відшкодовується винною особою. !

Згідно з ч.2 ст.1187 ЦК УКраїни шкода, завдана джерелом підвищено3 небезпеки, відшкодовуєтсья особою, яка на відповідній правовій підстав /право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо/ володі транспортним засобом, механізмом, іншим об"ектом, використанні зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що право на відшкодування шкоди, заподіяної майну, має лише особа, яка здійснила керування транспортним засобом ПЕЖО 307 з номерним знаком СЕ 8600 АІ ОСОБА_4 не грунтується на вимогах закону.

За змістом ч.З ст.386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Надання особі, яка має речове право на чуже майно, права на його захист згідно із вимогами ст.396 ЦК України, не позбавляє власника права вимагати відшкодування такої шкоди.

Водночас суд першої інстанції дійшов висновку про заподіяння ОСОБА_2 моральної шкоди.

Задовольняючи позов у частині стягнення моральної шкоди, суд першої інстанції зазначив, що позивачка зазнала душевних страждань у зв"язку з пошкодженням майна, позбавлення можливості користування транспортним засобом.

Разом з тим при вирішенні питання щодо розміру відшкодування моральної шкоди суд першої інстанції не врахував положення ч.З ст.23 ЦК України та п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної /немайнової/ шкоди", відповідно до яких крім урахування характеру та обсягу страждань і немайнових втрат, яких зазнала особа, необхідно виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Отже суд першої інстанції, правильно встановивши фактичні обставини, допустив неправильне застосування норм матеріального права, що відповідно п.4 ч.І ст.309 ЦПК України є підставою для зміни судового рішення в цій частині.

З урахуванням зазначених вище положень, а також недоведеності розміру заподіяння моральної шкоди, колегія суддів вважає, що відшкодування моральної шкоди слід визначити в сумі 2000 грн.

Керуючись п.4 4.1 ст.309 ЦПК України, колегія суддів

вирішила:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Вознесенська продовольча компанія» на рішення Новоселицького районного суду Чернівецької області від 26 серпня 2010 року задовольнити частково.

Рішення Новоселицького районного суду Чернівецької області від 26 серпня 2010 року в частині стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю «Вознесенська продовольча компанія» на користь ОСОБА_2 моральної шкоди в сущ 5000 грн. змінити.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Вознесенська продовольча компанія» на користь ОСОБА_2 моральну шкоду в сумі 2000 грн.

В решті залишити без змін, .

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, може бути оскаржено у касаційному порядку протягом двадцяти днів з набрання ним законної сили.

Головуючий

Судді