Справа №22-ц-4620/10 Суддя-доповідач - Дубровна
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2010 року м.Суми

колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого - Маслова В.О.,

суддів - Сибільової Л.О., Дубровної В.В.,

за участю секретаря судового засідання - Назарової О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на ухвалу Зарічного районного суду м.Суми від 03 вересня 2010 року про залишення позовної заяви без розгляду

у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю „Мелькарт"

про стягнення заборгованості по заробітній платі, суми компенсації за невикористану відпустку, суми компенсації за несвоєчасну виплату заробітної плати та моральної шкоди,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Зарічного районного суду м.Суми від 03 вересня 2010 року позовну заяву ОСОБА_1 до ТОВ „Мелькарт" про стягнення заборгованості по заробітній платі, суми компенсації за невикористану відпустку, суми компенсації за несвоєчасну виплату заробітної плати та моральної шкоди залишено без розгляду та повернуто позивачу.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу на новий розгляд в іншому складі суддів.

Зазначає, що місцевий суд постановив вищевказану ухвалу з порушенням ч.3 ст.207 ЦПК України, оскільки нею завчасно була подана заява з проханням перенести судове засідання у зв'язку з її хворобою, яка наявна у матеріалах справи. Окрім того, вважає, що судом порушені норми ч.4 ст.74 ЦПК України стосовно строків вручення судових повісток

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_1, яка просить апеляційну скаргу задовольнити, пояснення представника Товариства з обмеженою відповідальністю „Мелькарт" Оніщенка Олега Вікторовича, який заперечує проти скарги, перевіривши ухвалу в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду - скасуванню, з направленням справи до суду першої інстанції для продовження її розгляду.

Повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції виходив з того, що позивачці неодноразово судом роз'яснювалися її процесуальні права та обов'язки, які їй були відомі та зрозумілі, але незважаючи на це, ігноруючи вимоги суду щодо обов'язкової явки останньої у судові засідання ОСОБА_1 не з'являлася до суду 06 січня 2009 року (а.с.25), 05 лютого 2009 року (а.с.31), 15 липня 2009 року (а.с.99) та 17 серпня 2009 року (а.с.103).

Окрім того, від позивачки надходили формальні заяви про відкладення розгляду справи, в яких вона зазначала про неможливість прибуття до зали суду з різних причин. Однак на їх підтвердження не надавала доказів поважності причини неприбуття у судові засідання. Позивачка неодноразово була попереджена судом про наслідки неявки у судове засідання. Тому суд вважав, що позивачка зловживала наданими їй процесуальними правами, не зважала на встановлені процесуальним законом України терміни розгляду цивільних справ.

Але з таким висновком погодитись не можливо, оскільки він не ґрунтується на законі.

Відповідно до ч.3 ст.169, ч.3 ст. 207 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання позивача, повідомленого належним чином, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Повторність неявки, про яку йдеться у зазначених статтях, являє собою не будь які дві і більше неявки позивачки у судові засідання протягом розгляду справи, а повторну неявку в останні судові засідання.

Суд же, залишаючи позовну заяву без розгляду, зазначив про неявку позивачки у судові засідання 06 січня 2009 року, 05 лютого 2009 року, 15 липня 2009 року та 17 серпня 2009 року.

Як вбачається з матеріалів справи, 04 грудня 2008 року ОСОБА_1 звернулася до Зарічного районного суду м.Суми з позовною заявою про стягнення заборгованості по заробітній платі, суми компенсації за невикористану відпустку, суми компенсації за несвоєчасну виплату заробітної плати та моральної шкоди.

Слухання справи неодноразово відкладалось з багатьох причин.

Черговий раз після відкладення справа слухалась 30 липня 2007 року. Позивачка була присутньою у судовому засіданні, але у зв'язку з погіршенням її стану здоров'я вона просила про відкладення розгляду справи. В цей же день нею були подані докази на підтвердження захворювання (висновок швидкої допомоги, медичні призначення -а.с.10 т.2) та письмова заява - а.с. 9 т.2, в якій йдеться про розгляд справи в інший день, після лікування в першій поліклінічній лікарні, куди вона звернулась внаслідок вегето-судинного кризу, що стався під час розгляду справи 30.07.2010 року.

Слухання справи було відкладено на 13.08.2010 року на 10 год.

У судовому засіданні позивачка пояснила, що про слухання справи 13.08.2010 року її не було своєчасно повідомлено, повістку про виклик до суду у судове засідання, призначене на 13.08.2010 року, вона отримала 31.08.2010 року. Ці обставини підтверджуються наданим нею поштовим конвертом, який долучений до матеріалів справи, а також повідомленням про вручення поштового повідомлення, яке міститься на а.с.13 а та з якого вбачається, що повістка про виклик у судове засідання, призначене на 13 серпня 2010 року, отримане ОСОБА_1 31 серпня 20120 року, тобто після судового засідання.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, у зазначений день справа не слухалась не у зв'язку з неявкою позивачки у судове засідання, а у зв'язку із знаходженням головуючого судді Мальованої В.В. на лікарняному. Справа відкладена на 14 год. 03.09.2010 року.

Повістку про виклик до суду у судове засідання, призначене на 03.09.2010року, ОСОБА_1 отримала 31.08.2010 року(а.с.13 а т.2).

02 вересня 2010 року позивачка подала до суду заяву про перенесення розгляду справи у зв'язку з хворобою. В цій же заяві вона зазначала про те, що документи, які засвідчують цей факт, будуть додані окремо.

03 вересня 2010 року суддею Зарічного районного суду м.Суми була постановлена ухвала про залишення позовної заяви без розгляду у зв'язку з повторною неявкою позивачки у судове засідання.

Враховуючи викладене, не можна погодитись із висновком суду першої інстанції про те, будучи належним чином повідомленою, позивачка повторно не з'явилась у судове засідання.

У відповідності до п.4 ч.2 ст.307 ЦПК України за наслідками розгляду скарги на ухвалу суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати ухвалу і передати питання на новий розгляд суду першої інстанції.

Згідно з п.п.1,4 ч.1 ст.311 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції., є неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Керуючись ст.ст. 307 ч.2 п.4, 311 ч.1 п.1,4, 313, 314 ч.1п.2, 315 ЦПК України ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Зарічного районного суду м.Суми від 03 вересня 2010 року в даній справі скасувати.

Справу направити до Зарічного районного суду м. Суми для продовження її розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з моменту проголошення.

Головуючий -

Судді -