Провадження № 2-1245/10 Справа № 2-1245/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2010 року Комінтернівський районний суд м.Харкова

у складі: головуючого судді Фатєєвої Н.І.

при секретарі Єськовій О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за законом та заповітом, зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності в порядку спадкування за законом,

ВС Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за законом та заповітом, посилаючись на те, що вона з 1954 року, моменту народження та до теперішнього часу мешкала в домоволодінні № 30 по вул.Ньютона у м.Харкові. Відповідно до рішення Комінтернівського районного суду м.Харкова від 27.04.1961 р. вказане домоволодіння належало на праві власності батькові позивачки ОСОБА_3 та бабі ОСОБА_4 по ? частині кожному. В 1954 році між батьками позивачки ОСОБА_3 та ОСОБА_5 було укладено шлюб. Після укладення шлюбу ОСОБА_3 та ОСОБА_5 мешкали у спірному домоволодінні. За час перебування у шлюбі батьки позивачки прибудували до спріного домоволодіння дві кімнати приміщення 1-3 площею 13,5 кв.м. та приміщення 1-5 площею 15,2 кв м, загальною площею 28,7 кв.м.

27.11.1973 р. шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 було розірвано. Після розірвання шлюбу поділ майна між подружжям не проводився. Однак до часу смерті 01.12.2007 р. ОСОБА_5 залишалась проживати у спірному житловому будинку.

14.12.1996 р. ОСОБА_6 склала заповіт, яким заповіла позивачці ОСОБА_1 частину житлового будинку з надвірними будівлями по вул.Ньютона, 30 у м.Харкові, її доля в прибудованому приміщенні складала ? від 28,7 кв.м.

11.07.1980 року баба позивачки ОСОБА_4 померла. Після її смерті єдиним спадкоємцем, що фактично прийняв спадщину був батько позивачки ОСОБА_3 29.11.2001 р. ОСОБА_3 помер.

Позивачка вважала, що вона є такою, що прийняла спадщину після смерті батька, оскільки на момент відкриття спадщини постійно мешкала в спірному домоволодінні. Окрім позивачки спадкоємцем після смерті ОСОБА_3 є син спадкодавця, брат позивачки - ОСОБА_2

Посилаючись на все вищенаведене, позивачка просила встановити факт її постійного проживання з матір»ю ОСОБА_5 та батьком ОСОБА_3 на час відкриття спадщини після їх смерті. Визнати за позивачкою право власності на 5/12 частин домоволодіння № 30 по вул.Ньютона у м.Харкові після смерті ОСОБА_3 в порядку спадкування за законом. Визнати за нею право власності на 2/12 частин спірного домоволодіння після смерті ОСОБА_5 в порядку спадкування за заповітом.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримала заявлені позовні вимоги.

Відповідач ОСОБА_2 позов визнав, звернувся до суду з зустрічним позовом, посилаючись на ті ж обставини, просив перерозподілити ідеальні частки між співвласниками житлового будинку № 30 по вул.Ньютона у м.Харкові та визнати за ОСОБА_4 право власності на 3/10 частин спірного житлового будинку з надвірними спорудами, за ОСОБА_3 визнати право власності на 7/10 часток спірного домоволодіння. Визнати за ОСОБА_3 право власності на 3/10 частин спірного домоволодіння в порядку спадкування за закономо після смерті його матері ОСОБА_7, яка померла 11.07.1980 р., а всього визнати право внасності на 13/20 частин спірного домоволоджвння. Визнати за ОСОБА_2 право власності на 13/40 частин житлового будинку в порядку спадкування за законом після смерті його матька ОСОБА_3, що помер 29.11.2001 року.

Позивач ОСОБА_1 зустрічний позов визнала.

В судовому засіданні сторони звернулись до суду з заявою, де повідомили, що між ним укладена мирова года зазначеній справі, текст якої вони просили поксласти в основу судового рішення.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку що позови, основний та зустрічний, підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що домоволодіння № 30 по вул.Ньютона у м.Харкові відповідно до рішення Комінтернівського районного суду м.Харкова від 27.04.1961 р. належало на праві власності батькові позивачки ОСОБА_3 та бабі ОСОБА_4 по ? частині кожному.

В 1954 році між батьками позивачки ОСОБА_3 та ОСОБА_5 було укладено шлюб. Після укладення шлюбу ОСОБА_3 та ОСОБА_5 мешкали у спірному домоволодінні. За час перебування у шлюбі батьки позивачки прибудували до спірного домоволодіння дві кімнати приміщення 1-3 площею 13,5 кв.м. та приміщення 1-5 площею 15,2 кв м, загальною площею 28,7 кв.м.

Відповідно до ст.

27.11.1973 р. шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 було розірвано. Після розірвання шлюбу поділ майна між подружжям не проводився. Однак до часу смерті 01.12.2007 р. ОСОБА_5 залишалась проживати у спірному житловому будинку.

14.12.1996 р. ОСОБА_6 склала заповіт, яким заповіла позивачці ОСОБА_1 частину житлового будинку з надвірними будівлями по вул.Ньютона, 30 у м.Харкові, її доля в прибудованому приміщенні складала ? від 28,7 кв.м.

11.07.1980 року баба позивачки ОСОБА_4 померла. Після її смерті єдиним спадкоємцем, що фактично прийняв спадщину був батько позивачки ОСОБА_3 29.11.2001 р. ОСОБА_3 помер.

Позивачка вважала, що вона є такою, що прийняла спадщину після смерті батька, оскільки на момент відкриття спадщини постійно мешкала в спірному домоволодінні. Окрім позивачки спадкоємцем після смерті ОСОБА_3 є син спадкодавця, брат позивачки - ОСОБА_2

У судовому засіданні позивач підтримав заявлені позовні вимоги.

Представник відповідача - Харківської міської ради ОСОБА_8 проти задоволення позову заперечував, клопотав ухвалити рішення відповідно до вимог закону.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню повністю з наступних підстав.

Судом встановлено, що у 2000 році позивач за власні кошти самочинно побудував гараж № 22 з погребом по вул.Лебединській, 7 у м.Харкові площею 22,8 кв.м .

12 листопада 2009 року КП «Харківське міськБТІ» виготовило технічний паспорт на зазначений об»єкт самочинного будівництва (6-7).

Згідно листа КП «Харківське міськБТІ» від 19.11.2009 р. гаражу № 24 по вул. Лебединській, 7 у м.Харкові присвоєна вказана поштова адреса (а.с. 5).

З Технічного висновку про стан будівельних конструкцій гаража № 23, розташованого по вул. Лебединській, 7 у м. Харкові, складеного ПП «Модулор Сервіс», вбачається, що технічний стан конструкцій забезпечує надійну їх експлуатацію. Будівельні конструкції будівлі не мають дефектів та пошкоджень, відповідають ДБН України, санітарним та протипожежним нормам, можуть експлуатуватись за призначенням (а.с. 8-19).

Комінтернівський районний відділ МНС України у Харківській області та Комінтернівська районна санітарно-епідеміологічна станція у своїх листах № 530/01/21 від 22.01.2010 р. та № 3.1/225 від 28.01.2010 р. не заперечувала проти збереження вказаного об»єкта самочинного будівництва (а.с. 20-21).

Відповідно до ч.1 ст. 376 ЦК України нерухоме майно є обєктом самочинного будівництва, якщо воно збудоване без належного дозволу.

Згідно із ч. 3 ст. 376 ЦК України право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво.

Статтею 328 ЦК України встановлено, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права

власності не встановлена судом.

З огляду на вищенаведене, керуючись ст.ст. 16, 376 Цивільного кодексу України, суд знаходить можливим захистити права позивача, який за свої кошти провів будівництво обєкту нерухомого майна, визнавши за ним право власності на це майно.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10,11,84,88,209,212,214-218 ЦПК України, 376, 328 ЦК України,

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву Власенка В»ячеслава Григоровича задовольнити повністю.

Визнати за Власенком В»ячеславом Григоровичем право власності на гараж № 22, площею 22,8 кв.м з погребом, розташований по вул.Лебединській, 7 у м.Харкові.

Зобов»язати Комунальне підприємство «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» зареєструвати за Власенком В»ячеславом Григоровичем право власності на гараж № 22, площею 22,8 кв.м з погребом, розташований по вул.Лебединській, 7 у м.Харкові.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею ії копії до апеляційної інстанції або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

Суддя: ОСОБА_9