Справа №22-ц-4628/10 Суддя-доповідач - Сибільова
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2010 року м.Суми

колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Сумської області у складі :

головуючого Маслова В.О.,

суддів - Дубровної В.В., Сибільової Л.О.,

з участю секретаря судового засідання Назарової О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Сумського районного суду Сумської області від 06 вересня 2010 року

у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Сумського районного суду Сумської області від 06 вересня 2010 року позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, зареєстрований 13 січня 2010 року Хотінською селищною радою Сумського району Сумської області за актовим записом №1.

Неповнолітніх синів ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, залишено проживати з матірю ОСОБА_2

Визначено суму судового збору при отриманні свідоцтва про розірвання шлюбу в органах РАЦСу у сумі 17 гривень і сплату такого збору покладено на позивача ОСОБА_2, звільнено відповідача ОСОБА_1 від цього обовязку.

Стягнуто з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4, аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітніх синів ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, по 276 (двісті сімдесят шість) гривень 30 копійок на кожну дитину щомісячно, починаючи стягнення з 07 червня 2010 року і до повноліття дітей.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з відповідача в доход держави 51 гр. судового збору та 90 гр. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Допущене негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів за один місяць.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, оскаржує та просить змінити рішення в частині стягнення з нього аліментів та ухвалити стягнути з нього аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітніх синів ОСОБА_3 та ОСОБА_1 в розмірі 1/3 частини його заробітку до їх повноліття, оскільки він працює і має регулярний заробіток.

В іншій частині рішення суду не оскаржується.

Вислухавши доповідь судді-доповідача, пояснення відповідача, який підтримав скаргу з мотивів, в ній викладених, позивача, яка заперечує проти скарги, дослідивши матеріали справи та перевіривши законність та обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Позивач у червні 2010 року звернулась до суду з вказаним позовом, мотивуючи вимоги тим, що з січня 2001 року вона перебувала з ОСОБА_1 у зареєстрованому шлюбі, від якого мають двох неповнолітніх дітей, 2001 і ІНФОРМАЦІЯ_2. Подружнє життя між ними не склалось, їх сімя фактично розпалась.

Просила розірвати шлюб між нею та ОСОБА_1, дітей залишити проживати з нею і, посилаючись на те, що їй невідомо місце роботи відповідача та розмір його доходів, просила стягнути з нього на її користь аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей у розмірі 300 грн. на кожного в місяць, починаючи з моменту подачі позовної заяви до досягнення ними повноліття.

Вирішуючи спір та частково задовольняючи позов в частині стягнення аліментів, стягуючи їх в твердій грошовій сумі, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач зобовязаний утримувати неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття, та зазначив, що враховує при вирішенні спору в цій частині стан здоровя та матеріальне становище сторін і дітей, розмір прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку.

Такий висновок суду в цій частині рішення відповідає обставинам справи, вірно встановленим судом, та нормам матеріального та процесуального права.

Судом вірно встановлено, що з 13 січня 2001 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітніх синів ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6. Подружжя проживало окремо на час винесення рішення суду, діти проживають разом з матірю (а.с. 4 -6).

Частина 1 ст. 180 СК України передбачає обовязок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

При розгляді справи відповідач не надав суду доказів про те, що він має постійне місце роботи та регулярний заробіток, що давало б підстави для стягнення з нього аліментів в частці від доходу, а тому суд зробив вірний висновок про те, що за таких обставин є підстави для застосування вказаної норми матеріального закону та визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі.

Ч.ч. 1, 2 ст. 183 СК України передбачають, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватись до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

На підтвердження доводів апеляційної скарги відповідачем надана довідка, отримана ним 7 жовтня 2010 року після винесення рішення суду, з якої вбачається, що він з серпня 2010 року працює робітником в ТОВ агрофірма «Садівник», має заробітну плату в розмірі 900 гр. (а.с.34).

Обидві сторони пояснили, що відповідач до серпня 2010 року офіційно у вказаному товаристві не працював. Враховуючи те, що він працевлаштувався за місяць до винесення рішення суду, і навіть про цю обставину суду першої інстанції при розгляді справи не повідомив та доказів цьому не надав, у суду першої інстанції не було підстав стягувати з нього аліменти на підставі положень ст. 183 СК України.

Колегія суддів вважає, що надана відповідачем довідка про його роботу протягом двох місяців в ТОВ агрофірма «Садівник» не є переконливим доказом наявності у нього стабільного заробітку (доходу), що давало б можливість стягувати з нього аліменти в розмірі певної частки від цього заробітку.

З огляду на зазначене, є безпідставними посилання відповідача на те, що суд першої інстанції в рішенні не навів мотивів стягнення з нього аліментів в твердій грошовій сумі, не прийняв до уваги, що він працює і регулярно отримує заробітну плату, а тому повинен сплачувати аліменти у частці від заробітної плати.

Враховуючи незначний дохід позивачки, ту обставину, що відповідач інших, крім дітей, утриманців не має, відсутні підстави для зменшення визначеного судом розміру аліментів.

Інші доводи апеляційної скарги також не спростовують висновків суду. Оскільки суд вирішив справу згідно із законом, на підставі наданих сторонами доказів, і обставини, на які посилається відповідач, були предметом дослідження суду першої інстанції і отримали об'єктивну оцінку, підстав для скасування чи зміни не рішення вбачається.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Сумського районного суду Сумської області від 06 вересня 2010 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді