Справа №22-ц-579/10 Суддя-доповідач - ОСОБА_1
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2010 року м.Суми

колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого - Сибільової Л.О.,

суддів - Дубровної В.В., Лузан Л.В.,

з участю секретаря судового засідання - Назарової О.М.

розглянула у відкритому судовому засіданні у приміщенні Апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 28 січня 2010 року

у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про захист прав споживачів, -

в с т а н о в и л а :

Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 28.01.2010 р. у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено за необґрунтованістю.

В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування рішення суду і постановлення нового рішення про задоволення позовних вимог з тих підстав, що у справі не були доведені обставини, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, що висновки суду не відповідають обставинам справи та що судом були порушені норми матеріального і процесуального права .

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі, вивчивши матеріали справи і перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Звертаючись до суду з позовом ОСОБА_2 просив суд :

1. Розірвати договір по наданню ремонтних робіт мобільного телефону марки «Samsung SGH-Е380», ІМЕІ: 3910, квитанція № 251, укладений 2.03.2007р. замовником ОСОБА_2 та виконавцем ОСОБА_3, який прийняв зазначений мобільний телефон на ремонт у сервісному центрі клубу «Магеллан» по вул. Чкалова, 3, м. Охтирка Сумської області (від імені неіснуючої особи - ОСОБА_4С.)

2. Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 збитки за неналежне виконання договору по наданню послуг в розмірі двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 34 грн.

3. Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2, пеню за прострочення виконання ремонтних робіт та надання обслуговуючих послуг по ремонту мобільного телефону за кожний день прострочення в розмірі 30 тис. 232 грн. 80 коп.

4. Визнати недійсним з моменту його укладення договір на зберігання відповідно до квитанції № 251 від 2.03.2007р., між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, якій прийняв у ремонт мобільний телефон марки «Samsung SGH-Е380», ІМЕІ: 3910, за прізвищем ОСОБА_4 у звязку з відсутністю волевиявлення ОСОБА_2 на укладення договору зберігання.

5. Витребувати від ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 належний йому на праві власності мобільний телефон марки «Samsung SGH-Е380», ІМЕІ: 3910.

6. Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 моральну шкоду за порушення прав споживача в розмірі 1 000 грн.

7. Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 понесені судові витрати (а.с. 95-96).

Судом встановлено, що ОСОБА_3 є приватним підприємцем, який здійснює ремонт радіоелектронної апаратури.

ОСОБА_2 є власником телефону марки «Samsung SGH-E380», IMEI:3910, який був придбаний 20.11.2006 р. у ФОП ОСОБА_5

20.03.2007 р. ОСОБА_2 передав ОСОБА_3 вказаний телефон для здійснення ремонту з зазначенням несправності - телефон не вмикався. На той час гарантійний термін обслуговування телефону, який становив 3 місяці, закінчився. У підтвердження передачі телефону відповідачем була видана квитанція № 251 від 02.03.2007 р.

За домовленістю сторін, визначення розміру оплати за виконану роботу мало бути здійснене після зясування причин несправності з урахуванням затрат на її усунення.

Через два тижні після передачі телефону, відповідач повідомив позивача про необхідність замовлення деталі для усунення несправності, у звязку з чим попередив про продовження терміну проведення ремонтних робіт до кількох місяців та про можливість значних затрат при ремонті у звязку із значною вартістю необхідної деталі.

Вказані обставини сторонами не оспорюються.

Колегія суддів погоджується з висновками суду про те, що спірні правовідносини виникли між сторонами з договору побутового підряду.

Відмовляючи у задоволенні позову про розірвання договору, суд першої інстанції виходив з того, що під час судового розгляду знайшли своє підтвердження доводи позивача про те, що він декілька разів звертався до відповідача з приводу виконання ремонтних робіт, однак суд прийшов до висновку про те, що сам по собі факт звернення до відповідача не свідчить про невиконання відповідачем своїх зобовязань в розумні строки.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Приймаючи до уваги положення названої норми права, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для розірвання договору, так як на підтвердження своїх доводів про невиконання відповідачем своїх зобовязань в розумні строки позивач належних доказів не надав. При цьому колегія суддів враховує заперечення відповідача про те, що позивач звертався до відповідача через тривалі проміжки часу, при зверненні не мав при собі квитанції та що для звязку позивачем був наданий номер телефону, яким він не користувався, чого сам позивач не заперечував у судовому засіданні суду апеляційної інстанції, в звязку з чим з позивачем неможливо було звязатися.

Відповідно до вимог ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про необхідність відмови у задоволенні позову про розірвання договору, так як позивач не надав доказів, які б свідчили про істотне порушення договору відповідачем.

Є вірними посилання суду на те, що наявність чи відсутність недоліків у якості виконаних робіт не були предметом спору у даній справі, так як відповідні позовні вимоги у справі не заявлялись, на цьому наголошував і представник позивача у судовому засіданні. У звязку з цим колегія суддів вважає зайвими та такими, що виходять за межі заявленого у справі позову висновки суду про те, що «зазначена позивачем несправність була відповідачем усунена, що дає підстави для висновку про виконання відповідачем своїх зобовязань».

За ст. 611 ЦК України сплата неустойки є правовим наслідком порушення зобов'язання. Відповідно до ст.614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання.

Приймаючи до уваги, що під час розгляду справи позивач частково визнав заперечення відповідача про те, що звертався до відповідача через тривалі проміжки часу, при зверненні не мав при собі квитанцію, також що для звязку позивачем був наданий номер телефону, яким він не користувався, у звязку з чим з позивачем неможливо було звязатися, а також що позивачем не надано доказів неналежного виконання відповідачем умов договору, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про відсутність підстав для задоволення позову про стягнення пені.

Колегія суддів також вважає вірними висновки суду про те, що у справі відсутні докази, які б давали підстави для висновку про те, що сторонами укладався договір зберігання, тому є обґрунтованими і висновки суду про відмову у задоволенні позову про визнання договору зберігання недійсним.

Суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про необхідність відмови у задоволенні позову про стягнення моральної шкоди, так як ні укладеним сторонами договором, ні діючим законодавством відшкодування такої шкоди в даному випадку не передбачено.

Відмовляючи у задоволенні позову про витребування від ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 належного йому мобільний телефону, суд першої інстанції виходив з того, що підрядник має право у випадках незявлення замовника за одержанням виконаної роботи або іншого ухилення замовника від її прийняття притримати предмет договору побутового підряду.

Проте з таким висновком суду в повній мірі погодитися не можна з наступних підстав.

Відповідно положень ст. 874 ЦК України у разі нез'явлення замовника за одержанням виконаної роботи або іншого ухилення замовника від її прийняття підрядник має право, письмово попередивши замовника, зі спливом двох місяців від дня такого попередження продати предмет договору побутового підряду за розумну ціну, а суму виторгу, з вирахуванням усіх належних підрядникові платежів, внести у депозит нотаріуса на ім'я замовника ( ч.1). Підрядник має право у випадках, визначених частиною першою цієї статті, замість продажу предмета договору побутового підряду притримати його або вимагати відшкодування ( ч.2).

З пояснень сторін та квитанції № 251 від 02.03.2007 р., виданої відповідачем позивачу на підтвердження прийняття у нього телефону на ремонт, вбачається, що хоча сторони й домовились, що ремонт телефону буде оплатний, а вартість ремонту буде визначена відповідачем після зясування причини його несправності, проте у відповідача в даний час відсутні безспірні докази про розмір суми, яку позивач має сплатити за виконану роботу та оплатити інші витрати відповідача. Вбачається, що з цього приводу між сторонами існує спір, проте він не є предметом спору у даній справі.

Колегія суддів вважає, що вищеназвана норма права, яка надає підряднику право притримати предмет договору у разі нез'явлення замовника за одержанням виконаної роботи або іншого ухилення замовника від її прийняття, передбачає в першу чергу випадки, коли є безспірні докази про невиконання замовником зобовязань за договором побутового підряду.

В той же час у даній справі, за відсутності у відповідача безспірних доказів про те, що позивач повинен заплатити йому конкретну суму коштів в рахунок оплати виконаного ремонту телефону, та за відсутності у даній справі зустрічного позову з цього приводу, у суду першої інстанції не було підстав для висновку про те, що телефон повинен і надалі залишатись у відповідача.

Колегія суддів вважає, що у такій ситуації відповідач повинен повернути позивачу належний йому телефон, а питання про оплату відповідачу виконаного ремонту (у разі недосягнення сторонами з цього приводу порозуміння) може бути вирішене в судовому порядку у іншій цивільній справі.

У звязку з наведеним рішення суду в частині вирішення позову про витребування від ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 мобільного телефону підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову в цій частині.

З матеріалів справи вбачається, що позивач у даній справі поніс наступні судові витрати : при поданні позову сплатив 30 грн. витрат на ІТЗ, витрати за надання правової допомоги -1500 грн., при поданні апеляційної скарги - 120 грн. витрат на ІТЗ.

Приймаючи до уваги, що позовні вимоги позивача задоволені частково, колегія суддів вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 700 грн. в рахунок відшкодування понесених ним судових витрат.

Керуючись ст.ст. ст. 303, п.2 ч.1 ст. 307, п.3 ч.1 ст.309, ст.ст.313, 314, 316 ЦПК України колегія суддів

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 28 січня 2010 року в частині вирішення позову про витребування від ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 належного йому на праві власності мобільного телефону марки «Samsung SGH-Е380», ІМЕІ: 3910 скасувати і в цій частині ухвалити нове рішення.

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про витребування мобільного телефону марки «Samsung SGH-Е380», ІМЕІ: 3910 задовольнити.

Витребувати від ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 належний йому на праві власності мобільний телефон марки «Samsung SGH-Е380», ІМЕІ: 3910 .

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 700 грн. в рахунок відшкодування понесених ним судових витрат.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і з цього часу може бути оскаржене у касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців.

Головуючий -

Судді -