АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2010 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого: Обідіної О.І.

Суддів: Карнауха П.М., Дорош А.І.

при секретарі Киві А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу судді Автозаводського районного суду м. Кременчука від 26.10.2010 р. за матеріалами позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ПАТ «ОТП Банк» про визнання договорів недійсними, припинення зобов»язань,

колегія суддів , заслухавши доповідь судді - доповідача Обідіної О.І.

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою судді Автозаводського районного суду м. Кременчука від 26.09.2010 р. позовну заяву ОСОБА_2 визнано неподаною та повернуто позивачу.

Не погоджуючись з ухвалою, останню оскаржив позивач, який в апеляційній скарзі , посилаючись на невірно застосовані норми матеріального та процесуального права, які регулюють питання розміру та порядку оплати державного мита, просив ухвалу

скасувати на направити матеріали за його позовом до місцевого суду для вирішення питання про відкриття провадження по справі.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Ягідно ст. 312 ч.І п.2 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд змінює або сксовує ухвалу суду першої інстанції і постановляє ухвалу з цього питання, якщо воно було вирішено судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права або при правильному вирішенні було помилково сформульовано суть процесуальної дії чи підстави її застосування.

Колегією суддів встановлено, що 20.09.2010 р. ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом про визнання недійсними додаткового договору №1 від 23.04.2009 р. до договору поруки від 04.06.2008 р. , додаткового договору №2 від 23.10.2009 р. до договору поруки від 04.06.2008 р., додаткового договору №1 від 23.04.2009 р. по договору поруки від 24.09.2008 р. , просив визнати припиненими його зобов»язання за договором поруки від 04.06.2008 р. та зобов»язання за договором поруки від 24.09.2008 р.

Ухвалою судді Автозаводського районного суду м. Кременчука від 27.09.2010 р. позовну заяву залишено без руху, у наданням строку до 15.10.2010 р. для усунення недоліків - оплати державного мита як за позов майнового характеру в розмірі 1% ціни позову відповідно до пп..»а» п.1 ст.З Декрету КМУ «Про державне мито».

25.10.2010 р. ОСОБА_2 до суду першої інстанції була подана заява про необхідність врахування того, що позовні вимоги мають немайновий характер , позов не містить вимоги про застосування наслідків недійсності правочинів , у зв»язку з чим не містить ціни позову, а відтак судовий збір ним оплачений вірно в розмірі 8 грн.50 коп. як за позов немайнового характеру.

Постановляючи 26.10.2010 р. ухвалу про визнання позовної заяви неподаної , судця виходив з того, що позивачем фактично заявлені вимоги про застосування наслідків недійсності правочину , яким встановлено цивільно-правову солідарну відповідальність перед кредитором за виконання зобов»язань по кредитному договору. Оскільки позивачем не були усунуті недоліки у вигляді оплати позовних вимог як вимог майнового характеру , позовна заява в підстав , визначених ч.І ст. 121 ЦПК України , визнана неподаною та повернута позивачу.

З вказаним висновком не може погодитись колегія суддів з наступних підстав.

Як вбачається з позовної заяви, предметом спору є додаткові угоди до договорів поруки, які позивач просить визнати недійсними та визнати припиненими його зобов»язання за останніми.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку , що позивачем не заявлялись вимога майнового характеру, позовна заява не містить ціни позову.

Крім того, заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги стосовно того, що позовні вимоги про визнання недійсними правочинів заявлені без застосування наслідків недійсності правочину , що відповідає змісту позовної заяви.

Враховуючи, що пред»явлений позов не містить вимог майнового характеру, тобто за правовим характером спірні правовідносини не відносяться до майнового спору , позивачем судовий збір сплачено відповідно до вимог п. «д» ч.І ст.З Декрету КМУ «Про державне мито».

За таких обставин, висновок судді про визнання позовної заяви неподаної та її повернення позивачу з підстав, визначених ч.І ст.121 ЦПК , ґрунтується на невірно застосованих нормах процесуального права , у зв»язку з чим ухвала підлягає скасуванню.

Керуючись ст. 303, 312 ч.І п.2, 315,317 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу судді Автозаводського районного суду м. Кременчука від 26 жовтня 2010 року скасувати.

Матеріали за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ПАТ «ОТП Банк» про визнання договорів недійсними, припинення зобов»язань повернути до місцевого суду для вирішення питання про відкриття провадження по справі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДІ

Згідно.