Апеляційний суд Івано-Франківської області
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2010 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого-судді Фединяка В.Д.

суддів: Бідочко Н.П., Вакарук В.М.

секретаря Балагури М.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України у Верховинському районі про визнання протиправними дій і зобовязання виплатити підвищення до пенсії як дитині війни за 20072009 роки в сумі 4459грн. 70 коп. за апеляційною скаргою управління Пенсійного фонду України у Верховинському районі на постанову Верховинського районного суду від 22 березня 2010 року, -

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2010 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовною заявою до управління Пенсійного фонду України у Верховинському районі про визнання протиправними дій і зобовязання виплатити підвищення до пенсії як дитині війни за 2007 2009 роки в сумі 4459грн. 70 коп., вказуючи на те, що він ІНФОРМАЦІЯ_1 і відноситься до категорії діти війни. Відповідно до ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" він має право на щомісячне підвищення до пенсії у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком. Посилаючись на те, що розмір виплаченого йому в 2008 році підвищення до пенсії не відповідає розміру, встановленому цим Законом, просив задовольнити позов.

Постановою Верховинського районного суду від 22 березня 2010 року позмв ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправними дії відповідача щодо невиплати позивачу підвищення до пенсії і зобовязано управління Пенсійного фонду України у Верховинському районі здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_1

----------------------------------------------------------------------------------------------------------------- Справа №22-ц-2308/2010 Головуючий у 1інст. ОСОБА_2

Категорія 57 Доповідач-суддя ОСОБА_3

підвищення до пенсії як дитині війни у розмірі на 30% мінімальної пенсії за віком згідно ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" за період з 9 липня по 31 грудня 2007 року та з 22 травня по 31 грудня 2008 року з урахуванням виплачених сум.

В апеляційній скарзі представник управління Пенсійного фонду України у Верховинському районі ставить питання про скасування оскаржуваної постанови та відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову, посилаючись на те, що суд неповно з'ясував обставини справи, допустив порушення норм матеріального і процесуального права, тому ухвалив помилкову постанову.

Особи, які беруть участь в справі в судове засідання не зявились, хоч про час і місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку про відхилення апеляційної скарги з таких підстав.

Судом установлено, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, відноситься до категорії діти війни. Зазначені обставини визнаються сторонами і згідно п.1ч.1ст.61 ЦПК України не підлягають доказуванню.

Відповідно до ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" в редакції, яка діяла до 01.01.2006 року, дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Згідно з п. 12 ч. 1 ст. 71 Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік" дію ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" з урахуванням ст. 111 Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік" призупинено на 2007 рік.

Статтею 111 Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік" встановлено, що у 2007 році підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, яка виплачується замість пенсії, відповідно до статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" виплачується особам, які є інвалідами (крім тих, на яких поширюється дія Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), у розмірі 50 відсотків від розміру надбавки, встановленої для учасників війни.

9 липня 2007 року Рішенням Конституційного суду України N 6-рп/2007 визнано такими, що не відповідають Конституції України, п. 12 ст. 71 та ст. 111 Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік".

Відповідно до п. 41 розділу II Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та внесення змін до деяких законодавчих актів України" внесено зміни до ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни - 10 % прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Також встановлено, що підвищення в такому розмірі виплачувалось позивачу щомісячно з 1 січня 2008 року.

Положення п. 41 розділу II Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та внесення змін до деяких законодавчих актів України" були визнані такими, що не відповідають Конституції України, згідно з Рішенням Конституційного суду України N 10-рп/2008 від 22 травня 2008 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Отже в період з 9 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року відповідач був зобов'язаний нараховувати та сплачувати підвищення до пенсії в розмірі, встановленому ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни".

Не приймаються до уваги колегією суддів доводи відповідача про те, що з 22 травня 2008 року підвищення до пенсії повинне виплачуватись у розмірах, встановлених постановою Кабінету Міністрів України N 530 від 28 травня 2008 року, оскільки є помилковими.

Обчислення підвищення до пенсії, виходячи з розміру, встановленого постановою Кабінету Міністрів України N 530 від 28 травня 2008 року, є порушенням засад пріоритету законів над підзаконними актами, а тому розрахунок такого підвищення повинен здійснюватись з розміру, встановленого ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни".

Доводи відповідача відносно того, що розмір мінімальної пенсії не може бути визначений відповідно до ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове соціальне страхування" колегією суддів відхиляються як помилкові.

Розмір мінімальної пенсії за віком визначений лише ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове соціальне страхування" і згідно цієї норми мінімальна пенсія за віком дорівнює прожитковому мінімуму, встановленому для осіб, що втратили працездатність.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України "Про прожитковий мінімум" від 15 липня 1999 року N 966-14 прожитковий мінімум застосовується для встановлення розмірів мінімальної заробітної плати та мінімальної пенсії за віком.

Таким чином при визначенні розміру підвищення відповідно до ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" застосовується розмір мінімальної пенсії за віком, який визначений ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове соціальне страхування".

Виходячи з наведеного, суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про наявність у позивача права на підвищення до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком встановленої ч.1 ст. 28 Закону України « Про загальнообовязкове пенсійне страхування» як передбачено ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» " за період з 9 липня по 31 грудня 2007 року та з 22 травня по 31 грудня 2008 року з урахуванням виплачених сум і невиплата зазначеного підвищення підтверджує протиправність дій відповідача з цього приводу.

Щодо часткового задоволення позову ОСОБА_1 постанову суду не оскаржує.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду викладених в оскаржуваній постанові, тому не можуть бути підставою для скасування по суті правильного рішення суду лише з одних формальних міркувань.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає оскаржувану постанову суду по суті правильною і такою, що ухвалена з дотриманням норм матеріального і процесуального права. Підстав для скасування цієї постанови, за доводами апеляційної скарги не встановлено.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 304-1,307,308,313-315,317 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у Верховинському районі відхилити. Постанову Верховинського районного суду від 22 березня 2010 року залишити без зміни.

Ухвала є остаточною і в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

ОСОБА_4 ОСОБА_3

Судді: Н.П. Бідочко

ОСОБА_5