Розівський районний суд Запорізької області
Справа №2-186
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

14 травня 2010 року смт Розівка

Суддя Розівського районного суду Запорізької області Кущ Т.М., отримавши позовну заяву ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Розівському районі Запорізької області (далі за текстом - Управління ПФУ) про визнання неправомірною бездіяльність Управління ПФУ та стягнення недоплаченої щомісячної суми допомоги «Дітям війни», -

ВСТАНОВИВ:

06 травня 2010 року ОСОБА_1 звернулася із зазначеним позовом до суду, в якому вказала, що вона має статус дитини війни, а тому відповідно до статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» (далі за текстом - Закон №2195-IVвід 18 листопада 2004 року) має право на підвищення розміру пенсії на 30% мінімальної пенсії за віком. Проте Управлінням ПФУ, починаючи з 2006 року, така надбавка до пенсії не нараховувалась та не виплачувалась. ОСОБА_1 зазначила, що така бездіяльність Управління ПФУ, а саме щодо нездійснення перерахунку та виплати їй у повному обсязі надбавки до пенсії згідно Закону №2195- IV від 18 листопада 2004 року за періоди з 01 січня 2009 року та по теперішній час є неправомірною та такою, що суперечить Конституції України та Законам України. За наведених обставин прохала визнати бездіяльність відповідача неправомірною, зобовязати Управління ПФУ здійснити їй перерахунок та виплату надбавки до пенсії за вказаний період в сумі 2463 грн..

Позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 ЦПК України.

Так, позивачем заявлені вимоги про визнання неправомірною бездіяльність відповідача щодо невиплати надбавки до пенсії відповідно до положень статті 6 Закону №2195-ІVвід 18 листопада 2004 року, а також про зобовязання здійснити перерахунок та виплату такої надбавки. Таким чином, позивачем заявлена вимога немайнового характеру (або така вимога, яка не підлягає грошовій оцінці).

Відповідно до ч.5 ст. 119 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують оплату витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Статтею 79, пунктом 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються в тому числі з судового збору, розмір його встановлюється законом. До набрання чинності законом, який регулює порядок сплати і розміри судового збору, судовий збір при зверненні до суду сплачується у порядку і розмірах, встановлених законодавством для державного мита.

Пунктом 33 Інструкції про порядок обчислення та справляння державного мита, затвердженої на виконання Декрету Кабінету Міністрів України від 21.01.1993р. №7-93 «Про державне мито» визначено, що з позовних заяв, які носять одночасно майновий і немайновий характер, державне мито сплачується за ставками, встановлених для позовних заяв майнового характеру, і за ставками, встановленими для позовних заяв немайнового характеру.

Відповідно до ст.3 Декрету Кабінету Міністрів України від 21.01.1993р. №7-93 «Про державне мито» ставка державного мита встановлюється із позовних заяв в розмірі 1% ціни позову, але не менше 3неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а з позовних заяв немайнового характеру в розмірі 0,5% неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Що стосується документів, які підтверджують оплату витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, то такі документи позивачем не додані до позовної заяви взагалі.

Позивач ОСОБА_1 предявила позов, але не додала до нього його копії та копії всіх документів, що додаються до нього, відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб, чим не виконала вимоги статті 120 ЦПК України.

Суд, вивчивши позовний матеріал, прийшов до висновку, що позов ОСОБА_1 не відповідає всім вимогам цивільно-процесуального закону, оскільки позивачем надані документи, що підтверджують сплату судового збору лише в частині, а не у повному розмірі відповідно до вимог закону; не додані документи, що підтверджують оплату витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи; до позовної заяви не додані її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб.

Відповідно до ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ст.121 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Розівському районі Запорізької області про визнання неправомірною бездіяльність Управління ПФУ та стягнення недоплаченої щомісячної суми допомоги «Дітям війни», - залишити без руху.

Надати позивачеві строк для усунення недоліків до 23 квітня 2010 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Т.М.Кущ