Справа №22-ц-1390/10 Суддя-доповідач - ОСОБА_1
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2010 року м.Суми

колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Сумської області у складі:

головуючого - Смирнової Т.В.,

суддів - Гагіна М.В., Ведмедь Н.І.,

з участю секретаря судового засідання - Пархоменко А.П.,-

розглянула у відкритому судовому засіданні у приміщенні апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 23 березня 2010 року

у справі за позовом Комунального підприємства «Ромнитеплосервіс» виконавчого комітету Роменської міської ради до ОСОБА_2

про стягнення заборгованості по теплопостачанню ,-

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 23 березня 2010 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Комунального підприємства «Ромнитеплосервіс» виконавчого комітету Роменської міської ради заборгованість по наданих послугах по централізованому опаленню за період з серпня 2000 року по жовтень 2009 року включно в розмірі 1.563 грн. 79 коп., понесені витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 грн. , а всього 1.593 грн. 79 коп. та на користь держави судовий збір 51 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати та постановити нове, яким відмовити в задоволенні позову Комунального підприємства «Ромнитеплосервіс» виконавчого комітету Роменської міської ради.

Апелянт вважає, що постановлене судом рішення є незаконним та необгрунтованим , так як висновки суду не відповідають обставинам справи , порушено норми матеріального та процесуального права.

Зокрема, зазначає, що позивачем не доведено належним чином суму боргу та не надано доказів щодо поважності причин пропуску строку позовної давності до пред»явлення суми боргу з 2000 року.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши заперечення представника позивача, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню , а рішення суду скасуванню , виходячи з наступних підстав.

Комунальне підприємство «Ромнитеплосервіс» виконавчого комітету Роменської міської ради звернулось до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_2 1.563 грн. 79 коп. за отримання послуг з централізованого опалення квартири АДРЕСА_1, за період з серпня 2000 року по жовтень 2009 року включно.

Задовольняючи позов та стягуючи суму боргу , суд виходив з того, що позивачем надано достатньо доказів у підтвердження заявлених вимог в частині боргу відповідача за надані послуги.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції неповно з»ясував обставини, що мають значення для справи та висновки суду не відповідають обставинам справи , тому у відповідності з п.п.1,3 ч.1 ст.309 ЦПК України рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову виходячи з наступного.

Позивач свої вимоги обґрунтовував тим, що між сторонами 06.11.2006 р. було укладено договір про користування тепловою енергією , за яким позивач здійснював відпуск теплової енергії для опалення житлового приміщення відповідача, а останній зобов»язаний оплачувати ці послуги в обумовлені строки згідно з затвердженими тарифами . При цьому у відповідача виникла заборгованість в сумі 1.563 грн. 79 коп. за період з 01.08.2000 р. по 01.11.2009 р. та про стягнення заборгованості заявлено вимогу.

В суді першої інстанції відповідач заперечував позовні вимоги посилаючись на те, що в межах 3-річного строку позовної давності з листопада 2006 р. по листопад 2009 р. він повністю оплачував надані послуги з опалення , а тому позовні вимоги поза межами строку позовної давності є безпідставними , при тому , що позивач не просив поновити цей строк з поважних причин.

Суд першої інстанції не погоджуючись з доводами відповідача вважав, що є підстави для стягнення боргу починаючи з 2000 р., оскільки строк позовної давності переривався неодноразово сплатою відповідних коштів за опалення.

Колегія суддів вважає, що суд дійшов до цих висновків без достатнього з»ясування обставин справи.

Так, згідно з п.8 Договору про користування тепловою енергією сторони встановили, що розрахунковим періодом є календарний місяць, в цьому разі оплата за надані послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, а тому для кожного простроченого платежу ( за місяць) слід обраховувати свій строк позовної давності .

За зазначені 9 років одержання послуг відповідач нерегулярно вносив оплату, та з наданих квитанцій (а. с. 36-65) вбачається, що оплачувались належні суми за конкретний місяць.

Позивач не надав доказів того, що відповідач в будь-якому платежі зазначав , що погашає борг за якийсь період , тому вважати, що часткова сплата поточного платежу переривала строк давності для стягнення боргу , у суду не було підстав. Тим більш , за період листопад 2006 р. - листопад 2009 р. відповідач сплачував за новими тарифами за одержане тепло, в цьому періоді не було переплат , а навпаки , як пояснив представник позивача , станом на 01.11.2009 р. є поточна недоплата 91 грн. 06 коп. , яка повинна вноситись до 20.11.2009 р. та яку відповідач сплатив 19.11.2009 р. в загальній сумі 192 грн.

Таким чином в зазначеному 3-х річному періоді не було сплати боргу за попередні роки.

Відповідач також зазначив , з посиланням на докази , що зазначена заборгованість за 2000-2007 р.р. за ним не рахувалась, що підтверджується тим , що при видачі йому чергової розрахункової книжки на 2008-2009 р. позивач вказав суму боргу за жовтень, листопад , грудень 2008 р. в загальній сумі 477 грн. 12 коп., яку відповідач сплатив 17.12.2008 р. ( а.с.23 квитанція , а.с.29 розрахункової книжки).

Цих фактів суд 1-ї інстанції не перевіряв і не взяв до уваги , прийшовши до помилкових висновків .

Позивач заявив позов за 9 років . В той-же час станом на 01.11.2009 р. в межах строку позовної давності - 3 роки , будь-яка заборгованість відсутня, а для стягнення заборгованості за інші попередні роки немає підстав, оскільки позивач пропустив строк для звернення до суду, що згідно з ч.4 ст.267 ЦК України та ч.1 ст. 80 ЦК УРСР є підставою для відмови у позові.

Керуючись ст.ст.257, ч.4 ст.267 ЦК України , ч.1 ст.80 ЦК УРСР . п.1,3 ч.1 ст.309 , 314 , 317, 319 ЦК України , колегія суддів ,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 23 березня 2010 року в даній справі скасувати та відмовити Комунальному підприємству «Ромнитеплосервіс» у задоволенні позову до ОСОБА_2 про стягнення боргу за теплопостачання.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але з цього часу може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня проголошення.

Головуючий -

Судді -