АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Категорія 20 (3) Доповідач Митрофанова Л.В.
РІШЕННЯ

Іменем України

14 грудня 2010 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Митрофанової Л.В.

суддів: Михайлів Л.В., Соколан Н.О.

при секретарі: Бадалян Н.О.

за участю: представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 02 червня 2010 року по справі за позовом ОСОБА_1 до відкритого акціонерного товариства «Енергопостачальна компанія «Дніпрообленерго» про захист прав споживача, відшкодування матеріальної і моральної шкоди та за зустрічним позовом відкритого акціонерного товариства «Енергопостачальна компанія «Дніпрообленерго» до ОСОБА_1 про відшкодування збитків, завданих енергопостачальнику внаслідок порушення споживачем Правил користування електричною енергією для населення, -

В С Т А Н О В И Л А :

У серпні 2007 року позивач ОСОБА_1 звернувся із позовом до відкритого акціонерного товариства «Енергопостачальна компанія «Дніпрообленерго» (надалі ВАТ «ЕК «Дніпрообленерго») про захист прав споживача, відшкодування матеріальної і моральної шкоди, який змінював та зазначив, що у 2000 році при плановій заміні електролічильника в належному йому будинку №64 по вул. Достатку в м. Кривому Розі, на його прохання була встановлена додаткова електророзетка, яка не була прихованою.

25 червня 2005 року представники відповідача прибули до його будинку для підписання договору на користування електроенергією, який підписала його дружина.

Проте, в липні 2005 року представниками відповідача був складений акт №00055519 від 25.06.200 р., без вказівки на рік складення, про без облікове користування електроенергією і 08 липня 2005 року надано рахунок №00055519 від 08.07.2005р про сплату 4157,66грн.

28 листопада 2006 року його будинок було відключено від електропостачання.

Діями відповідача йому була заподіяна матеріальна і моральна шкода, тому посилаючись на ці обставини просив суд скасувати акт №00055519 від 25.06.2005р. про порушення ПКЕЕН, зобовязати відповідача відновити електропостачання у відповідності до договору№1138036 від 25.06.2005р., визнавши незаконними дії відповідача по відключенню електроспоживання, стягнути на його користь матеріальні збитки в розмірі 8220,80грн. та моральну шкоду в розмірі 15000грн., 800грн. витрат за послуги фахівця в області права, 1502,40 грн. за проведення судової експертизи, 30грн. витрат на ІТЗ розгляду справи.

У лютому 2008 року ВАТ «ЕК «Дніпрообленерго» звернулося із зустрічною позовною заявою до ОСОБА_1 про відшкодування збитків посилаючись на те, що 25.06.2005р. за адресою віл. Достатку, б. 64 було проведено перевірку дотримання ПКЕЕН в результаті якої було виявлено порушення п. 48 ПКЕЕН, а саме: без облікове користування електроенергією, підключення розетки скритою електропроводкою. При виключенні запобіжників є напруга в розетці. Зазначене порушення зафіксовано актом №00055519, який підписаний 3 представниками енергопостачальника, споживач від підпису відмовився.

ВАТ «ЕК «Дніпрообленерго» просило суд стягнути з ОСОБА_1 4451,09грн. збитків і 30грн. витрат на ІТЗ розгляду справи.

Відповідач по первісному позову під час розгляду справи подав додаткову позовну заяву в якій вказав, що на 19.11.2007р. енергопостачальник відновив постачання електроенергії до домоволодіння позивача. Проте, повторне підключення електроенергії це оплатна дія, яка виконується енергопостачальником.

Тому, просив суд стягнути з ОСОБА_1 4451,09грн. збитків, завданих енергопостачальнику, 293,91грн. витрат на повторне підключення і 30грн. витрат на ІТЗ розгляду справи.

Ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 15 квітня 2008 року ВАТ «ЕК «Дніпрообленерго» відмовлено у прийнятті зустрічного позову на підставі п.3 ч.2 ст. 122 ЦПК України (а.с. 47).

Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 02 червня 2010 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

Скасовано акт №00055519 від 25.06.200_ р. (рік не вказано) про порушення ПКЕЕН, стягнуто з ВАТ «ЕК «Дніпрообленерго» на користь позивача 7,50грн. витрат на ІТЗ розгляду справи, 1502,40грн. витрат повязаних з проведенням експертного дослідження і на користь держави судовий збір в сумі 59,50грн.

В задоволенні інших вимог ОСОБА_1 відмовлено.

У задоволенні вимог за зустрічним позовом ВАТ «ЕК «Дніпрообленерго» до ОСОБА_1 про відшкодування збитків, завданих енергопостачальнику внаслідок порушення споживачем Правил користування електричною енергією для населення відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення його позовних вимог, оскільки суд безпідставно відмовив у задоволенні позовних вимог щодо відшкодування матеріальної шкоди, розрахунок якої, розмір і наявність було доведено в судовому засіданні; не звернув уваги, що ст. ст. 23, 24 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено відшкодування моральної шкоди у звязку із порушенням зобовязань.

Крім того, залишення його домоволодіння більше року без енергопостачання порушувало його життєві умови, стосунки з іншими людьми, потребувало додаткових матеріальних зусиль і моральних зусиль.

Суд при ухваленні рішення необґрунтовано відмовив йому у стягненні 800грн. за правову допомогу, оскільки ним надано договір про надання юридичних послуг від 30.11.2006р. укладеного між ним і ОСОБА_4

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи частково позовні вимоги суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо відмови в позові в частині стягнення суми матеріальної шкоди за недоведеністю. Оскільки, відповідно до вимог ст..ст.10,60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

На думку колегії суддів, ОСОБА_5 не надав належних доказів спричинення йому матеріальної шкоди відповідачем за обставин, які він вказав в позові.

Крім того, відмовляючи в стягненні з відповідача суми моральної шкоди суд першої інстанції правильно послався на вимоги ст.4 Закону України «Про захист прав споживачів», який тільки в одному випадку передбачає, що позивач має право на відшкодування моральної шкоди, заподіяної небезпечною для життя і здоров*я людей продукцією у випадках, передбачених законодавством.

Отже, суд першої інстанції розглядаючи справу в досить повному обсязі встановив права і обов*язки сторін, обставини по справі, перевірив доводи і дав їм правову оцінку, ухвалив рішення яке відповідає вимогам закону.

Однак, суд першої інстанції в порушення ст.ст.11,123 ЦПК України помилково вказав в рішенні щодо розгляду судом зустрічного позову ВАТ ЕК «Дніпрообленерго» до ОСОБА_1 про відшкодування збитків, завданих енергопостачальнику внаслідок порушення споживачем Правил користування електричною енергією для населення, оскільки ухвалою суду від 15.04.2008 року судом відмовлено в прийнятті вищевказаного зустрічного позову з тих підстав, що в провадженні Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу слухається аналогічна справа поданого зустрічного позову, за позовом ВАТ ЕК «Дніпрообленерго» до ОСОБА_1 про відшкодування збитків, завданих енергопостачальнику внаслідок порушення споживачем Правил користування електричною енергією для населення /а.с.47/.

Як встановлено в суді апеляційної інстанції, при розгляді позову ОСОБА_1 до ВАТ ЕК «Дніпрообленерго» про захист прав споживача, відшкодування матеріальної і моральної шкоди, пояснень та доказів сторони щодо зустрічного позову ВАТ ЕК «Дніпрообленерго» не надавали. Ухвалою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 31.03.2010 року провадження у справі за позовом ВАТ ЕК «Дніпрообленерго» до ОСОБА_1 про відшкодування збитків, завданих енергопостачальнику внаслідок порушення споживачем Правил користування електричною енергією для населення, зупинено до розгляду цивільної справи у Саксаганському районному суді м. Кривого Рогу щодо оскарження ОСОБА_1 акту про порушення ним Правил користування електричною енергією для населення.

Тому, на думку колегії суддів, рішення суду в частині відмови в задоволенні зустрічного позову ВАТ ЕК «Дніпрообленерго» до ОСОБА_1 про відшкодування збитків, завданих енергопостачальнику внаслідок порушення споживачем Правил користування електричною енергією для населення, слід скасувати, оскільки зустрічний позов ВАТ ЕК «Дніпрообленерго» не розглядався в суді першої інстанції.

Доводи ОСОБА_1 в апеляційній скарзі про те, що суд першої інстанції в порушення матеріального права відмовив йому у задоволенні позову в частині стягнення з відповідача на його користь матеріальної та моральної шкоди, витрат на правову допомогу є безпідставними та спростовуються висновками суду.

Відмовляючи в задоволенні позову в частині стягнення матеріальної шкоди суд першої інстанції дійшов правильного висновку, щодо недоведеності позивачем таких позовних вимог, відповідно до ст..ст.10,60 ЦПК України.

Щодо відмови позивачу у стягненні з відповідача моральної шкоди, то відповідно до п.5 ч.1 ст..4 Закону України «Про захист прав споживачів», споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на відшкодування майнової та моральної шкоди, заподіяної небезпечною для життя і здоров*я людей продукцією у випадках передбачених законодавством. В інших випадках відповідно до вищевказаного Закону, відшкодування моральної шкоди не передбачено. Посилання ОСОБА_1 на те, що ст..ст.23,24 вищевказаного Закону передбачають відшкодування моральної шкоди є безпідставним. Оскільки, як убачається із Закону, випадки в яких передбачено стягнення моральної шкоди вказано лише в ст.. 4 Закону України «Про захист прав споживачів».

Посилання в скарзі, що суд безпідставно не стягнув з відповідача на його користь витрати на правову допомогу, спростовуються умовами ст..79 ЦПК України.

Оскільки, як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_4 /а.с.7-8/ та ОСОБА_2 приймали участь в суді першої інстанції як представники позивача, відповідно до ст..ст.79,88 ЦПК України, оплата послуг представника не входить до судових витрат, які підлягають стягненню з другої сторони.

В іншій частині рішення суду не оскаржено.

На підставі вищевикладеного колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду в частині відмови в задоволенні позовних вимог ВАТ ЕК «Дніпрообленерго» скасуванню відповідно до п.4 ч.1 ст.309 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 303, 307,п.4 ч.1 ст. 309, 313,314,316 ЦПК України, колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 02 червня 2010 року в частині відмови в задоволенні позову відкритого акціонерного товариства «Енергопостачальна компанія «Дніпрообленерго» до ОСОБА_1 про відшкодування збитків, завданих енергопостачальнику внаслідок порушення споживачем Правил користування електричною енергією для населення скасувати.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку протягом 20 днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: