Справа №22-ц-3073/10 Суддя-доповідач - Хвостик
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2010 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого - Рибалки В.Г.,

суддів - Хвостика С.Г., Попруги С.В.,

з участю секретаря судового засідання Чуприни В.І.,

розглянула у відкритому судовому засіданні у приміщенні апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 ОСОБА_2

на рішення Зарічного районного суду м.Суми від 17 червня 2010 року

у справі за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Столичний» про стягнення заборгованості по заробітній платі, -

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Зарічного районного суду м.Суми від 17 червня 2010 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі представник позивача, посилаючись на неповноту зясування фактичних обставин справи, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду від 17 червня 2010 року та постановити нове рішення, яким його уточнені позовні вимоги задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2 про задоволення апеляційної скарги, пояснення представника відповідача за дорученням ОСОБА_3 про залишення рішення суду без змін, вивчивши матеріали справи, перевіривши рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно відхилити, а рішення суду залишити без змін, виходячи з наступного.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, позивач з 07 серпня 2008 року по 28 вересня 2009 року працював виконуючим обовязки начальника відділу цінних паперів завідуючого сектору з торгівлі цінними паперами у ПАТ АБ «Столичний» і щомісячно отримував заробітну плату. (а.с.2, 15).

15 січня 2009 року трудовий колектив ПАТ АБ «Столичний» звернувся до керівництва зі зверненням про зменшення посадових окладів у звязку з погіршенням економічної ситуації (а.с.18-20). Того ж дня ОСОБА_1 подав на імя в.о. голови правління ВАТ АБ «Столичний» заяву про підтримку рішення загальних зборів трудового колективу від 15 січня 2009 року про тимчасове зниження посадових окладів працівників, в тому числі і його, на 40 % з 16 січня 2009 року (а.с.21).

Відповідно до наказу в.о. голови правління ПАТ АБ «Столичний» №15 від 15 січня 2009 року з 16 січня 2009 року введено у дію новий штатний розпис зі зниженими посадовими окладами, зокрема позивачу посадовий оклад зменшено з 3200 грн. до 1920 грн. (а.с.61-66).

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по заробітній платі, місцевий суд вважав, що зменшення посадового окладу позивача відбулося з його власної ініціативи, у звязку з підтримкою рішення загальних зборів трудового колективу про це та за згодою з керівництвом роботодавця, що свідчить про взаємну обізнаність та узгодженість дій сторін трудових відносин про зміну умов оплати праці щодо позивача.

Колегія суддів погоджується з таким висновком місцевого суду, оскільки він узгоджуєються з такими нормами права.

За змістом норм ст.ст.94,97,103 КЗпП України, ст.ст.15,22 Закону України «Про оплату праці» власник або уповноважений ним орган чи фізична особа не має права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами, колективними договорами. Проте закон не містить заборон щодо зміни умови оплати праці за спільною домовленістю між працівником і роботодавцем. Закон визначає вимоги до власника повідомити працівника про зміну умов оплати праці в бік погіршення не пізніш як за два місяці до їх запровадження або зміни.

Суд першої інстанції правильно вважав, що позивач добровільно погодився на зменшення посадового окладу, як істотної умови оплати його праці. Після подання відповідної заяви 15 січня 2009 року, на підставі якої був фактично виданий наказ № 15 від 15 січня 2009 року про введення нового штатного розпису із зменшенням посадового окладу, у тому чсилі і для інших працівників, позивач продовжував працювати зі зменшеним розміром посадового окладу ще до 28 вересня 2009 року, тим самим, погоджуючись з відповідними змінами в системі оплати праці і знаючи про ці обставини.

Крім цього, позивач не довів у встановленому законом порядку ті обставини, що зміна істотних умов праці щодо оплати праці працівників банку була викликана не змінами в організації виробництва і праці на підприємстві, а намаганням керівництва зменшити витрати на оплату праці персоналу.

Щодо посилання апелянта на те, що його заява від 15 січня 2009 року є пропозицією змін до трудового договору, які у встановленому законом порядку не були розглянуті, то колегія суддів вважає їх такими, що не заслуговують на увагу, оскільки заява позивача була фактично врахована банком для введення з 16 січня 2009 року нового штатного розпису.

З приводу порушення місцевим судом вимог ст.233 КЗпП України щодо його висновку про те, що позивач пропустив без поважних причин тримісячний строк звернення до суду за захистом трудового права, про що наголошується в апеляційній скарзі, то колегія суддів вважає, що посилання на відсутність факту пропуску строку, так як звернення з вимогами про стягнення зароібтної плати будь-яким строком не обмежується, не може бути бути підставою для зміни чи скасування правильного по суті і справедливого рішення, яким було відмовлено в задоволенні позову, виходячи із суті розглянутих вимог, з одних лише формальних міркувань.

Інші доводи апеляційної скарги також не спростовують висновків суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову.

Таким чином, рішення суду узгоджується з доказами, наявними у справі, та відповідає нормам матеріального і процесуального права, тому підстав для його зміни чи скасування не вбачається, отже, апеляційну скаргу необхідно відхилити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 307 ч.1 п.1, 308, 314 ч.1 п.1, 315 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 відхилити, а рішення Зарічного районного суду м.Суми від 17 червня 2010 року в даній справі залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і з цього часу може бути оскаржена безпосереденьо до Верховного Суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: