Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області
Справа № 2- 3746/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2010 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого судді Грубіян Л.І,

при секретарі Усатенко М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ізмаїлі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення права користування житлом,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1, звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2, в якому просить позбавити його права користування квартирою № 22 будинку № 91а по вул. Леніна м. Ізмаїл Одеської області, також зобовязати СГ і РФО Ізмаїльського МВ ГУМВС України, зняти його з реєстрації за вказаною адресою, мотивуючи тим, що у 1992 р., шлюб між ними був розірваний, під час оформлення домової книги запис про реєстрацію відповідача занесений до книги не був, сам відповідач неодноразово їй стверджував що він знявся з реєстраційного обліку, про те, за даними Ізмаїльського СГ і РФО він на теперішній час перебуває зареєстрованим у квартирі, у добровільному порядку знятися з реєстрації не бажає, з приводу чого вона вимушена звернутися до суду.

В судовому засіданні позивачка, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, та пояснила що дійсно з 31.12.1983 р., по 12.08.1992 р., відповідачка знаходилась з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, в якому їм як членам кооперативу була надана квартира, розташована за адресою: м. Ізмаїл вул. Леніна, 91 а, кв. 22. Фактичні шлюбні відносини вони з відповідачем припинили ще в 1990 р., а виплата усього пайового внеску за вищевказану квартиру була проведена нею вже після розірвання шлюбу. При розірванні шлюбу між сторонами була усна домовленість про розподіл первинного пайового внеску за спірну квартиру. Крім цього, позивачка зазначила, що з 1990 р., тобто з часу припинення фактичних шлюбних відносин, позивач не сплачував жодних платежів за спірну квартиру та не виділяв ніяких коштів на ремонт або утримання квартири, тому не має права користуватися вказаною квартирою.

В судовому засіданні відповідач позовні вимоги не визнав, тому, що у період шлюбу вони з відповідачкою вступили до житлово будівельного кооперативу, в якому їм було надано квартиру, розташовану за вищевказаною адресою. За період шлюбу ними вносились пайові внески за квартиру, за рахунок спільних коштів і до розірвання шлюбу пайовий внесок був сплачений в повному обсязі, а саме він сплатив за квартиру грошову суму у розмірі 3000 руб., а 1000 руб., добавила його мати ОСОБА_3, тому вважає, що твердження позивачки про те, що він не має право на проживання у вказаній квартирі, не відповідають дійсності, вважає її позовну заяву безпідставною.

Вислухавши позивача, та вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що на підставі рішення виконкому Ізмаїльської міської ради народних депутатів за № 170 від 21.04.1988 р., було затверджено рішення загальних зборів членів ЖСК-1 про надання квартири АДРЕСА_1, жилою площею 26,6 м2, яка звільнилася, ОСОБА_4, склад сімї 3 чоловік. В свою чергу на підставі вищевказаного рішення виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради народних депутатів № 170 від 21.04.1988 р., виконавчим комітетом Ізмаїльської міської ради видано ОСОБА_4 ордер на жиле приміщення.

Рішенням Ізмаїльського міського народного суду від 13.04.1992 р., шлюб між ОСОБА_2, та ОСОБА_4, розірвано. В зазначеному рішенні встановлено, що подружжя припинило спільне проживання в листопаді 1990 р. Виконавчим комітетом Ізмаїльської міської ради на імя ОСОБА_4, яка була членом ЖСК-1, видано свідоцтво про право особистої власності за № 182 від 02.12.1992 р., на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_2. У зазначеному свідоцтві вказується, що підставою його видачі стало рішення Ізмаїльської міської ради народних депутатів № 115 від 01.03.1968 р.

Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 25.09.2009 р., ОСОБА_2, відмовлено у задоволенні його позовних вимог, щодо визнання недійсним свідоцтва про право власності на квартиру та визнання права власності на ? частину квартири № 22 розташовану за адресою: м. Ізмаїл вул. Леніна, 91а. Зазначене рішення суду ним було оскаржено до апеляційного суду Одеської області, яке рішенням Апеляційного суду Одеської області від 03.12.2009 р., було скасовано, і ухвалено нове рішення, котрим ОСОБА_2, було відмовлено у задоволенні вищезазначених позовних вимог на підставі пропуску строку позовної давності. Також на рішення від 03.12.2009 р., ним було подано скаргу до касаційної інстанції, оскаржуване рішення ухвалою Верховного суду України від 22.03.2010 року залишено без змін.

Згідно адресної довідки (адресного бюро) виданої Ізмаїльським МВ ГУМВС України, за адресою: АДРЕСА_3, значиться з 27.08.1988 року зареєстрованим: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

З урахування вищенаведених обставин, суд вважає необхідним позбавити відповідача права користування вказаною квартирою, та зняття його з реєстраційного обліку за вказаною адресою.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10,60,212-215 ЦПК України, ст. 317, 383 ЦК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2, права користування квартирою № 22 у будинку № 91-а, по вул. Леніна в м. Ізмаїл Одеської області.

Зобов'язати СГІРФО Ізмаїльського МВ ГУМВС України в Одеській області зняти з реєстраційного обліку: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Одеської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя