Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

справа № 2-2376/10

м. Балаклія 24.06.2010 року

Балаклійський районний суд Харківської області -

головуючий: Стригуненко В.М.,

за участі

секретаря: Паточка А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Балаклійському районі Харківської області про зобовязання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ

03.06.2010 року позивач звернувсяь до суду з позовом до ОСОБА_2 пенсійного фонду України в Балаклійському районі Харківської області (далі - УПФУ в Балаклійському районі Харківської області), в якому просив зобов'язати відповідача провести перерахунок і виплатити, як дитині війни, підвищення до пенсії в законодавчо установлених розмірах за період з 09.07.2007року по день винесення рішення судом.

В обгрунтування своїх позовних вимог вказав, що належить до соціальної категорії «Дитина війни» та відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» з 09.07.2007 року має право на отримання щомісячної державної соціальної допомоги в розмірі 30% від мінімального розміру пенсії за віком. Проте, у 2007 році вказана допомога позивачу не виплачувалась, а в 2008-2010 роках вона виплачувалась, проте не в належних розмірах.

Відповідач всупереч Рішення Конституційного Суду України №6-рп/2007 від 09 липня

2007року та Рішення Конституційного Суду України №10-рп/2008 від 22.05.2008 року, якими були визнані неконституційними окремі положення Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік» і Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів», в тому числі й щодо зупинення ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», не здійснив нарахування та виплату відповідної соціальної допомоги за 2007 рік взагалі, а за 2008-2010 роки - частково, в розмірі меншому, ніж передбачено законодавством.

Відповідач надав заперечення на позов, в яких просить суд в задоволенні позову відмовити. В обґрунтування своїх доводів зазначив, що рішення Конституційного Суду України від 09 липня 2007 року, на його думку, зворотної дії в часі не має. В 2008 році вперше всі пенсіонери зі статусом «Дитина війни» отримали доплату до пенсії. Після прийняття рішення Конституційним Судом України №10-рп/2008 від 22.05.2008 року, якими були визнані неконституційними окремі положення Закону України «Про державний бюджет України на

2008рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів», в тому числі й щодо внесення змін до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», Постановою Кабінету Міністрів України №530 від 28.05.2008 року було врегульовано дане питання і встановлено, що пенсіонерам зі статусом «Дитина війни» з 22.05.2008 року виплачується доплата до пенсії у встановлених вказаною постановою розмірах.

Крім того, відповідач вважає свої дії щодо невиплати позивачу щомісячної соціальної допомоги, передбаченої ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» правомірними через невизначеність на законодавчому рівні органу, на який покладено обов'язок здійснення таких виплат особам, які мають статус дитини війни, за рахунок яких коштів повинні здійснюватися ці виплати та який розмір мінімальної пенсії за віком необхідно застосовувати при обчисленні таких доплат. При цьому, відповідач зазначив про необґрунтованість доводів позову щодо застосування до спірних правовідносин ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», оскільки розмір мінімальної пенсії за віком, встановлений абзацом 1 частини 1 цієї статті застосовується виключно для визначення розмірів пенсії, призначених за цим Законом.

Також, відповідач наполягав на відмові в задоволенні позову через зідсутя. підстав для нарахування та виплати доплати до пенсії в розмірах, вищих, ніж діючим законодавством.

Для розгляду позову сторони в судове засідання не прибули, хоча належ:-:-у повідомлені про дату, час та місце судового розгляду, однак надали заяви про розглхх і їх відсутності.

Суд вирішив можливим розглянути справу за відсутності сторін, на підстіз справі доказів.

Суд, всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у сиг азі з'ясувавши обставини, на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог та дослідивши матеріали справи, оцінивши ці докази в сукупності, визнає позое підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені обставини і визначені відповідні до них правовідносини.

Позивач народився 9 вересня 1934року.

Згідно із ст.1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» дитино: особа, яка є громадянином України та якій на час закінчення (2 вересня 1945 рсьг світової війни було менше 18 років. Відповідно, позивач є дитиною війни в розумі:-::-:: України «Про соціальний захист дітей війни». Даний факт підтверджується копією посз _ позивача з проставленим в ньому штампом «Дитини війни».

Враховуючи зазначений статус позивача, суд зазначає, що його соціальний : регулюється Законом України «Про соціальний захист дітей війни».

Відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» дітям пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога виплачується замість пенсії, підвищуються на ЗО відсотків мінімальної пенсії за віком.

Виходячи з того, що позивач є дитиною війни в розумінні Закону Україн:: з

соціальний захист дітей війни», суд вважає, що на нього повністю розповсюджують: - і пільги та соціальні гарантії, передбачені Законом України «Про соціальний захист дітей з:: : і в тому числі й право на підвищення пенсії на 30% мінімальної пенсії за віком, як передба-.ги статтею 6 зазначеного Закону.

Згідно зі ст.7 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», фіна:-:::з забезпечення державних соціальних гарантій, передбачених цим Законом, здійснюється а рахунок коштів Державного бюджету України.

Відповідно до п.12 ст.71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рв і статтю 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» зупинено на 2007 рік.

Рішенням Конституційного суду України у справі за конституційним поданням народних депутатів Украйни щодо відповідності Конституції України (конституційно;- положень статей 29, 36, частини другої статті 56, частини другої статті 62, частини перш:;: статті 66, пунктів 7, 9, 12, 13, 14, 23, 29, 30, 39, 41, 43, 44, 45, 46 статті 71, статей 98, 101, 1СЗ, 111 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» (справа про соціаль:-:. гарантії громадян) № б-рп/2007 від 09.07.07 пункт 12 статті 71 Закону України «Пре Державний бюджет на 2007 рік» було визнано такими, що не відповідає Конституції Україні: (є не конституційними). Пунктом 5 зазначеного Рішення Конституційного суду Україні: визначено, що рішення має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначених законів, що визнані неконституційними.

Відповідно до ч.2 ст.152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окрем: положення, що визнані не конституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Таким чином, положення п.12 ст.71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» від 19.12.2006 року № 489-V втратило чинність 09 липня 2007 року.

Виходячи з приписів ч.2 ст.152 Конституції України та дати ухвалення рішення Конституційним Судом України УПФУ в Балаклійському районі повинно було нараховувати тг сплачувати позивачу доплату до пенсії, передбачену ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» з 09.07.2007 року, оскільки з моменту ухвалення Конституційним Судок: України рішення щодо неконституційності пункту 12 статті 71 Закону України «Пре Державний бюджет України», ця норма втратила чинність та не підлягала застосуванню. Отже відповідач з 09.07.2007 року мав діяти у відповідності з приписами діючої норми ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», нараховувати та здійснювати позивачу відповідні доплати. Тоді як, нарахувань та виплат за 2007 рік на користь ОСОБА_3 як оссб: зі статусом «Дитина війни» відповідачем не здійснювалось.

з

Що стосується вимог позивача про зобовязання відповідача виплачувати йому у оці щомісячну доплату до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, то суд вважає, иачені вимоги підлягають частковому задоволенню за таких підстав.

Відповідно до п.п. 41 розділу 2 закону України «Про державний бюджет на 2008 рік та ;есення змін до деяких законодавчих актів України » текст статті 6 Закону України «Про ьний захист дітей війни» викладено в наступній редакції:

«Дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів гарантії їх соціального захисту» ) до пенсії або щомісячного довічного грошового ання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується цення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни. Ветеранам війни, які мають на отримання підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи вної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, відповідно до цього Закону та у України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» дане підвищення диться за їх вибором згідно з одним із законів.»

Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року за № 10-рп/2008 року, у і за конституційними поданнями Верховного Суду України щодо відповідності гитуції України (конституційності) окремих положень ст.65 розділу 1, пунктів 61, 62, 63, зділу 2, пункту 3 розділу 3 Закону України «Про державний бюджет на 2008 рік та про ння змін до деяких законодавчих актів України » і 101 народних депутатів України щодо бідності Конституції України (конституційності) положень ст. 67 розділу 1, п.п. 1-4, 6-22, '0 розділу 2 Закону України «Про державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до їх законодавчих актів України » (справа щодо предмета та змісту закону про Державний сет України), визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) кення п.п. 41 розділу 2 Закону України «Про державний бюджет на 2008 рік та про ;иня змін до деяких законодавчих актів України».

Рішення Конституційного Суду України має преюдиціальне значення для судів загальної ;дикції при розгляді ними позовів у звязку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії жень статей зазначеного закону, що визнані неконституційними. Рішення ягитуційного Суду України є обовязковим до виконання на території України, остаточним ложе бути оскаржене.

Виходячи з викладеного УПФУ в Балаклійському районі Харківської області з 22.05.2008 ¦ повинно було нараховувати та сплачувати позивачу доплату до пенсії, передбачену ст.6 ну України «Про соціальний захист дітей війни» в редакції, яка діяла до 01.01.2008 року, у іірі 30% мінімальної пенсії за віком.

З липня 2007 року по травень 2010 року позивачу нараховувалось та виплачувалось ачене підвищення відповідно до встановленого розміру, що підтверджується інформацією, їденою в письмових запереченнях УПФУ в Балаклійському районі Харківської області. Таким чином, до ухвалення рішення Конституційним Судом України, тобто до

15.2008року, відповідач, здійснював позивачу доплати, передбачені ст. 6 Закону України

о соціальний захист дітей війни» в редакції від 01.01.2008 року, тобто діяв на підставі та у ювідності з діючою нормою зазначених законів, а тому позовні вимоги щодо стягнення іищєння до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком з 01.01.2008 року по 21.05.2008 у задоволенню не підлягає.

Виходячи з приписів ч.2 ст.152 Конституції України та дати ухвалення Конституційним (ом України рішення, відповідач з 22.05.2008 року відповідно до ст.6 Закону України «Про Іальний захист дітей війни» повинен був нараховувати та здійснювати виплату позивачу повідного підвищення до пенсії у розмірі 30% мінімальних пенсій за віком, яка ановлюється Законом про державний бюджет на відповідний рік. Тому за період з

05.2008року по 31.12.2008 року позивачу повинен бути здійснений перерахунок вказаного вищення до пенсії.

4.2 ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи щевош самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах вноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з положеннями ч.4 ст.8 Цивільно-процесуального кодексу України у разі відповідності нормативно-правового акта Конституції України (254к/96-ВР) закону України, жнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною радою України, або шюму правовому акту, суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Судом встановлено, що пенсію і доплату до неї позивачу ОСОБА_2 Пенсійного Фонду Балаклійському районі Харківської області в 2008 році нараховано і виплачено відповідно до

постанов КМУ №530 від 28.05.2008 року та №654 від 16.07.2008 року «Про щ рівня пенсійного забезпечення громадян».

Суд не може погодитися з таким розрахунком, проведеним віддоьтт встановлення підвищення до пенсії позивача, оскільки відповідно до п.6 ч.І ст гі України виключно законами визначаються, зокрема, основи соціального згхнс Конституції встановлено, що єдиним органом законодавчої влади в Україні є Верховна ОСОБА_3 України. Закон України «Про соціальний захист дітей війни > м юридичну силу і, виходячи з загальних засад пріоритетності законів над ч нормативними актами, саме Закон підлягає застосуванню при вирішення даного спору

Крім того, згідно ч.З ст.22 Конституції України при прийнятті нових законІЕ г5с змін до чинних не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Порядок обчислення і встановлення доплати до пенсії визначається Кабінете: - України. Проте, надання законодавцем такого права Кабінету Міністрів України не останній, встановлюючи такий порядок, може допустити зврхення змісту та ссс~ позивача, встановлених Законом України «Про соціальний захист дітей війни». Тост:

Міністрів України повинен був встановити зазначений порядок, не порушуючи поло:

Закону, в тому числі й інших законів, якими встановлено розміри мінімальної пенсії зг Звуження підзаконним актом змісту та обсягу права, наданого вищевказаним З безпідставним.

Виходячи із загальних засад пріоритету законів над підзаконними актами при в. даного спору застосуванню підлягає саме розмір мінімальної пенсії за віком, установ законі «Про державний бюджет України» на відповідний рік, а не Постанови КМУ. посилається відповідач.

Стосовно вимог про зобовязання відповідача виплачувати позивачу щомісячну л до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком за 2009 рік з 01.01.2009 року по 31.12 року, суд вважає їх підлягаючими задоволенню з таких підстав.

В ч.І ст.54 Закону України «Про державний бюджет України на 2009 рік» від 26.11.

№835-?І /далі Закон №835-?І/ зазначено, що у 2009 році прожитковий мінімум на одну та для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населенні розмірах, що діяли у грудні 2008 року. Законом України «Про Державний бюджет на 20 ніяких змін до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» не вносилось.

Тобто, при нарахуванні пенсії позивачу з 01.01.2009 року по 31.12.2009 року відп:з_^ш повинен брати прожитковий мінімум в сумі станом на грудень 2008 року, тобто - 498 гризе оскільки саме він береться для визначення мінімальної пенсії за віком при нарахуза:-::-:. : виплаті щомісячну доплату до пенсії згідно Закону України «Про соціальний захист ;г-Я війни».

Щодо задоволення позовних вимог про зобовязання провести перерахунок пенсії за 1.1 рік, то суд зазначає наступне. Статтею 52 Закону України «Про Державний бюджет України 2010 рік» встановлений прожитковий мінімум мінімум для осіб, які втратили працездатність. : розмірі: з 01 січня 2010 року - 695 гривень, з 01 квітня 2010 року - 706 гривень. Таким чине? позивачу розмір щомісячної доплати до пенсії згідно Закону України «Про соціальний зах>: дітей війни» повинен розраховуватися, виходячи із наведених розмірів прожиткового мінімуму

Щодо доводів стосовно відсутності підстав для застосування до спірних правовіднос:-::- ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», суд зазнач | наступне.

Сторонами по справі не заперечується, що позивач, відповідно до ст.6 Закону України |

«Про соціальний захист дітей війни» має право на отримання доплати до пенсії у розмірі 30": І

мінімальної пенсії за віком.

За чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише :: з правилами, передбаченими ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсій--- 1 страхування», іншого нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір ас, | встановлював інший розмір, немає.

З огляду на викладене, суд вважає необгрунтованими доводи відповідача щодс . застосування положення ч.З ст.28 зазначеного Закону, з якої випливає, що мінімальний розмір ^ пенсії за віком, встановлений абзацом 1 частини 1 цієї статті, застосовується виключно для 1 визначення розмірів пенсії, призначених згідно з цим Законом, оскільки наявність такої норми та відсутність іншого мінімального розміру пенсії за віком не є підставою для відмови з ; реалізації позивачем конституційної гарантії, встановленої ст.46 Конституції України та прав: д0 п<

на отримання доплати до пенсії, передбаченої ст.6 Закону України «Про соціальний захист ; Пенс дітей війни».

Суд вважає за можливе застосувати саме ч.І ст.28 Закону України «Про .необов'язкове державне пенсійне страхування», оскільки в даному випадку мінімальний ) пенсії за віком використовується не для визначення розміру будь-якої пенсії, а лише як дієнт для визначення розміру щомісячної доплати до пенсії, передбаченої Законом ни «Про соціальний захист дітей війни», оскільки цей закон передбачає в якості критерію чення розміру щомісячної доплати до пенсії, що на думку суду, не суперечить вимогам ни 3 статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Пенсійний фонд України діє у відповідності до Положення «Про Пенсійний фонд іни» і здійснює свої повноваження на підставі и.15 зазначеного положення через створені ановленому порядку його територіальні управління. Відповідно до Закону України «Про ьнообов'язкове державне пенсійне страхування» рішення про призначення та перерахунок й приймаються районними управліннями Пенсійного фонду України за місцем ивання пенсіонерів. Територіальним управлінням Пенсійного фонду України за місцем ивання ОСОБА_3 - є ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Балаклійському районі. Суд вважає безпідставними заперечення відповідача щодо не визначеності на юдавчому рівні питання відносно органу, на який покладено обов'язок здійснення виплат іщення до пенсії особам, які мають статус дитини війни.

Враховуючи викладене вище, суд прийшов до висновку, що обов'язок по нарахуванню та аті доплати до пенсії позивача, передбаченої ст.6 Закону України «Про соціальний захист і війни» покладено на ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Балаклійському районі, за ем проживання позивача.

Крім того, суд вважає безпідставними посилання відповідача на відсутність коштів щодо зпечення виплат зазначеної доплати до пенсії.

Статтею 22 Конституції України визначено, що конституційні права і свободи нтуються. Таким чином, держава взяла на себе зобов'язання забезпечити реалізацію іадянами своїх конституційних прав.

За змістом ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, зключає право на забезпечення їх у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Законом України «Про соціальний захист дітей війни» реалізовано конституційне право оціальний захист громадян, які мають статус «дитини війни», серед яких їм надано право на амання 30% доплати до пенсії.

Суд звертає увагу сторін на те, що реалізація особою права, що пов'язане з отриманням їжетних коштів, яке базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних вовідносин нормативно-правових актів національного законодавства, не може бути тавлена у залежність від бюджетних асигнувань, тобто посилання органами державної ди на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов'язань судом не іймається до уваги. Так, наприклад, у справі «Кечко проти України» Європейський Суд з їв людини констатував, що не приймає аргумент Уряду щодо бюджетних асигнувань, ільки органи державної влади не можуть посилатись на відсутність коштів як на причину іиконання своїх зобов'язань.

Правовідносини, що виникають в процесі реалізації права на отримання надбавки до ісії основані на принципі юридичної визначеності. Зазначений принцип не дозволяє державі ждатися на відсутність певного нормативного акта, який визначає механізм реалізації прав свобод громадян, закріплених у конституційних та інших актах. Як свідчить позиція Суду ' у справі Ууошіє уап Втуп V. Поте ОШсе (Са§е 41/74 уап Оиуп V. Поте Ойісе) принцип (идичної визначеності означає, що зацікавлені особи повинні мати змогу покладатися на Зов'язання, взяті державою, навіть якщо такі зобов'язання містяться в законодавчому акті, ий загалом не має автоматичної прямої дії. Така дія зазначеного принципу пов'язана з іншим инципом - відповідальності держави, який полягає у тому, що держава не може посилатися . власне порушення зобов'язань для запобігання відповідальності. При цьому, якщо держава

і орган публічної влади схвалили певну концепцію, в даному випадку це надання дітям війни дбавок до пенсії, така держава чи орган вважатимуться такими, що діють протиправно, якщо ни відступлять від такої політики чи поведінки, зокрема, щодо фізичних осіб без завчасного даідомлення про зміни в такій політиці чи поведінці, оскільки схвалення такої політики чи >ведінки дало підстави для виникнення обґрунтованих сподівань у фізичних осіб стосовно держання державою чи органом публічної влади такої політики чи поведінки.

Враховуючи, що держава взяла на себе обов'язок щодо виплати позивачу 30% доплати з пенсії та поклала виконання цього обов'язку на центральний орган виконавчої влади - Пенсійний фонд України, який діє через свої місцеві органи, що входять в систему його

органів, але вони не вчинили жодної дії для нарахування цих коштів та їх виплат;-:. :*- вважає, що вони не виконали свої повноваження без поважних причин.

Крім того, відповідачем не доведено та не надано суду доказів щодо вчинення будь я-:-~і дій для забезпечення виконання покладеного на нього обов'язку щодо нарахування та випг:- і позивачу доплати до пенсії у розмірі 30% від мінімальної пенсії за віком.

Судові витрати по справі підлягають розподілу відповідно до ст.88 ЦК Україні Внаслідок того, що органи Пенсійного Фонду України звільнені від сплати судового збср; -: він повинен бути стягнутий з Державного бюджету України, а витрати на інформації:.-.- технічне забезпечення розгляду справи підлягають стягненню з відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.2, 4, 10-11, 15, 56, 60, 84, 88, 208-233 ІЛІі Украйни, ст.ст.1, 257 Цивільного кодексу України, ст.ст.22, 46, 152 Конституції України, ст.:- 6, 7 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», Законом України «Про Держав:-::.І бюджет України на 2007 рік» від 19.12.2006 року № 489-У, Рішенням Конституційного суг* України у справі за конституційним поданням 46 народних депутатів України ще; відповідності Конституції України (конституційності) положень статей 29, 36, частини друге статті 56, частини другої статті 62, частини першої статті 66, пунктів 7, 9, 12, 13, 14, 23, 29,

39, 41, 43, 44, 45, 46 статті 71, статей 98, 101, 103, 111 Закону України «Про Державний бюдже- України на 2007 рік» (справа про соціальні гарантії громадян) № б-рп/2007 від 09.07.2007 рою. ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» №1058=ІУ зіг 09.07.2003 року, Законом України «Про Державний бюджет на 2006 рік» від 20.12.2005 рою Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет на 2006 рік від 19.01.2006 року, Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік та пре внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28.12.2007 року №107-УІ, Рішення Конституційного Суду України №І0-рп/2008 від 22.05.2008 року, Законом України «Пре виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого Указом Президента України від 01.03.2001 року за № 121/2001, Законом України «Про державний бюджет України на 2009 рік» від 26.12.2008 №835-УІ, Законом України «Про встановлення прожиткового мінімуму та мінімальної заробітної плати» №1646-УІ від 20.10.2009 року, Законом України «Про державний бюджет на 2010 рік», ст.46 Бюджетного кодексу України, -

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити частково.

2.Зобовязати ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Балаклійському район: Харківської області провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 з підвищенням її на 30% мінімальної пенсії за віком з розміру, встановленого ч.І ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування», за період з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року і з 22 травня 2008 року по 24 червня 2010 року, виходячи із законодавчо встановлених розмірів мінімальної пенсії за віком, та провести виплату належних сум відповідно до закону, з урахуванням виплачених сум.

3.В задоволенні іншої частини позову - відмовити.

4.Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 4 гривні 25 копійок судового збору.

5.Стягнути з ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Балаклійському районі Харківське: області на користь ОСОБА_1 18 гривень 50 копійок понесених витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області через Балаклійський районний суд Харківської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня йеге проголошення заяви про апеляційне оскарження і подання після цього протягом 20 ді-из апеляційної скарги або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

Головуючий В.М. Стригуненко