УХВАЛА

21 квітня 2010 року місто Рівне

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Рівненської області у складі: головуючого Будяка 3.1.

суддів Ковальчук Н.М., Собіни І.М.

з участю секретаря судового засідання Сеньків Т.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду в м. Рівному цивільну справу за апеляційною «каргою ОСОБА_1 на ухвалу Рівненського міського суду від 11 березня 2010 року справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного комерційного банку „Київ", Рівненського відділення Акціонерного комерційного банку „Київ'* про стягнення процентів по банківському вкладу, -

встановила;

Ухвалою Рівненського міського суду від 11 березня 2010 року справу за позовом ОСОБА_1 до АКБ ,,Київ Рівненського відділення АКБ „Київ" про стягнення процентів по банківському вкладу передано за підсудністю до Шевченківського районного суду м. Києва.

В поданій на це судове рішення апеляційній скарзі позивач посилався на те, що відповідно до ст. 2 Закону України „Про банки і банківську діяльність" клієнт банку с будь-яка фізична чи юридична особа, що користується послугами банку. Вкладник за договором банківського вкладу є споживачем послуг банку, зокрема у сфері залучення коштів на депозитні рахунки.

Вказував, що відповідно до чинного законодавства споживані за власним вибором звертаються до суду за місцем свого проживання.

Посилаючись наді обставини, позивач ухвалу місцевого суду вважав незаконною і просив апеляційний суд її скасувати і передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі і зявилися в судове засідання, перевіривши подані докази та доводи апелянта, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України „Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів" № 5 від І 2 квітня 1996 року роз'яснено, що до відносин, які регулюються Законом України Про захист прав споживача" належать зокрема відносини, що виникають із договорів про надання фінансово-кредитних послуг для задоволення власних побутових потреб громадян (у тому числі про Надання кредитів, відкриття й ведення рахунків, проведення розрахункових операцій, приймання і зберігання цінних паперів, надання консультаційних послуг).

Отже, на спірні правовідносини сторін поширюється дія Закону України „Про за-хист прав споживача.

Частиною 5 ст. ПО ЦПК України встановлено, що позови про захист прав споживачів можуть пред'являтися також за місцем проживання споживача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору.

Крім того, позови, що виникають з діяльності філії аоо представництва юридичної особи, можуть пред'являтися також за їх місцезнаходженням (ч. 7 ст. 110 ЦПК України).

За таких обставин у Рівненського міського суду не було правових відстав для переданий даної цивільної справи за підсудністю до Шевченківського районного суду міста Києва.

Керуючись ст.ст. 307, 312,313-315,317 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Рівненського міського суду від 11 березня 2010 року скасувати і передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала Апеляційного суду с остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді: