Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 грудня 2010 року

Рівненський міський суд Рівненської області

в особі судді Долі В.А.

при секретарі Добридник І.С.

з участю позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3

розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Рівному цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_2 про відшкодування майнової та моральної шкоди завданої дорожньо-транспортною пригодою,

ВСТАНОВИВ:

21 січня 2009 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ТзОВ «Техноресурс», суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_2, ОСОБА_4 про відшкодування майнової та моральної шкоди завданої дорожньо-транспортною пригодою.

Позивач свої позовні вимоги обґрунтовує наступним: 01 травня 2008 року о 14 годині 10 хвилин ОСОБА_4 в м. Рівне по вулиці Чорновола, керуючи автомобілем марки «Ліфан», державний номерний знак НОМЕР_1, порушивши правила дорожнього руху допустив зіткнення з автомобілем марки «Форд Фокус», номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 Його автомобіль отримав механічні пошкодження, тому йому було спричинено майнову шкоду в розмірі 9780,32 грн. Крім того, йому було завдано моральну шкоду, яку він оцінив в розмірі 5000 грн., оскільки він втратив душевний спокій, багато часу витрачав на оформлення відповідних документів, його нормальні життєві зв'язки погіршилися, ділова активність та реалізація особистих планів значно знизилася. ОСОБА_4 на час скоєння ДТП працював в ТзОВ «Техноресурс», однак транспортний засіб марки «Ліфан» був переданий ОСОБА_2 для використання у своїй господарській діяльності. В позовній заяві просив стягнути солідарно з ТзОВ «Техноресурс», суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_2, ОСОБА_4 майнову шкоду в розмірі 8196,40 грн. та 5000 грн. моральної шкоди. 19.07.2010 року подав суду заяву про залишення без розгляду позовних вимог до ТзОВ «Техноресурс» та ОСОБА_4 Заява судом була прийнята з винесення відповідної ухвали.

30.06.2010 р. позивач подав до суду заяву про уточнення позовних вимог в яких просив стягнути з суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_2 майнової шкоди в розмірі 9780,32 грн. та 5000 грн. моральної шкоди.

В судовому засіданні позивач свої уточнені позовні вимоги підтримав повністю, просив суд їх задоволити та стягнутим з відповідача на його користь майнову шкоду в розмірі 9780,32 грн. та 5000 грн. моральної шкоди. Також просив стягнути з відповідача на його користь судові витрати - ЗО грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, 82 грн. судового збору, 1600 грн. витрат на правову допомогу.

Представник відповідача позовні вимоги не визнав повністю, вважає їх необґрунтованими, оскільки він не погоджується з висновком експерта від 02 квітня 2010 року, де зазначено майнову шкоду, завдану позивачу в розмірі 9780,32 грн.

Суд, заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, вивчивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав:

На праві приватної власності позивачу належить легковий автомобіль марки «Форд-Фокус», державний номер НОМЕР_2, 2007 року випуску, що стверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії ВКС 022283.

01 травня 2008 року о 14 годині 10 хвилин ОСОБА_4 в м. Рівне по вулиці Чорновола, керуючи автомобілем марки «Ліфан», державний номерний знак НОМЕР_1, порушивши правила дорожнього руху допустив зіткнення з автомобілем марки «Форд Фокус», номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіль позивача отримав значні механічні пошкодження.

Відповідно до постанови Рівненського міського суду від 05 травня 2008 року винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди визнано ОСОБА_4 та притягнуто його до адміністративної відповідальності (а.с.5).

ОСОБА_4 керував вказаним транспортним засобом як працівник ТзОВ «Техноресурс».

Згідно листа № 18-3-15-2139 від 13 листопада 2008 року Територіального управління Головної державної інспекції на автомобільному транспорті в Рівненській області: існування підприємства ТзОВ «Техноресурс» не встановлено. Автобус «Ліфан», державний номерний знак ВК0 605АС, який належить ТзОВ «Техноресурс-Р» на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу передано суб'єкту підприємницької діяльності-фізичній особі ОСОБА_2, з оформленням тимчасового реєстраційного талону ОІС 294396 від 10.01.2006 року. Вказана особа має ліцензію на здійснення господарської діяльності з перевезень пасажирів АБ347143 з терміном дії з 18.01.2006 року до 17.01.2011 року і їй видана ліцензійна карта АВЦ288 959 на автобус «Ліфан» державний номерний знак НОМЕР_1 від 19 січня 2006 року, тобто 01 травня 2008 року вона використовувала вказаний автобус у своїй господарській діяльності на законних підставах.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до висновку експерта № 00330/1 від 02 квітня 2010 року вартість матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля марки «Форд-Фокус», державний номер НОМЕР_2, в результаті його пошкодження, зокрема: деформації переднього правого крила, деформації передньої правої дверки, розбиття правого повторювача повороту, при дорожньо-транспортній пригоді, що сталася 01 травня 2008 року, в цінах на день проведення його експертного огляду 25.03.2010 року становить 9780, 32 грн. (а.с.43-53).

Відповідно до ст.ст. 57,66 ЦПК України висновок експерта № 00330/1 від 02 квітня 2010 року є доказом по справі. Даний доказ відповідачем не спростовано. Отже, суд визнає його належним, допустимим та достовірним, а тому, відповідно до ст. 1166 та ч. 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача підлягає стягненню майнова шкода в розмірі 9780,32 грн.

Крім того, позивачу як власнику майна, було завдано моральну шкоду, яка полягає у душевних стражданнях, які він зазнав у зв'язку із знищенням його майна, порушенням буденного життя та організації діяльності, створенням психічного, морального та побутового дискомфорту.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає:

1)у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров'я;

2)у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів;

3)у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна;

4)у принижені честі, гідності, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Визначаючи розмір грошового відшкодування моральної шкоди суд, враховуючи характер правопорушення, глибину фізичних та душевних страждань позивача, погіршення здібностей позивача і позбавлення в деякій мірі їх реалізації, наявності вини відповідача у завданні такої шкоди та виходить із вимог розумності та справедливості, вважає, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди складає 500 грн.

Згідно статті 88 ЦПК України - підлягає стягненню з відповідача на користь позивача 112 грн. судових витрат, які складаються із судового збору в розмірі 82 грн., витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 3О гривень (а.с.9). На користь держави підлягає стягненню 15,80 грн. судового збору. Судові витрати сплачені позивачем за правову допомогу в розмірі 1600 грн. суд з відповідача не стягує, оскільки дані судові витрати не підтверджені відповідним фінансовим документом.

Керуючись статтями 214, 215 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_2 про відшкодування майнової та моральної шкоди завданої дорожньо-транспортною пригодою - задоволити частково.

Стягнути з суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 9780 (дев'ять тисяч сімсот вісімдесят) гривень 32 копійок майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Стягнути з суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 500 (п'ятсот) гривень 00 копійок моральної шкоди.

Стягнути з суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 112 (сто дванадцять) гривень 00 копійок судових витрат.

Стягнути з суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_2 на користь держави 15 (п'ятнадцять) гривень 80 копійок судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Доля В.А.