Справа №2-3843/10
Номер стат.звіту - 35
код суду 0707
09 грудня 2010 року м.Мукачево
Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області
в складі: головуючого судді ФазикошО.В.
при секретарі Смужаниця А.О.
з участю представника позивача ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, заподіяної найманим рацівником з його вини внаслідок порушення покладених на нього трудових обовязків , -
Позивач звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 про «відшкодування шкоди, заподіяної найманим працівником з його вини внаслідок порушення покладених на нього трудових обовязків.
Згідно умов другого пункту даного правочину ця особа, як найманий працівник, зобов'язалася виконувати трудові обов'язки продавця продовольчих товарів у відповідності до «Класифікатору професій ДК 003:2005. Додатки Б (довідковий) «Абетковий покажчик професійних назв робіт» (на заміну ДК 003-95), затвердженого Наказом Державного стандарту України від 26 грудня 2005 року за
№375.
03 грудня 2009 року між ФОП ОСОБА_2 та ФОР ОСОБА_3 у відповідності до норм ч.1 ст.135-1 Кодексу законів про працю України (із змінами), затвердженого Законом № 322-УІІ від 10 грудня 1971 року, та «Переліку посад і робіт, які заміщаються або виконуються працівниками, з ікими підприємство, установа, організація можуть укладати письмові договори про повну чатеріальну відповідальність за незабезпечення схоронності цінностей, переданих їм для зберігання, бробки, продажу (відпуску), перевезення або застосування в процесі виробництва» (із змінами), ствердженого Постановою Держкомпраці СРСР і Секретаріатом ВЦРПС від 28 грудня 1977 року за Зе 447/24, був укладений Договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність з зідшкодування можливої шкоди, заподіяної найманим працівником з його вини внаслідок порушення вокладених на нього трудових обов'язків, що пов'язані «з збереженням, обробкою, прийомною та продажем товарно-матеріальних цінностей.»
28 лютого 2010 року у магазині-кафе «АВС», що належить позивачу, була проведена інвентаризація підзвітних відповідачеві товарно-матеріальних цінностей, що були надані їй для реалізації, а 02 березня 2010 року за результатами цієї перевірки та даних бухгалтерського обліку було складено звіряльну відомість результатів інвентаризації матеріалів, тари і грошових коштів в торгівлі, яка свідчить про наявність у ОСОБА_3 нестачі товарно-матеріальних цінностей на загальну суму 8111 грн. 59 коп. (вісім тисяч сто одинадцять гривень 59 копійок), зазначена Відомість, особисто погоджена та власноручно підписана відповідачем. 09 березня 2010 року Трудовий договір з відповідачем ОСОБА_3 припинено на підставі ч.1 ст.36 КЗпП України, за згодою сторін. Добровільно відповідач не відшкодувала завдану шкоду.
В судовому засіданні представник позивача позов підтримав з наведених вище підстав, просив задоволити повністю.
Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення справи до суду не надходило, тому суд згідно ч. 1 ст. 224 ЦПК України ухвалив провести заочний розгляд справи.
Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку.
28 лютого 2010 року у магазині-кафе «АВС», що належить позивачу, була проведена інвентаризація підзвітних продавцеві ОСОБА_3 товарно-матеріальних цінностей, що були надані їй дляя реалізації.(а.с. 14-21). На підставі проведеної інвентаризації 02 березня 2010 року складом комісії було складено звіряльну відомість результатів інвентаризації матеріальної тари і грошових жоштів в торгівлі в магазині «АВС» , в якій зазначено, що при інвентаризації виявлено недостачу у розмірі 8111 грн. 59 коп. (а.с. 22)
09 березня 2010 року Трудовий договір з відповідачем ОСОБА_3 припинено на підставі ч.1 ст.36 КЗпП України, за згодою сторін.
22 жовтня 2010 року на адресу відповідача було надіслано рекомендований Лист-пропозицію про добровільне покриття у повному розмірі шкоди, заподіяної найманим працівником з її вини внаслідок порушення покладених на неї трудових обов'язків (а.с. 24-25), проте добровільно відповідач не відшкодувала завдану шкоду .
Згідно вимог ч.1 ст. 131 КЗпП України позивачем були створені всі належні умови, необхідні для нормальної роботи відповідача і забезпечення повного збереження дорученого їй майна.
Відповідно до Постанови «Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками» (із змінами) від 29 грудня 1992 року за № 14 Пленум Верховного Суду України, у відповідності до його повноважень згідно чинного на той час п.6) п.2 ст.55 Закону України «Про судоустрій України» (із змінами) від 07 лютого 2002 року за № 3018-ПІ, судовому розгляду підлягають: - заяви власника підприємства, установи, організації або уповноваженого ним органу до працівника про відшкодування шкоди в розмірі, що перевищує середній місячний заробіток.
У відповідності до ч.3 ст.233 КЗпП України, для звернення власника або уповноваженого ним органу до суду в питаннях стягнення з працівника матеріальної шкоди, заподіяної підприємству, установі, організації, встановлюється строк в один рік з дня виявлення заподіяної працівником хікоди.
На підставі ч.І,3 ст.136 КЗпП України, покриття шкоди працівниками в розмірі, що не перевищує середнього місячного заробітку, провадиться за розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, а керівниками підприємств, установ, організацій та їх заступниками - за розпорядженням вищестоящого в порядку підлеглості органу шляхом відрахування із заробітної мати працівника, у решті випадках покриття шкоди провадиться шляхом подання власником або уповноваженим ним органом позову до суду.
Згідно ч.1 ст.51 ЦК України, до підприємницької діяльності фізичних осіб застосовуються иормативно-правові акти, що регулюють .підприємницьку діяльність юридичних осіб, якщо інше не «становлено законом або не випливає із суті відносин.
Відповідно до ч.1 ст.10 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (із змінами) від 16 липня 1999 року за № 996-ХІУ 996-ХІУ «для забезпечення достовірності іаних бухгалтерського обліку та фінансової звітності підприємства зобов'язані проводити інвентаризацію активів і зобов'язань, під час якої перевіряються і документально підтверджуються їх іаявність, стан і оцінка.»
У відповідності до ч.1 ст.610 Цивільного Кодексу України (із змінами) від 16 січня 2003 року за № 435-ІV порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, dbзначених змістом зобов 'язання (неналежне виконання).
Згідно п.4 ч1І ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, І встановлені договором або законом, зокрема: відшкодування збитків та моральної шкоди.
Згідно ч.3 ст.22 ЦК України, збитки відшкодовуються у повному обсязі.
Відповідно до ч.1 ст.130 КЗпП України, працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов 'язків.
Третім пунктом умов наведеного вище Договору про повну індивідуальну матеріальну відповідальність зазначено, що у випадку незабезпечення з вини працівника збереження ввірених йому матеріальних цінностей, визначення розмірів збитків, завданих підприємству, та їх відшкодування відбувається у відповідності до чинного законодавства.
Пункт 1 ч.1 ст.134 КЗпП України визначає, що відповідно до законодавства працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі школи, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадках, коли: ...між; працівником і підприємством, установою, організацією відповідно до статті 135-1 цього Кодексу укладено письмовий договір про взяття на себе працівником повної матеріальної відповідальності за незабезпечення цілості майна та інших цінностей, переданих йому для зберігання або для інших цілей..
Розмір збитків від нестачі матеріальних цінностей визначається «Порядком визначення розміру збитків від розкрадання, нестачі, знищення (псування) матеріальних цінностей» (із змінами), затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 22 січня 1996 року за № 116
Згідно ч.ч.1,2 ст. 135-3 КЗпП України, розмір заподіяної підприємству, установі, організації шкоди визначається за фактичними втратами, на підставі даних бухгалтерського обліку, виходячи з балансової вартості (собівартості) матеріальних цінностей за вирахуванням зносу згідно з установленими нормами. У разі розкрадання, недостачі, умисного знищення або умисного зіпсуття матеріальних цінностей розмір шкоди визначається за цінами, що діють у даній місцевості на день відшкодування шкоди.
Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_2 є підставними і такими, що підлягають задоволенню.
Згідно ст. 88 ЦПК України, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Керуючись, ст.ст. 2-4, 11, 13-16, 50, 51, 610, 611 ЦК України , ст.ст. 130, 131, 134, 135-1, 135-3, 136, 233 КЗпП України, ст.ст. 3,4,8,26,27,30,31,35,38,40,42,57,58,60-64, 209, 212 , 224-226 ЦПК України, суд,
Позов ОСОБА_2 задоволити.
Стягнути з ОСОБА_3, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_1, вул.Гагаріна, 1, Мукачівського району Закарпатської області, на користь ОСОБА_2, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, вул..Миру, 137 Мукачівського району Закарпатської області завдану матеріальну шкоду у розмірі 8111 грн. 59 коп. (вісім тисяч сто одинадцять гривень 59 копійок).
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 81 гривня 12 копійок (вісімдесят одна гривня 12 копійок) та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду Цивільної справи в сумі 120 гривень 00 копійок (сто двадцять гривень 00 копійок).
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів після проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Закарпатської області через Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області.
Суддя Мукачівського
міськрайнного суду ОСОБА_4