Справа № 2-4635/10
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 серпня 2010 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Пащенко Т.П.

при секретарі Топтигіній О.М.,

розглянувши у відкритому попередньому судовому засіданні в м. Ізмаїлі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 Маряни Володимирівни до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (дошлюбне ОСОБА_2) М.В.звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, зареєстрованого 14.01.2001 року Озернянською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області, актовий запис № 01, мотивуючи тим, що з 2006 року вони не проживають разом та спільне господарство не ведуть з тих підстав, що у них несумісність характерів, різні погляди на життя, вони втратили почуття любові та поваги один до одного. Вважає примирення неможливим.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_2 позовні вимоги підтримала в повному обсязі та наполягала на їх задоволенні.

Відповідач ОСОБА_1 позовні вимоги та обставини позову визнав, просив розглянути справу у попередньому судовому засіданні.

Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що рішення у справі можна постановити при проведенні попереднього судового засідання.

Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Згідно ч.4 ст. 130 ЦПК України, ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення проводиться в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України.

Вислухавши сторін, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі з 14.01.2001 року, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію шлюбу серії I-ЖД №299868 від 14.01.2001 року, від шлюбу дітей не мають. Сторони з 2006 року не проживають разом та спільне господарство не ведуть з тих підстав, що вони втратили почуття любові та поваги один до одного. Спору щодо розподілу спільного майна немає.

Згідно ч. 3 ст. 109 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення.

Оскільки сторони однією сімєю не проживають, поновити шлюбно-сімейні стосунки наміру не мають, подальше сумісне проживання сторін і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивачки, а також відповідач позов визнав, наслідки визнання позову відповідачу розяснено відповідно до вимог ч.2 ст.174 ЦПК України, суд вважає за можливе шлюб розірвати.

Керуючись ст.ст.10,60,174,209,212,213-215 ЦПК України, ст.ст.110,112 СК України, суд,-

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 Маряни Володимирівни до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_1 (ОСОБА_2) Маряною Володимирівною, зареєстрований 14.01.2001 року Озернянською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області, актовий запис № 01 розірвати.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя