Справа № 2-4486/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.09.2010 року м.Балаклія

Балаклійський районний суд Харківської області у складі:

головуючого - Муленко Л.М.,

за участю секретаря - Комар Т.О.,

за відсутності позивача і представника відповідача,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Балаклійському районі Харківської області про зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

04.08.2010 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Балаклійському районі Харківської області, у якому просить визнати діяльність відповідача незаконною; враховуючи практику виконання відповідачем судових рішень по аналогічним справам, зобов'язати відповідача здійснити згідно встановленої у відповідний час групи інвалідності перерахунок та виплату: - пенсій в встановлених законом розмірах у відповідності до вимог ч. 1 ст. 50, ч. 4 ст. 54, ч. 3 ст. 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи виключно із розрахунку мінімальної пенсії за віком, визначеної ст. 28 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, за період з 21.03.2007р. по 31.12.2007р. та з 01.01.2010р. без кінцевої дати перерахунку пенсії, - пенсії в встановлених законом розмірах у відповідності до вимог ст. 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи виключно із розрахунку мінімальної пенсії за віком за період з 16.02.2006 р. по 20.03.2007 р.

В обґрунтування своїх позовних вимог ОСОБА_1 у позовній заяві зазначив, що він є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, категорії 1, інвалідом ІІ групи. Згідно ст. 49 цього Закону пенсія особам, віднесеним до категорії 1,2,3,4 встановлюється у вигляді державної та додаткової пенсії. Відповідно до ст.51 Закону особам, віднесеним до категорії 3, щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, призначається у розмірі 25 процентів мінімальної пенсії за віком. Відповідно до ст. 50 Закону особам, віднесеним до категорії 1 призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, у розмірах: інвалідам 1 групи 100% мінімальної пенсії за віком; 2 групи 75% мінімальної пенсії за віком; 3 групи, дітям інвалідам, а також хворим на променеву хворобу 50 % мінімальної пенсії за віком. Відповідно до ч. 4 ст. 54 Закону інвалідам, по захворюваннях яких встановлено звязок з Чорнобильською катастрофою, пенсія повинна бути не нижче: по 1 групі 10 мінімальної пенсій за віком; по 2 групі 8 мінімальної пенсій за віком; по 3 групі 6 мінімальної пенсій за віком. Згідно ч. 3 ст. 67 Закону пенсії повинні коригуватися в разі збільшення прожиткового мінімуму, встановленого законом. На корегування, тобто збільшення, перерахунку пенсій вказує ч. 3 ст. 42 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». Ч.3 ст. 42 цього Закону надає право здійснювати перерахунок пенсій відповідно до ст. 28 Закону в разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Перерахунок пенсії проводиться з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму. Весь цей період часу позивач отримує державну та додаткову пенсію в значно менших розмірах, ніж встановлено ст. ст. 50, 51, ч. 4 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», так як відповідач по справі досить довгий час керується не законами, а лише підзаконними нормативно-правовими актами. Тому він звернувся до відповідача щодо проведення відповідного визначення та перерахунку зазначеної пенсії, але отримав відмову.

Відповідач надав заперечення на позов, в яких просить суд в задоволенні позову відмовити. В обґрунтування своїх доводів зазначив, що ОСОБА_1 з 16.02.2006 року отримував пенсію по 3 групі інвалідності загального захворювання на загальних підставах згідно Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». З 21.03.2007 року ОСОБА_1 отримував пенсію по інвалідності третьої групи внаслідок захворювання, повязаного з іонізуючим випромінюванням та шкідливих факторів внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС, за нормами Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» 1 категорії. З 22.06.2010 року ОСОБА_1 отримує пенсію по інвалідності другої групи внаслідок захворювання, повязаного з іонізуючим випромінюванням та шкідливих факторів внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС, за нормами Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» 1 категорії

Відповідач вважає, що порушень при призначенні позивачу пенсії та додаткової пенсії з боку управління ПФУ в Балаклійському районі Харківської області немає. Розмір пенсії, яку отримував позивач, відповідає чинному законодавству.

Статтею 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено, що пенсії по інвалідності, яка настала внаслідок каліцтва чи захворювання внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно з законодавством.

Відповідно до ч.7 ст.54 Закону порядок обчислення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у звязку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до статті 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» конкретні розміри всіх доплат, пенсій і компенсацій підвищуються Кабінетом Міністрів України відповідно до зміни індексу вартості життя і зростання мінімальної заробітної плати.

Згідно зі статтею 117 Конституції України Кабінет Міністрів України в межах своєї компетенції видає постанови і розпорядження, які є обов'язковими до виконання.

На підставі цих норм ОСОБА_2 ПФУ при призначенні та виплаті пенсії по інвалідності та додаткової пенсії позивачу за нормами Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» застосував норми постанови КМУ від 3 січня 2002 року №1 «Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету» (далі Постанова № 1) встановлено базову величину для обчислення конкретних державних пенсій та додаткових пенсій у розмірі 19 гривень 91 копійка. Тобто, додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, особам, віднесеним до 3 категорії постраждалих внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС призначалася у розмірі 25% мінімальної пенсії за віком: 19,91х25%. Саме згідно з положенням цієї постанови відповідач визначив розмір пенсії позивачеві і з 21.03.2007 року, тобто мінімальний розмір пенсії по ІІІ групі інвалідності 19,91?6.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та внесення змiн до деяких законодавчих актів України» внесено змiни до Закону України «Про статус i соцiальний захист громадян, якi постраждали внаслiдок Чорнобильської катастрофи», а саме: у статтю 50 «Особам, вiднесеним до категорії 1, призначається щомiсячна додаткова пенсiя за шкоду, заподiяну здоров'ю, у розмірах: iнвалiдам IІІ групи - 15% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. При цьому, частини 3 i 4 статтi 54 замiнено текстом: «У всіх випадках розмiри пенсiй для iнвалiдiв, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими, зокрема: для інших інвалідів, щодо яких встановлено причинний зв'язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою по ІІІ групi iнвалiдностi 110% прожиткового мінімуму для осiб, якi втратили працездатнiсть.

Розмiр прожиткового мінімуму для осiб, якi втратили працездатнiсть, визначається на момент виплати пенсії згiдно iз Законом про Державний бюджет України i не може коригуватися iншими нормативно-правовими актами.

Тобто, починаючи з 1 сiчня 2008 року розмiри пенсiй та додаткових пенсiй встановлюються з урахуванням вищезазначеного Закону.

Рiшенням Конституцiйного Суду України вiд 22 травня 2008 року №10-рп/2008 визнано неконституцiйними положення статтi 67 роздiлу 1 пунктів 2-4, 6-8, 10-18, пiдпункту 7 пункту 19, пунктiв 20-22, 24-34, пiдпунктiв 1-6, 8-12, пункту 35, пунктiв 36-100 роздiлу II Внесення змiн до деяких законодавчих актів України.

Постановою Кабiнету Міністрів України вiд 28 травня 2008 року №530, яка набрала чинності 22.05.2008 року, врегульовано деякi питання соцiального захисту окремих категорiй громадян, зокрема громадян, якi отримують пенсії, вiдповiдно до Закону України «Про статус та соцiальний захист громадян, якi постраждали внаслiдок Чорнобильської катастрофи». Пунктами 4 та 6 зазначеної постанови передбачено щомiсячну додаткову пенсію за шкоду заподіяну здоровю відповідно до Закону інвалідам ІІІ групи - у розмірі 15% від прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність (інвалідам ІІ групи - у розмірі 20% від прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність) та мінімальний розмір пенсії для інвалідів ІІІ групи 530 гривень.

Постановою Кабiнету Міністрів України вiд 16 липня 2008 року №654 «Про пiдвищення пенсiйного забезпечення громадян» для осiб, що отримують пенсiю вiдповiдно до Закону з 1 липня 2008 року встановлено доплату з тим, щоб їх пенсії (без урахування надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, пенсій за особливі заслуги перед Україною, сум індексації та інших доплат, встановлених законодавством) досягали таких розмірів: для інших інвалідів, щодо яких встановлено причинний зв'язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою по ІІІ групі інвалідності 600 гривень., по ІІ групі інвалідності 655 гривень.

На підставі цієї постанови з 01.09.2008 року втратила чинність Постанова КМУ від 03.01.2002 року №1 Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету.

Відповідач не погоджується із позивачем стосовно застосування для розрахунку пенсії по інвалідності та додаткової пенсії величини мінімальної пенсії за віком, оскільки в силу ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» мінімальний розмір пенсії, встановлений абзацом 1 частини 1 цієї статті застосовується виключно для розмірів пенсій, призначених згідно із Законом України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Крім того, відповідач звертав увагу суду, на порушення позивачем строку для звернення з позовом, тому йому незрозуміле питання щодо вимоги проведення перерахунку пенсії починаючи з 16.02.2006 року.

Враховуючи наявність відповідних заяв від позивача та представника відповідача, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів.

Згідно ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог та на підставі наданих сторонами доказів.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд, всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з'ясувавши обставини, на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши матеріали справи, оцінивши ці докази в сукупності, визнає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені наступні обставини і визначені відповідні до них правовідносини.

ОСОБА_1 з 16.02.2006 року по 20.03.2007 року мав статус постраждалого внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС категорії 3, що вбачається з посвідчення серії Б № 076327 від 20.01.1993 року (а.с.13). З 21.03.2007 року ОСОБА_1 було встановлено ІІІ групу інвалідності, що підтверджується довідкою до акта огляду МСЕК серії ХАР- 06 № 028160 від 31.05.2007 року (а.с.17-19), він набув статусу особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1, що вбачається з посвідчення серії А № 114940 с від 20.06.2007 року та вкладкою до посвідчення № 622407 с від 20.06.2007 року (а.с. 5).

Позивач з 16.02.2006 року отримував пенсію по 3 групі інвалідності загального захворювання на загальних підставах згідно Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», та додаткову пенсію як постраждалий внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС 3 категорії відповідно до ст.51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

З матеріалів справи вбачається, що розрахунок додаткової пенсії позивачу ОСОБА_2 Пенсійного фонду України у Балаклійському районі Харківської області провело виходячи з розміру 19 гривень 91 копійка, встановленого чинною на той час постановою Кабінету Міністрів України від 03.01.2002 року №1 «Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету» (далі Постанова КМУ від 03.01.2002 року №1).

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя і здоровя, створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначені та закріплені в Законі №796ХІІ.

Статтею 49 вищевказаного Закону передбачено, що пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4 встановлюється у вигляді: державної пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Відповідно до ст.51 Закону №796ХІІ особам, віднесеним до категорії 3, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 25% мінімальної пенсії за віком. Як вбачається зі статті 53 того ж Закону, виплата додаткової пенсії здійснюється повністю незалежно від заробітку, пенсії чи іншого доходу.

Відповідно до вимог ч.4 ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими по ІІ групі інвалідності 8 мінімальних пенсій за віком, по ІІІ групі інвалідності 6 мінімальних пенсій за віком.

Згідно зі ст.50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», особам, віднесеним до 1 категорії призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірах: інвалідам ІІ групи 75% мінімальної пенсії за віком; інвалідам ІІІ групи 50% мінімальної пенсії за віком.

Таким чином, вихідним критерієм для обчислення додаткової пенсії, особам, щодо яких встановлено звязок Чорнобильською катастрофою, визначено мінімальну пенсію за віком.

З 21.03.2007 року ОСОБА_1 отримував пенсію по інвалідності третьої групи внаслідок захворювання, повязаного з іонізуючим випромінюванням та шкідливих факторів внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС, за нормами Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» 1 категорії.

Ст.54 вищезазначеного Закону передбачено, що обчислення і призначення вказаного виду пенсії провадиться відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» (після внесення змін Законом України від 17.11.2005 року №3108-IV - відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»).

Відповідно до ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 25, а у жінок - 20 років страхового стажу встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Згідно ч.3 ст. 67 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в редакції від 05.10.2006 року встановлено, що у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, визначений відповідно до ст. 54 цього Закону, а також розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю. Перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

Відповідно до ч.1 ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених Законом. Згідно вимог ч.3 ст.46 Конституції України пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Правові засади формування та застосування державних соціальних стандартів і нормативів, спрямованих на реалізацію закріплених Конституцією України та законами України державної пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, визначаються Законом України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії», за змістом абзацу 3 статті 1 якого державні соціальні гарантії - встановлені законами мінімальні розміри оплати праці, доходів громадян, пенсійного забезпечення, соціальної допомоги, розміри інших видів соціальних виплат, встановлені законами та іншими нормативно-правовими актами, які забезпечують рівень життя не нижчий від прожиткового мінімуму.

Відповідно до вимог Закону України «Про прожитковий мінімум» прожитковий мінімум - вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Прожитковий мінімум застосовується для встановлення мінімальної заробітної плати та мінімальної пенсії за віком, визначення розмірів соціальної допомоги, допомоги сім'ям з дітьми, допомоги по безробіттю, а також стипендій та інших соціальних виплат виходячи з вимог Конституції України та законів України. Прожитковий мінімум встановлюється Кабінетом Міністрів України і щороку затверджується Верховною Радою України в законі про Державний бюджет України на відповідний рік.

Відповідно до ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», який набрав чинності з 01.01.2004 року, мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Визначений статтею 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» мінімальний розмір пенсії за віком, для визначення якого застосовується прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, визначений Законом України «Про Державний бюджет України» на відповідний рік, є певним стандартом, в порівнянні з яким визначаються розміри інших видів соціальних виплат та допомоги.

Тобто мінімальний розмір пенсії за віком, для визначення якого застосовується прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, є відправною величиною, від якої проводиться розрахунок пенсій, зазначених в ст.ст.50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до ст.65 Закону України «Про Державний бюджет на 2006 рік» від 20.12.2005 року прожитковий мінімум на одну особу з розрахунку на місяць для осіб, які втратили працездатність, встановлено в розмірі: з 01.01.2006 року 350 гривень, з 01.04.2006 року 359 гривень, з 01.10.2006 року по 31.12.2006 року 366 гривень.

Статтею 62 Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік" від 19.12.2006 року був затверджений прожитковий мінімум на одну особу, яка втратила працездатність з 1 січня - 380 гривень, з 1 квітня - 387 гривень, з 1 жовтня - 395 гривень.

Зазначена стаття була змінена Законом України від 15.03.2007 року №749-V та існує в новій редакції з 28.03.2007 року, якою прожитковий мінімум для особи, яка втратила працездатність, визначений з 1 січня - 380 гривень, з 1 квітня - 406 гривень, з 1 жовтня - 411 гривень. При цьому, зазначена стаття доповнена абзацом, яким передбачено встановити, що для визначення мінімального розміру пенсії за віком відповідно до абзацу 1 частини 1 статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" з 1 квітня та з 1 жовтня 2007 року застосовується прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, визначений абзацом п'ятим частини першої цієї статті, збільшений на 1 відсоток, що складає відповідно 410,06 гривень та 415,11 гривень.

Таким чином, позивачу, як постраждалому внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС категорії 3, розмір додаткової пенсії повинен був розраховуватися, виходячи із наведених розмірів прожиткового мінімуму. З 21.03.2007 року також повинен був розраховуватися розмір державної та додаткової пенсії як інваліду ІІІ групи внаслідок захворювання, повязаного з іонізуючим випромінюванням та шкідливих факторів внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС,виходячи із наведених розмірів прожиткового мінімуму, як постраждалому внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС категорії 1.

Незважаючи на це, розмір, з якого виходив відповідач при розрахунку пенсії позивачу, був нижчим за прожитковий мінімум (відповідно мінімальна пенсія за віком), встановлений законами України про Державний бюджет України на відповідні роки.

Стосовно позовних вимог щодо здійснення позивачу перерахунку пенсії по інвалідності та додаткової щомісячної пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, з 01 січня 2010 року по 21.06.2010 року в розмірі: пенсії по інвалідності 6 мінімальних пенсій за віком і додаткової пенсії 50% мінімальної пенсії за віком, та з 22.06.2010 року в розмірі: пенсії по інвалідності 8 мінімальних пенсій за віком і додаткової пенсії 75% мінімальної пенсії за віком, суд вважає їх підлягаючими задоволенню, з таких підстав.

З 22.06.2010 року ОСОБА_1 було встановлено ІІ групу інвалідності, що підтверджується довідкою до акта огляду МСЕК серії 10 ААА №279503 від 24.06.2010 року (а.с. 8-9).

Відповідно до підпункту 15 пункту 28 розділу ІІ Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28.12.2007 року №107-VІ (далі Закон №107-VІ) до статей 50 і 54 Закону №796ХІІ внесені зміни, згідно яких у всіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено звязок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими для інших інвалідів, щодо яких встановлено причинний зв'язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою по ІІІ групi iнвалiдностi 110% прожиткового мінімуму для осiб, якi втратили працездатнiсть; також, особам, віднесеним до категорії 1, додаткова щомісячна пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, призначається у розмірі: 15% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Відповідно до нової редакції Закону України №796-ХІІ з 01.01.2008 року вихідним критерієм розрахунку пенсії по інвалідності та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю особам, щодо яких встановлено звязок із Чорнобильською катастрофою, визначено прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність. Згідно зі ст.58 Закону №107-VІ прожитковий мінімум на одну особу з розрахунку на місяць для осіб, які втратили працездатність встановлюється в розмірі: з 1 квітня - 481 гривня, з 1 липня - 482 гривні, з 1 жовтня - 498 гривень.

Рішенням Конституційного Суду України №10рп/2008 від 22.05.2008 року у справі «щодо предмета та змісту закону про державний бюджет України» визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення статті 67 розділу 1, пунктів 2-4, 6-8, 10-18, підпункту 7 пункту 19, пунктів 20-22, 24-34, підпунктів 1-6, 8-12 пункту 35, пунктів 36-100 розділу ІІ Закону України №107-VІ. Пунктом 6 зазначеного Рішення визначено, що рішення має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у звязку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень Закону України №107-VІ, визнаних не конституційними.

Таким чином, положення пункту 28 розділу ІІ Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» №107-VI від 28.12.2007 року втратило чинність 22 травня 2008 року. Тому, вихідним критерієм розрахунку державної та додаткової пенсії виступає мінімальна пенсія за віком, розмір якої згідно зі ст.28 Закону №1058-ІV встановлюється в розмірі, визначеному законом прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, оскільки вказаний мінімальний розмір є певним стандартом, в порівнянні з яким визначаються розміри інших видів виплат та допомог.

Відповідно до ч.2 ст.152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані не конституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Виходячи з приписів ч.2 ст.152 Конституції України та дати ухвалення рішення Конституційним Судом України управління ПФУ в Балаклійському районі Харківської області у 2008 році повинно було нараховувати та сплачувати позивачу пенсію по інвалідності та додаткову щомісячну пенсію за шкоду, заподіяну здоровю, передбачені ст.ст.50 та 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 22.05.2008 року, оскільки з моменту ухвалення Конституційним Судом України рішення щодо неконституційності підпункту 15 пункту 28 розділу ІІ Закону України «Про Державний бюджет України», ця норма втратила чинність та не підлягала застосуванню. Отже, відповідач з 22.05.2008 року мав діяти у відповідності з приписами діючих норм ст.ст.50 і 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», нараховувати та здійснювати позивачу виплати відповідних пенсій.

За таких обставин суд вважає, що вимоги позивача відповідають Закону України №796-ХІІ, і він має право на призначення пенсії по інвалідності в розмірі не нижчому 6 мінімальних пенсій за віком та на додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоровю, як інваліду ІІІ групи в розмірі 50% мінімальної пенсії за віком.

Розрахунок пенсії позивачу управління ПФУ в Балаклійському районі Харківської області з 22.05.2008 року проводило на підставі постанови Кабінету Міністрів України «Про підвищення пенсійного забезпечення громадян» від 28.05.2008 року №530, згідно якої для осіб, які отримують пенсію відповідно до Закону №796-ХІІ, з 22.05.2008 року передбачено щомiсячну додаткову пенсію за шкоду заподіяну здоровю відповідно до Закону інвалідам ІІІ групи - у розмірі 15% від прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність та мінімальний розмір пенсії для інвалідів цієї групи 630 гривень.

З 01.07.2008 року відповідач розрахунок проводить на підставі постанови Кабінету Міністрів України «Про підвищення пенсійного забезпечення громадян» від 16.07.2008 року №654, згідно якої для осіб, які отримують пенсію відповідно до Закону №796-ХІІ, з 01.07.2008 року встановлено доплату з тим, щоб пенсії для інших інвалідів, щодо яких встановлено причинний зв'язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою по ІІІ групi iнвалiдностi 600 гривень, по ІІ групi iнвалiдностi 655 гривень.

Суд не може погодитись з таким розрахунком. Порядок обчислення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, і додаткової пенсії визначається Кабінетом Міністрів України, і, встановлюючи такий порядок, останній не може допустити звуження змісту та обсягу прав позивача, встановлених цим же Законом.

Крім того, у ч.1 ст.67 Закону №796-ХІІ встановлено, що розміри доплат, пенсій і компенсацій, підвищуються Кабінетом Міністрів України відповідно до зміни індексу вартості життя і зростання мінімальної заробітної плати.

Знову ж таки, виходячи із загальних засад пріоритету законів над підзаконними актами при вирішенні даного спору застосуванню підлягають саме статті 50 та 54 Закону №796-ХІІ і розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, установлений у законі «Про Державний бюджет України» на відповідний рік, з урахуванням якого визначається мінімальний розмір пенсії за віком, а не Постанова КМУ, на яку посилається відповідач.

Законом України Про встановлення прожиткового мінімуму та мінімальної заробітної плати від 20.10.2009 року №1646-VI встановлено прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність у таких розмірах: з 01.11.2009 року 573 гривні, з 01.01.2010 року 695 гривень, з 01.04.2010 року 706 гривень, з 01.07.2010 року 709 гривень.

Статтею 52 Закону України „Про Державний бюджет України на 2010 рік від 27 квітня 2010 року №2154-VI установлено прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, з 01 січня 695 гривень, з 01 квітня 706 гривень, з 01 липня 2010 року 709 гривень.

Судом встановлено, що пенсію позивачу ОСОБА_2 Пенсійного Фонду у Балаклійському районі Харківської області у 2010 році нараховано і виплачено відповідно до постанов КМУ №530 та №654.

Суд не може погодитися з таким розрахунком, проведеним відповідачем, щодо обчислення пенсії позивача та на посилання відповідача на ст.ст.50, 54 Закону №796ХІІ, згідно з якою порядок обчислення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у звязку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, визначається Кабінетом Міністрів України, як і не може погодитися з тим, що застосування щодо спірних правовідносин ст.28 Закону №1058-ІV суперечить вимогам частини 3 цієї статті, згідно з якою мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом 1 частини 1 тієї ж статті застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим законом.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.92 Конституції України виключно законами визначаються, зокрема, основи соціального захисту, а ст.75 Конституції встановлено, що єдиним органом законодавчої влади в Україні є парламент - Верховна Рада України. Закон №796-ХІІ має вищу юридичну силу і виходячи з загальних засад пріоритетності законів над урядовими нормативними актами, саме Закон підлягає застосуванню при вирішенні даного спору.

Крім того, згідно ч.3 ст.22 Конституції України при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Виходячи із загальних засад пріоритету законів над підзаконними актами при вирішенні даного спору застосуванню підлягають саме статті 50 та 54 Закону №796-ХІІ і розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, установлений у законі «Про державний бюджет України» на відповідний рік, з урахуванням якого визначається мінімальний розмір пенсії за віком, а не Постанови КМУ, на які посилається відповідач.

Тобто, при нарахуванні пенсії позивачу відповідач повинен брати прожитковий мінімум в зазначених розмірах прожиткового мінімуму, оскільки саме він береться для визначення мінімальної пенсії за віком при нарахуванні та виплаті пенсії по інвалідності та додаткової пенсії згідно Закону №796-ХІІ.

Наявність такого права у позивача гарантується Конституцією України.

Суд також відхиляє доводи відповідача про наявність підстав для відмови в задоволенні позову через пропущення позивачем строку звернення до суду з позовом, оскільки відповідно до ч.2 ст.87 Закону України Про пенсійне забезпечення суми пенсії, не одержані своєчасно з вини органу, що призначає або виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком. Також позивач не повинен стежити за внесенням будь-яких змін до чинного законодавства, відповідно, перевіряти правомірність дій субєкта владних повноважень при виконанні ним своїх обовязків, покладених державою, в даному випадку суд не повинен при розгляді даного спору відмовляти в задоволенні позовних вимог у звязку з пропуском строку звернення до суду з даним позовом.

Враховуючи наявність спеціальних законодавчих актів, які підлягають застосуванню у справах із соціальних правовідносин, що носять публічно-правовий характер, суд вважає за необхідне визнати незаконними дії ОСОБА_2 пенсійного фонду України у Балаклійському районі Харківської області щодо не виконання з 16.02.2006 року по 20.03.2007 року приписів ст.51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», з 21.03.2007 року по 31.12.2007 року і з 01.01.2010 року приписів ст.ст.50,54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», яка призвела до порушення прав позивача на своєчасне нарахування та отримання пенсії по інвалідності та додаткової пенсії.

Оскільки на час прийняття судом рішення вказані порушення відповідачем не усунені, суд приходить до висновку про зобовязання відповідача здійснити перерахунок пенсії по інвалідності, додаткової пенсії та підвищення до пенсії і провести відповідні виплати.

Судові витрати по справі підлягають розподілу у відповідності до ст.88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.8,19,22,75,92,152 Конституції України, ст.ст.2,4,10,11,15,60,88, 209,212-215,218 ЦПК України, ст.1 ЦК України, ст.ст.50,51,54,67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» №796ХІІ від 28.02.1991 року, ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» №1058-ІV від 09.07.2003 року, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Балаклійському районі Харківської області про визнання дій незаконними та зобовязання до вчинення певних дій - задовольнити частково.

Визнати незаконними дії ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Балаклійському районі Харківської області щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової пенсії як постраждалому внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС 3 категорії з законодавчо встановлених розмірів за період з 16 лютого 2006 року по 20 березня 2007 року.

Зобовязати ОСОБА_2 Пенсійного Фонду України в Балаклійському районі Харківської області вчинити дії щодо перерахунку ОСОБА_1 додаткової пенсії як постраждалому внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС 3 категорії відповідно до ст.ст.51,67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи з розміру 25% мінімальної пенсії за віком, встановленої ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», за період з 16 лютого 2006 року по 20 березня 2007 року та провести відповідні виплати з урахуванням виплачених сум.

Визнати незаконними дії ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Балаклійському районі Харківської області по не виконанню з 21 березня 2007 року по 31 березня 2007 року та з 01 січня 2010 року по 21 червня 2010 року приписів ст.ст.50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», яка призвела до порушення прав ОСОБА_1 на своєчасне нарахування та отримання в належних розмірах пенсії по інвалідності та додаткової пенсії.

Зобовязати ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Балаклійському районі Харківської області вчинити дії щодо перерахунку ОСОБА_1 відповідно до ст.ст.50, 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи з 21 березня 2007 року по 31 березня 2007 року та з 01 січня 2010 року по 21 червня 2010 року пенсії по інвалідності з розрахунку 6 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії у розмірі 50% мінімальної пенсії за віком, встановленої ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», та провести їх виплату з урахуванням виплачених сум пенсій.

Визнати незаконними дії ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Балаклійському районі Харківської області по не виконанню з 22 червня 2010 року приписів ст.ст.50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», яка призвела до порушення прав ОСОБА_1 на своєчасне нарахування та отримання в належних розмірах пенсії по інвалідності та додаткової пенсії.

Зобовязати ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Балаклійському районі Харківської області вчинити дії щодо перерахунку ОСОБА_1 відповідно до ст.ст.50, 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи з 22 червня 2010 року пенсії по інвалідності з розрахунку 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком, встановленої ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», та провести їх виплату з урахуванням виплачених сум пенсій.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з управління Пенсійного фонду України в Балаклійському районі Харківської області на користь ОСОБА_1 витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 37 (тридцять сім) гривень.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Балаклійський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя

Мотивоване рішення складене 15 вересня 2010 року.

Суддя