Справа №22-ц-4704 Суддя-доповідач - Гагін
УХВАЛА

16 листопада 2010 року м.Суми

колегія судді в судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області у складі:

головуючого: Смирнової Т.В.

суддів: Гагіна М.В., Ведмедь Н.І.

з участю секретаря судового засідання Федини Д.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Апеляційного суду Сумської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на ухвалу Зарічного районного суду м.Суми від 11 жовтня 2010 року про відмову у скасуванні забезпечення позову

у справі за позовом Відкритого акціонерного товариства комерційного банку «Надра» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання договорів купівлі-продажу недійсними

та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Відкрите акціонерне товариство комерційний банк «Надра» про визнання права власності на транспортний засіб,-

в с т а н о в и л а :

У травні 2010 року ВАТ КБ «Надра» звернулося до суду із зазначеним позовом, який мотивовано тим, що між позивачем та ОСОБА_2 31 липня та 26 вересня 2007 року, 27 лютого та 03 вересня 2008 року укладено кредитні договори, у забезпечення виконання яких як зі ОСОБА_2 так і ОСОБА_6 укладені договори застави транспортних засобів.

В ході вжиття заходів з погашення заборгованості позивачу стало відомо про відчуження ОСОБА_2 та ОСОБА_3, транспортних засобів як предмету застави іншим відповідачам у справі ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_1, що є порушенням умов договорів застави та ЗУ «Про заставу». У звязку з чим просили визнати недійсними такі договори купівлі-продажу автотранспортних засобів.

Позивачем також подано до суду заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на транспортні засоби, передачі їх на відповідальне збереження ВАТ КБ «Надра», а також заборони Управлінню Державної автоінспекції в Сумській області проводити реєстрацію транспортних засобів.

Заява мотивована порушенням ОСОБА_2 своїх зобовязань за кредитним договором, реалізацію транспортних засобів без згоди позивача, що у подальшому може унеможливити виконання рішення суду.

Ухвалою від 03 червня 2010 року Зарічного районного суду м.Суми вищезазначена заява позивача задоволена.

Ухвала мотивована наявністю підстав для забезпечення позову, запобіганню негативних наслідків, забезпечує права сторони у справі та виконання рішення суду у майбутньому.

24 вересня 2010 року представник ОСОБА_1- ОСОБА_7 звернувся до суду із заявою про скасування заходів забезпечення позову у частині передачі ВАТ КБ «Надра» автомобіля марки MAN 19,414 (фургон-рефрижератор-С), 1999 року випуску, зеленого кольору, номер шасі WMAT 333644М268884, реєстраційний номер НОМЕР_1.

01 жовтня 2010 року ОСОБА_1 також подана заява про закриття провадження у справі та скасування заходів забезпечення позову у частині накладення арешту на вищезазначений транспортний засіб.

Заяви мотивовані тим, що ОСОБА_1 є фізичною особою-підприємцем: передача автомобіля позивачу призведе майже до повної втрати його законних доходів.

Ухвалою Зарічного районного суду м.Суми від 11 жовтня 2010 року у задоволенні заяви представника ОСОБА_1 ОСОБА_7 про скасування забезпечення позову відмовлено за необґрунтованістю.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на те, що судом порушено норми процесуального права, просить скасувати зазначену ухвалу суду та постановити нову про задоволення заяви про скасування застосованих заходів забезпечення позову.

При цьому зазначає, що накладаючи арешт на транспортний засіб суд першої інстанції не врахував те, що його основна діяльність це перевезення вантажів автомобільним транспортом. Вважає, що відсутні підстави для вилучення у нього автомобіля.

Крім того, вказує, що дана справа повинна розглядатися у порядку господарського судочинства, оскільки спір виник між субєктами господарювання.

Перевіривши законність і обгрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, місцевий суд виходив з того, що справа по суті заявлених вимог не розглянута, матеріали справи свідчать про істотне порушення прав та інтересів кредитної установи, а тому потреба у збереженні вжитих заходів забезпечення позову не відпала.

Проте, повністю погодитися з такими висновками суду неможливо, оскільки цих висновків суд дійшов без належного зясування предмету позову, наявних у справі матеріалів, що призвело до помилкового застосування норм процесуального права.

Відповідно до положень частин 1, 2, 3 ст.151, частин 2,3 ст.152 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову.

У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено:

1) причини, у звязку з якими потрібно забезпечити позов;

2) вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності;

3) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

У разі необхідності судом можуть бути застосовані інші види забезпечення позову. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

При цьому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Зазначених вимог закону судом не враховано.

Так, позивач звернувся з позовом до відповідачів про визнання недійсними договорів купівлі-продажу автотранспортної техніки, тобто з немайновим позовом.

Згідно з п.1 ч.1 ст.152 ЦПК України лише позови майнового характеру забезпечуються шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

ОСОБА_1 є фізичною особою-підприємцем та займається автотранспортними перевезеннями, а тому обмеження можливості користування автотранспортом, на який накладено арешт може призвести до несприятливих наслідків у здійсненні його підприємницької діяльності.

За таких обставин, у місцевого суду були відсутні підстави застосувати зазначені позивачем заходи забезпечення позову з немайновими вимогами, з огляду їх не співмірності, а також відмовляти ОСОБА_1 у їх скасуванні, що у відповідності до положень п.2 ч.1 ст.312 ЦПК України є підставою для скасування оскаржуваної ухвали та постановлення нової про задоволення заяв відповідача та його представника.

ОСОБА_1 володіє автотранспортним засобом, придбаним у ОСОБА_2 за договором купівлі-продажу від 14 вересня 2007 року, та який забезпечує належне виконання ОСОБА_2 своїх зобовязань за кредитним договором з позивачем, відповідно до умов кредитного договору та договору застави від 31 липня 2007 року, а відтак як власник може на свій розсуд вчиняти щодо цього автотранспорту будь-які правочини.

Отже, враховуючи підстави та предмет позову, особу відповідача ОСОБА_1, відсутність заперечень представника позивача щодо можливості вжиття іншого заходу забезпечення позову та у відповідності до положень п.2 ч.1 та ч.2 ст.152 ЦПК України, колегія суддів апеляційного суду вважає за необхідне здійснити забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_1 на вчинення цивільно-правових угод з відчуження автомобіля марки MAN 19,414 (фургон-рефрижератор-С), 1999 року випуску, зеленого кольору, номер шасі WMAT 333644М268884, реєстраційний номер НОМЕР_1, який належить йому на праві власності.

Керуючись ст.ст.303, 304, п.2 ч.2 ст.307, п.2 ч.1 ст.312, ст.ст.314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Зарічного районного суду м.Суми від 11 жовтня 2010 року у даній справі скасувати.

Заяву ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_7 задовольнити.

Скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою цього суду від 03 червня 2010 року, у частині накладення арешту на фургон-рефрижератор-С марки MAN 19,414, 1999 року випуску, зеленого кольору, номер шасі WMAT 333644М268884, реєстраційний номер НОМЕР_1, який належить ОСОБА_1 на праві власності, та передачі цього автотранспортного засобу на зберігання Відкритому акціонерному товариству комерційного банку «Надра».

Заборонити ОСОБА_1 вчиняти цивільно-правові угоди, повязані з відчуженням фургона-рефрижератора-С марки MAN 19,414, 1999 року випуску, зеленого кольору, номер шасі WMAT 333644М268884, реєстраційний номер НОМЕР_1.

Ухвала апеляційного суду є остаточною і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: