У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

9 грудня 2010 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого-судді Богонюка М.Я.

суддів: Приколоти Т.І., Федоришина А.В.

при секретарі Луньо К.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства (ПАТ) «УНІВЕРСАЛ БАНК» на рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 28 травня 2010 року по справі за позовом ОСОБА_1 до (ПАТ) «УНІВЕРСАЛ БАНК» в особі Дрогобицького центрального відділення, з участю третьої особи Приватного нотаріуса Київського нотаріального поругу ОСОБА_2 про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню -,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 28 травня 2010 року позов задоволено. Визнано виконавчий напис № 1184 від 14 грудня 2009 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального коругу ОСОБА_2 про звернення стягнення на автомобіль HONDA ACCORD, 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, що належить на праві власності позивачу, таким, який не підлягає виконанню. Проведено розподіл судових витрат.

Рішення оскаржило (ПАТ) «УНІВЕРСАЛ БАНК».

В апеляційній скарзі апелянт посилається на незаконність та необґрунтованість оскаржуваного рішення, яке ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права. Просить скасувати оскаржуване рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що скаргу слід відхилити.

Встановлено, що між сторонами 22 квітня 2008 року укладено кредитний договір, згідно з яким банк надав позивачу кредит в сумі 38570 доларів США строком на 96 місяців з процентною ставкою 12,75% річних, дата погашення кредиту 15 квітня 2016 року. На забезпечення виконання зобовязань по поверненню кредиту між ними цього ж числа укладений договір застави, згідно з яким ОСОБА_1 передав у заставу власне майно, зокрема, вказаний вище автомобіль.

14 грудня 2009 року за № 1184 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 вчинений виконавчий напис про звернення стягнення на зазначений автомобіль, що переданий в заставу на підставі договору застави, шляхом його реалізації. За рахунок коштів, отриманих від реалізації зазначеного вище майна, на яке звертається стягнення, нотаріусом запропоновано задовольнити вимоги банку в розмірі: 2 410,62 доларів США - простроченої заборгованості по кредиту, 32 945,2 доларів США - заборгованість по сумі кредиту, 2 937,43 доларів США - відсотки, 310,20 доларів США - пеня, 1500,00 гривень - послуги нотаріуса за вчинення виконавчого напису. Сукупна кредитна заборгованість за кредитним договором від 22 квітня 2008 року станом на 14 грудня 2009 року визначена в сумі 38 603,47 доларів США.

Відповідно до ст. 572 ЦК України, в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобовязання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом ( право застави).

Законом України «Про заставу» (ч.ч.1,6) передбачено, що заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобовязання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбаченого законом або договором застави.

Частиною 1 статті 88 Закону України «Про нотаріат» встановлено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника.

Наявними в матеріалах справи доказами стверджується, що сума заборгованості позивача перед банком оспорюється.

Частиною 1 ст. 590 ЦК України визначено, що звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Така позиція міститься у ч.1 ст. 24 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень». Відповідно до ст. 1 цього Закону визначено, що ним визначено правовий режим регулювання обтяжень рухомого майна, встановлених з метою забезпечення виконання зобовязань, а також правовий режим виникнення, оприлюднення та реалізації інших прав юридичних і фізичних осіб стосовно рухомого майна. До забезпечувальних обтяжень належить застава рухомого майна згідно з главою 49 ЦК України, що виникає на підставі договору. Частиною 1 ст. 26 вказаного Закону передбачено, що обтяжувач має право на власний розсуд обрати один із таких позасудових способів звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження: 1) передача рухомого майна, що є предметом забезпечувального обтяження у власність обтяжувача в рахунок виконання забезпеченого обтяженням зобовязання в порядку, встановленому цим Законом; 2) продаж обтяжувачем предмета забезпечувального обтяження шляхом укладення договору купівлі продажу з іншою особою покупцем або на публічних торгах; 3) відступлення обтяжувачу права задоволення забезпеченої обтяженням вимоги у разі, якщо предметом забезпечувального обтяження є право грошової вимоги; 4) переказ обтяжувачу відповідної грошової суми, у тому числі в порядку договірного списання, у разі якщо предметом забезпечувального обтяження є гроші або цінні папери. Отже, вказаним Законом не передбачено звернення стягнення на заставлене майно шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, оскільки таке стягнення за рахунок майна може бути здійснене лише на підставі рішення суду.

Частиною 6 ст. 20 Закону України « Про заставу» передбачено можливість вчинення виконавчого напису, якщо інше не встановлено законом.

Суд прийшов до висновку, що звернення стягнення на майно шляхом вчинення виконавчого напису нотаріусом суперечить Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень». Для вчинення виконавчого напису банк не надав всі наявні та необхідні документи, які б підтверджували про наявність безспірної суми, що підлягає стягненню. Сума стягнення, яка зазначена у виконавчому написі, оспорюється боржником, строк виконання зобовязання по кредитному договору спливає лише 15 квітня 2016 року, відтак виконавчий напис вчинений відповідно до суми, яка є спірною, та з порушенням вимог чинного законодавства, а тому він і не підлягає до виконання.

При встановленні зазначених фактів судом першої інстанції не було порушено норм матеріального і процесуального права, рішення цього суду відповідає вимогам закону та обставинам справи. Висновки суду ґрунтуються на аналізі зібраних по справі доказів.

З такими висновками суду слід погодитися, оскільки ним правильно визначено характер спірних правовідносин та встановлено дійсні обставини справи. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

Розподіл судових витрат суд провів відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України.

Колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права. Підстави для скасування рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області відсутні, а тому апеляційну скаргу слід відхилити.

Керуючись ст. 303, п.1 ч.1 ст.307, ст.ст. 308, 313, ч.1 п.1 ст.314, ст.315, 319 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства (ПАТ) «УНІВЕРСАЛ БАНК» відхилити.

Рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 28 травня 2010 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий:

Судді: