справа № 2-48/10
БРОВАРСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

Іменем України

26 травня 2010 року. Броварський міськрайонний суд Київської області в складі

головуючої судді Бендик О.Г.

ОСОБА_1,

при секретарі

з участю:

представника позивачів

представника відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань суду справу за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 про зобовязання спростувати опубліковані в засобі масової інформації відомості, що не відповідають дійсності та шкодять честі, гідності і діловій репутації та солідарне відшкодування моральної шкоди

встановив:

позивачі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у жовтні 2008 року звернулись до суду з позовною заявою до відповідачів ОСОБА_12, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, газети 2000, заснованої приватним підприємством Газетний комплекс Інтернет -Медіа, в якому зазначили, що в травні 2008 року відповідачі ОСОБА_12, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 звернулись з листом до редації газети 2000, з проханням зробити публікацію їхнього листа, так як на їхні прохання ніхто з органів влади не реагує, а тому вони через газету хочуть звернути на себе увагу.

30 травня 2008 року газета 2000 без належної перевірки законності викладених даних газета опублікувала їх відкритий лист, в якому зазначено, що по странному совпадению , судья Мельник находится в родственных отношениях с истцом по делу гражданином ОСОБА_5, представлявшим интересы Паруса .

Крім цього в газеті зазначено, що вони будучи родичами та колегами за спільною згодою займаються рейдерством, тобто незаконним захопленням земельних ділянок і безперечно зацікавлені у результаті розгляду справи в суді.

Поширені газетою 2000 зі слів зазначених фізичних осіб відомості не відповідають дійсності і ганьблять їхню гідність, честь та ділову репутацію в очах їхніх колег, знайомих, друзів.

Такими неправомірними діями відповідачів та за сприяння газети 2000 позивачам заподіяна моральна шкода, яка полягає у душевних стражданнях, яких вони зазнали у звязку з приниженням їхньої гідності, честі та ділової репутації, яка полягає у розповсюдженні неправдивої інформації широкому колу осіб.

На підставі наведеного позивачі ОСОБА_4 та ОСОБА_13 просили зобовязати відповідачів ОСОБА_12, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 та газету 2000 спростувати поширені ними недостовірні відомості, що позивачі будучи родичами та колегами за спільною згодою займаються рейдерством, шляхом публічного вибачення з публікацією статті в найближчому номері газети 2000, а також стягнути з відповідачів солідарно на користь кожного з них по 25 000 грн. моральної шкоди.

19 квітня 2010 року позивачі ОСОБА_4 та ОСОБА_13 подали уточнену позовну заяву, в якій вказали, що в опублікованому відкритому листі відповідачів ОСОБА_12, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 зазначено, що по странному совпадению, судья Мельник находится в родственных отношениях с истцом по делу гражданином ОСОБА_5, представлявшим интересы Паруса та не удивительно, что в процессе рассмотрения дела судьей Мельником неоднократно выносились необходимые рейдерам судебные решения.

Крім цього в газеті зазначено, що вони будучи родичами та колегами за спільною згодою займаються рейдерством, тобто незаконним захопленням земельних ділянок і безперечно зацікавлені у результаті розгляду справи в суді.

Поширені газетою 2000 зі слів інших відповідачів відомості не відповідають дійсності ганьблять їхню гідність, честь та ділову репутацію в очах їхніх колег, знайомих та друзів.

Вони ніколи не були і не перебувають на теперішній час в родинних відносинах Протиправних дій щодо захоплення земельних ділянок не вчиняли.

Очевидно, що наведена відповідачами інформація є негативною, а також і недостовірною. Наведені вислови та стаття в цілому не містять посилання на джерела інформації для таких висновків.

Під час розгляду справи в суді, відповідач- засновник газети 2000 ПП Газетний комплекс» Інтернет -Медіа, визнав їх позов та в номері газети 2000 від 9 квітня 2010 року надрукував спростування зазначеної недостовірної інформації.ж1ІШ

Позивачі ОСОБА_4 та ОСОБА_13 в уточненій позовній заяві просили : визнати недостовірною та такою, що ганьбить їхню честь і гідність та ділову репутацію, інформацію, що її розміщено у статті Открытое письмо в газеті 2000, а саме такі висловлювання: "по странному совпадению , судья Мельник находится в родственных отношениях с истцом по делу гражданином ОСОБА_5, представлявшим интересы Паруса та не удивительно, что в процессе рассмотрения дела судьей Мельником неоднократно выносились необходимые рейдерам судебные решения

зобовязати відповідачів ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 І, ОСОБА_11 спростувати недостовірну інформацію, шляхом звернення з відкритим листом до редакції газети 2000 з проханням публікації статті в найближчому номері газети 200 0 такого змісту: В газете «Тижневик-2000» за 30 мая 2008 года была напечатана статья» «открытое письмо». Сообщаем, что информация, приведенная в этой статье, не соответствует действительности, а именно не соответствуют действительности следующие сведения : "по странному совпадению , судья Мельник находится в родственных отношениях с истцом по делу гражданином ОСОБА_5, представлявшим интересы Паруса та не удивительно, что в процессе рассмотрения дела судьей Мельником неоднократно выносились необходимые рейдерам судебные решения

Також просили стягнути з ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_14, ОСОБА_11 солідарно на користь кожного з них по 23 000 грн. моральної шкоди, яка полягає у приниженні честі, гідності, ділової репутації, у моральних переживаннях, яких вони зазнали як публічні особи, відомі багатьом мешканцям України, у порушенні стосунків з оточуючими людьми. В ході розгляду справи уточнену позовну заяву позивачі та їх представник підтримали і просили задовольнити з наведених у ній підстав.

За клопотанням представника позивачів ОСОБА_2 позовна заява в частині, що стосується відповідача газети 2000 в особі ПП Тазетний комплекс Інтернет -Медіа ухвалою суду від 25 травня 2010 року залишена без розгляду.

Представник відповідачів ОСОБА_12, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 ОСОБА_3 позов не визнала і заперечувала проти його задоволення, надавши пояснення, згідно яких усі відомості, про які говорять позивачі у своєму позові мають характер судження, критичної оцінки певних фактів та недоліків, крім відомостей щодо родинних стосунків позивачів, а сам про собі цей факт не може мати образливий характер. Критична ж оцінка певних фактів і недоліків, думки та судження не можуть бути підставою про задоволення вимог про відшкодування моральної (немайнової) шкоди. У той же час звернення відповідачів з відкритим листом до Президента України, Генерального прокурора України та Голови Вищої ради юстиції України не було випадковим. У справі, про яку йдеться у відкритому листі, суддя Бориспільського міськрайонного суду Мельник О.О. дійсно виніс ухвалу про забезпечення позову та постановив 18.12.2006 року рішення, які були скасовані апеляційним судом Київської області. Щодо ОСОБА_13, який 25 травня 2006 року призначений на посаду судді Бориспільського містькрайонного суду, то позовну заяву у цій справі підписав та подав саме він, тому його зацікавленість у справі має місце саме у тій мірі, у якій вона може бути у будь-якої особи, яка звертається до суду з позовом та просить суд його позов задовольнити.

3яслухавши пояснення сторін та дослідивши наявні докази, суд встановив наступні факти та визначив відповідно до них такі правовідносини.

Конституцією та ЦК України визначено, що до особистих немайнових прав фізичної особи відносяться серед інших і право на повагу до її гідності та честі, які є недоторканними (ст.28 Конституції, ч.1 ст.270, ч.1,2 ст. 297 ЦК), право на недоторканність ділової репутації (ч.1 ст.299 ЦК), право на свободу думки і слова, на вільне вираження поглядів і переконань, право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб (ст.34 Конституції, ч.1 ст.302 ЦК).

Разом з тим кожен зобовязаний неухильно додержуватися Конституції та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей (ст.68 Конституції).

Також кожному гарантується судовий захист права спростувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сімї (ст.32 Конституції, ч.1 ст.277 ЦК), звернутись до суду з позовом про захист своєї гідності та честі, своєї ділової репутації (ч.З ст.297, ч.2 ст.299 ЦК), а також право на відшкодування матеріальної та маральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням недостовірної інформації (ст.32 Конституції, ст.280 ЦК).

Фізична особа, особисті немайнові права якої порушено у друкованих або інших засобах масової інформації, має право на спростування недостовірної інформації у тому самому засобі масової інформації в порядку, встановленому законом. Спростування недостовірної інформації здійснюється незалежно від вини особи, яка її поширила (ст.277 ч.б ЦК) та у такий же спосіб, у який вона була поширена (ст.277 ч.7 ЦК).

Вважається, що негативна інформація, поширена про особу, є недостовірною (ст.277 ч.З).

Спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію (ст.277 ч.4ЦК).

Судом встановлено, що ЗО травня 2008 року в газеті 2000, видавцем якої є приватне підприємство Газетний комплекс Інтернет -Медіа був надрукований відкритий лист відповідачів ОСОБА_12, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 Президенту України, Генеральному прокурору України та Голові Вищої ради юстиції України .У листі, зокрема, сказано, що «... Случилось так, что еще 20 лет назад-28 августа 1988 года решением Киевского областного Совета народных депутатов №254 нескольким организациям города Борисполя, одна из которых позднее стала основателем Садоводческого общества (СО) «Парус», был выделенный земельный участок площадью 26,69 га для размещения коллективных садов.

В декабре 1997 года СО «Парус» отказалось от части отведенного ему земельного участка площадью 7 га и просило принять ее к землям запаса сельского Совета как неосвоенную, что и было сделано.

Но спустя еще почти 19 лет в садоводческом обществе передумали. Ы на сегодняшний день СО «Парус», не имея никаких прав на указанный земельный участок, самовольна начало работы по вырубке леса, засыпанию расположенного на ней водоема и подготовке земли под собственную застройку. Что грубо нарушает законодательство, в том числе ст.88 Водного Кодекса Украины.

Воспользоваться защитой правосудия Головоривский сельсовет не может, поскольку в данном конфликте одна из заинтересованных сторон- это судьи Бориспольского горрайонного суда.

Первая попытка захвата спорных 7 га земли состоялась на основании постановления по делу №2-1009/2006 г. от 18.12.2006 года, вынесенного судьей Бориспольского горрайонного суда Киевской области О.А.Мельником.

По странному совпадению судья Мельник находится в родственных отношениях с истцом по делу гражданином ОСОБА_13, представлявшим интересы «Паруса».

Более того, Указом Президента Украины от 25.05.2006 г. господин ОСОБА_13 назначен на должность судьи того же суда, к которому он обращался с исковым заявлением (!). Неоднократные ходатайства сельського совета об отводе судьи Мельника остались без удовлетворения, хотя основания для сомнения в его об»ективности были очевидными.

Не удивительно, что в процессе рассмотрения дела судьей Мельником неоднократно выносились необходимые рейдерам судебные решения. В частности, в ноябре 2006 года им было вынесено постановление, которым Головуривскому сельсовету и его исполкомам запрещалось принимать любые решения относительно спорного земельного участка. Такке постановление является незаконным и было отменено апеляционным судом Киевской области.

Следует отметить, что «Парус» уже не в первый раз нарушает природоохранное законодательство и портит государственные земли...».

«...Мы простые сельские люди, для которых земля - это хлеб насущный, не можем спокойе: смотреть, как наши заявления в судебные и правоохранительные органы тонут в коррупционном водовороте. Поэтому обращаемся к вам, г-н Президент, г-н Генеральный прокурор, г- жа Председатель ВСЮ с возможно, даже банальной просьбой : Спасите нас от произвола. Это уже крик души, который просим рассматривать как официальное обращение граждан г должностным лицам. Надежды на Бориспольский районный суд больше нет.»

Представники відповідачів в судовому засіданні не заперечували факту поширення 30 травня 2008 року шляхом опублікування в засобі масової інформації - газеті «2000» наведеної у відкритому листі інформації як в цілому, так і стосовно позивачів ОСОБА_4 та ОСОБА_13 О A.B., тому дані обставини доказування не потребували.

Чинне законодавство не містить визначення понять гідності, честі чи ділової репутації, а згідно розяснень, які містяться в п.4 постанови №1 Пленуму Верховного Суду України від 2 лютого 2009 року Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи, під гідністю слід розуміти визнанні цінності кожної фізичної особи як унікальної біопсихосоціальної цінності, з честю повязується соціальна оцінка особи в очах оточуючих, яка грунтується на відповідності її діянь (поведінки | загальноприйнятим уявленням про добро і зло, а під діловою репутацією фізичної особи розуміється набута особою суспільна оцінка її ділових і професійних якостей при виконанні нею трудових, службових, громадських чи інших обовязків.

У будь-який момент часу фізична особа має певні честь, гідність та ділову репутацію, позитивні чи негативні. Кожна нова порція інформації про особу, становлячись відомою оточуючим, змінює цю оцінку на краще або на гірше. Зрозуміло, що відомості про моральність, чесність, порядність особи, дотримання нею правил ділової етики та спілкування підвищують честь, гідність та ділову репутацію, а негативні відомості їх зменшують.

Визначаючи характер поширеної відповідачами інформації щодо позивачів, суд враховує, що відповідно до ст.47-1 Закону України Про інформацію, оціночними судженнями, за винятком образи чи наклепу, за висловлення яких ніхто не може бути притягнутий до відповідальності та які не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості є висловлювання, які не містять фактичних даних, зокрема критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, з огляду на характер використання мовних засобів, зокрема вживання гіпербол, алегорій, сатири.

Суд вважає, що висловлювання, які наводяться у відкритому листі відповідачів, є фактичними твердженнями, а не оціночними судженнями, бо за своїм змістом вони однозначні і надзвичайно конкретні та містять фактичні дані по означеній ними справі Бориспільського міськрайонного суду Київської області, які можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності.

Недостовірність (неправдивість) поширеної щодо позивачів інформації відповідачі, які є її авторами, в судовому засіданні не спростували. Як вбачається з наданих суду копії адміністративного позову у справі №2-1009/2006 Бориспілького міськрайонного суду за позовом ОСОБА_15, ОСОБА_16. ОСОБА_17 до Садового товариства Парус, Головурівської сільської ради Бориспільського району Київської області, третя особа товариство індивідуальних забудовників Затока, про визнання прийнятих рішень незаконними та про їх скасування та копії ухвали ухвали Вищого адміністративного суду України від 25 лютого 2009 року, винесена суддею Мельник О.О. в даній справі постанова від 18 грудня 2006 року, якою позовні вимоги були задоволені, ухвалою Апеляційного суду Київської області від 28 вересня 2007 року скасована і провадження у справі закрито. Проте підставою для цього було те, що позивачі звернулись до суду з позовом, предметом якого є захист права власності на земельну ділянку і його необхідно було розглядати в порядку цивільного, а не адміністративного судочинства, а не інші обставини, які б могли бути підставою для висловлювання не удивительно, что в процессе рассмотрения дела судьей Мельником неоднократно выносились необходимые рейдерам судебные решения.

Крім того, рішенням Кваліфікаційної комісії суддів загальних судів Київського апеляційного округу від 28 січня 2009 року року в задоволенні подання народного депутата України ОСОБА_18 про порушення дисциплінарного провадження відносно судді Мельника О.О. було відмовлено, так як Кваліфікаційною комісією не встановлено навмисного порушення вимог закону та несумлінності в діях сідді ОСОБА_4 при розгляді даної справи, характеризувався ОСОБА_4 головою Бориспільського міськрайонного суду як суддя, який працюючи з травня 1995 року суддею зарекомендував себе з позитивної сторони, порушень своїх обовязків не допускав, дисциплінарних стягнень не мав. Також не знайшли свого підтвердження інші доводи звернення народного депутата ОСОБА_18 щодо зацікавленості судді Мельника О.О., родинних відносин з представником позивачів ОСОБА_13.

Поширена в опублікованому відкритому листі інформація, зокрема по странному совпадению судья Мельник находится в родственных отношениях с истцом по делу гражданином ОСОБА_13, представлявшим интересы «Паруса»» та не удивительно, что в процессе рассмотрения дела судьей Мельником неоднократно выносились необходимые рейдерам судебные решения в контексті всього відкритого листа є негативною. Вона порушує та шкодить немайновим правам позивачів, оскільки порочить та принижує як гідність і честь, так і ділову репутацію кожного з них як публічної особи - судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області.

На підставі наведеного звернення позивачів до суду з позовними вимогами про спростування поширених відомостей та відшкодування заподіяної моральної шкоди носить правомірний і обгрунтований характер.

Разом з тим, їх уточний позов підлягає частковому задоволенню, оскільки відповідно до 42 Закону України Про інформацію учасниками інформаційних відносин є громадяни, юридичні особи або держава, які набувають передбачених законом прав і обовязків у процесі інформаційної діяльності. Основними учасниками цих відносин є: автори, споживачі, поширювачі, зберігачі (охоронці) інформації.

Відповідно до ст.37 Закону України Про друковані засоби масової інформації (пресу) в Україні громадяни мають право вимагати від редакції друкованого засобу масової інформації опублікування ним спростування поширених про них відомостей, що не відповідають дійсності або принижують їх честь та гідність.

Якщо редакція не має доказів того, що опубліковані нею відмомості відповідають дійсності, вона зобовЯзана на вимогу заявника опублікувати спростування їх у запланованому найближчому випуску друкованого засобу масової інформації або опублікувати його за власною ініціативою.

Спростування повинно бути набрано тим же шрифтом і поміщено під заголовком Спростування на тому є місці шпальти, де містилося повідомлення, яке спростовується.

Редакція може відмовити в публікації спростування, якщо спростування стосується відомостей, які нею вже спростовано.

В уточненій позовній заяві від 19 квітня 2010 року позивачі повідомили суд про той факт, що газета 2000 в своєму номері за 9 квітня 2010 року під заголовком Спростування, тим же шрифтом, на тому ж місці шпальти, де містилися поширені відомості, опублікувало їк спростування в запропонований позивачами спосіб та редакції. На підтвердження даного факту суду був наданий і відповідний текст газети 2000, в якому міститься це спростування.

Цим фактом газета 2000, яка поширила інформацію, вичерпала спір в частині позову, що стосувавсь вимоги про її спростування інформації. Відповідачі ОСОБА_12, ОСОБА_6 А_ ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 не є засобом масової інформації, який поширив інформацію щодо позивачів, а являються колективним автором поширеної інформації.

З врахуванням наведеного суд дійшов висновку, що вимоги позивачів до них про спростування поширених відомостей, в уточненій позивачами редакції, безпідставні і задоволенню не підлягають.

Проте на них має бути покладено обовязок по відшкодуванню заподіяної моральне: шкоди, яка в даному випадку відповідно до п. 4 частини 23 ЦК України полягає у приниженні честі та гідності, а також ділової репутації кожного позивача.

Виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, враховуючи характер понесених позивачами немайнових втрат ( їх тривалість, можливість відновлення с добровільне спростування інформації газетою 2000 розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в сумі 14000 грн. для кожного позивача.

Згідно розяснень, які містяться в п. 10 та п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.95 року Про судову практику в справах про відшкодування морально: (немайнової) шкоди (з подальшими змінами), у разі заподіяння особі моральної шкоди неправомірно вчиненими діями кількох осіб, розмір відшкодування визначається з урахуванням ступеня вини кожної з них. На осіб, які заподіяли моральну шкоду спільно (взаємоповязаними, сукупними діями або діями з єдиним наміром) покладається солідарна відповідальність по її відшкодуванню. У справах про спростування відомостей, поширених засобами масової інформації, як відповідачі до участі притягаються автор, орган засобу масової інформації, що їх поширив, а у передбачених законом випадках, і відповідна службова особа цього органу, які й несуть обовязок по відшкодуванню заподіяної моральної шкоди відповідно до ступеня вини кожного з них. Якщо позивач не бажає притягати когось із них до відповідальності, на решту заподіювачів моральної шкоди покладається обовязок по відшкодуванню тієї її частини, яка відповідає ступеню їх вини.

На думку суду, ступінь вини автора та поширювача інформації однакова, оскільки при ненаданні газеті відкритого листа чи при відмові газити його опублікувати, поширення інформації виключалось. Тому для кожного з них ступінь вини в запродіянні маральної шкоди ОСОБА_4 складає 50%, що відповідає сумі шкоди 7000 грн., ОСОБА_5 - 50%, що теж відповідає сумі шкоди 7000 грн.

Відповідно до положень ч.1 ст.88 ЦПК України суд понесені позивачами та документально підтверджені судові витрати присуджує їм пропорційно до задоволених вимог.

На підставі ст.ст.28, 32, 34, 68 Конституції України ст.ст. 23 п.4, 270 ч.1 277 ч.І,3,4,6,7, 280 297 ч.І-3, 299 ч.І,2,302 ч.1 ЦК України, ст.37 Закону України Про друковані засоби масової інформації (пресу) в Україні, ст.42,47-1 Закону України Про інформацію, керуючись ст.ст. 88 ч.1, 213-215 ЦПК України, суд

вирішив:

позов ОСОБА_4 та ОСОБА_5 до ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 про зобовязання спростувати опубліковані в засобі масової інформації відомості, що не відповідають дійсності та шкодять честі, гідності і діловій репутації та солідарне відшкодування моральної шкоди задовольнити частково.

Визнати недостовірною та такою, що ганьбить честь і гідність та ділову репутацію ОСОБА_4 та ОСОБА_5, інформацію, що її розміщено у статті 'Открытое письмо в газеті 2000, а саме такі висловлювання: по странному совпадению, судья Мельник находится в родственных отношениях с истцом по делу гражданином ОСОБА_13, представлявшим интересы Паруса та не удивительно, что в процессе рассмотрения дела судьей Мельником неоднократно выносились необходимые рейдерам судебные решения.

Стягнути з ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 солідарно :

на користь ОСОБА_19 - 7000 грн. моральної шкоди 70 грн. витрат по слаті судового збору, та 15 грн. витрат на інформаційно-техгічне забезпечення розгляду справи, разом 7085 грн.;

на користь ОСОБА_5 - 7000 грн. моральної шкоди 70 грн. витрат по слаті судового збору, та 15 грн. витрат на інформаційно-техгічне забезпечення розгляду справи, разом 7085 грн..

В задоволенні позову в іншій частині відмовити.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду може бути подано до апеляційного суду Київської області через Броварський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а апеляційну скаргу на рішення суду- протягом десяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя