Справа №22-ц-263/10 Суддя-доповідач - Лузан
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2010 року м.Суми

колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого - Маслова В.О.,

суддів - Лузан Л.В., Сибільової Л.О.,

з участю секретаря судового засідання - Кияненко Н.М.

розглянула у відкритому судовому засіданні у приміщенні Апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 ОСОБА_2

на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 09 грудня 2009 року

у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, треті особи Сумська міська рада, Житлово-будівельний кооператив №82 «Транспортник»,

про визнання свідоцтва про право власності на квартиру частково недійсним, визнання права власності на ? частину квартири, -

в с т а н о в и л а :

Рішенням Ковпаківського районного суду м.Суми від 09.12.2009 р. позов ОСОБА_3 задоволено.

Визнано свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_1, видане на імя ОСОБА_1, частково недійсним.

Визнано за ОСОБА_3 право власності на ? частину квартири АДРЕСА_2 як майно, придбане подружжям під час шлюбу.

В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування рішення суду і постановлення нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог з тих підстав, що судом неповно зясовані обставини, що мають значення для справи, що висновки суду не відповідають обставинам справи та що судом були порушені і невірно застосовані норми матеріального і процесуального права .

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі, вивчивши матеріали справи і перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_1 з 27.04.1985 р. по 07.07.1992 р. перебували в зареєстрованому шлюбі, від якого мають двох дочок: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та Інну, ІНФОРМАЦІЯ_2 ( ас.9, 11).

Рішенням виконкому Сумської міської ради від 17.01.1991 р. № 13 затверджене рішення загальних зборів членів ЖБК № 82 від 29.11.1990 р. №14 про надання квартир членам кооперативу та про видачу їм ордерів на квартири, серед яких був і ОСОБА_3, якому надавалась двокімнатна квартира АДРЕСА_3 (нині - вул. Іллінська ) у м. Суми житловою площею 28,5 кв.м, загальною 48,5 кв.м (ас.10, 22) .

Відповідно до довідки, виданої ЖБК № 82 «Транспортник», вступний внесок за названу квартиру в сумі 2650 грн. був сплачений в ІУ кварталі 1986 року, а повна вартість квартири в сумі 8 185 руб. сплачена повністю в І кварталі 1992 р.(а.с.17).

З протоколу загальних зборів членів ЖБК №82 «Транспортник» від 20 травня 1994 року вбачається, що на зборах слухали питання за заявою ОСОБА_3 щодо передачі паю його колишній дружині ОСОБА_5 та за заявою ОСОБА_5 про зарахування її до членів ЖБК-82 і надання їй квартири АДРЕСА_4, передачею паю в сумі 8135 руб.

Збори постановили: 1.виключити з членів ЖБК-82 ОСОБА_6 у звязку з передачею паю його колишній дружині ОСОБА_5; 2.зарахувати до членів ЖБК-82 ОСОБА_5 та закріпити за нею квартиру АДРЕСА_5 її колишнього чоловіка ОСОБА_6 з передачею паю в сумі 8135 руб. ( ас. 64).

Рішенням виконавчого комітету Сумської міської ради від 28.07.1994 р. №394 ОСОБА_5 була прийнята в члени ЖБК № 82 замість колишнього члена кооперативу, її колишнього чоловіка ОСОБА_3, у звязку з передачею паю, квартира залишена в її користуванні (а.с.43).

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 10.11.1992 р. дитина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, передана на виховання батьку ОСОБА_3.

25.11.1992 р. ОСОБА_3 написав заяву керуючому трестом КПД та голові профкому про виключення зі складу його сімї колишньої дружини ОСОБА_5 і дочки ОСОБА_7, а в подальшому рахувати в складі його сімї, яка перебуває на квартирному обліку, двох чоловік, а саме : його і доньку ОСОБА_4(ас. 48).

Рішенням виконкому Сумської міської ради від 21.10.1993 р. № 608, зокрема, затверджені спільні рішення адміністрації і профспілкових комітетів підприємств, обєднань, організацій про надання згідно з контрольними списками і іншими підставами житлових приміщень відомчого житлового форду, серед яких тресту КПД від 11.08.1993 р. у побудованому 79-кв. житловому будинку № 70 «б» по вул. Черепіна в м. Суми, у якому ОСОБА_3 надавалась двокімнатна квартира № 46 житловою площею 28,7 кв.м, на склад сімї із 2 чол. (ас.42, 44-45).

В травні 2008 року відповідачка ОСОБА_5 (ОСОБА_1В.) вступила в шлюб з ОСОБА_8

18.06.2008 р. ОСОБА_1 на підставі рішення виконкому Сумської міської ради від 20.06.2000 р. № 295 було видано свідоцтво про право власності на спірну квартиру АДРЕСА_6 (бувша вул. Червоногвардійська) у м. Суми (а.с.22, 23).

Колегія суддів вважає, що у суду першої інстанції були підстави для задоволення позову. При цьому колегія суддів виходить з наступного.

Згідно ст.15 Закону України «Про власність», чинного на час виникнення спірних правовідносин, член житлового, житлово-будівельного кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, надану йому в користування, набуває права власності на це майно. Громадянин, який став власником цього майна, має право розпоряджатися ним на свій розсуд: продавати, обмінювати, здавати в оренду, укладати інші угоди, не заборонені законом.

Відповідно до розяснень, даних в пп. 5-1, 6, 6-1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про житлово-будівельні кооперативи» при розгляді спорів про поділ квартири між подружжям, яке розлучилося, судові слід керуватися ст. 146 ЖК України, ст. 15 Закону "Про власність", п. 43 Примірного статуту ЖБК і чинним законодавством про шлюб та сім'ю (ст. ст. 22, 24, 28, 29 Кодексу про шлюб та сім'ю України), враховуючи що пай, внесений подружжям в ЖБК у період сумісного проживання за рахунок спільних коштів, а після повної сплати пайового внеску - квартира, є їх спільним майном і підлягає поділу на загальних підставах. Відповідно до п. 1 ст. 17 Закону "Про власність" при внесенні паю в ЖБК за рахунок коштів, одержаних внаслідок сумісної праці сім'ї члена кооперативу, паєнагромадження, а після повного внесення паю - квартира є спільною сумісною власністю членів сім'ї, якщо інше не було установлено письмовою угодою між ними.

Таким чином вбачається, що з 1992 р., а саме, з часу повного внесення пайового внеску за спірну квартиру, подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_5 (ОСОБА_1В.) набули право власності на цю квартиру. Відповідно до ст. 28 КпШС України їх частки у праві власності на квартиру є рівними.

Як на підставу для скасування рішення суду і відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 посилається на те, що позивач писав заяву про передачу їй паю. Проте колегія суддів вважає такі доводи апеляційної скарги необгрунтованими. Сам по собі факт, що ОСОБА_3 в 1994 році писав заяву про передачу бувшій дружині паю, в даному разі не має правового значення, так як на час написання такої заяви він вже був власником ? частини квартири і будь-які угоди відносно цієї власності мали укладатись в установленому ЦК УРСР (1963р.) порядку, а саме, в нотаріальній формі.

Доводи ОСОБА_1 про те, що між нею та позивачем укладалась угода відносно спірної квартири є необгрунтованими, так як такої угоди, укладеної в установленному законом порядку, вона суду не надала.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції представник позивача пояснила, що хоча з часу отримання в 1993 році квартири № 46 будинку № 70 «б» по вул. Черепіна в м. Суми ОСОБА_3 і прописався в ній, проте з 1991 року і до теперішнього часу його постійним місцем проживання є спірна квартира, в якій він залишився проживати як після розлучення, так і після отримання разом з донькою квартири на вул. Черепіна, в якій зараз проживає тільки донька. На протязі останніх років ОСОБА_3 часто буває відсутнім у спірній квартирі, так як працює в м. Москва.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про те, що ОСОБА_3 не пропустив позовну давність, так як, по-перше, ОСОБА_1 тільки в червні 2008 р. отримала свідоцтво про право власності на спірну квартиру, по-друге, на підтвердження своїх заперечень проти позову відповідачка не надала доказів про те, що поза межами позовної давності нею чи іншими особами оспорювалось право позивача на володіння, користування спірною квартирою, що давало б йому підстави вважати своє право власності порушеним.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду і не містять нових даних, які б давали підстави для скасування постановленого рішення. З підстав, зазначених в апеляційній скарзі, рішення суду не може бути скасоване або змінене.

Керуючись ст.303, п.1 ч.1 ст.307, ст.ст. 308, 313-315 ЦПК України колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 09 грудня 2009 року у даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і з цього часу може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців .

Головуючий -

Судді