АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 2-а-101/10Головуючий у 1-й інстанції Горуц Р.О.
Провадження № 22ц-787/10 Доповідач - Ткач О.І.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 травня 2010 р. колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Ткач О.І.

суддів - Гірський Б. О., Бахметова В. Х.,

при секретарі Жовняревич Т.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою управління Пенсійного фонду України в Підгаєцькому районі на постанову Підгаєцького районного суду від 31 березня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 до управління Пенсійного фонду України в Підгаєцькому районі Тернопільської області про здійснення перерахунку пенсії та стягнення невиплаченої доплати дітям війни,-

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Підгаєцького районного суду від 31 березня 2010 року позови задоволено частково:

"Визнано дії УПФ в Підгаєцькому районі щодо невиплати позивачам ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 С, ОСОБА_6-О. І., ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 підвищення до пенсії у розмірах, що передбачені ст. 6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» неправомірними.

Зобов'язано УПФ в Підгаєцькому районі провести нарахування і виплату ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 С, ОСОБА_6-О. І., ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 підвищення до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком відповідно до положень ст. 6 ЗУ «Про соціальний

захист дітей війни» за періоди з 9 липня по 31 грудня 2007 року, з 22 травня по 31 грудня 2008 року, з 01.01.2009 року по 31.12.2009 року із урахуванням проведених виплат за вказаний період.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено."

В апеляційній скарзі УПФ в Підгаєцькому районі просить постанову суду скасувати і ухвалити нове рішення, яким у позові відмовити, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та порушення норм процесуального права.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги та межах позовних вимог, перевіривши законність та обгрунтованість судового рішення, суд апеляційної інстанції прийшов до висновку, що апеляційну скаргу слід відхилити, а постанову суду залишити без змін.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що УПФ в Підгаєцькому районі як орган, якому делеговано повноваження щодо призначення і виплати пенсій та доплат до них, повинно було діяти відповідно до вимог ст.6 ЗУ "Про соціальний захист дітей війни" від 18 листопада 2004 року № 2195-ІУ і здійснити позивачам відповідні нарахування (за той період, коли дія цієї норми не була зупинена), але в порушення вимог вказаної статгі таких нарахувань не проводило, чим і допустило протиправну бездіяльність.

З таким висновком суду першої інстанції погоджується суд апеляційної інстанції, оскільки він відповідає вимогам закону та ґрунтується на матеріалах справи.

Позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 С, ОСОБА_6-О. І., ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 звернулися до суду з позовами до УПФ в Підгаєцькому районі, в яких просили визнати протиправними дії відповідача щодо неперерахування їм як особам, які мають правовий статус дітей війни, доплати (підвищення) до пенсії, передбаченої Законом України «Про соціальний захист дітей війни» від 18 листопада 2004 року № 2195-ІУ , у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком за період з 2007 по 2009 рік, та зобов'язати УПФ в Підгаєцькому районі здійснити перерахування таких доплат і забезпечити виплату заборгованості.

Судом першої інстанції встановлено, що позивачі отримують пенсії за віком та належать до категорії громадян, яким встановлено статус дітей війни. Протягом 2007 - 2009 років їм не було нараховано і виплачено підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком за період чинності Закону України № 2195-ІУ.

Згідно ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» від 18 листопада 2004 року № 2195-IV (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання

чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30% мінімальної пенсії за віком.

Пунктом 12 ст.71 Закону "Про Державний бюджет України на 2007 рік" ?489-V дію статті 6 Закону № 2195-IV зупинено на 2007 рік із врахуванням ст. 111 цього Закону.

Рішенням Конституційного Суду України від 9 липня 2007 року №6-рп/2007 положення п.12 ст.71 та ст. 111 Закону № 489-V визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними),

Підпунктом 2 пункту 41 розділу II Закону "Про Державний бюджет України на 2008 рік" було змінено редакцію ст.6 Закону № 2195-IV .

Однак рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 ці зміни також визнані неконституційними.

Відповідно до 4.2 ст.152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність. Разом із цим на підставі вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи вищенаведене, суд першої інстанції обгрунтовано прийшов до висновку, що позивачам з 9 липня по 31 грудня 2007 року, з 22 травня по 31 грудня 2008 року та з 1 січня 2009 року по 31 грудня 2009 року повинна була нараховуватись підвищена пенсія, яка передбачена для дітей війни в редакції Закону № 2195-IV від 18.Х1.2004 року. Відповідно відмова УПФ в Підгаєцькому районі в такому нарахуванні та виплаті є протиправною бездіяльністю.

Доводи апелянта щодо правомірності своїх дій із посиланням на відсутність бюджетних коштів для повної реалізації програми з доплат дітям війни на увагу не заслуговують, оскільки питання фінансування цих видатків не є предметом даного спору. Проблеми надання бюджетних коштів управлінню Пенсійного фонду України в Підгаєцькому районі для виконання покладених на нього обов'язків у справах цієї категорії виходять за межі заявлених вимог і судом не розглядались.

Безпідставними є також посилання апелянта на можливість нецільового використання коштів ПФУ, оскільки судом не ухвалено рішення про проведення виплат із власних джерел фінансування останнього.

Таким чином, суд першої інстанції повно та правильно з'ясував характер спірних правовідносин, вірно застосував норми матеріального права, висновки суду про встановлені обставини й правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності та підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні, тому постанова суду є законною та обгрунтованою.

Керуючись ст. 307,308, ЦПК України, п. 2 Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвідомчості справ, пов'язаних із соціальними виплатами " від 18.02.2010 року №1619-VI, суд апеляційної інстанції,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Підгаєцькому районі відхилити.

Постанову Підгаєцького районного суду від 31 березня 2010 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі скарги безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_11