Рівненський міський суд Рівненської області
Справа №2-5959/10
30 серпня 2010 року м. Рівне
Рівненський міський суд Рівненської області:
в особі головуючого судді - Цвіркуна О.С
при секретарі Власюк О.В.
за участю представника позивача - ОСОБА_1
представника третьої сторони - ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3, третя особа на стороні позивача ОСОБА_4 обласне виробниче комунальне підприємство водопровідно-каналізаційного господарства «Рівнеоблводоканал» (далі по тексту КП РОВ ВКГ«Рівнеоблводоканал») до ОСОБА_5 про заборону користування самовільно реконструйованим приміщенням, відновлення попереднього становища та стягнення моральної шкоди, суд
Позивач звернулась до суду із зазначеним позовом. В позовній заяві вказує, що є власником квартири за адресою: м. Рівне по вул.. Житомирській. буд..6 кв. І. яка межує з квартирою №2, яка на правових підставах належить відповідачу. Квартири позивача та відповідача мають спільну стінку між коридором та жилою кімнатою, які на плані позначені (2-1 та 1-3 відповідно).
Позивач стверджує, що відповідач у вересні 2006 року самовільно встановив в своєму коридорі туалетну кімнату яку обладнав умивальником, ванною та унітазом. Через деякий час, приблизно в жовтні 2006 року в жилій кімнаті позивача зявився неприємний запах, стіни вкрились вологістю, на меблях та килимах стала збиратись вода. На неодноразові звернення до відповідача з проханням відновити попереднє становище, останній не як не відреагував продовжує користуватись встановленим санвузлом. Просить суд заборонити відповідачу користуватись незаконно встановленою ванною кімнатою, а також зобовязати відповідача відновити попереднє становище, яке існувало до самовільно встановленого санвузла.
Представник позивача позовні вимоги свого довірителя підтримав повністю.
Представники третьої сторони зазначив, що позов підлягає до задоволення.
Відповідач у судове засідання повторно не зявився, хоча про час та місце судового розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить повістка. Заяви про відкладення розгляду справи не подала.
За таких підстав, суд рахує провести розгляд справи на підставі наявних в справі матеріалів, з постановлениям заочного рішення.
Заслухавши пояснення сторін, обєктивно дослідивши матеріали справи, суд, вважає, що позов підлягає до задоволення частково.
Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини.
Згідно повідомлення КП «ОСОБА_4 міське бюро технічної інвентаризації» від 9 червня 2010 року, на будинковолодіння за адресою місто Рівне, вул. Житомирська буд.№6 зареєстровано право власності на частки за ОСОБА_3, та 1/4 частки за ОСОБА_5.
Як вбачається з плану будинку по вул. Житомірській, буд.№6 коридор квартири №2 який позначений на плані 2- 1 та житлова кімната квартири №1 яка позначена №1-3 мають спільну стінку.
Згідно повідомлення Управління містобудування та архітектури Виконавчого комітету ОСОБА_4 міської ради від 28 травня №21-20/430 - громадянин ОСОБА_5 самочинно виконав перепланування квартири №2 житлового будинку по вул.. Житомирський №6 з влаштуванням санвузла, що примикає до житлової кімнати міжквартирної стіни. Згідно п.2.28 ДБН В.2.2-15-2005» «Житлові будинки. Основні положення» - не допускається кріплення приладів і трубопроводів безпосередньо до міжквартирних стін і перегородок, які огороджують житлові кімнати.
Відповідно до ст. 100 ЖК України Переобладнання і перепланування жилого будинку і жилого приміщення проводиться з метою підвищення їх благоустрою і перетворення комунальних квартир в окремі квартири на сімю. Переобладнання і перепланування жилого приміщення допускаються за згодою наймача, членів сімї, які проживають разом з ним, та наймодавця і з дозволу виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів.
Відповідно до ч. 2 ст. 383 ЦК України власник квартири може па свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир у багатоквартирному житловому будинку.
Відповідно до 4.1,2,3 сі.316 ЦК України, житловий будинок, будівля, споруда інше нерухоме майно вважається самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети. '' або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил
Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на
В даному випадку, підтверджено, що облаштування санвузлу в квартирі №2 домоволодіння по вул. Житомирській буд.№6 було проведене ОСОБА_5 без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.
Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна.
Згідно Постанови Пленуму ВСУ від 31.05.1995 року №4, моральною шкодою є - «втрати немайнового характер) внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явиш, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб».
Визначаючи розмір моральної шкоди, що підлягає відшкодуванню суд виходить із глибини, характеру та обсягу психічних хвилювань та страждань позивача, з урахуванням таких обставин, виходячи із вимог розумності і справедливості, позовні вимоги про стягнення моральної шкоди на підставі ст. 23, 1167 ЦК України підлягають задоволенню частково на суму 1000 гривень.
Враховуючи викладене, на підставі ст.ст. 23,376,383.1167 ЦК України, керуючись ст.ст. 10,1 1,13,15,60,107,158,209,212,214.215.218 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_3 задовольнити частково.
Заборонити ОСОБА_6) Леонідовичу, користуватись самовільно встановленим санвузлом в приміщенні коридору №2-1 квартири АДРЕСА_1.
Забовязати ОСОБА_5 відновити в попереднє становище коридор №2-1 квартири АДРЕСА_1, яке існувало до самовільно встановленого санвузлу.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 1000 грн.(одну тисячу гривень).
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави судові витрати від сплати яких позивач звільнений на підставі ст..4 Декрету КМ України «Про державне мито» а саме судовий збір в розмірі 51 грн.(п'ятдесят одна гривня) та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 (сто двадцять) гривень.
Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд.
Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Суддя Рівненського міського суду О.С. Цвіркун