АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2010 року Колегія суддів судової палати по цивільним справам апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді : Болтунової Л.М.

суддів: Козлова С.П., Максюта Ж.І.

при секретарі: Бецман І.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську, апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 27 серпня 2010 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 у власних інтересах та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_4, ОСОБА_5, треті особи - КП «ДМБТІ», ТОВ «Абріс», Шоста Дніпропетровська держнотконтора, Солонянська держнотконтора, приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_6, ОСОБА_7 про визнання причини пропуску строку для прийняття спадщини поважною, визнання договорів дарування недійсними та визнання права власності в порядку спадкування за законом , -

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_2 в листопаді 2007 року звернулася в суд із позовом до ОСОБА_3 у власних інтересах та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_4, ОСОБА_5, треті особи - КП «ДМБТІ», ТОВ «Абріс», Шоста Дніпропетровська держнотконтора, Солонянська держнотконтора, приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_6 про визнання причини пропуску строку для прийняття спадщини поважною, визнання договорів дарування недійсними та визнання права власності в порядку спадкування за законом.

Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 27 серпня 2010 року було відмовлено в задоволенні позовних вимог.

Не погодившись з даним рішенням, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просила рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення її вимог, вважаючи, що судом були неправильно застосовані норми матеріального права, неповно та не всебічно з'ясовані обставини, а також висновки суду не відповідають обставинам справи.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав .

Відмовляючи в задоволенні позову про визнання причини пропуску строку для прийняття спадщини поважною , суд першої інстанції посилався на те, що ОСОБА_2 у позові не заявляла позовні вимоги щодо визначення їй додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини.

З таким висновком колегія суддів не погоджується, так як від суперечить матеріалам справи.

З позовної заяви від 19 листопада 2007 року, видно, що ОСОБА_2 саме посилаючись на ч.3 ст.1272 ЦК України просила визначити їй додатковий строк, два місяці з моменту вступу в законну силу рішення суду, для подання заяви про прийняття спадщини після смерті її сина, ОСОБА_8, померлого 30 січня 2007 року.( т.1 а. с. 8)

У подальшому позивачка неодноразово уточнювала свої вимоги, але від вказаних заявлених вимог вона не відмовлялася і ухвала судом першої інстанції в цій частині не постановлялася. ОСОБА_2 також зазначала, що вважає причину пропуску строку на подачу заяви про прийняття спадщини поважною, оскільки після смерті сина вона хворіла і неодноразово зверталася до лікарні.

Як вбачається з довідок та витягу з амбулаторної карти Сурсько-Михайлівської дільничної лікарні Солонянського району Дніпропетровської області від 10.09.2007 року та 20.02.2008 року, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, знаходиться на обліку з діагнозом: бронхіальна астма та вегето-судинна дистонія; дійсно боліла, зверталася за медичною допомогою; з 05.03 по 16.03.2007 року знаходилася на стаціонарі, а потім з 11.05.по 23.05. та 02.07. по 25.07 2007 року. (т.1 а.с.14,78, 111)

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції в частині відмови про визнання причини пропуску строку для подачі заяви про прийняття спадщини поважною, підлягає скасуванню, з ухваленням нового рішення, яким слід визначити позивачці додатковий строк протягом двох місяців для подачі заяви про прийняття спадщини, після смерті її сина ОСОБА_8, померлого 30 січня 2007 року, оскільки вона дійсно пропустила шестимісячний строк з поважної причини.

Відмовляючи в задоволенні вимог ОСОБА_2, щодо визнання договорів дарування недійсними та визнання права власності в порядку спадкування за законом на майно, суд першої інстанції виходив з того, що позивачка не є стороною по зазначеним договорам, а також не є власницею майна, що було предметом даних договорів, і тому у неї відсутні правові підстави для захисту непорушеного та неіснуючого права.

З такими доводами суду першої інстанції, колегія суддів не погоджується, оскільки вони не відповідають вимогам ст.ст. 213-215 ЦПК України.

Колегія суддів вважає, що позивачка являється правонаступником після смерті її сина, а тому має право на пред*явлення позовних вимог щодо визнання договорів дарування недійсними.

Відповідно до вимог ст. 248 ЦПК України представництво за довіреністю припиняється у разі смерті особи, яка видала довіреність.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_8 помер 30 січня 2007 року. Оскаржені договори дарування були укладені після смерті ОСОБА_8

З матеріалів справи видно, що 30 липня 2007 року та 25 грудня 2007 року були укладені договори дарування між ОСОБА_7, який діяв від імені ОСОБА_8, згідно довіреності від 12.08.2006 року, та ОСОБА_3, які посвідчені приватним нотаріусом ОСОБА_6, а саме: на квартиру АДРЕСА_1, домоволодіння № 2 по вул. Балтійській в м. Дніпропетровську та земельну ділянку площею 0,1000 га, розташованою за цією ж адресою.

А отже, зазначені договори дарування, на підставі ст. ст. 215-216 ЦК України, повинні бути визнані недійсними, з поверненням сторін в первісне положення, із скасуванням державної реєстрації права власності на квартиру АДРЕСА_2 за ОСОБА_3 та з поновленням державної реєстрації права власності на зазначену квартиру за ОСОБА_8

Згідно довідки КП «ДМБТІ» державна реєстрація на домоволодіння по вул. Балтійській, 2 в м. Дніпропетровську та земельну ділянку площею 0,1000 га, яка розташована за цією ж адресою проведена за ОСОБА_8 і до цього часу не змінилася.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про відмову в позові щодо вимог про визнання права власності в порядку спадкування за законом на майно, однак не погоджується з його мотивами, оскільки вважає, що на теперішній час позивачкою вказані вимоги пред*явлені передчасно, а тому дане рішення суду підлягає зміні в частині мотивів відмови в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 307, 309 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 27 серпня 2010 року в частині відмови про визнання причини пропуску строку для подачі заяви про прийняття спадщини поважною - скасувати.

Визначити ОСОБА_2 додатковий двохмісячний строк для подачі заяви про прийняття спадщини, після померлого, 30 січня 2007 року Якименка В*ячеслава Яковича.

Рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 27 серпня 2010 року в частині відмови про визнання договорів дарування недійсними скасувати.

Визнати недійсним договір дарування, укладений між ОСОБА_7, діючим за довіреністю від імені Якименка В*ячеслава Яковича, та ОСОБА_3 на квартиру АДРЕСА_3, від 31 липня 2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_6Л.( ВЕТ № 797228 реєстр № 3559) та повернути сторони в первісне положення.

Визнати недійсними договори дарування, укладені між ОСОБА_7, діючим за довіреністю від імені Якименка В*ячеслава Яковича, та ОСОБА_3 на домоволодіння № 2 по вул. Балтійській в м. Дніпропетровську, та земельну ділянку площею 0,1000 га, що розташована за тією ж адресою ( для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд) від 25 грудня 2007 року, посвідчених приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_6Л.( відповідно ВКС № 293303 реєстр № 5851 та ВКС № 293306 реєстр № 5854 ) та повернути сторони в первісне положення.

Скасувати державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_2 за ОСОБА_3, проведену 31 серпня 2007 року комунальним підприємством «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» за реєстраційним номером 19687912, поновивши державну реєстрацію права власності на зазначену квартиру за Якименко В*ячеславом Яковичем.

Рішення цього ж суду про відмову в задоволенні позову щодо визнання права власності в порядку спадкування за законом, змінити в частині мотивів відмови відповідно з даним рішенням.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення але може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з цього часу.

Судді: