Справа № 2-3616/10
Провадження № 2-3616/10
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 жовтня 2010 року Личаківський районний суд м. Львова
в складі: головуючого судді Леньо С.І.

при секретарі Станько Р.О.

з участю позивача ОСОБА_1

представників відповідача Симоненко М.М., ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Львівського обласного центру медико-соціальної експертизи Головного управління охорони здоров`я Львівської обласної державної адміністрації про встановлення права на зміну інвалідності, відшкодування моральної шкоди,-

в с т а н о в и в:
Позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Львівського обласного центру медико-соціальної експертизи Головного управління охорони здоров`я Львівської обласної державної адміністрації про встановлення права на зміну причини інвалідності з інваліда армії другої групи на інваліда війни, відшкодування моральної шкоди в розмірі 500 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач надав пояснення про те що він є інвалідом армії другої групи, учасник бойових дій, дитина війни та пенсіонер державної служби. В жовтні 2004 року позивача було скеровано на обласну комісію Львівської області МСЕК № 460 для встановлення групи інвалідності учасника війни. Однак, у нього вимагали хабар, тому обстеження він не проходив. В серпні 2009 року позивач одержав посвідчення учасника бойових дій, зібрав необхідні документи та написав заяву до МСЕК № 3 Львівської області на зміну причини івалідості з інваліда армії другої групи на інваліда війни. Там йому було запропоновано звернутися до відповідної лікарської комісії, куди він звернувся та отримавши необхідні документи подав їх до МСЕК. Однак, відповідач зволікає з виконанням своїх обов`язків, не змінює причину інвалідності, у зв`язку з чим ОСОБА_3 позбавлений права на отримання доплати до пенсії. Враховуючи наведене просить встановити його право на зміну причини інвалідності в судовому порядку. Також вказує, що неправомірними діями та бездіяльністю відповідача йому заподіяно моральних та психічних страждань, що вплинуло на стан здоров`я, на грунті нервових стресів, моральних переживань, порушенням законних прав позивача йому заподіяно моральної шкоди, яку оцінює в розмірі 500 грн., та просить стягнути таку з відповідача.

Представники відповідача в судовому засіданні проти позовних вимог заперечили та надали аналогічні пояснення, про те, що ОСОБА_3 , 1936 р.н., вперше оглядався районною ЛТЕК Нестерівського району 12.12.1958 року, визнавався інвалідом другої групи, пов`язаної з проходженням військової служби по діагнозу: ревматизм, поліартрит, ревмокардит, міопічний астигматизм правого ока. 12.12.1959 року встановлювалася третя група інвалідності по цьому ж діагнозу. 14-15 квітня 2003 року ОСОБА_1 визнаний інвалідом другої групи «захворювання отримане в період проходження військової служби» безтерміново. 15.04.2003 року дане рішення підтверджено обласною МСЕК № 2. В жодних документах, які знаходяться в медекспертній справі вогнепальне поранення не згадується. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 оглядався обласною МСЕК № 3, де було підтверджено другу групу інвалідності. 24.02.2010 року позивач представив на МСЕК витяг з протоколу засідання ВЛК Західного регіону № 277 від 17.12.2009 року про наявність рубця на тильній поверхні китиці після вогнепального поранення, для зміни причини інвалідності.

Однак, такі наслідки вогнепального поранення в 1956 році у вигляді «зміцнілого рубця на тильній поверхні лівої китиці» не дають підстав для встановлення інвалідності та відповідно не дають підстав для зміни причини інвалідності. Огляд ОСОБА_1 проведений лікарями-експертами МСЕК у повному складі, рішення прийнято колегіально та відповідно до вимог п. 19 Положення МСЕ, відповідних Інструкцій. При огляді пацієнта в межах своїх функціональних обов`язків та прийнятті рішень позивачу не заподіяно жодних фізичних, моральних чи душевних страждань, що могло завдати моральної шкоди. Враховуючи наведене, просили в позові відмовити в повному обсязі.

Заслухавши пояснення позивача, представників відповідачів, дослідивши представленні по справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є безпідставними і необґрунтованими та не підлягають до задоволення з наступних мотивів.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 , 1936 року народження, є інвалідом армії другої групи безтерміново, учасником бойових дій (а.с.4,10-11).

Як вбачається з поданих сторонами документів, оглянутих в судовому засіданні їх оригіналів, ОСОБА_1 вперше оглядався районною ЛТЕК Нестерівського району 12.12.1958 року, був визнаний інвалідом другої групи, пов`язаної з проходженням військової служби по діагнозу: ревматизм, поліартрит, ревмокардит, міопічний астигматизм правого ока. 12.12.1959 року позивачу призначено третю групу інвалідності по цьому ж діагнозу, на підставі медичних документів, свідоцтва про хворобу № 127 ВЛК при в/ч НОМЕР_1 . 14-15 квітня 2003 року ОСОБА_1 визнаний інвалідом другої групи «захворювання отримане в період проходження військової служби» безтерміново по діагнозу: ревматизм неактивна фаза, мітрально-аортальна вада серця, недостатність мі трального клапану, стеноз горла аорти, ІКС, стабільна стенокардія, атеросклеротичний кардіосклероз. 15.04.2003 року дане рішення підтверджено обласною МСЕК № 2. 3-10 грудня 2009 року ОСОБА_1 оглядався обласною МСЕК № 3, де на підставі представлених медичних документів було підтверджено другу групу інвалідності «захворювання отримане в період проходження військової служби» (а.с.48-56).

Згідно витягу з протоколу засідання Військово-лікарської комісії Західного регіону по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця: Протокол № 277 від 17 грудня 2009 року вбачається, що поранення підтверджене даними судово-медичного обстеження № 106/04 від 29.07.04р. гр. ОСОБА_3 , яке не знайшло свого відображення в свідоцтві про хворобу № 127 від 30.05.1958 року. В ОСОБА_1 встановлено : поранення «Вогнепальне відламкове поранення лівої китиці (1956р.) з наявністю зміцнілого шкірного рубця на тильній поверхні лівої китиці розміром 3Х0,3 см.». Поранення та його наслідки пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії. Захворювання: «Стан після перенесеного ревматизму в активній формі, ревмокардит, гострий поліартрит» пов`язане з проходженням військової служби. У зв`язку з чим відмінено свідоцтво про хворобу № 127 (а.с.8,57).

Як зазначив позивач, з даним витягом із протоколу та медичними документами він звернувся до МСЕК із заявою про зміну причини інвалідності, покликаючись на наявне в нього вогнепальне поранення. Однак, його заяву залишено без задоволення. Згідно листа Головного управління охорони здоров`я № 223 від 19.05.10р. ОСОБА_1 надано відповідь про те, що по питанню зміни причини інвалідності він оглядався 10.12.2009 року обласною МСЕК № 3 та 24.02.10р. підстав для зміни причини інвалідності згідно чинного законодавства немає, наслідки вогнепального поранення в 1956р. у вигляді «зміцнілого шкірного рубця на тильній поверхні лівої китиці» не дають підстав для встановлення інвалідності. При розгляді даного питання комісією враховувалось рішення Личаківського районного суду м. Львова від 08.04.2009р. та витяг з протоколу засідання ВЛК Західного регіону від 17.12.2009 року № 277.

Дослідивши зібрані докази в сукупності, суд знаходить дії та рішення працівників МСЕК правомірними, такими, що вчинені в межах їх функціональних обов`язків та відповідно до діючого законодавства.

Так, Львівським обласним Центром МСЕК дотримано вимоги Положення про медико-соціальну експертизу, затвердженого постановою КМУ від 03.12.2009 року № 1317, зокрема рішення прийнято повним складом комісії, колегіально, що відповідає п. 19 вказаного Положення.

Відповідно до Інструкції про встановлення груп інвалідності, затвердженої наказом МОЗ України 22.04.2004 року № 183, із внесеними змінами, Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» визначається, що інвалідом є особа зі стійким розладом функцій організму, зумовленим захворюванням, наслідком травм, або з уродженими дефектами, що призводить до обмеження життєдіяльності, до необхідності в соціальній допомозі і захисті.

Згідно Інструкції про порядок встановлення причинного зв`язку інвалідності у колишніх військовослужбовців з перебуванням на фронті, затвердженої Міністерством оборони та МОЗ України 20.11.1992 року № 16-01/220, із внесеними змінами, колишнім військовослужбовцям, звільненим з служби за станом здоров`я, які мають висновки військово-лікарської комісії з причинного зв`язку захворювання (поранення, каліцтва, контузії), при встановленні інвалідності питання про її причину МСЕК визначає відповідно до формулювання постанови ВЛК (ОВЛК,ЦВЛК). Колишні військовослужбовці, звільнені зі служби за станом здоров`я, у яких відсутні військово-медичні документи, МСЕК, встановивши інвалідність, визначає її причину тільки після отримання висновків ВЛК, затверджених ОВЛК.

Як встановлено судом, 17.12.2009 ВЛК відмітила наявність у ОСОБА_1 поранення «Вогнепальне відламкове поранення лівої китиці (1956р.) з наявністю зміцнілого шкірного рубця на тильній поверхні лівої китиці розміром 3Х0,3 см.». Поранення та його наслідки пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії. Захворювання: «Стан після перенесеного ревматизму в активній формі, ревмокардит, гострий поліартрит» пов`язане з проходженням військової служби.

Разом з тим, згідно критеріїв встановлення груп інвалідності, анатомічних дефектів і прирівняних до них станів, які визначені вказаними вище Інструкціями, наслідки вогнепального поранення у 1956р. у вигляді «зміцнілого шкірного рубця на тильній поверхні лівої китиці» наявні у ОСОБА_1 , не дають підстав для встановлення інвалідності. Відтак, відсутні правові підстави для зміни причини інвалідності позивача з інваліда армії другої групи на інваліда війни.

Таким чином, своїми діями відповідачі не порушили законні права позивача, прийшли до вірного висновку про відсутність підстав для зміни причини інвалідності ОСОБА_1 . Відтак, відсутні також правові підстави передбачені ст.ст.23,1167 ЦК України, на які покликається позивач, для відшкодування моральної шкоди. Крім цього, суд вважає покликання позивача на неправомірні дії працівників МСЕК з приводу вимагання хабара, голослівними та не підтвердженими належними доказами, тому не приймає такі до уваги.

З огляду на вище викладене, судом беззаперечно встановлено, що вимоги позивача є необґрунтовані та безпідставні, тому в задоволенні позову слід відмовити в повному обсязі.

Керуючись ст.ст.3,10,11,60,61,209,212-215,218 ЦПК України, ст.ст. 11,23,1167 ЦК України, Законом України ««Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні», Положенням про медико-соціальну експертизу, затвердженого постановою КМУ від 03.12.2009 року № 1317, Інструкцією про встановлення груп інвалідності, затвердженої наказом МОЗ України 22.04.2004 року № 183, Інструкцією про порядок встановлення причинного зв`язку інвалідності у колишніх військовослужбовців з перебуванням на фронті, затвердженої Міністерством оборони та МОЗ України 20.11.1992 року № 16-01/220суд
в и р і ш и в:
В позові ОСОБА_1 до Львівського обласного центру медико-соціальної експертизи Головного управління охорони здоров`я Львівської обласної державної адміністрації про встановлення права на зміну причини інвалідності з інваліда армії другої групи на інваліда війни, відшкодування моральної шкоди в розмірі 500 грн. відмовити за безпідставністю.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Личаківський районний суд м. Львова шляхом подачі апеляційної скарги в порядку та строки передбачені ст.ст. 294,296 ЦПК України.

Суддя С.І.Леньо