Справа №22ц-1142/10 Головуючий у 1-й інстанції: Волоско І.Р.
Категорія: 41 Доповідач в апел. інстанції: ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2010 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого: Петричка П.Ф.

суддів: Цяцяка Р.П., Зверхановської Л.Д.

при секретарі: Панчуку І.С.

з участю: позивачів ОСОБА_2, ОСОБА_3, відповідачки ОСОБА_4 , її представника ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Сихівського районного суду м.Львова від 30 листопада 2009 року,

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваним рішенням Сихівського районного суду м.Львова від 30 листопада 2009 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про вселення та стягнення моральної шкоди.

Рішення суду оскаржила ОСОБА_3. В апеляційній скарзі зазначає, що рішення суду є незаконним та необґрунтованим. Вказує, що суд безпідставно відмовив у задоволенні їх позовних вимог в частині стягнення моральної шкоди з відповідачки як спадкоємиці після смерті ОСОБА_6, котрий зобовязаний був згідно вироку Пустомитівського районного суду Львівської області від 9.06.2004 року відшкодувати їй 10000 грн. моральної шкоди, а ОСОБА_2 5000 грн. моральної шкоди. Вартість спадкового майна, а саме 1/3 частини квартири АДРЕСА_1 згідно експертної оцінки становила 41000 грн. Також вказує, що оскільки їй та сину належить половина спірної квартири, то вважає, що суд необґрунтовано відмовив у вселенні їх в одну із кімнат цієї квартири площею 16,1 кв.м.

Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, виходячи із наступного.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Однак, оскаржуване рішення не відповідає даним вимогам.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що сторони є співвласниками квартири АДРЕСА_1, порядок користування нею не встановлено, у цій квартири проживає ОСОБА_4 Заявлені вимоги, у тому числі і про відшкодування моральної шкоди вважав надуманими, які не стверджуються жодними доказами.

Проте, колегія суддів з таким висновком місцевого суду не погоджується, оскільки він дійшов його з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні позову в частині стягнення моральної шкоди на підставі ст.1167 ЦК України, суд першої інстанції не визначився з характером спірних правовідносин, які виникли між сторонами, та правовою нормою, яка підлягала застосуванню.

Так, згідно виконавчого листа Пустомитівського районного суду Львівської області від 13.01.2005 року ОСОБА_6 зобовязаний був сплатити ОСОБА_3 10 тис. грн. моральної шкоди, а ОСОБА_2 - 5 тис. грн. моральної шкоди.

Оскільки ОСОБА_6 14.06.2005 року помер, а належну йому 1/3 частку квартири АДРЕСА_2 успадкували порівну позивач ОСОБА_2 та відповідачка ОСОБА_4, то позивачі просили стягнути з відповідачки як спадкоємиці померлого заподіяну їм моральну шкоду.

А тому суду першої інстанції необхідно було встановити на підставі норм якого матеріального закону заявлені ці вимоги, можливо ст.ст.1231 чи 1282 ЦК України, дати їм відповідну правову оцінку та залежно від встановленого вирішити спір.

Наведене привело до того, що суд розглянув не всі позовні вимоги і цей недолік не був і не міг бути усунений ухваленням додаткового рішення, а це відповідно до п.5 ч.1 ст.311 ЦПК України є однією з підстав для скасування рішення суду і передачі справи на новий розгляд.

Крім того, судом допущено порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст. 130 ЦПК України попереднє судове засідання проводиться з метою з»ясування можливості врегулювання спору до судового розгляду або забезпечення правильного та швидкого вирішення справи.

Ухвалення рішення у попередньому судовому засіданні відповідно до ч.4 даної статті можливе лише за умови визнання відповідачами позову.

В оскаржуваному рішенні вказано, що відповідачка проти позову заперечила, однак, незважаючи на це, місцевий суд розглянув справу у попередньому судовому засіданні.

Про те, що 30.11.2009 року проводилось попереднє судове засідання свідчить аналіз матеріалів справи, згідно яких після відкриття провадження у справі 28.08.2009 року попереднє судове засідання, яке було призначене на 14.10.2009 року, не відбулося, оскільки від відповідачки надійшла заява про перенесення розгляду справи. 29 жовтня та 24 листопада 2009 року судові засідання взагалі не проводились у звязку з неможливістю фіксування судового засідання технічними засобами, що стверджується довідками, які знаходяться на а.с. 21, 23.

Так як при винесенні рішення судом першої інстанції було неповно зясовано обставини, що мають значення для справи, допущено порушення норм ЦПК України, неправильне застосування норм матеріального права, тому колегія суддів вважає, що рішення суду підлягає скасуванню з направленням справи на новий розгляд.

Під час нового розгляду справи суду необхідно врахувати викладене, всебічно і повно встановити всі фактичні обставини справи на підставі обєктивної оцінки наявних у ній доказів, з»ясувати дійсні права та обовязки сторін і залежно від встановленого правильно застосувати норми матеріального права, що врегульовують спірні правовідносини, та ухвалити законне і обґрунтоване рішення.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п.5, 309 ч.1 п.4, 311 ч.1 п. 5, 313, 314 ч.1 п.2, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволити частково.

Рішення Сихівського районного суду м.Львова від 30 листопада 2009 року скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції іншим суддею.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання нею законної сили.

Головуючий :

Судді: