Великописарівський районний суд Сумської області
Справа 2-588/10
РІШЕННЯ

I M EHEM У K P A Ї H И

30 червня 2010 року Великописарівський районний суд Сумської області

в складі:

головуючого в особі судді Вюник Н.Г.

при секретарі Білій B.I.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. В-Писарівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України у Великописарівському районі Сумської області про призначення державної пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, у розмірах, встановлених законом та про стягнення заборгованості,

B C T A H O B И В:

Позивач просить постановити рішення суду, яким визнати дії відповідача незаконними та зобовязати з 1 вересня 2007 року призначити та провести перерахунок та виплату державної пенсії в розмірі 6 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю у розмірі 50 відсотків мінімальної пенсії за віком, виходячи виключно із законодавчо встановленого розміру мінімальної пенсії за віком на момент виплати.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідач всупереч діючому законодавству здійснює виплату основної та додаткової пенсії в розмірах, які не відповідають вимогам Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Позивач звертався із заявою до Управління Пенсійного фонду України у* ОСОБА_2 районі Сумської області про призначення, перерахунок та виплату пенсії у встановленому законодавством розмірі, але відповідач відмовив здійснити перерахунок пенсії.

B судове засідання позивач не зявився, але надав заяву з проханням слухати справу в його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Відповідач надав суду заяву, в якій просить суд розглянути справу без його представника, позовні вимоги не визнає. B своєму запереченні зазначає, що позивач перебуває на обліку в управлінні та отримує пенсію по інвалідності внаслідок захворювання, отриманого при ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. Постановою Кабінету Міністрів України від 16 липня 2008 року «Про підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян» основний розмір пенсії з 1 липня 2008 року в учасників ліквідації аварії на ЧАЕС у 1987-1990 роках інвалідів III групи не може бути нижчим 980 гривень. Додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, призначається відповідно до Постанови Кабінету Міністрів від 28 травня 2008 року «Про деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» і для інвалідів III групи складає 15 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Пенсія позивача на даний час складає 1321,60 гривень. Розмір пенсії, як запевняє відповідач, розраховано відповідно до чинного законодавства, підстав для проведення перерахунку не вбачає.

B судовому засіданні встановлено, що відповідно до посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, серії A за № 426268, виданого на імя ОСОБА_1, він має право на пільги і компенсації, встановлені Законом України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» ( a.c. 6), є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 1 категорії, що підтверджується вкладкою до посвідчення № 658327 (a.c.6), а також є інвалідом III групи (a.c.4).

Позивач перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного Фонду України у Великописарівському районі Сумської області і отримує пенсію, як інвалід III групи, яка настала внаслідок ліквідації аварії на Чорнобильській AEC.

Як слідує із заперечення Управління Пенсійного Фонду України у Великописарівському районі Сумської області ( a.c. 15) розмір основної пенсії позивача складає 980 гривень, а додаткова пенсія - 85,95 гривень.

Відповідно до ст. 49 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» пенсії особам, віднесеним до 1, 2, 3, 4 категорії встановлюються у вигляді: державної пенсії, додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Згідно ст. ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні

відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, які визначаються згідно з законодавством. B усіх випадках розмір пенсії для інвалідів, щодо яких встановлено звязок з Чорнобильською катастрофою, не може бути нижчим: по III групі інвалідності - 6 мінімальних пенсій за віком та щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, призначається у розмірі 50 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Положення даної норми співпадає з приписом п. 4 Порядку обчислення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у звязку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, який затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 1997 року за № 523.

Згідно зі ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили , працездатність, визначеного законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 46 Конституції України пенсії та інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Правові засади формування та застосування державних соціальних стандартів і нормативів, і спрямованих на реалізацію закріплених Конституцією України та законами України державної пенсії та І додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, визначаються Законом України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії».

Відповідно до ст. 1 даного Закону державні соціальні гарантії - встановлені законами мінімальні розміри оплати праці, доходів громадян, пенсійного забезпечення, соціальної допомоги, розміри інших видів соціальних виплат. Встановлені законами та іншими нормативно-правовими актами, які забезпечують рівень життя не нижче від прожиткового мінімуму.

Прожитковий мінімум встановлюється Кабінетом Міністрів України і щороку затверджується Верховною Радою України у Законі «Про Державний Бюджет України» на відповідний рік.

Отже, суд приходить до висновку, що позивач має право на призначення пенсії в розмірі, не нижчому від 6 мінімальних пенсій за віком та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, у

розмірі 50 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Наявність такого права у позивача гарантується ст. 46 ч. 2 Конституції України.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією.

Отже, за конституційними нормами, виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами, суд приходить до висновку про необхідність при визначенні розміру пенсії позивачеві застосовувати норми Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а не Постанови Кабінету Міністрів України, на які посилається відповідач.

Мінімальний розмір пенсії за віком визначається за правилами, передбаченими ч.1 ст. 28 Закону

України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», іншого нормативно - правового акта,

який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає.

Відсутність іншого розміру мінімальної пенсії за віком не може бути підставою для відмови позивачеві в реалізації його конституційного права на отримання пенсії за віком, у розмірі, встановленому ст. ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Посилання відповідача на ч. 3 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», яка визначає, що мінімальний розмір пенсії за віком, передбачений ч. 1 ст.

28 даного Закону застосовується виключно для визначення розміру пенсії, яка призначається за цим Законом - суд не приймає до уваги.

Відповідно до ч. 3 ст. 67 Закону «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», яка набрала чинності 31 жовтня 2006 року, у разі збільшення розміру

прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір

пенсії, визначений відповідно до ст. 54 цього Закону, а також розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, особам, віднесеним до 1, 2, 3, 4 категорії. Перерахунок здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність встановлено: з 1 січня -380 гривень, з 1 квітня - 406 гривень, з 1 жовтня-411 гривень.

Згідно ст. 58 Закону України «Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» прожитковий мінімум складає - з 1 січня - 470 гривень, з 1 квітня -481 гривня, з 1 жовтня -498 гривень.

Відповідно до ст. 46 ч. 2 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» пенсії не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком.

Виходячи з викладеного суд приходить до висновку, про невідповідність дій відповідача щодо виплати позивачеві державної пенсії та додаткової пенсії в розмірах, які не відповідають Закону України

«Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в редакції від 6 червня 2006 року та діючому законодавству та приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у редакції п. 28 розділу 11 Закону України « Про Державний бюджет України на 2008 рік» позивачеві державна пенсія та додаткова пенсія за шкоду заподіяну здоровю виплачувалась вірно. Це положення діяло з 1 січня по 22 травня 2008 року, до визнання його не конституційним рішенням Конституційного суду України. У звязку з цим підстав для задоволення позову в частині здійснення перерахунку пенсії з 1 січня по 22 травня 2008 року немає.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 213, 214, 215, 217, 223 ЦПК України, Законом України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи», Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», суд -

B И PI Ш ИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України у Великописарівському районі Сумської області про призначення державної пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, у розмірах, встановлених законом та про стягнення заборгованості, задовольнити частково.

Визнати незаконними дії Управління Пенсійного Фонду України у Великописарівському районі Сумської області щодо відмови в перерахунку та виплаті державної пенсії та додаткової пенсії ОСОБА_1 в розмірах, які відповідають Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за період з 1 вересня 2007 року по 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року.

Зобовязати Управління Пенсійного Фонду України у Великописарівському районі Сумської області провести ОСОБА_1 перерахунок пенсії та додаткової пенсії як інваліду III групи захворювання, отриманого внаслідок аварії на ЧАЕС, виходячи з розміру шести мінімальних пенсій за віком та 50 відсотків мінімальної пенсії за віком, відповідно до ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи із розрахунку мінімальної пенсії за віком, встановленої ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», та провести відповідні виплати недоплаченої пенсії з 1 вересня 2007 року по 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року по 30 червня 2010 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Сумської області через Великописарівський районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 2 липня 2010 року.

Суддя Н.Г. В'юник