АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 жовтня 2010 року м. Дніпропетровськ

Апеляційний суд Дніпропетровської області в складі:

Головуючого судді: Рудь В.В.

суддів: Лисичної Н.М., Повєткіна В.В.

при секретарі: Лещинській О.В.

Розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 31 серпня 2010 року

за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Заводської районної ради м. Дніпродзержинська про припинення права власності, про визнання права власності на частину домоволодіння, -

В с т а н о в и в :

У вересні 2009 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ВК Заводської районної ради м. Дніпродзержинська про припинення права власності, про визнання права власності на частину домоволодіння посилаючись на те, що вона є власником 18/25 частин будинку № 45 по вул. Л. Українки в м. Дніпродзержинську. Власником 7/25 частин цього будинку є ОСОБА_2, яка померла у 2000 році. Після її смерті частиною будинку ніхто не користувався, вона знаходиться у занедбаному, антисанітарному стані, засмічена сміттям, частково зруйнована, двері та вікна відсутні, там мешкають безпритульні. У звязку з цим, просила суд встановити факт відсутності жодної особи, яка б була співвласником будинку № 45 по вул. Л. Українки в м. Дніпродзержинську, та якій би належала 7/25 частин цього будинку, встановити факт відсутності спільної часткової власності на цей будинок, припинити право власності ОСОБА_3 та визнати право власності позивача на 7/25 частин цього домоволодіння (а.с.3-4).

Рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 31 серпня 2010 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено (а.с.86, 87-89).

В апеляційній скарзі (а.с.93-96) ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати, як необґрунтоване і ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, та ухвалити нове рішення, оскільки:

- враховуючи смерть ОСОБА_4 право власності на 7/25 частину домоволодіння припиняється, так як право власності є речовим правом і воно існує остільки і особа, який вона належить та відповідно до ст.346 ЦК України припиняється у разі смерті власника;

- обставини щодо відсутності іншого співвласника свідчить про те, що спірне майно не перебуває ні у спільній, ні у сумісній, ні у частковій власності;

- ОСОБА_1 є єдиним власником будинку № 45 по вул. Л.Українки в м. Дніпродзержинську, оскільки всупереч ст.335,336 ЦК України відсутня наявність двох або більше осіб, які мають право власності на одну і ту ж річ;

- невідповідність правового статусу позивача призводить до негативного впливу на технічний стан спірного майна.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що скарга є необґрунтованою і не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволені позову, суд першої інстанції встановив, що право власності на 18/25 частин будинку № 45 по вул. Л.Українки в м. Дніпродзержинську зареєстровано за позивачкою ОСОБА_1, а 7/25 частин за ОСОБА_4, яка 14 евітня 2000 року померла і спадкова справа після її смерті не заводилась; позивачка не є спадкоємцем померлої; позивачка не набула права власності на належні померлій ОСОБА_4 7/25 частин в порядку набувальної давності.

Колегія суддів вважає, що такий висновок суду першої інстанції відповідає вимогам закону та матеріалам справи.

Доводи ОСОБА_1 в апеляційній скарзі про те, що після смерті ОСОБА_4 вона є єдиним власником будинку № 45 по вул. Л.Українки в м. Дніпродзержинську, є хибними.

ОСОБА_1 належить лише 18/25 частин будинку № 45 по вул. Л.Українки в м. Дніпродзержинську.

Правових підстав вимагати визнання за нею права валсності на 7/25 частин після смерті ОСОБА_4 у ОСОБА_1 немає.

Відповідно до вимог ст.1277 ЦК України за відсутності спадкоємців спадкове майно переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини.

ОСОБА_1 не є спадкоємцем померлої ОСОБА_4, а тому при відсутності спадкоємців для визнання за ОСОБА_1 права власності на належні померлій ОСОБА_4 7/25 частин підстав немає.

Відповідно до ч.1 ст.344 ЦК України передбачено, що особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Згідно з п.8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України правила ст.344 Цивільного кодексу України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом, тобто набувальна давність рахується з 01 січня 2001 року.

На цей час загальний строк володіння ОСОБА_1 спірним нерухомим майном відповідно до вимог ст.344 ЦПК України становить менше десяти років.

А тому для визнання за ОСОБА_1 права власності на належні померлій ОСОБА_4 7/25 частин за набувальною давністю на цей час також підстав немає.

З огляду на це колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги про необґрунтованість рішення суду першої інстанції є безпідставними.

Суд першої інстанції всебічно і повно дослідив обставини справи, надав належну оцінку доказам, які надані суду сторонами, і постановив законне і обґрунтоване рішення про відмову у задоволенні позову.

Порушень матеріального і процесуального права при ухваленні судового рішення не допущено.

Тому підстав для скасування або зміни рішення суду першої інстанції немає.

У зв'язку з викладеним і керуючись ст.ст.307,308,314,315 Цивільного процесуального кодексу України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 31 серпня 2010 року залишити без зміни.

Ухвала Апеляційного суду Дніпропетровської області набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий:

Судді: