У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 липня 2010 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого-судді Зубарєвої К.П.

суддів: Бакуса В.Я., Приколоти Т.І.,

при секретарі Смалюх У.З.

з участю ОСОБА_1, ОСОБА_2,ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 на ухвалу судді Франківського районного суду м.Львова від 4 березня 2010 року по справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7, ОСОБА_4, ОСОБА_8, ОСОБА_5, з участю третіх осіб Львівської міської ради, Франківської районної адміністрації Львівської міської ради, Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області про усунення перешкод,-

в с т а н о в и л а:

Ухвалою судді Франківського районного суду м.Львова від 4 березня 2010 року задоволено заяву позивача про забезпечення позову та заборонено відповідачам вчиняти дії та виконувати роботи, пов»язані з будівництвом багатоквартирного будинку на земельній ділянці № 11 на вулиці Академіка Рудницького у м.Львові, заборонено Львівській міській раді та її структурним підрозділам вчиняти дії та приймати рішення по погодженню будівництва та будівництву багатоквартирного житлового будинку на вказаній земельній ділянці.

Ухвалу оскаржив представник ОСОБА_4 ОСОБА_5

В апеляційній скарзі апелянт посилається на те, що оскаржувана ухвала є незаконною і безпідставною. Вважає, що твердження позивача про використання відповідачами без її погодження земельної ділянки, що знаходиться у спільному користуванні, не відповідають дійсності. Власники земельної діяльності змінили спільну сумісну власність на спільну часткову та визначили порядок користування земельною ділянкою. На частині земельної ділянки, що належить ОСОБА_7, знаходиться житловий будинок з прибудовами. Відповідачі по цій справі домовилися між собою про знесення цього будинку та будівництво на його місці багатоповерхового будинку. У такому випадку погодження власників суміжних земельних ділянок не вимагається. Заїзд до будинку ОСОБА_7 не проходить через земельну ділянку позивача. Тому перешкод позивачу в користуванні її земельною ділянкою відповідачі не чинять. В заяві позивача про забезпечення позову не наведено обґрунтувань яким чином погодження проектів будівництва порушує права позивача або утруднить виконання можливого рішення суду. Застосовані оскаржуваною ухвалою види забезпечення позову не є адекватними заявленим позовним вимогам та суперечать положення Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» щодо відповідності виду забезпечення позову позовним вимогам. Питання про забезпечення позову суд вирішив у відсутності позивачів. Оскаржувана ухвала не містить мотивів, а тому суперечить вимогам ст. 209 ЦПК України. Просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову ухвалу про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників процесу, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та заперечень, колегія суддів вважає, що скаргу слід відхилити.

Встановлено, що позивач звернулася до суду з позовом про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, наданою у постійне користування, приведення ділянки до попереднього стану та заборону здійснення будівництва багатоквартирного будинку на цій ділянці без погодження із землекористувачами. Отже, між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення.

Суддя, з врахуванням вимог ст. 151 ЦПК України, за заявою позивача допустив забезпечення позову у виді заборони відповідачам вчиняти дії та виконувати роботи, пов»язані з будівництвом багатоквартирного будинку на земельній ділянці № 11 на вулиці Академіка Рудницького у м.Львові, заборони Львівській міській раді та її структурним підрозділам вчиняти дії та приймати рішення по погодженню будівництва та будівництву багатоквартирного житлового будинку на вказаній земельній ділянці до вирішення спору по суті, мотивуючи своє рішення тим, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду в майбутньому.

Колегія суддів вважає, що застосований вид забезпечення позову відповідає позовним вимогам. Отже, суддею вжито заходи забезпечення позову з дотриманням вимог закону, чого не спростовують доводи апеляційної скарги.

Колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувана ухвала постановлена з додержанням вимог закону. Підстави для скасування ухвали судді Франківського районного суду м.Львова відсутні, а тому апеляційну скаргу слід відхилити.

Керуючись ст.303, п.1 ч.2 ст.307, п.1 ч.1 ст. 312, ст. 313, п. 4 ч.1 ст.314, ст.315 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 відхилити.

Ухвалу судді Франківського районного суду м.Львова від 4 березня 2010 року у залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: