Броварський міськрайонний суд Київської області
справа 2-591/10
РІШЕННЯ

Іменем України

15 липня 2010 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1,
при секретарі ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 міської ради Київської області про визнання права власності на 1/3 частку житлового будинку за набувальною давністю,

в с т а н о в и в :

У грудні 2009 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом, в якому зазначала, що вона на підставі договору дарування від 15 травня 1998 року є власником 2/3 часток житлового будинку № 27 по вулиці Кутузова у місті Броварах Київської області. Право власності на іншу 1/3 частку цього будинку зареєстровано за ОСОБА_5, яка померла 04 квітня 1977 року. У даному будинку вона проживає з 1989 року. За час проживання постійно здійснювала поточний ремонт всього будинку, обробляла присадибну земельну ділянку.

Відповідно до ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно.

1/3 часткою зазначеного житлового будинку вона відкрито, безперервно володіє понад 20 років з 1989 року, систематично здійснювала ремонт будинку, сплачувала комунальні послуги, тому за набувальною давністю вона набула право власності на дану 1/3 частку цього будинку.

Згідно із ч. 4 ст. 344 ЦК України право власності за набувальною давністю на нерухоме майно набувається за рішенням суду.

Просила визнати за нею право власності на 1/3 частку житлового будинку № 27 по вулиці Кутузова у місті Броварах Київської області за набувальною давністю.

Відповідач ОСОБА_4 міська рада Київської області у попередньому судовому засіданні подала зустрічну позовну заяву до ОСОБА_3, в якій просила визнати спадщину ОСОБА_5 1/3 частку житлового будинку № 27 по вулиці Кутузова у місті Броварах Київської області відумерлою, передати її територіальній громаді міста Бровари Київської області в особі ОСОБА_4 міської ради Київської області та визнати за нею право власності на 1/3 частку даного будинку.

Позивач ОСОБА_3 у судовому засіданні позов підтримала, просила суд задовольнити її позовні вимоги на підставі ст. 344 ЦК України. У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_4 міської ради Київської області відмовити.

Представник відповідача ОСОБА_4 міської ради Київської області ОСОБА_6 у судовому засіданні позов ОСОБА_3 не визнала та пояснила, що у п. 8 Перехідних та прикінцевих положень ЦК України передбачено, що правила ст. 344 ЦК України про набувальну давність поширюються на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом.

Оскільки ЦК України набрав чинності з 01 січня 2004 року, норми ст. 344 цього Кодексу поширюються на правовідносини, що виникли з 01 січня 2001 року, тому визнання права власності на нерухоме майно можливе не раніше 01 січня 2011 року.

Також пояснила, що у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови їх від прийняття спадщини, суд за заявою відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини визнає спадщину відумерлою.

У звязку з наведеним, враховуючи, що спадкоємці після смерті ОСОБА_5 відсутні, просила задовольнити зустрічний позов ОСОБА_4 міської ради Київської області, а у позові ОСОБА_3 відмовити.

У подальшому, в ході розгляду справи, виконуючий обовязки міського голови секретар Броварської міської ради Київської області ОСОБА_7 подав до суду заяву, в якій просив зустрічний позов ОСОБА_4 міської ради Київської області про визнання спадщини відумерлою залишити без розгляду.

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 15 липня 2010 року зустрічну позовну заяву ОСОБА_4 міської ради Київської області до ОСОБА_3 про визнання спадщини відумерлою, передачу її територіальній громаді та визнання права власності на 1/3 частку житлового будинку залишено без розгляду.

Після цього представник відповідача ОСОБА_6 у судовому засіданні пояснила, що при вирішенні позову ОСОБА_3 ОСОБА_4 міська рада покладається на суд.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що у житловому будинку № 27 по вулиці Кутузова у місті Броварах Київської області ОСОБА_8 належало 2/3 частки, ОСОБА_5 1/3 частка.

04 квітня 1977 року ОСОБА_5 померла.

Згідно із листом ОСОБА_4 міської державної нотаріальної контори Київської області від 24 березня 2010 року № 659/01-14 спадкова справа до майна померлої 04 квітня 1977 року ОСОБА_5 не заводилась.

У судовому засіданні встановлено, що спадщину після смерті ОСОБА_5 ніхто не приймав, на даний час за нею так і рахується право власності на 1/3 частку зазначеного вище житлового будинку.

15 травня 1998 року ОСОБА_8 подарував належні йому 2/3 частки житлового будинку № 27 по вулиці Кутузова у місті Броварах Київської області позивачу ОСОБА_3, що підтверджується договором дарування частини жилого будинку від 15 травня 1998 року, зареєстрованого в реєстрі за № 2-1807.

29 травня 1998 року право власності на ці 2/3 частки будинку позивач ОСОБА_3 зареєструвала у ОСОБА_4 бюро технічної інвентаризації.

Рішенням виконкому ОСОБА_4 міської ради народних депутатів № 229 від 17 липня 1990 року було дозволено продаж 1/3 частини домоволодіння № 27 по вулиці Кутузова у місті Броварах Київської області ОСОБА_8 на підставі ст. 117 ЦК України (1963 року) по залишковій вартості за 1740 крб.

Зазначену суму коштів за 1/3 частку будинку ОСОБА_8 не сплатив, право власності на цю частку вказаного домоволодіння не набув.

30 серпня 1999 року ОСОБА_8 помер.

Заявляючи вимоги про визнання права власності на 1/3 частку спірного будинку позивач ОСОБА_3 посилалася на те, що вона більше десяти років відкрито, безперервно володіє цим нерухомим майном, здійснювала ремонт будинку, оплачувала комунальні послуги, тому згідно із ст. 344 ЦК України вона набула право власності на належну ОСОБА_5 1/3 частку житлового будинку № 27 по вулиці Кутузова у місті Броварах.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном протягом пяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації.

Згідно із п. 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України правила ст. 344 цього Кодексу про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом.

Оскільки ЦК України набрав чинності з 01 січня 2004 року, положення ст. 344 цього Кодексу поширюються на правовідносини, що виникли з 01 січня 2001 року.

Виходячи з наведеного, суд може визнати за особою право власності на нерухоме майно за набувальною давністю не раніше 01 січня 2011 року.

Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що правові підстави для визнання за ОСОБА_3 права власності на 1/3 частку житлового будинку № 27 по вулиці Кутузова у місті Броварах за набувальною давністю відсутні, тому її позов задоволенню не підлягає.

На підставі ст. 344, п. 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, керуючись ст. ст. 15, 60, 212 215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

У задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 міської ради Київської області про визнання права власності на 1/3 частку житлового будинку за набувальною давністю відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області через Броварський міськрайонний суд шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у зазначений вище строк, рішення суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Дутчак І.М.