РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2-132/2010 рік

01 червня 2010 року Козівський районний суд

Тернопільської області

в складі: головуючого судді Вирста М.М.

при секретарі Фещак Г.М.

з участю представника

позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Козова справу за позовною заявою ОСОБА_1, ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_3, про стягнення заборгованості в сумі 131 808,00 грн.,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1, ОСОБА_4 звернулися в суд з позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_3, про стягнення заборгованості в сумі 131 808,00 грн.

05 серпня 2005 року між субєктом підприємницької діяльності ОСОБА_1 та ОСОБА_5 було укладено Контракт про надання консультаційних послуг.

Відповідно до розділу V контракту ОСОБА_5 зобовязувався сплатити повну вартість контракту в сумі 9000,00 доларів США у гривнях по курсу НБУ на момент сплати, не пізніше одного року з моменту отримання імміграційної візи. А також цим розділом передбачено, що ОСОБА_5 несе матеріальну відповідальність перед консультантом за несвоєчасну оплату, згідно з контрактом в розмірі 10% від суми контракту за кожен тиждень відтермінування.

Згідно із додатком до контракту про надання консультаційних послуг від 24 березня 2006 року ОСОБА_5 було отримано консультативні послуги згідно укладеного договору в повному обсязі. Підтвердженням цього є отримана іміграційна віза за № 80440198 від 17 березня 2006 року.

26 вересня 2006 року ОСОБА_5 оплатив 4000 доларів США та 14 березня 2007 року 1800 доларів США. Станом на 28 червня 2008 року заборгованість ОСОБА_5 по контракту перед ОСОБА_1 становить 3200 доларів США. Станом на 05 січня 2008 року сума пені становить 13 440, 00 доларів США.

В якості гарантії виконання зобовязання ОСОБА_5 щодо сплати суми контракту 24 березня 2006 року був укладений договір поруки № 2403, згідно якого ОСОБА_3 виступила в якості поручителя ОСОБА_5, та зобовязалась сплатити основну суму заборгованості з кінцевим терміном 17 березня 2007 року, та сплатити можливі штрафні санкції за порушення умов Договору у розмірі 10 /десяти/ відсотків за 7 /сім/ днів прострочення.

Просять стягнути солідарно з ОСОБА_5 та ОСОБА_3 суму основного боргу за контрактним договором 25 216, 00 грн., 105 907,20 грн., суму нарахованої пені, та судові витрати.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав, просить стягнути солідарно з відповідачів ОСОБА_5 та ОСОБА_3 суму основного боргу за контрактним договором 25 216, 00 грн., 105 907,20 грн., суму нарахованої пені, та судові витрати.

В судовому засіданні ОСОБА_3 пояснила, що погоджуються сплатити борг за рахунок пенсії, оскільки в неї немає коштів, заборгованість не оплатили, тому що у 2007 році помер її чоловік, а у 2009 році помер її онук і син повернувся із Америки.

Відповідач ОСОБА_5 в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, про що свідчить оголошення в газеті

«Свобода» № 40 від 14 травня 2010 року.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, відповідача ОСОБА_3, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані сторонами докази, прийшов до наступного.

Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 05 серпня 2005 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 був укладений контракт про надання консультаційних послуг (а.с.7).

Згідно розділу V контракту на надання консультаційних послуг від 05 серпня 2005 року ОСОБА_5 зобовязувався оплатити повну вартість Контракту в сумі 9000 доларів США, не пізніше одного року з моменту отримання імміграційної візи. 17 березня 2006 року ОСОБА_5 отримав імміграційну візу за № 80440198.

Кінцевим терміном повернення основної суми заборгованості є 17 березня 2007 року. А також цим розділом передбачено, що ОСОБА_5 несе матеріальну відповідальність перед консультантом за несвоєчасну оплату, згідно з контрактом в розмірі 10% від суми контракту за кожен тиждень відтермінування.

24 березня 2006 року позивачем було укладено договір поруки № 2403 (а.с.12), згідно якого ОСОБА_3 виступила в якості поручителя ОСОБА_6 «за договором у сумі 9000 тис. дол. США», відповідно до ст. 2 якого передбачено оплатити суму у розмірі пять тисяч доларів США у гривнях по курсу НБУ на момент сплати, не пізніше 17 березня 2007 року, «та кінцевим терміном повернення основної заборгованості не пізніше 17 березня 2007 року».

На виконання вказаного контракту 26 вересня 2006 року ОСОБА_5 оплатив позивачу 4000 доларів США, та 14 березня 2007 року 1800 доларів США.

На 28 червня 2008 року заборгованість ОСОБА_5 по контракту перед ОСОБА_1 становить 3200 доларів США.

А сума пені на 05 січня 2008 року становить 13440 доларів США.

Відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

18 вересня 2007 року закінчився шестимісячний термін для предявлення вимоги до поручителя, щодо виконання основного зобовязання. Позивачем в судовому засіданні не надано належних доказів, того, що він звертався в межах шестимісячного строку до поручителя із вимогою про виконання основного зобовязання.

В матеріалах справи є копія повідомлення про вручення поштового відправлення, яке ОСОБА_3 одержала 10 липня 2008 року (а.с.17).

До суду позивач звернувся із вимогою про стягнення заборгованості із ОСОБА_3 лише 25 серпня 2009 року.

Вимога позивача про стягнення основної суми заборгованості та суми нарахованої пені солідарно із відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_5 є безпідставною. Відповідно до вимог чинного законодавства стягнення повинно проводитися із боржника, оскільки в силу ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Як встановлено в судовому засіданні із пояснення ОСОБА_3 її син ОСОБА_5 в даний час перебуває на території України, хворіє розладом психіки у звязку із смертю його сина, який помер у липні 2009 року (а.с.46), в даний час не працює, та перебуває на лікуванні.

Приймаючи до уваги вище викладене та те, що розмір пені значно перевищує розмір збитків, суд вважає, що позовні вимоги позивача щодо стягнення пені слід задоволити частково.

Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

На підставі вищенаведеного, суд, вважає, що з ОСОБА_6 слід стягнути - 25 216, 00 грн. - основного боргу за договором від 05 серпня 2005 року, та 5000,00 грн. пені.

Керуючись, ст. ст. 10, 11, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України, ч. 3 ст. 551, ч. 4 ст. 559 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_3, про стягнення заборгованості в сумі 131 808,00 грн. - задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 в користь ОСОБА_1 25 216, 00 /двадцять пять тисяч двісті шістнадцять/ грн. - основного боргу за договором;

- 5000, 00 /пять тисяч/ грн. пені;

- судові витрати по справі;

- державне мито 1319, 00 грн., та 30 грн. судового збору на інформаційно технічне забезпечення судового процесу.

В решті позовних вимог відмовити.

На рішення може бути подана заява про апеляційне оскарження до Апеляційного суду Тернопільської області через Козівський районний суд протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження, або без попереднього подання такої заяви в строк встановлений для її подання.

Суддя: підпис

З оригіналом вірно