АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № Справа № 22ц-8010/09 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Козлов С.П.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2010 року м. Дніпропетровськ

18 січня 2010 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого: Болтунової Л.М.,

суддів: Козлова С.П., Максюта Ж.І.,

при секретарі: Панченко Д.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу фермерського господарства «Агрофірма «Віктор» Васильківського району Дніпропетровської області на рішення Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 26 листопада 2009 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до фермерського господарства «Агрофірма «Віктор» Васильківського району Дніпропетровської області, треті особи: ТОВ «Садове» Васильківського району Дніпропетровської області, Дніпропетровська регіональна філія державного підприємства «Центр державного земельного кадастру», про розірвання договору оренди та стягнення невиплаченої суми, -

В С Т А Н О В И Л А:

В липні 2009 року позивачка звернувся до суду з позовом з послідуючими доповненнями, посилаючись на те, що між нею та відповідачем - фермерським господарством "Агрофірма "Віктор" Васильківського району Дніпропетровської області 20.04.2007 р. були укладені два договори оренди, за якими вона передала йому в оренду належні їй за державними актами серії 111-ДП №028545 та 111-ДП №028339 земельні ділянки, вартість яких станом на 2008 рік складає по 55490 грн., за умови сплати відповідачем орендної плати 2% від вартості землі в строк до 31 грудня поточного року, яку відповідач за 2008 рік сплатив в розмірі 1110 грн., але згідно Указу Президента України від 19 серпня 2008 року «Про невідкладні заходи щодо захисту власників земельних ділянок та земельних часток (паїв)» такий розмір повинен складати не менше 3% вартості землі. При цьому в договорах не були зазначені всі істотні його умови та відсутні всі необхідні документи, які передбачені діючим законодавством, акти прийму-передачі земельних ділянок датовані 20.04.2007 р., а державна реєстрація договорів проведена 27.03.2008 р.. Крім того, в 2008-2009 роках без її згоди спірні земельні ділянки були фактично передані в суборенду ТОВ «Садове» без укладення відповідних договорів. З таких підстав позивачка просила суд розірвати спірні договори оренди, визнати незаконною їх державну реєстрацію, стягнути з відповідача на її користь орендну плату в сумі 1109,40 грн. та судові витрати по справі.

Рішенням Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 26 листопада 2009 року розірвані укладені між сторонами 20.04.2007 р. спірні договори оренди земельних ділянок, стягнуто з відповідача на користь позивачки орендна плата у розмірі 1109,40 грн. та судові витрати по справі.

Посилаючись на порушення судом норм матеріального права та неповне зясування судом всіх обставин справи, неправильне встановлення характеру спірних правовідносин фермерське господарство «Агрофірма «Віктор» в апеляційній скарзі просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2.

Розглянувши справу в межах доводів скарги, колегія суддів вважає, що її слід задовольнити, а рішення суду - скасувати та постановити по справі нове рішення.

Розриваючи спірні договори оренди та стягуючи з відповідача на користь позивачки орендну плату за цими договорами в сумі 1109,40 грн. суд виходив з того, що відповідач сплачував таку плату позивачці всупереч вимогам Указу Президента України №725/2008 від 19 серпня 2008 року «Про невідкладні заходи щодо захисту власників земельних ділянок та земельних часток (паїв)».

З таким висновком суду погодитися не можна.

Згідно з ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

А відповідно до ст.ст.213,214 цього Кодексу рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Відповідно до ст.13 Закону України "Про оренду землі"договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.А згідно зі ст.21 цього Закону орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

Як вбачається з матеріалів справи, за договорами оренди земельної ділянки від 20.04.2007 р., які пройшли державну реєстрацію 27.03.2008 р., позивачка надала відповідачу в оренду належні їй за державними актами серії 111-ДП №028339 та 111-ДП №028454 дві земельні ділянки площею 5,127 га, вартістю 53966 грн., та площею 5,321 га, вартістю 53966 грн., на 5 років за умови сплати відповідачем орендної плати в розмірі 2% від вартості землі в строк до 31 грудня поточного року, тобто по 1079 грн. щорічно, яку відповідач за 2008 рік сплатив позивачці в повному обсязі в зазначений строк. Відповідно до п.11.1 цих договорів зміна їх умов здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін, а у разі недосягнення згоди щодо таких змін спір розвязується у судовому порядку (а.с.6-12,24-26).

Дійсно згідно Указу Президента України №725/2008 від 19 серпня 2008 року «Про невідкладні заходи щодо захисту власників земельних ділянок та земельних часток (паїв)», який вступив в дію 01 вересня 2008 року, розмір орендної плати повинен складати не менше 3% визначеної відповідно до законодавства вартості земельної ділянки, земельної частки (паю).

Між тим, позивачкою в судовому засіданні не доведено, що вона зверталася до відповідача з заявою про зміну умов договорів в частині збільшення орендної плати з 2% до 3% вартості землі після набрання чинності зазначеного Указу Президента України, а зміна орендної плати в односторонньому порядку не передбачена вказаним договором та діючим законодавством.

А щодо доводів позивачки в позові про фактичну передачу відповідачем в суборенду ТОВ «Садове» в 2008-2009 роках без її згоди спірних земельних ділянок з посиланням на комісійні акти від 07.09.2009 р. (а.с.41,42), то в підтвердження цих обставин суду також не надано відповідних необхідних доказів відповідно до вимог ст.11 ЦПК України, а саме по собі виконання ТОВ «Садове» зазначених в цих актах деяких сільськогосподарських робіт на спірних земельних ділянках, ще не свідчить про їх виконання на підставі укладеного між відповідачем та цим товариством договору суборенди. Крім того, такі підстави не були покладені судом в основу свого рішення при розірванні спірних договорів і в цій частині рішення суду сторонами не оскаржено, а тому виходячи також і з цього колегія суддів не може прийняти до уваги посилання позивачки та її представника на ці обставини в судовому засіданні апеляційної інстанції згідно з ч.1 ст. 303 ЦПК України.

З урахуванням наведеного законні підстави для задоволення вказаного позову ОСОБА_2 відсутні, тому рішення суду слід скасувати та постановити нове рішення про відмову в такому позові відповідно до ст.ст.13,21 Закону України "Про оренду землі".

Керуючись ст.ст.209,307,309 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу фермерського господарства «Агрофірма «Віктор» Васильківського району Дніпропетровської області задовольнити.

Рішення Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 26 листопада 2009 року скасувати.

В задоволенні позову ОСОБА_2 до фермерського господарства «Агрофірма «Віктор» Васильківського району Дніпропетровської області, треті особи: ТОВ «Садове» Васильківського району Дніпропетровської області, Дніпропетровська регіональна філія державного підприємства «Центр державного земельного кадастру», про розірвання договору оренди та стягнення невиплаченої суми відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржене у касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців.

Судді: