Справа №22-ц-203 Суддя-доповідач - ОСОБА_1
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2010 року м.Суми

колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Сумської області у складі:

головуючого- Шевченка В. А.,

суддів - Семеній Л.І., Кононенко О.Ю.,

з участю секретаря судового засідання - Кияненко Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3

на рішення Ковпаківського районного суду м.Суми від 07 грудня 2009 року

у справі за позовом ОСОБА_4

до ОСОБА_2

про стягнення боргу,

встановила:

В жовтні 2009 року позивачка звернулась до суду з позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що до неї звернулась відповідачка з пропозицією придбати нежитлове приміщення по вул. Соборна в м. Суми. 17 серпня 2009 року вона передала в борг відповідачці 150 000 грн., а саме: перерахувала зі свого рахунку на картковий рахунок ОСОБА_2 130 000 грн. і передала готівкою під розписку 20 000 грн. Оглянувши вказане приміщення вона вирішила, що воно їй не потрібне і вона звернулась до ОСОБА_2 з проханням повернути передані нею кошти, але остання .повідомила, що грошей у неї немає. 14 вересня 2009 року від ОСОБА_2 на телефон позивачки надійшло повідомлення, що їй переведено 10 000 грн., а решту буде передано, як розрахуються покупці. ОСОБА_4 вказує, що з відповідачкою ніякого договору на купівлю приміщення не укладала, рішення про його купівлю не приймала, передала гроші на її прохання в позику, а тому просила стягнути з ОСОБА_2 на свою користь 140 000 грн., шляхом перерахування на свій рахунок в банку.

Рішенням Ковпаківського районного суду м.Суми від 07 грудня 2009 року позов ОСОБА_4 задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 140 000 грн. заборгованості та 1520 грн. судових витрат, а всього 141 520 грн.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 -ОСОБА_3, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне зясування обставин справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення скасувати та ухвалити нове 'рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог. Вказує, що суд першої інстанції не врахував та невірно виклав зміст доказів, що є у справі, не встановив, що саме, позику чи передплату чи завдаток та в якій сумі ОСОБА_4 сплатила відповідачці, а остання отримала від неї.

Вислухавши доповідь судці-доповідача, пояснення представника відповідача ОСОБА_3,

який підтримав скаргу з мотивів в ній викладених, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає

частковому задоволенню.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 17 серпня 2009 оку ОСОБА_4 перерахувала зі свого рахунку на картковий рахунок ОСОБА_2 130 000 грн., що підтверджується платіжним дорученням (а.с.5). та передала готівкою під розписку 20 000, грн.(а.с.б), всього 150000 грн;

14 вересня 2009 року ОСОБА_2 повернула ОСОБА_4 10 000 грн., перерахувавши їх на рахунок останньої.

Задовольняючи позов, місцевий суд виходив з того, що між сторонами укладений договір позики, а тому кошти у сумі 140000 грн., що не були повернуті відповідачкою позивачці, є заборгованістю.

Проте, з таким висновком повністю погодитись не можна, так як правильно встановивши фактичні обставини справи, суд першої інстанції не вірно визначив характер правовідносин, що склались між сторонами та неправильно застосував норми матеріального права.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 сплатила ОСОБА_2 вище зазначені кошти в рахунок належних з неї за майбутнім договором платежів. Договір між сторонами укладений не був. Належні та допустимі докази того, що вказані кошти були передані як завдаток в справі відсутні. За вказаних обставин та відповідно до вимог ч.2 ст.570 ЦК України, вказані кошти вважаються авансом.

Посилання апелянта на те, що кошти в сумі 130 000 грн. не були перераховані на рахунок ОСОБА_2 не спростовують висновків суду, оскільки з відповіді СФ ПАТ «ПриватБанк» від 24 листопада 2009 року вбачається, що вказана сума грошей Банком була перерахована на поповнення рахунку СКС 5523 2422 0042 2207 на імя ОСОБА_2 з поточного рахунку ОСОБА_4 Доказів того, що вказані кошти на рахунок відповідачки не поступали, остання, всупереч вимогам ст.60 ЦПК України, не надала.

Оскільки при вирішенні справи, суд першої інстанції невірно визначився з характером правовідносин, що склалися між сторонами та неправильно застосував норми, матеріального права, які відповідно до п.3,4 ч.І ст.309 ЦПК України є підставою для зміни рішення, тому ухвалене судом першої інстанції рішення підлягає зміні.

Керуючись ст. 303, п.З ч.І ст. 307, п.3,4 ч.І ст.309, 313, ч.2 ст.314, ст.ст.316,319 ЦПК України, колегія суддів

вирішила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3, задовольнити частково.

Рішення Ковпаківського районного суду м.Суми від 07 грудня 2009 року в даній справі змінити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 аванс у сумі 140 000 грн., переданий в рахунок належних з неї за майбутнім договором платежів.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня-», набрання ним законної сили.

Головуючий -

Судді -