Апеляційний суд Чернігівської області
Справа № 22ц-762/2010 р. Головуючий у 1-й інстанції: Жук М.І.
Доповідач: Лакіза Г.П.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2010 року місто Чернігів

Апеляційний суд Чернігівської області у складі:

головуючого - судді Лакізи Г.П.,

суддів - Бобрової І.О., Шевченка В.М.,

при секретарі - Марченко О.О.,

за участю представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Деснянського районного суду ОСОБА_4 від 28 грудня 2009 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Відкритого акціонерного товариства Банку „Біг Енергія" про стягнення грошових коштів,

встановив:

В апеляційній скарзі ВАТ банк „Біг Енергія" просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити її позовні вимоги.

Рішенням Деснянського районного суду м.Чернігова від 28 грудня 2009 року в задоволенні позову відмовлено.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що судом не було розглянуто позовні вимоги про стягнення плати за безпідставне збереження грошей. Вказана плата стягується на підставі ч.2 ст.1214 ЦК України, а дохід від безпідставно набутого майна може стягуватися на підставі ч.1 ст.1214 ЦК України і це є два різних поняття. Вимоги про стягнення доходу від безпідставно набутого майна не заявлялися.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду - залишенню без змін, виходячи з наступного.

Судом по справі встановлено, що 08.11.2007 року між сторонами укладено договір банківського вкладу № 707/07/305ДС, відповідно до якого позивачка передала банку грошові кошти в розмірі 660700 грн., а банк оформив вказану депоновану суму ощадним (депозитним) сертифікатом на пред'явника під 16,7% річних з терміном погашення 14.11.2008 року. Відповідача зобов'язання по договору своєчасно не виконав, провівши остаточно розрахунок з позивачем лише 01.12.2008 року і згідно рішення апеляційного суду Чернігівської області від 18.08.2009 року з відповідача на користь позивача було стягнуто 3% річних від простроченої суми в розмірі 583 грн. 44 коп.

Позивачем заявлений позов про стягнення з відповідача на її користь процентів за користування безпідставно збереженими грошима на підставі ч.2 ст.1214 ЦК України, та судових витрат.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції правильно виходив з того, що спірні правовідносини врегульовані спеціальним інститутом цивільного права, а тому положення ст.. 1214 ЦК України не можуть бути застосовані до спірних правовідносин як підстава для стягнення процентів за безпідставне збереження грошей з розрахунку 16,7% річних за період з 14.11.2008 р. по 30.11.2008 p., і що на підставі ст.625 ЦК України судовим рішенням позивачці були присуджені 3% річних від простроченої суми. Та обставина, що суд першої інстанції при цьому послався на ч.1 ст.1214 замість ч.2 ст.1214 Цивільного кодексу України, не впливає на правильність наведеного висновку. Висновок суду першої інстанції є обґрунтованим, оскільки предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є відносини, які виникають у зв'язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна, а також відносини, які чітко визначені у ч.З ст.1212 ЦК України, і які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права. Крім того, відповідно до пункту 5.1. Договору, укладеного між сторонами, договір діє до повного виконання сторонами своїх зобов'язань, а Банком зобов'язання перед позивачкою повністю виконані 01.12.2008 p., що також підтверджує необґрунтованість застосування до спірних правовідносин положень інституту безпідставного отримання чи збереження майна.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без змін, оскільки воно ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 209, 218, 303, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, апеляційний суд,

ухвалив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 28 грудня 2009 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили після її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: Судді: