АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № Справа № 22цс-3065/10 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Повєткін В.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2010 року м. Дніпропетровськ

Апеляційний суд Дніпропетровської області в складі:

Головуючого судді: Рудь В.В.

суддів: Лисичної Н.М., Повєткіна В.В.

при секретарі: Худолій Н.А.

Розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Баглійської району м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області

на постанову Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 15 лютого 2010 року

за позовом ОСОБА_2 до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Баглійської району м. Дніпродзержинська Дніпропетров-ської області про визнання дій протиправними та стягнення заборгованості з виплат допомоги зобовязання здійснити перерахунок та виплату щомісячної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, -

В с т а н о в и в :

В вересні 2009 року ОСОБА_2 звернулась до суду з адміністративним позовом до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Баглійської району м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області про визнання дій протиправними та стягнення заборгованості з виплат допомоги зобовязання здійснити перерахунок та виплату щомісячної допомоги по догляду по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку посилаючись на те, що 02 лютого 2005 року народила сина ОСОБА_3 та перебуває на обліку у відповідача, який є органом, що призначає та здійснює виплати державної допомоги сімям з дітьми. Оскільки відповідачем призначено та виплачено допомогу у розмірах значно нижчих ніж це передбачено Законом України «Про державну допомогу сімям з дітьми», просила суд визнати дії відповідача по нарахуванню, призначенню та виплаті сум допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку неправомірними, стягнути на її користь з відповідача суму недоотриманої допомоги у розмірі 1383,88 грн. (а.с.3-6).

Постановою Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 15 лютого 2010 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволені частково, дії Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Баглійської району м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області щодо нарахування, призначення та виплати ОСОБА_2 державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку визнано протиправними, Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Баглійської району м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області зобовязане нарахувати та виплатити ОСОБА_2 недотриману допомогу по догляду за дитиною за період 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року включно, виходячи з розміру встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років за відповідний період (а.с.28-29).

В апеляційній скарзі (а.с.32-36) Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Баглійської району м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області просить постанову суду скасувати, як ухвалену з порушенням норм матеріального і процесуального права, оскільки:

- до участі у справі в якості належного відповідача слід залучити КМУ, Міністерство фінансів України, Державне казначейство та Міністерство праці та соціальної політики України;

- згідно до п.14 ст.71 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік» дію ч.1 ст.15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми» зупинено з метою приведення окремих норм законів у відповідність з ЗУ «Про державний бюджет України на 2007 рік»;

- ст.56 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік» встановлено, що допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку здійснюється за рахунок коштів відповідної субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам у розмірі, що дорівнює різницю 50 % прожиткового мінімуму, встановлених для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сімї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менш 90,00 грн. для незастрахованих осіб та не менш 23 % прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, для застрахованих осіб, в порядку встановленим КМУ;

- посилання судом в постанові на рішення Конституційного Суду України від 09 липня 2007 року, яким п.14 ст.71 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік» визнаний неконституційним, є необґрунтованим, оскільки відповідних змін до Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік» не внесено, а тому рішення Конституційного Суду України від 09 липня 2007 року не може бути реалізоване;

- відповідно до ст.21 Бюджетного кодексу України органи праці та соціального захисту населення виступають лише як розпорядники бюджетних коштів, а порядок виплати допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, визначаються КМУ, який має щорічно у проекті Державного бюджету України передбачити цільові кошти необхідні для виплати вищезазначеної допомоги, тому Управління праці та соціального захисту населення є неналежним відповідачем по справі.

Щодо відмови в задоволенні частини позову постанова суду першої інстанції сторонами не оскаржена.

Перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що скарга є необґрунтованою і не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції встановив, що позивачка 02 лютого 2005 року народила сина ОСОБА_3, перебуває на обліку в Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Баглійської району м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області та в 2007 році має отримати допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку згідно з ЗУ «Про державну допомогу сімям з дітьми».

Колегія суддів вважає, що такий висновок суду першої інстанції відповідає вимогам закону та матеріалам справи.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачка має дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та є особою, на яку поширюється дія ст.13 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми».

Згідно ч.1 ст.15 цього Закону допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років.

Дію ч.1 ст.15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми» було призупинено п.14 ст.71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік».

Виплата позивачці допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за спірний період часу здійснювалась відповідачем у відповідності з вимогами абзацу 3 ч.2 ст.56 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», яким встановлено, що допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі, що дорівнює різниці між 50 відсотками прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб та середньомісячним сукупним доходом сімї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 90 гривень для незастрахованих осіб та не менше 23 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, для застрахованих осіб, у порядку, встановленому ОСОБА_4 Міністрів України.

Рішенням Конституційного Суду України від 09 липня 2007 року № 6-рп/2007 положення абзацу 3 ч.2 ст.56 та п.14 ст.71 Закону України «Про Державний бюджет Ук-раїни на 2007 рік» визнані неконституційними.

Відповідно до вимог ч.2 ст.152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Таким чином, з 09 липня 2007 року відновлено дію ч.1 ст.15 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми».

Ст.62 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік» прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років вставлений з 01 квітня 2007 року у розмірі 463,00 грн., а з 01 жовтня 2007 року у розмірі 470,00 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, допомогу позивачці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку відповідач з липня по грудень 2007 року здійснював у розмірі, що не відповідає вимогам Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми».

З огляду на це суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про неправомірність дій відповідача щодо несвоєчасного перерахунку та виплати позивачці допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку в розмірі, передбаченому ст.15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми», та про необхідність зобовязання відповідача нарахувати та виплатити позивачці недоотриману допомогу по догляду за дитиною за період 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року включно, виходячи з розміру встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років за відповідний період.

Колегія суддів не враховує посилання відповідача на відсутність коштів для забезпечення виплат позивачу допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, оскільки органи державної влади не можуть посилатись па відсутність коштів, як на підставу невиконаний своїх зобов'язань, які встановлені ст.46 Конституції України.

Не можуть бути прийняті до уваги і доводи відповідача про необхідність залучення до участі у справі в якості належних відповідачів ОСОБА_4 Міністрів України, Міністерства фінансів України, Міністерства праці та соціальної політики України та Державного казначейства, оскільки призначення та виплата соціальної допомоги, компенсацій та інших соціальних виплат, установлених законодавством, здійснюються органами праці та соціального захисту населення за місцем проживання їх отримувача, які діють відповідно до постанови ОСОБА_4 Міністрів України від 30 травня 2007 року № 790 "Про затвердження типових положень про Головне управління праці та соціального захисту населення обласної, Київської міської, управління праці та соціального захисту населення Севастопольської міської і про управління праці та соціального захисту населення районної, районної у м. Києві та Севастополі державної адміністрації".

Тому колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги про необґрунтованість постанови суду першої інстанції є безпідставними.

Суд першої інстанції всебічно і повно дослідив обставини справи, надав належну оцінку доказам, які надані суду сторонами, і ухвалив законну і обґрунтовану постанову про часткове задоволення позову.

Порушень матеріального і процесуального права при ухваленні судового рішення не допущено, підстав для скасування або зміни постанови суду першої інстанції немає.

У зв'язку з викладеним і керуючись ст.ст.307,308,314,315 Цивільного процесуального кодексу України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Баглійської району м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області - відхилити.

Постанову Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 15 лютого 2010 року залишити без зміни.

Ухвала Апеляційного суду Дніпропетровської області набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання законної сили.

Головуючий:

Судді: