АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 2-428/10Головуючий у 1-й інстанції Білосевич
Провадження № 22-ц-1872/10 Доповідач - Ткач О.І.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 вересня 2010 р. колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Ткач О.І.

суддів - Гірський Б. О., Бахметова В. Х.,

при секретарі Танцюрі О.В.

з участю сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Кременецького райсуду від 25 червня 2010 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової та моральної шкоди

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Кременецького райсуду від 25 червня 2010 року в позові ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 просить рішення скасувати та ухвалити нове, посилаючись на невірну оцінку, яку суд першої інстанції дав обставинам та доказам в справі.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги та в межах позовних вимог, перевіривши законність та обгрунтованість судового рішення, суд апеляційної інстанції прийшов до висновку, що скаргу слід відхилити.

У березні 2010 року позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з вищеназваним позовом посилаючись на те, що із за неналежного догляду відповідача за своїм майном, їй спричинено майнову шкоду в розмірі 3491 грн та моральну шкоду, яка полягає в душевних стражданнях із за пошкодження майна в розмірі 1650 грн. Свої вимоги позивачка обгрунтовує тим, що 26 червня 2009 року, внаслідок падіння шиферної огорожі, яка є власністю відповідача, на автомобіль, якимй знаходився у дворі домоволодіння ОСОБА_3, транспортному засобу спричинено пошкодження.

Відмовляючи в задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивачкою не доведено спричинення шкоди саме винними діями відповідача, оскільки огорожа не є його власністю, що вбачається з свідоцтва про право на спадщину за законом.

Суд першої інстанції детально зясував обставини справи та дав вірну правову оцінку доводам позивачки.

З матеріалів справи вбачається, що позивачка є власником автомобіля ВАЗ 21121, реєстраційний номер НОМЕР_1. Право керування позивачкою надано ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які проживають в ІНФОРМАЦІЯ_1.

В ніч на 26 червня 2009 року, на автомобіль, який знаходився у дворі домоволодіння 25 на вул. С.Петлюри м. Кременця і належить ОСОБА_3, впала шиферна огорожа, яка розділяє її домоволодіння та домоволодіння ОСОБА_2

Право власності на своє домоволодіння ОСОБА_2 набув 9 вересня 2002 року. Дана огорожа згідно правовстановлючих документів - свідоцтва про право на спадщину за законом, не є його власністю.

Згідно пункту 2 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна, яка затверджена наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики Україн від 24 травня 2001 р. N 127 та зареєстрована в Міністерстві юстиції України10 липня 2001 р. за N 582/5773 -До об'єктів, що підлягають технічній інвентаризації, належать:

- житлові будинки садибного типу, розташовані на окремих земельних ділянках;

- господарські будівлі (сараї /хліви/, гаражі, літні кухні, майстерні, вбиральні, погреби, навіси, котельні, бойлерні, трансформаторні підстанції, сміттєзбірники тощо);

господарські споруди (колодязі, вигрібні ями, огорожі, ворота, хвіртки, замощення тощо);...

Таким чином, безпідставним є посилання представників апелянта про те, що огорожа не є обєктом технічної інвентаризації і даний правовстановлючий докумнт є належним доказом в справі.

Також є безпідставними посилання апелянта про порушення процесу судом першої інстанції щодо виклику свідка ОСОБА_5,, оскільки в суді першої інстанції позивачка, в законом визначеному порядку не клопотала про виклик вказаного свідка ( а.с.51). Відповідно, суд апеляційної інстанції не вправі давати оцінку як доказу письмовим поясненням ОСОБА_5, які долучені апелянткою до апеляційної скарги.

Оскільки суд першої інстанції повно та правильно зясував характер спірних правовідносин, правильно застосував норми матеріального права, висновки суду про встановлені обставини й правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності та підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні, тому апеляційну скаргу слід відхилити.

Керуючись ст.ст.307, 308 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

УхвалиВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Кременецького райсуду від 25 червня 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту проголошення, але може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду України протягом двадцяти днів

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_6