Добропільський міськрайонний суд Донецької області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2010 року Добропільський міськрайонний суд

Донецької області в складі:

головуючого - судді Тітової Т.А.

при секретарі Михайловській Т.П.

за участю представника відповідача ОСОБА_1 Пенсійного фонду України в м.

Добропілля ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Добропілля цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 Пенсійного фонду України в м. Добропілля про стягнення недоплаченої державної соціальної допомоги,

Встановив:

Позивач ОСОБА_3 звернулась в суд 24 листопада 2010 року з даним позовом до відповідача ОСОБА_1 Пенсійного фонду України в м. Добропілля про зобов"язання нарахувати і виплатити на її користь недоплачену щомісячну державну допомогу відповідно до Закону України «Про соціальний захист дітей війни» за 2006- 2008 роки.

В обгрунтування вимог позивач зазначила, що народилась у 1936 році, і їй згідно зі ст. ст. 1, 6 Закону України № 2195 -1У від 18 листопада 2004 року «Про соціальний захист дітей війни» повинна виплачуватися щомісячна соціальна допомога у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. Але така допомога не виплачувалась.

Мінімальний розмір пенсії визначений у відповідності до ст. 28 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування в розмірі прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб. Тому соціальна допомога має бути визначена від цієї величини.

Позивач посилається також на правову позицію Конституційного Суду України, який неодноразово розглядав питання щодо конституційності положень законів України про бюджет у частині обмеження пільг, компенсацій і гарантій.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_3 не була присутня, направила заяву про розгляд справи за її відсутності на підставі доказів, зазначених в позовній заяві, позов підтримує.

Представник відповідача ОСОБА_1 Пенсійного фонду України в місті Добропіллі ОСОБА_2 позов не визнала. Посилається на те, що у 2006 році Урядом України не був впроваджений порядок надання пільг, передбачених ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни». Законом України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» дію ст. 6 вказаного Закону було зупинено на 2007 рік, а підвищення до пенсії цій категорії громадян проводилось відповідно до ст. 111 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» в розмірі 50% від розміру надбавки, встановленої для учасників війни. Після прийняття Конституційним Судом України 9 липня 2007 року рішення № 6- рп/2007 щодо конституційності зупинення норми закону питання фінансування підвищення пенсії у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком в законодавчому порядку не було врегульоване, тоді як фінансове забезпечення соціальних гарантій здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету. Між тим, відповідно до Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування « ст.18 п. 5 страхові внески не можуть вилучатися з Пенсійного та Накопичувального фонду і використовуватися на цілі, не передбачені цим Законом. Відповідно до постанови КМУ від 28 травня 2008 року № 530 «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян» п. 8 дітям війни до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, проводиться виплата підвищення у встановлених твердих розмірах: з 22 травня -48,10 грн., з 1 липня - 48,20 грн., з 1 жовтня - 49,80 грн. Виплата допомоги дітям війни у 2009 році здійснена в розмірі 49,80 грн. щомісячно згідно зазначеної постанови, оскільки іншого нормативного акту не приймалось.

Представник відповідача також просить застосувати строк позовної давності і відмовити у задоволенні позову.

Вислухавши пояснення представника відповідача ОСОБА_1 Пенсійного фонду України в м. Добропілля, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з таких підстав.

Обставинами справи встановлено, що позивач ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, є пенсіонером згідно посвідчення №24446, перебуває на обліку в ОСОБА_1 Пенсійного фонду України в м. Добропілля, має статус «дитина війни».

Правовий статус дітей війни, який має позивач, визначає основи їх соціального захисту та гарантії соціальної захищеності шляхом надання пільг і державної соціальної підтримки, які встановлені Законом України № 2195 - 1У від 18 листопада 204 року «Про соціальний захист дітей війни» .

Відповідно до ст.6 названого Закону дітям війни пенсії або щомісячне довічне утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Дію даної правової норми Закону зупинено на 2006 рік згідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2006 рік", що не уможливлює її застосування у 2006 році. Тому у позивача не було права на отримання зазначеної в позовній заяві доплати до пенсії у 2006 році.

Також Законом України "Про Державний бюджет України на 2007 рік" статтею 71 була зупинена вказана норма Закону України "Про соціальний захист дітей війни". Статтею 111 цього Закону встановлено, що у 2007 році підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, яка виплачується замість пенсії, відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» виплачується особам, які є інвалідами (крім тих, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), у розмірі 50 відсотків від розміру надбавки, встановленої для учасників війни.

Однак рішенням Конституційного Суду України № 6-рп /2007 від 9 липня 2007 року положення ст.71 Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік" щодо зупинення дії закону визнані такими, що не відповідають Конституції України.

Це означає, що у 2007 році положення ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" були відновлені і чинними з 9 липня по 31 грудня.

Законом України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" внесено зміни до ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни". Стаття названого Закону викладена в редакції, відповідно до якої дітям війни до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання, державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, підвищення виплачується у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни.

Ці зміни до Закону України "Про соціальний захист дітей війни" рішенням Конституційного Суду України № 10-рп/2008 від 22 травня 2008 року визнані такими, що не відповідають Конституції України.

Це означає, що дія ст.6 названого Закону є чинною в 2008 році у редакції, що діяла до внесення змін, тобто з 22 травня по 31 грудня.

Таким чином, у позивача ОСОБА_3 є право на отримання доплати до пенсії як дитині війни у 2007 році у період з 9 липня по 31 грудня, у 2008 році з 22 травня по 31 грудня.

Відповідно до ст. 257 ЦК України позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

А згідно ст.267 ч. З ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення рішення.

Тому до вимог ОСОБА_3 щодо виплати підвищення до пенсії у 2007 році, виходячи з того, що таке право на виплату настало з 9 липня, і про порушення свого права саме від цієї дати позивач мала довідатися, але позивач пропустила строк звернення до суду і не навела поважної причини, суд, застосувавши строк позовної давності, задовольняє позов щодо нарахування підвищення до пенсії дитині війни в межах 3-річного строку позовної давності, тобто з 24 листопада 2007 року.

Виходячи з наведеного, суд частково задовольняє вимоги позивача ОСОБА_3 щодо виплати доплати до пенсії як дитині війни у 2007 році у період з 24 листопада по 31 грудня, у 2008 році з 22 травня по 31 грудня, враховуючи фактично отримані суми.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України.

Вирішуючи спір із соціальних правовідносин з виплати позивачу доплати до пенсії, який носить публічно - правовий характер, дійшовши до висновку про незаконність дій ОСОБА_1 Пенсійного фонду України в м. Добропілля у відмові виплати соціальну допомогу в розмірі, встановленому Законом України «Про соціальний захист дітей війни», суд приймає рішення про зобов»язання ОСОБА_1 Пенсійного фонду України м. Добропілля провести нарахування та виплату позивачу належних сум відповідно до закону.

На підставі Закону України «Про соціальний захист дітей війни», керуючись ст. ст. 10, 57, 60, 209 ЦПК України, суд

Вирішив:

Покласти зобов'язання на ОСОБА_1 Пенсійного фонду України в м.Добропілля нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_3 як дитині війни підвищення до пенсії у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком з 24 листопада 2007 року по 31 грудня 2007 року, з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року, з урахуванням фактично отриманих сум.

В іншій частині позову ОСОБА_3 відмовити.

На рішення може бути подана апеляція в апеляційний суд Донецької області через Добропільський міськрайонний суд Донецької області протягом 10 днів.

Суддя Тітова ТА.