Броварський міськрайонний суд Київської області
справа 2-2312/10
03 червня 2010 року м. Бровари
Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого-судді ОСОБА_1,
при секретарі ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Відкритого акціонерного товариства Незалежна страхова компанія до ОСОБА_3 про відшкодування майнової шкоди в порядку регресу,
У квітні 2010 року Відкрите акціонерне товариство Незалежна страхова компанія (далі ВАТ НСК), яке є правонаступником всіх прав і обовязків Відкритого акціонерного товариства страхової компанії Правекс-Страхування (далі ВАТ СК Правекс-Страхування), звернулося до суду з позовом, в якому зазначало, що 26 липня 2007 року між ВАТ СК Правекс-Страхування та ОСОБА_4 був укладений договір добровільного страхування транспортного засобу, наданого в заставу, серії ТЗМ № 624089 (далі договір страхування) автомобіля марки ВАЗ, реєстраційний номер НОМЕР_1.
20 листопада 2007 року у смт. Велика Димерка Броварського району Київської області на перехресті вулиць Заліська-Бобрицька сталася дорожньо-транспортна пригода (далі ДТП) за участю автомобіля Деу, реєстраційний номер НОМЕР_2, яким керував ОСОБА_3, та автомобіля ВАЗ, реєстраційний номер НОМЕР_1, яким керував ОСОБА_5
Відповідно до постанови Броварського міськрайонного суду Київської області від 18 грудня 2007 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні даної ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП.
Внаслідок ДТП автомобіль ВАЗ, реєстраційний номер НОМЕР_1, який належить ОСОБА_4, зазнав механічних пошкоджень.
У п. 8.9 вказаного вище договору страхування передбачено, що якщо у разі ремонту виявлені приховані пошкодження, які не були зафіксовані під час першого огляду або експертизи, страховик зобовязаний організувати додатковий огляд або додаткову незалежну експертизу для встановлення того, що зазначені пошкодження є наслідком страхового випадку, та визначення вартості їх усунення.
Згідно із сертифікатом до договору страхування підставою для нарахування суми страхового відшкодування є рахунки, погоджені станцією технічного обслуговування.
18 березня 2008 року на адресу ВАТ СК Правекс-Страхування надійшла заява ОСОБА_4 про виплату йому страхового відшкодування з урахуванням акта виконаних робіт Товариства з обмеженою відповідальністю Авторевер.
Згідно із ст. ст. 993, 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особиу розмірі виплаченого відшкодування.
11 листопада 2009 року ВАТ НСК зверталось до ОСОБА_3 з листом-претензією, в якому просило добровільно перерахувати товариству суму страхового відшкодування, однак відповіді від нього не отримало.
Представник позивача ОСОБА_6 у судовому засіданні позов підтримав, дав суду пояснення, аналогічні викладеному вище, просив суд задовольнити позов. Проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів не заперечував.
Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не зявився, про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.
Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких бере участь та сама особа, щодо якої встановлено ці обставини.
Винним у цій ДТП судом визнано ОСОБА_3, який свою вину визнав повністю.
Згідно із ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
У ст. 993 ЦК України передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Згідно із ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Із платіжних доручень №№ 434, 435 від 25 березня 2010 року видно, що при подачі позовної заяви до суду ВАТ НСК сплатило судовий збір в розмірі 213 грн. 10 коп. та оплатило витрати на інформаційне-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 грн. Всього судові витрати у справі становлять 333 грн. 10 коп., які теж підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.
На підставі ст. ст. 993, 1166, 1187, 1191 ЦК України, керуючись ст. ст. 61, 88, 212 215, 224, 226 ЦПК України, суд
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Позивачем рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області через Броварський міськрайонний суд шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження, або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.
Суддя Дутчак І.М.