Справа № 2-4340/2010
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 листопада 2010 року Малиновський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Целуха А.П.,

при секретарі судового засідання Корнієнко Л.В.,

розглянув у відкритому попередньому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі продажу дійсним,

в с т а н о в и в :

До Малиновського районного суду м. Одеси 01.03.2010 року звернулася ОСОБА_1 з позовною заявою до ОСОБА_3 про визнання договору купівлі продажу № 17491 від 1 листопада 1996 року квартири АДРЕСА_1 (Бессарабська) в місті Одеса дійсними. Позивач обґрунтував свої позовні вимоги тим, що договір № 17491 від 1 листопада 1996 року оформлявся на Одеській товарній біржі, всі істотні умови угоди дотримані, право власності за договором купівлі продажу зареєстроване в ОМБТІ та РОН 11 листопада 1996 року. Позивачка має намір розпорядитися належним їй майном, але зробити цього не може, оскільки укладений договір купівлі-продажу не був нотаріально посвідчений.

Ухвалою Малиновського районного суду м.Одеси від 09.03.2010 року (суддя Демченко О.М.) було відкрито провадження по справі.

В процесі судового розгляду позивачка уточнила позовні вимоги вказавши в позовній заяві відповідача ОСОБА_2, яка є правонаступником після смерті ОСОБА_3,яка померла 03.03.2004 року.

Резолюцією Заступника Голови Малиновського районного суду м.Одеси від 01.07.2010 року цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі продажу дійсним було передано для розгляду іншому складу суду, під головуванням судді Целуха А.П.

Позивачка у судовому засіданні поданий позов підтримала, та просила його задовольнити в повному обсязі.

Відповідачка ОСОБА_2 в попередньому судовому засіданні позовні вимоги визнала в повному обсязі. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1, з однієї сторони, і ОСОБА_3 з іншої, 01.11.1996 року уклали договір купівлі-продажу нерухомого майна квартири АДРЕСА_1 (Бессарабська) в місті Одеса, що складається з однієї житлової кімнати, загальною площею 29, 50 кв.м., житловою площею 16,8 кв.м.

Підтвердженням наміру сторін, досягнення домовленості щодо всіх істотних умов договору, а також змісту умов домовленості про передачу права власності на спірну квартиру є договір купівлі-продажу нерухомого майна № 17491 від 1 листопада 1996 року, укладений на Одеській товарній біржі, без наступного нотаріального посвідчення угоди, з реєстрацією його в „Журнале регистрации договоров по объектам недвижимости, реєстраційний № 17491 від 1 листопада 1996 року.

Після укладання зазначеного договору сторони повністю виконали його умови. ОСОБА_3 виселилася зі спірної квартири, а також була знята з реєстраційного обліку за вказаною адресою. Факт передачі покупної ціни від покупця, до продавця, підтверджується пунктом 5 договору № 17491 від 1 листопада 1996 року, зареєстрованого на Одеській товарній біржі, згідно якого продавцем отримана сума за відчужувану квартиру до підписання договору. Підтвердженням виконання договору його сторонами є видача покупцю екземпляра договору, другий екземпляр залишений на зберігання в біржі. Підтвердженням факту виникнення права власності у ОСОБА_1 на квартиру є реєстрація права власності за договором купівлі-продажу № 17491 від 1 листопада 1996 року в ОМБТІ та РОН 536 стр. 171 кн. 63 пр. від 11.11.1996 року.

До укладання договору купівлі-продажу нерухомого майна № 17491 від 1 листопада 1996 року ця квартира належала на праві власності ОСОБА_3 на підставі договору купівлі продажу нерухомого майна № 6383 укладеного на Одеській товарній біржі від 19.01.1995 року та зареєстрованого в ОМБТІ та РОН в реєстр. кн. №63 пр., на стр. № 170 за реєстр. № 536 від 20.01.1995 року, тому згідно ст. 225 ЦК УРСР, який був чинний на момент укладання правочину, ОСОБА_3 вправі була здійснювати її відчуження.

На сьогоднішній момент нотаріально посвідчити договір, вчинений на товарній біржі, сторони не можуть, оскільки згідно зі ст. 15 Закону України „Про товарну біржу угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. Згідно з ч. 2 ст. 220 ЦК України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Згідно зі ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Згідно зі ст. 317 ЦК України власник на свій розсуд володіє, користується і розпоряджається належним йому майном. Згідно зі ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Таким чином, суд вважає, що зібрані по справі докази та встановлені судом фактичні обставини справи, дозволяють задовольнити позов ОСОБА_1 в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 220, 334, 640 ЦК України, ст.ст. 10, 60, 61, 130, 208, 209, 212 ЦПК України, СУД

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі продажу дійсним задовольнити.

Визнати договір купівлі продажу квартири АДРЕСА_1 (Бессарабська) в місті Одеса, укладений 1 листопада 1996 року на Одеській товарній біржі за № 17491, між ОСОБА_1, з однієї сторони, і ОСОБА_3 дійсним.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги через суд першої інстанції.

ГОЛОВУЮЧИЙ А.П. ЦЕЛУХ

12.11.10