Справа № 22ц- 4353/2010 Головуючий у 1 інст. - Білокур B.I.
Доповідач - Лазоренко M.I.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2010 року місто Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - судді Бойко О.В.,

суддів - Лазоренка М.І., Демченко Л.М.

при секретарі - Костюк Ю.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові цивільну справу за апеляційною скаргою Управління праці та соціального захисту населення Прилуцької районної державної адміністрації на рішення Прилуцького міськрайонного суду 25 червня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Прилуцької районної державної адміністрації про зобов'язання вчинити певні дії,

встановив:

В апеляційній скарзі Управління праці та соціального захисту населення Прилуцької районної державної адміністрації ради просить скасувати рішення Прилуцького міськрайонного суду 25 червня 2010 року та винести нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Оскаржуваним рішенням позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено, зобов'язано відповідача здійснити перерахунок і виплату ОСОБА_1 разової грошової допомоги до 5 травня за 2010 ріку, як інваліду війни 3 групи, відповідно до ч. 5 ст. 13 Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" в розмірі семи мінімальних пенсій за віком, з урахуванням вже виплаченої суми допомоги за 2010 рік.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що при постановлены рішення судом не враховано норми бюджетного законодавства України, які є спеціальними по відношенню до Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту." Виплата разової грошової допомоги за 2010 рік здійснювалась в розмірі визначеному постановою КМУ „Про розміри разової грошової допомоги, що виплачуються в 2010 році відповідно до Законів України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та „Про жертви нацистських переслідувань

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без змін з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач є інвалідом 3 групи та відповідно до ч. 5 ст. 13 Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" має право на разову грошову допомогу до 5 травня у розмірі 7 мінімальних пенсій за віком.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив з того, що постанова КМУ „Про розміри разової грошової допомоги, що виплачуються в 2010 року відповідно до Законів України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" та „Про жертви нацистських переслідувань" є підзаконним нормативним актом і суперечить Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" та ст. 22 Конституції України в частині виплати разової грошової допомоги до 5 травня.

Висновок суду про наявність підстав для задоволення позовних вимог в цій частині ґрунтується на матеріалах справи і відповідає вимогам закону.

Доводи апеляційної скарги щодо відсутності підстав для задоволення вимог

в частині стягнення допомоги до 5 травня, оскільки виплати були в розмірах, визначених постановою Кабінету Міністрів України № 299 „Про розміри разової грошової допомоги, що виплачується в 2010 році відповідно до Законів України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", „Про жертви нацистських переслідувань".

Проте, доводи апеляційної скарги в цій частині є безпідставними, оскільки законом України „Про Державний бюджет України на 2010 рік" надано право встановлювати розміри лише тих соціальних виплат, які визначаються залежно від розміру мінімальної заробітної плати, а не мінімальної пенсії за віком, з розміру якої повинні проводитись нарахування щорічної допомоги відповідно до Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

Оскільки будь-яким іншим законом, крім Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" мінімальний розмір пенсії за віком не встановлений, підстави для застосування будь-якої іншої величини, ніж встановленої названим законом для розрахунку щорічної грошової допомоги до 5 травня відсутні.

Доводи апеляційної скарги управління праці та соціального захисту населення, що управління не може бути належним відповідачем, безпідставні і не дають підстав для скасування або зміни рішення суду, оскільки законодавством здійснювати зазначені виплати соціальної допомоги покладено саме на управління праці та соціального захисту населення,

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції ухвалив рішення відповідно до норм матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної скарги не дають підстав для скасування або зміни судового рішення.

Керуючись ст.ст.307,308,314,315,319 Цивільного процесуального кодексу України, апеляційний суд,

ухвалив:

Апеляційну скаргу управління праці та соціального захисту населення Прилуцької районної державної адміністрації - відхилити, а рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 25 червня 2010 р.- залишити без змін.

Ухвала набуває чинності з моменту проголошення та у ^касаційному

порядку не оскаржується.

Головуючий: Судді: