ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 2-2913/10/0408
Провадження № б/н
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"19" листопада 2010 р.

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу у складі:

головуючого - судді Деркач Н.М.

при секретарі Хуторній Ж.І.

за участю позивачки ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Кривого Рогу цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволу на тимчасовий виїзд за кордон малолітньої дитини без згоди батька, суд -

01 листопада 2010 року ОСОБА_1 звернулась до суду, з позовом до ОСОБА_2 про надання дозволу на тимчасовий виїзд за кордон малолітньої дитини без згоди батька., суд -

ВСТАНОВИВ:

В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка посилається на те, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_2 , який було розірвано на підставі свідоцтва про розірвання шлюбу від 12.01.2001 року. Від шлюбу сторони мають малолітню доньку - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В даний час дитина проживає з позивачкою, яка матеріально утримує та піклується про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

У грудні 2010 року позивачка планує здійснити з донькою туристичну подорож до країни Фінляндія, де спільно відпочити. Але не зважаючи на це, колишній чоловік позивачки - ОСОБА_2 , безпідставно не надає згоди на виїзд дитини за межі України. Позивачка вважає, що такі дії відповідача, який являється батьком дитини , перешкоджають її інтересам та інтересам їхньої дитини , не сприяють її всебічному, духовному та гармонійному розвитку. Тому позивачка в судовому засіданні просила суд зобов`язати відповідача не чинити їй перешкоди щодо тимчасового виїзду з її малолітньою дитиною за межі України, а саме до країни Фінляндія з 28 грудня 2010 року та по 28 січня 2011 року, а також щодо оформлення необхідних проїзних документів.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, про час розгляду справи повідомлявся належним чином, про що в матеріалах справи знаходиться відмітка .

Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку встановленому ст. 174 цього кодексу. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Заслухавши пояснення позивачки, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивачки підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як видно з матеріалів справи, відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу від 12 січня 2001 року шлюб між сторонами був розірваний, про що Відділом реєстрації актів громадського стану виконкому Центрально-Міської районної ради м. Кривого Рогу Дніпропетровської області зроблено відповідний запис №13.

Від шлюбу сторони мають малолітню доньку - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка мешкає та перебуває на утриманні позивачки.

Як зазначила в судовому засіданні сама позивачка, вона має намір здійснити з донькою туристичну подорож до країни Фінляндія для спільного відпочинку в період з 28 грудня 2010 року та по 28 січня 2011 рік.

Відповідно до «Правил перетинання державного кордону громадянами України», затверджених постановою КМ України від 27.01.1995 року № 57, а саме: п.2-1 перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли шістнадцяти річного віку, здійснюється лише за згодою обох батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними.

Пунктом 2.2 зазначеної постанови передбачено, що виїзд за межі України громадян, які не досягли 16 -річного віку, у супроводі одного з батьків або у супроводі осіб, які уповноважені одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється: 1) за нотаріально

посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, якщо другий з батьків не перебуває у пункті пропуску через державний кордон; 2) без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків:

-коли другий з батьків є іноземцем або особою без громадянства, що підтверджує запис про батька у свідоцтві про народження дитини, та відсутній у пункті пропуску;

-коли у паспорті громадянина України для виїзду за кордон, з яким прямує громадянин, який не досяг 16-річного віку, або проїзному документі дитини є відповідний запис про вибуття на постійне місце проживання за

межі України чи відмітка про взяття на консульський облік в дипломатичному представництві України за кордоном;

- частина пункту 2-2 передбачає можливість перетинання кордону України за наявності рішення суду про надання дозволу на виїзд за межі України громадянина, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.

На даний час ОСОБА_1 позбавлена можливості отримання письмового дозволу батька ОСОБА_2 на тимчасовий виїзд дитини з метою здійснення туристичної подорожі до країни Фінляндія.

Згідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до ст. 9 Конвенції про права дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1989 року - держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Крім цього, статтею 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Виїзд позивачки з її малолітньою донькою за кордон на відпочинок у її супроводі має тимчасовий характер, відповідає інтересам та бажанням дитини, за своєю метою має сприяти загальному розвитку та оздоровленню дитини, в той же час відповідач безпідставно відмовляється від нотаріального посвідчення оформлення проїзних документів, що в розрізі даних правовідносин порушує права та інтереси малолітньої дитини.

З наданих суду документів вбачається, що Постановою Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу від 15.03.2010 р. позивачці разом з її малолітньою донькою, ОСОБА_5 , було надано дозвіл про тимчасовий виїзд за межі України в період з 27.03.2010 р. по 27.04.2010 р. Правила виїзду за межі України нею не були порушені, так як 11.04.2010 р. вона разом з донькою повернулась в Україну.

Тому, суд з урахуванням всіх зазначених доказів та обґрунтованих пояснень позивачки вважає за можливе її позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. З, 10-11, 60, 2 ЦПК України, ст..ст. 3,9 Конвенції права дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1989 року, ст..ст. 3,4 Закону України «Про порядок виїзду з

України та виїзду в країни громадян України», Правилами оформлення видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документу дитини, їх тимчасового затримання та вилучення», Правилами перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №57 від 27 січня 1995 року, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволу на тимчасовий виїзд за кордон малолітньої дитини без згоди батька - задовольнити повністю.

Зобов`язати ОСОБА_2 не чинити перешкод ОСОБА_1 щодо її тимчасового виїзду та її малолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за межі України до країни Фінляндія та щодо оформлення необхідних проїзних документів.

Надати дозвіл на виїзд за кордон до країни Фінляндія терміном з 28 грудня 2010 року по 28 січня 2011 року малолітньої дитини - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 разом з її матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 без дозволу батька - ОСОБА_2 .

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції в 10-денний строк з дня проголошення рішення або в порядку ч.4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя: Н. М. Деркач