Галицький районний суд Івано-Франківської області
Справа № 2-111/2010
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12жовтня 2010 року м. Галич

Галицький районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого-судді Юсип І.М.

секретарів Мартищук С.П.,Воробчак Н.В.

з участю представників: позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2 0.,ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Галичі цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до Закритого акціонерного товариства Комерційного банку « Приватбанк» та ОСОБА_5 про визнання недійсним кредитного договору № 144 від 24.09.2008 р. та договорів застави,-

встановив:

ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до ЗАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_5 про визнання кредитного договору та договору застави недійсними в якому зазначає,що їй стало відомо,що 24.09.2008 р. між її чоловіком ОСОБА_5 та ЗАТ КБ « Приватбанк» укладено кредитний договір № 144. Згідно Кредитного договору Банк надав позичальнику кошти в сумі 67 000 грн.строком на п'ять років під 25% річних на залишок тілу кредиту.

У забезпечення виконання боргових зобов'язань між ОСОБА_5 та Банком 24.09.2008 р. укладено Договір застави автотранспорту відповідно до якого ОСОБА_5 передав Банку в заставу рухоме майно -напівпричіп « КРОНЕ»,червоного кольору .державний номер AT 1505 XX.

Окрім того стало їй відомо і про те,що між ОСОБА_6 та Банком укладено кредитний Договір № 150 МК від 10.10.2008 р. згідно якого Банк надав позичальнику кредитні кошти в сумі 242 000 грн. строком на 5 років під 25% річних на залишок по тілу кредиту.

У забезпечення виконання боргових зобов'язань за даним Договором між відповідачами було укладено Договір застави автотранспорту від 10.10.2008 р. Відповідно до умов даного договору ОСОБА_5 передав Банку в заставу рухоме майно - автомобіль DAF модель 95ХФ сідловий тягач -Е,червоного кольору,державний номер AT 5822 АР, та напівпричіп SCМITZ модельSОІ,червоного кольору,державний номер AT 7148 XX.

Вважає, що Кредитний договір та Договори застави є незаконними так як відповідно до ст. 60 Сімейного кодексу України майно придбане подружжям за час шлюбу є спільною власністю. Відповідно до ст. 65 СК України для укладенням одним із подружжя договорів,які потребують нотаріального посвідчення і державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна згода другого з подружжя має бути подана письмово та подружжя розпоряджаються майном,яке є спільною власністю,за взаємною згодою. Транспортні засоби придбані за час їхнього спільного проживання у шлюбі. Згоди на укладення з Банком Кредитного договору вона не давала,тобто відповідач - ОСОБА_5 не має права самостійно без її згоди розпоряджатися спільним майном для виконання зобов'язання та Кредитним договором. Та і не мав права відповідач передавати у заставу транспортні засоби без її згоди. Просить визнати Кредитний договір № 144 від 24.09.2008 р. та Договір застави від 245.0-9.2008 р. укладеними між ОСОБА_5 та ЗАТ КБ « Приватбанк» недійсними. Та зобов'язати Банк виключити з Державного реєстру обтяжень рухомого майна записи про заставу та заборону відчуження рухомого майна,яке було передано у заставу за Договорами застави.

В судовому засідання представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив задовольнити їх.

Представник відповідача в судовому засіданні позовних вимог позивача не визнав, з підстав, викладених у поданому ним запереченні. Зазначив, що посилання позивача на ст.65 СК України є безпідставними так як сам факт укладення кредитного договору одним із подружжя не передбачає відчуження майна і не порушує будь-яких прав подружжя. Вразі пред'явлення до відповідача ОСОБА_5 кредиторських вимог то останній перед кредитором відповідає своїм особистим майном яке може бути поділено між ними.

Суд, вислухавши доводи представника позивача, заперечення представника відповідача, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, давши їм правову оцінку, прийшов до наступного.

Матеріалами справи встановлено, що позивач - ОСОБА_4 перебуває у шлюбі відповідачем ОСОБА_5 ( а.с.14).

Між ОСОБА_5 та ЗАТ КБ « Приватбанк» 24.09.2008 року укладено кредитний договір, за яким позивач надав ОСОБА_5 кредит в сумі 67. 000,00 на гривень терміном до 20.12.2012 року з погашенням щомісячно згідно Графіку погашення кредиту, а також із сплатою 25 % річних, які він зобов'язувався повернути в терміни, обумовлені договором. (а.с.6-9).

З копії договору застави автотранспорту від 24.09.2008 р. вбачається,що ОСОБА_5І передав Банку в заставу рухоме майно - напівпричіп «KRONE»,червоного кольору,державний номер AT 1505 XX.

Як видно із Договору застави автотранспорту від 19.10.2008р. що відповідно до умов даного договору ОСОБА_5 передав Банку в заставу рухоме майно - автомобіль DAF модель 95ХФ сідловий тягач -Е,червоного кольору,державний номер AT 5822 АР. та напівпричіп SCMITZ модельSОІчервоного кольору,державний номер AT 7148 XX.

Відповідно до вимог ст. 65 Сімейного кодексу України дружина, чоловік розпоряджається майном,що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя,за взаємною згодою. Згода подружжя є обов'язковим у тому випадку якщо йде мова про реальне відчуження майна,що належить до спільної сумісної власності. Будь-яких даних про це суду не відомо.

За змістом ст. 65 ч.З СК України для укладення одним із подружжя договорів.які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації,а також договору стосовно цінного майна,згода другого з подружжя має бути подана в письмово.

Згода на кладення договору,який потребує нотаріального посвідчення і(або) державної реєстрації,має бути нотаріально посвідченим.

Не знайшло свого підтвердження в судовому засіданні зазначене у позові посилання ОСОБА_4 на те що нею не надавалась згода на укладення договорів застави. Даний факт заперечив представник банку та подав суду належно завірену згоду ОСОБА_4

Судом не приймається до уваги посилання позивача ОСОБА_4 про те,що підпис на згоді співвласника не її. Будь-яких заперечень чи клопотання про проведення почеркознавчої експертизи щодо недостовірності її підпису позивачем заявлено не було.

При таких обставинах суд не вбачає підстав для визнання кредитного договору та договорів застави недійсними а тому в позові слід відмовити.

На підставі викладеного, ст. 65 ч.З,69 СК України, керуючись,212,214-217,218 ЦПК України, суд,-

вирішив:

В позові ОСОБА_4 - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Івано- Франківської області протягом десяти днів з його проголошення через Галицький районний суд. Особи,які брали участь у справі,але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення,можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: ОСОБА_7