Справа №: 2-315/10
РІШЕННЯ

Іменем України

"22" квітня 2010 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого - судді Куковенкова С.В. при секретарі - Стасенко Ю.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті ОСОБА_1 цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, який мотивує тим, що 26 жовтня 2008 року у с. Димитрове м, ОСОБА_1 помер ОСОБА_4, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії І - ОЛ № 081459 від 27.1022008 р. Після його смерті відкрилася спадщина, в яку ввійшла належна на момент смерті ОСОБА_4В 1/2 частина будинку № 9 по вул. Кірова в с, Димитрове м. Олександрії Кіровоградської області, яка належала спадкодавцю на праві власності, що підтверджується Договором забудови, посвідченого Олександрійською нотаріальною конторою 23,02.1956 р,,

реєстраційний № 2-1205. записаного в реєстрову книгу за№413/3.

17 серпня 1999 р. ОСОБА_4В, було складено заповіт, який посвідчений секретарем Димитровської селищної ради міста ОСОБА_1 і зареєстрований в книзі для реєстрації заповітів за № 85, зареєстрований в реєстрі Відповідно до змісту заповіту, ОСОБА_4 заповів належну йому на праві особистої власності квартиру номер один у житловому будинку № 9 по вул. Кірова в с. Димитрове м. Олександрії Кіровоградської області та належні до неї надвірні будівлі йото матері, ОСОБА_5.

Відповідно до довідки № 43 від 22.09.2009 року, виданої Димитровською селищною радою м, Олександрії Кіровоградської області, померлий 26.10,08 р. ОСОБА_4 постійно проживав та був зареєстрований до дня смерті за адресою: м. Олександрія, селище Димитрове, вул. Кірова, 9/1. З ним спільно постійно проживала на момент смерті та була зареєстрована ОСОБА_6.

Згідно з ч. З от. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом 6-ти місяців з моменту відкриття спадщини, він не заявив про відмову від неї.

Після відкриття спадщини ОСОБА_7 не заявляла про відмову від прийняття спадщини. Таким чином, ОСОБА_7, відповідно до вимог ч. З ст. 1268 Цивільного кодексу України прийняла спадщину, в яку входила 1/2 частина будинку № 9 по вул. Кірова в с. Димитрове м. Олександрії Кіровоградської області.

ОСОБА_7 не встигла звернутися до нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину на '4 частину будинку № 9 по вул. Кірова в с, Димитрове м. Олександрії, оскільки 26 вересня 2009 року померла, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії 1- ОЛ № 098988 від 28 вересня 2009 року.

Таким чином, на момент своєї смерті ОСОБА_7 була власником 1/2 частини

будинку № 9 по вул., Кірова в с. Димитрове м, ОСОБА_1, який вона успадкувала як спадкоємець за заповітом після смерті ОСОБА_4

Позивач зазначає, що він є сином померлої ОСОБА_7К,, народився 12 квітня 1943 року, що підтверджується Свідоцтвом про народження серії І - ОЛ № 061473 від 07.09.01 р,. де в графі «Батьки» записано: мати - ОСОБА_8, батько - ОСОБА_9.

03 серпня 2001 року ним було змінено прізвище з «Петреченко» на «Петріченко». що підтверджується Свідоцтвом про зміну імені серії І - АК № 506962 від 03.08.2001 р.

Згідно з ст., 1261 ЦК України, він є єдиним спадкоємцем першої черги за законом після смерті матері, тому саме він має право на спадкове майно - 1/2 частину будинку № 9 по вул. Кірова в с. Димитрове м. Олександрії.

У визначений законом строк він звернувся до Першої Олександрійської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Перешкодою для видачі йому свідоцтва про право на спадщину є те, що при складанні заповіту на користь його матері від 17 серпня 1999 року ОСОБА_4, було припущено помилку в написанні прізвища його матері, замість «Шабель», що є правильним, помилково зазначено «Шабаль».

Тому, позивач просить визнати за ним право власності на вищевказане майно в судовому порядку. Крім нього, претендентом на спадкове майно є син померлого ОСОБА_4 -¦ відповідач ОСОБА_3

В судовому засіданні представники позивача підтримали позовні вимоги з наведених підстав.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги заперечив з тих підстав, що відсутні докази родинних відносин між позивачем та ОСОБА_7, крім цього, у заповіті від 17.08.1999 року прізвище спадкодавця вказане як «Шабаль», тому він вважає, що заповіт складений на іншу особу. До того, ж ОСОБА_4 заповів на користь ОСОБА_5 не 1/2 частину будинку Ке 9 по вул. Кірова в с. Димитрове м. Олександрії, а квартиру № 1 у житловому будинку № 9 по вул. Кірова в м. Олександрії. Крім цього, ОСОБА_7 проживала у спадковому будинку не постійно, згідно з домовою книгою, була зареєстрована там лише з 14.03.07 року. На підставі викладеного просить у задоволенні позовних вимог відмовити.

Представником позивача в судове засідання було надано заяву про збільшення позовних вимог, у якій позивачем, крім позовних вимог щодо визнання за ним права власності на спадкове майно, висунуто також вимогу про встановлення факту родинних відносин між ним та померлою ОСОБА_7

Змінені позовні вимоги обґрунтовує тим, що дівоче прізвище його матері, ОСОБА_7

ОСОБА_10, є прізвище «Гуглеватенко».

Протягом 1942 - 1943 років, його мати проживала спільно з ОСОБА_9 та носила прізвище «Петреченко». 12 квітня 1943 року народився він, ОСОБА_11, що підтверджується Свідоцтвом про народження серії І - ОЛ № 061473 від 07.09.2001 р., де в графі «Батьки» записано: мати - ОСОБА_8, батько - ОСОБА_9.

В зв'язку з тим, що укладення шлюбу та його припинення відбувалося в роки Великої вітчизняної війни, записи про реєстрацію шлюбу матері з ОСОБА_9 та зміну прізвища з «Гуглеватенко» на «Петреченко», а також про зміну прізвища з «Петреченко» знов на «Гуглеватенко» після припинення шлюбу, не збереглися. Зазначає, : що факт існування шлюбу між ОСОБА_12 та ОСОБА_9 , ОСОБА_13 можуть підтвердити свідки: ОСОБА_14 (дівоче прізвище

<

ОСОБА_12) ОСОБА_15, ОСОБА_16, які є його двоюрідними відповідно сестрою та братом, а їх батько - ОСОБА_17, був рідним братом його матері.

16 грудня 1949 року, внаслідок укладення шлюбу між його матірю, ОСОБА_12 та ОСОБА_18, прізвище його матері «Гуглеватенко» було змінено на «Шабель», що підтверджується Свідоцтвом про одруження серії ЯР № 384525 від 16.12.1949 р.

Зазначає, що від встановлення факту родинних відносин між ним та ОСОБА_7, залежить визнання його права на спадкування.

Також зазначає, що в заповіті від 17.08.1999 року дійсно зазначено, що ОСОБА_4 заповів його матері квартиру № 1 у житловому будинку № 9, хоча відповідно до Договору забудови, посвідченого Олександрійською нотаріальною конторою 23.02.1956 р., реєстраційний № 2-1205, записано в реєстрову книгу за № 413/3, ОСОБА_4 належить на праві особистої власності 1/2 частина домоволодіння № 9 по вул. Кірова в с. Димитрове м. Олександрії.

Заслу хавши пояснення сторін, допитавши свідків ОСОБА_19, ОСОБА_16, ОСОБА_14, ОСОБА_20, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню.

З пояснень представників позивача, матеріалів справи, показань свідків вбачається, що позивач дійсно є сином ОСОБА_7.

Так, згідно з Свідоцтвом про народження серії І - ОЛ № 061473 від 07.09.2001 р. на імя ОСОБА_11, в графі «Батьки» записано: мати - ОСОБА_8, батько - ОСОБА_9.

03 серпня 2001 року позивачем було змінено прізвище з «Петреченко» на «Петріченко», що підтверджується Свідоцтвом про зміну імені серії І - АК № 506962 від 03.08.2001 р.

З пояснень свідка ОСОБА_14 та ОСОБА_20 встановлено, що в зв'язку з тим, що укладення шлюбу та його припинення відбувалося в роки Великої вітчизняної війни, записи про реєстрацію шлюбу та зміну прізвища з «Гуглеватенко» на «Петреченко», а також про зміну прізвища з «Петреченко» знов на «Гуглеватенко» матері позивача не збереглися.

Свідки підтвердили той факт, що позивач оте народах ний у 1943 році саме тією особою - ОСОБА_8, яка в подальшому, тобто 16 грудня 1949 року, уклала шлюб з ОСОБА_18, при цьому прізвище «Гуглеватенко» було змінено на «Шабель», що підтверджується Свідоцтвом про одруження серії ЯР № 384525 від 16.12.1949 р.

Свідок ОСОБА_19, яка працює на посаді секретаря Димитрівської селищної ради, також підтверджує факт родинних відносин між позивачем та ОСОБА_7 та пояснила суду, що померлі ОСОБА_4 та ОСОБА_7 тривалий час проживали спільно без укладення шлюбу. ОСОБА_4 було укладено заповіт на користь ОСОБА_7, який було посвідчено саме у Димитрівській селищній раді, тому їй добре відомо, що ніякої особи на прізвище «Шабаль», у якої було б імя та по-баїькові «Євдокія Карпівна», в с. Димитрове не існує і заповідач мав на меті заповідати своє майно саме ОСОБА_7, у заповіті було просто припущено помилку у написанні прізвища спадкоємиці, оскільки в селищі всі її звали саме «Шабаль». Стосовно того ж, що в заповіті зазначено, що падковим майном є квартира АДРЕСА_1, пояснила, о в дійсності, вона завжди вважала, що померлому належала саме квартира, але це є солютно тотожні поняття і мова у заповіті та довідці БИ йде про одне й те ж майно.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що позовні вимоги в частині встановлення

юридичного факту родинних відносин між позивачем та ОСОБА_6К, підлягають задоволенню.

Згідно з довідкою Олександрійського КМБТІ № 689 від 23.09.09 року, за ОСОБА_4 зареєстроване право власності на 1А частину будинку № 9 по вул. Кірова с. Димитрове м. Олександрії.

17 серпня 1999 р. ОСОБА_4 було складено заповіт, який посвідчений секретарем Димитровської селищної ради міста Олександрії Кіровоградської області і зареєстрований в книзі для реєстрації заповітів за № 85, зареєстровано в реєстрі за № 97. Відповідно до змісту заповіту, ОСОБА_4 заповів належну йому на праві особистої власності квартиру номер один у житловому будинку № 9 по вул. Кірова в с. Димитрове м. Олександрії Кіровоградської області та належні до неї надвірні будівлі ОСОБА_5.

Згідно з довідкою № 43 від 22.09.2009 року, виданої Димитровською селищною радою м. Олександрії Кіровоградської області, що підтверджується поясненнями свідків, ОСОБА_4 постійно проживав та був зареєстрований до дня смерті за адресою: м. Олександрія, селище Димитрове, вул. Кірова, 9/1, з ним спільно постійно проживала на момент смерті та була зареєстрована - ОСОБА_7

Згідно із ч. З ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом 6-ти місяців з моменту відкриття спадщини, він не заявив про відмову від неї.

Після відкриття спадщини, ОСОБА_7 не заявляла про відмову від прийняття спадщини, що підтверджується повідомленням Першої Олександрійської державної нотаріальної контори на запит суду № 446/01-14 від 07 квітня 2010 року.

Таким чином, ОСОБА_7, відповідно до вимог ч. З ст. 1268 Цивільного кодексу України, прийняла спадщину за заповітом, в яку входила 1/2 частина будинку № 9 по вул. Кірова в с. Димитрове м. Олександрії Кіровоградської області.

Відповідно до ч. 1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на нерухоме майно.

Відповідно до ч. 1 ст. 1298 ЦК України, спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право звернутися до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину протягом будь-якого часу після завершення строку для прийняття спадщини. Законодавство не обмежує право спадкоємців на оформлення свідоцтва певними строками.

Як визначено ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

ОСОБА_7 не встигла звернутися до нотаріальної конт ори за видачею свідоцтва про право на спадщину на 1Л частину будинку № 9 по вул. Кірова в с. Димитрове м. Олександрії, оскільки 26 вересня 2009 року померла, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії 1- ОЛ № 098988 від 28 вересня 2009 року.

Таким чином, судом встановлено, що на момент своєї смерті ОСОБА_7 була власником 1/2 частини будинку № 9 по вул. Кірова в с. Димитрове м. Олександрії, який вона успадкувала як спадкоємець за заповітом після смерті ОСОБА_4

Позивач, як спадкоємець першої черги, у визначений законом строк після смерті матері, а саме 29.01.2010 року, звернувся до Першої Олександрійської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, що підтверджується копією цієї заяви. Вказана заява отримана нотаріальною конторою 01.02.10 року, що підтверджується

копією зворотного поштового повідомлення.

Таким чином, позивач вчинив дію, яка свідчить про прийняття ним спадщини. Отримати свідоцтво про право на спадщину у нотаріальній конторі він не може через незалежні від нього обставини, оскільки його право на спадкування не визнається відповідачем.

За таких обставин, позовні вимоги щодо визнання за позивачем права власності спадкове майно також підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст.., 1261 - 1269, 129 /, 12!

218, 235,256 ЦПК України, суд -

ЦК України, ст. 10,31,60,209,212,214-215

ВИРІШИВ;

Позовні вимоги задовольнити.

Встановити юридичний факт, що ОСОБА_2. ІНФОРМАЦІЯ_1, є сином ОСОБА_21, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка померла 26 вересня 2009 року у с. Димитрове м. Олександрії Кіровоградської області.

Визнати за ОСОБА_2, в порядку спадкування за законом після смерті його матері, ОСОБА_7, що померла 26 вересня 2009 оку у с. Димитрове м, Олександрії Кіровоградської області, право власності на ? частину будинку № 9 по вул., Кірова в с. Димитрове м, Олександрії Кіровоградської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви на апеляційне оскарження.

Заява про апеляційне оскарження рішення може бути подана протягом 10 днів з дня о проголошення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Заява про апеляційне оскарження та апеляційна па подаються до апеляційного суду Кіровоградської області через Олександрійський міськрайонний суд, або в порядку, встановленому п, 4 ст. 295 ЦПК України,

Головуючий: