АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2010 року м. Дніпропетровськ колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого Михайловської С.Ю.

суддів Каратаєвої Л.О., Осіяна О.М.

при секретарі Кононенко І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу відкритого акціонерного товариства «Керамік» на рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25 травня 2010 року по справі за позовом відкритого акціонерного товариства «Керамік» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 Смбата Сережаєвича, третя особа Нікопольська обєднана державна податкова інспекція про визнання договору недійсним, витребування майна, -

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25 травня 2010 року відмовлено у задоволенні позовних вимог ВАТ «Керамік» до ОСОБА_2, ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа Нікопольська обєднана державна податкова інспекція про визнання договору недійсним, витребування майна.

В апеляційній скарзі ВАТ «Керамік» просить рішення суду скасувати, посилаючись на його необґрунтованість та задовольнити позовні вимоги.

Перевіривши матеріали справи законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, котрим суд виконав всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, прийняте на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтею 214 ЦПК України передбачено, що при прийнятті рішення суд вирішує, зокрема, питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги та якими доказами це підтверджується, чи є інші фактичні дані, що мають значення для вирішення справи та докази, що їх підтверджують.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції вказані вимоги не врахував та прийняв рішення, яке не відповідає обставинам справи.

Як вбачається з матеріалів справи позивач просив визнати недійсним нікчемний договір дарування майна, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 29.01.2007 р., застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину, витребувати у ОСОБА_2 на користь ВАТ «Керамік» майно, набуте на підставі рішення Нікопольського міськрайонного суду від 07.08.2006 р. та додаткового рішення від 02.11.2006 р., витребувати у ОСОБА_3 на користь ВАТ «Керамік» 889/940 частин нежитлових будівель за договором дарування від 29.01.2007 р., які розташовані в м. Нікополь Дніпропетровської області по вул. К.Лібнехта, 128, витребувати у ОСОБА_4 1/940 частину нежитлових будівель за договором купівлі-продажу від 02.02.2007 р., які розташовані в м. Нікополь Дніпропетровської області по вул. К.Лібнехта, 128, витребувати у ОСОБА_5 50/940 частин нежитлових будівель за договором купівлі-продажу від 13.06.2007 р., які розташовані в м. Нікополь Дніпропетровської області по вул. К.Лібнехта, 128.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що рішення Нікопольського міськрайонного суду від 07.08.2006 р. та додаткове рішення від 02.11.2006 р., на підставі яких ОСОБА_2 набув право власності на майно ВАТ «Керамік», були скасовані ухвалою Нікопольського міськрайонного суду від 23.07.2008 р., так як майно, на яке було визнане право власності ОСОБА_2, на час винесення вказаних рішень, перебувало (та продовжує перебувати до цього часу) у податковій заставі.

Позивач вважає, що за таких умов, договір дарування від 29.01.2007 р. укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відносно набутого майна ВАТ «Керамік» є нікчемним через порушення положень Закону України «Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами», Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» та ст.228 ЦК України. Відповідно до ст.ст. 216, 330, 387, 658, 388, 1212 ЦК майно набуте ОСОБА_2 на підставі вказаного вище рішення суду, яке у подальшому було скасовано та ОСОБА_3 на підставі договору дарування від 29.01.2007 р., майно набуте ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу, укладеним із ОСОБА_3 від 02.02.2007 р., майно набуте ОСОБА_6 на підставі договору купівлі-продажу, укладеним із ОСОБА_3 від 13.06.2007 р. підлягає витребуванню у вказаних осіб на користь ВАТ «Керамік».

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_2 на час укладання договору дарування від 29.01.2007 р. із ОСОБА_3 був власником майна, що раніше належало ВАТ «Керамік», на підставі рішення Нікопольського міськрайонного суду від 07.08.2006 р. та додаткового рішення від 02.11.2006 р., які на той час були дійсними. Посилання позивача на підпункт 8.2.2 пункту 8.2. ст.8 Закону України «Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» є необґрунтованими, оскільки Рішенням Конституційного Суду України № 2-рп/2005 від 24.03.2005 р. вказані положення визнані неконституційними. Через це посилання позивача на положення ст.ст. 387, 388 ЦК є необґрунтованими.

Але з даними висновками суду першої інстанції погодитися неможна, оскільки вони не відповідають фактичним обставинам справи.

Так, відповідно до витягу з Державного реєстру обтяжень все майно та майнові права ВАТ «Керамік» з 26.05.1998 р. перебувають у податковій заставі. Відповідно до п.1 ст.37 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» податкова застава належить до публічних обтяжень.

Під час розгляду позовної заяви ОСОБА_2 до ВАТ «Керамік» про стягнення заборгованості, в межах даної цивільної справи, головою правління ВАТ «Керамік» ОСОБА_7 не було повідомлено про знаходження майна підприємства у податковій заставі (що підтверджується протоколом судового засідання а.с.14, 16-17, 30 т.2), що призвело до прийняття Нікопольським міськрайсудом необґрунтованого рішення від 07.08.2006 р. та додаткового рішення від 02.11.2006 р.(т.2, а.с.31-33), яким право власності на майно ВАТ «Керамік» визнано за ОСОБА_2 (а.с.18, т.2). Таким чином, вказаними рішеннями суду було зупинено податкову заставу. Але, відповідно до ст.8 Закону України «Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» зупинення податкової застави може здійснюватись шляхом прийняття судового рішення у межах процедури визначеної законодавством з питань банкрутства, чого у даному випадку не було.

Після зясування правового режиму майна підприємства, а саме знаходження його в податковій заставі, за заявою прокурора в інтересах держави в особі ДПІ, вказані рішення ухвалою Нікопольського міськрайонного суду від 23.07.2008 р. (т.2. а.с.65-68) були скасовані за нововиявленими обставинами. Вказана ухвала є чинною. Позовні вимоги ОСОБА_2 до ВАТ „Керамік про стягнення боргу ухвалою Нікопольського міськрайонного суду від 08.01.2009 р. залишені без розгляду (т.2, а.с.121-122). Ухвала є чинною. В звязку із зазначеним, ОСОБА_2 не мав та не має правових підстав володіти майном ВАТ «Керамік».

29.01.2007 р. ОСОБА_2 за угодою дарування здійснив відчуження частини незаконно набутого майна ВАТ «Керамік» ОСОБА_3.

Оскільки майно ВАТ «Керамік» перебувало та перебуває під публічним обтяженням, для нього встановлений окремий режим користування, володіння та розпорядження, передбачений ст.8 Закону України «Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами».

Відповідно до ч.1 ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити ЦК, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Статтею 228 ЦК встановлено, що правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення і пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держав, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним. Правочин, що порушує публічний порядок, є нікчемним.

Як було зазначено, ОСОБА_2 Васильовч незаконно володів майном ВАТ „Керамік. Тому, договір дарування, укладенй між ОСОБА_8 та ОСОБА_3 від 29.01.2007 р. суперечить Закону України «Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами», оскільки порушує правовий режим встановлений законодавством для майна, що перебуває у податковій заставі та порушує права обтяжувача ДПІ. Крім того, дії ОСОБА_2 щодо подальшого розпорядження незаконно отриманим майном, є такими, що порушують публічний порядок, оскільки направлені на незаконе заволодіння цим майном.

Оскільки договір дарування, укладенй між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 29.01.2007 р. не відповідає вимогам ст.ст. 203, 228 ЦК, ст.8 Закону України «Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» він є нікчемним.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 р. № 9 „Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними нікчемний правочин є недійсним через невідповідність його вимогам закону та не потребує визнання його таким судом. В звязку із заначеним, позовні вимоги щодо визнання нікчемного договору дарування від 29.01.2007 р. укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 недійсним є зайвими, тому задовленню не підлягають.

Оскільки вказаний договір є нікчемним, то відповідно до ч.5 ст.216 ЦК та Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 р. № 9 „Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути заявлена як однією із сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненням правочину. Відповідно до ч.1 ст.216 ЦК у разі недійсності правочину кожна із сторін зобовязана повернути другій стороні все, що вона одержала на виконання цього правочину. Статтею 387 ЦК передбачено право власника витребувати своє майно від особи, яка заволодіна ним без достатньої правової підстави. Також ч.3 ст.388 ЦК передбачено, що майно набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати від добросовісного набувача у всіх випадках.

Таким чином, є обгрунтованими та підлягають задовленню позовні вимоги щодо витребування у ОСОБА_3 на користь ВА „Керамік майна, набутого за договором дарування від 29.01.2007 р., а саме 889/940 частин нежитлових будівель, які розташовані в м. Нікополь Дніпропетровської області по вул. К.Лібнехта, 128.

Що стосується позовних вимог про витребування у ОСОБА_2 майна ВАТ „Керамік, а саме: паровий котел, ел. мостовий кран, вентилятор, змішувач СМК 126, кран козловий, ел. тачка, тачка самохідна, тачка самохідна, прес СМК 127, вентилятор 16, вентилятор 16, кран козловий, вальці для помолу, станок токарний, станок свердлильний, станок свердлильний, станок токарно-винтовий, станок свердлильний, станок свердлильний, сталь електрична, станок вертик-фрезерний, станок гориз-фрезерний, станок радіал-свердлильний, ножиці шмотовні, станок токарно-винтовий, станок токарний, станок кругопильний, станок верт-свердлильний, станок ток-винтівний, станок фрез-відрізний, станок гориз-розточний, станок долбіжний, таль ручна, вентилятор 16, вакуум насос, вентилятор 16, вальці для помолу, вакуум насос, ел.передат. тачка, ел.передат. тачка, глиноміс СМК 16, автомат роздв. кир., ел. лафет, ел. лафет, сніжатель, сніжатель, ел. передат. тачка, ел. передат. тачка, автомат роздв. кир., ел. лафет, ел. лафет, рама лісопильна, транспортна лента, камера КСО 366, камера КСО 366, камера КСО 366, камера КСО 366, камера КСО 366, високо-част. установка, зварювальний апарат, пульт ел. дист. управління, лінія ЛСТ, стіл созел 2, стерилізатор, відсосувач, ваги 30 тн., шкаф силовий, програм. ап. контр., вал в зборі, ел. двигун, елеватор ЕО 51229, козловий кран, дроб. доз. агрегат, кран КМ-602, холодильник, шкаф платяний, шкаф платяний, шкаф платяний, стіл двотумб., стіл двотумб., стіл двотумб., яке він набув і яке залишилось у нього внаслідок ухвалення рішення Нікопольського міськрайонного суду від 07.08.2006 р. та додаткового рішення від 02.11.2006 р., які у подальшому було скасовано, то вони підлягають задовленню.

Відповідно до ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Частину майна, що була отримана ОСОБА_3 за договором дарування від 29.01.2007 р. останній продав: 1/940 частину нежитлових будівель, які розташовані в м. Нікополь Дніпропетровської області по вул. К.Лібнехта, 128 за договором купівлі-продажу від 02.02.2007 р., ОСОБА_4 та 50/940 частин нежитлових будівель, які розташовані в м. Нікополь Дніпропетровської області по вул. К.Лібнехта, 128 за договором купівлі-продажу від 13.06.2007 р. ОСОБА_5

Згідно із ст.330 ЦК, якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього тільки, якщо таке майно згідно із ст.388 ЦК не може бути витребуване у нього. Приписи ст. 330 та ст. 338 ЦК не повязують право власника на витребування майна від добросовісного набувача із визнанням недійсним договору, на підставі якого спірне майно вибуло із володіння власника, в тому числі і договорів про відчуження, які укладалися його подальшими набувачами.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 388 ЦК передбачено, що в разі придбання майна за відплатним договором в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно вибуло із володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Відповідно до ч. 3 ст. 388 ЦК, якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках.

Приймаючи до уваги, що на момент вчинення договорів купівлі-продажу від 02.02.07р. та 13.06.07р. ОСОБА_3, не мав права розпоряджатися майном ВАТ «Керамік», у тому числі не мав права відчужувати його шляхом продажу, так як договір дарування, на підставі якого він набув права власності на вказане майно є нікчемним, позовні вимоги про витребування у ОСОБА_4 та ОСОБА_5 зазначених вище відповідних частин нежитлових будівль є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Таким чином, підлягає витребуванню у ОСОБА_3, ОСОБА_5 та у ОСОБА_4 нежитлові будівлі, які розташовані за адресою м. Нікополь, вул. К. Лібкнехта, 128, а саме: виробничий корпус ЦПЦК, добудова до підтопку, виробничий корпус сантехкабін, будівля столярної майстерні, будівля пилорами, будівля мех.майстерні, будівля ГРП, добудова до складу, електроцех, будівля механічного цеху, будівля мех.майстерні, добудова до їдальні, будівля матеріального складу, будівля центрального складу, будівля контори, будівля медпункту, будівля їдальні, павільйон, будівля вагової, лікувально-оздоровчий центр, будівля клубу, окремо розташована виробнича будівля.

Одночасно колегія суддів вважає за необхідне з власної іниціативи, на підставі абзацу 2 ч.5 ст. 216 ЦК застосувати наслідки недійсності правочину, а саме реституцію та стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 в порядку реституції за договором купівлі-продажу від 02.02.2007 р. 5050 грн., на користь ОСОБА_5С.в порядку реституції за договором купівлі-продажу від 13.06.2007 р. - 265796 грн.

Колегія суддів кретично відноситься до посилання відповідачів на те, що майно ВАТ „Керамік не знаходилось під публічним обтяженням, а саме в податковій заставі, а рішення Нікопольської ОДПІ стосовно тцього питання є нечинним, оскільки підпункт 8.2.2 пункту 8.2. ст.8 Закону України «Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» в частині поширення права податкової застави на будь-які види активів платника податків Рішенням Конституційного Суду України № 2-рп/2005 від 24.03.2005 р. визнаний неконституційним та не приймає їх до уваги, так як вонизводяться до тлумачення чиного законодавства.

Зазначеним Рішенням Конституційного Суду України визнане неконституційним положення підпункт 8.2.2 пункту 8.2. ст.8 Закону України «Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» в частині поширення права податкової застави на будь-які види активів платника податків без врахування суми його податкового боргу. Але сама по собі податкова застава не скасовувалась, підстави її виникнення не змінювалися

У даному випадку Нікопольською ОДПІ застосоване публічне обтяження до всього майна та майнових прав ВАТ „Керамік без опису предмета обтяження, оскільки сума податкового боргу перевищувала вартість активів ВАТ „Керамік, що підтвердили у судовому засіданні, як позивач так і представник Нікопольської ОДПІ. Крім того, рішення Нікопольської ОДПІ про застосуваня податкової застави до всього майна та майнових прав ВАТ „Керамік не оскаржувалось та є дійсним.

Відповідачами на спростування вказаних доводів, відповідно до ст. 60 ЦПК жодних доказів надано не було.

Відповідно до припису ст. 212 ЦПК право оцінки доказів належить виключно суду.

Враховуючи наведене, коллегія суддів вважає за необхідне рішення суду першої інстанції скасувати, апеляційну скаргу задовольнити частково.

На підставі викладеного, керуючись ст.303, 307, 309, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу відкритого акціонерного товариства «Керамік» задовольнити частково.

Рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25 травня 2010 року скасувати.

Позовні вимоги відкритого акціонерного товариства «Керамік» задовольнити частково.

Витребувати у ОСОБА_2 на користь відкритого акціонерного товариства «Керамік» - Паровий котел, амортизація 100%

- Ел. мостовий кран, залишковою вартістю 39,00 грн.

- Вентилятор, амортизація 100%

- Змішувач СМК 126, амортизація 100%

- Кран козловий, амортизація 100%

- Ел. тачка, амортизація 100%

- Тачка самохідна, амортизація 100%

- Тачка самохідна амортизація 100%

- Прес СМК 127, амортизація 100%

- Вентилятор 16, амортизація 100%

- Вентилятор 16, амортизація 100%

- Кран козловий, амортизація 100%

- Вальці для помолу, амортизація 100%

- Станок токарний, амортизація 100%

- Станок свердлильний, амортизація 100%

- Станок свердлильний, амортизація 100%

- Станок токарно-винтовий, амортизація 100%

- Станок свердлильний, амортизація 100%

- Станок свердлильний, амортизація 100%

- Таль електрична, амортизація 100%

- Станок вертик-фрезерний, амортизація 100%

- Станок гориз-фрезерний, амортизація 100%

- Станок радіал-свердлильний, амортизація 100%

- Ножиці шмотовні, амортизація 100%

- Станок токарно-винтовий, амортизація 100%

- Станок токарний, залишковою вартістю 73,00 грн.

- Станок кругопильний, залишковою вартістю 126,00 грн.

- Станок верт-свердлильний, залишковою вартістю 30,00 грн.

- Станок ток-винтівний, залишковою вартістю 842,00 грн.

- Станок фрез-відрізний, залишковою вартістю 745,00 грн.

- Станок гориз-розточний, залишковою вартістю 780,00 грн.

- Станок долбіжний, залишковою вартістю 1744,0 0 грн.

- Таль ручна, залишковою вартістю 22,00 грн.

- Вентилятор 16, амортизація 100%

- Вакуум насос, залишковою вартістю 8,00 грн.

- Вентилятор 16, амортизація 100%

- Вальці для помолу, амортизація 100%

- Вакуум насос, залишковою вартістю 95,00 грн.

- Ел.передат. тачка, залишковою вартістю 346,00 грн.

- Ел.передат. тачка, залишковою вартістю 346,00 грн.

- Глиноміс СМК 16, амортизація 100%

- Автомат роздв. кир., амортизація 100%

- Ел. лафет, залишковою вартістю 90,00 грн.

- Ел. лафет, залишковою вартістю 90,00 грн.

- Сніжатель, залишковою вартістю 177,00 грн.

- Сніжатель, залишковою вартістю 177,00 грн.

- Ел. передат. тачка, залишковою вартістю 238,00 грн.

- Ел. передат. тачка, залишковою вартістю 238,00 грн.

- Автомат роздв. кир., залишковою вартістю 912,00 грн.

- Ел. лафет, залишковою вартістю 1750,00 грн.

- Ел. лафет, залишковою вартістю 264,00 грн.

- Рама лісопильна, амортизація 100%

- Транспортна лента, залишковою вартістю 224,00 грн.

- Камера КСО 366, амортизація 100%

- Камера КСО 366, амортизація 100%

- Камера КСО 366, амортизація 100%

- Камера КСО 366, амортизація 100%

- Камера КСО 366, амортизація 100%

- Високо-част. Установка, залишковою вартістю 345,00 грн.

- Зварювальний апарат, амортизація 100%

- Пульт ел. дист. Управління, залишковою вартістю 97,00 грн.

- Лінія ЛСТ, амортизація 100%

- Стіл созел 2, амортизація 100%

- Стерилізатор, амортизація 100%

- Відсосувач, амортизація 100%

- Ваги 30 тн., амортизація 100%

- Шкаф силовий, залишковою вартістю 36,00 грн.

- Програм. ап. контр., залишковою вартістю 2394,00 грн.

- Вал в зборі, залишковою вартістю 70,00 грн.

- Ел. двигун, залишковою вартістю 397,00 грн.

- Елеватор ЕО 51229, амортизація 100%

- Козловий кран, залишковою вартістю 4977,00 грн.

- Дроб. доз. агрегат, амортизація 100%

- Кран КМ-602, амортизація 100%

- Холодильник, амортизація 100%

- Шкаф платяний, амортизація 100%

- Шкаф платяний, амортизація 100%

- Шкаф платяний, амортизація 100%

- Стіл двотумб., амортизація 100%

- Стіл двотумб., амортизація 100%

- Стіл двотумб., амортизація 100%.

Витребувати у ОСОБА_3 на користь відкритого акціонерного товариства «Керамік» 889/940 частин нежитлових будівель за договором дарування від 29.01.2007 р., які розташовані в м. Нікополь Дніпропетровської області по вул.. К.Лібнехта, 128.

Витребувати у ОСОБА_4 на користь відкритого акціонерного товариства «Керамік» 1/940 частину нежитлових будівель за договором купівлі-продажу від 02.02.2007 р., які розташовані в м. Нікополь Дніпропетровської області по вул. К.Лібнехта, 128.

Витребувати у ОСОБА_5 Смбата Сережаєвича на користь відкритого акціонерного товариства «Керамік» 50/940 частин нежитлових будівель за договором купівлі-продажу від 13.06.2007 р., які розташовані в м. Нікополь Дніпропетровської області по вул.. К.Лібнехта, 128.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 в порядку реституції за договором купівлі-продажу від 02.02.2007 р. 5050 грн., на користь ОСОБА_5 Смбата Сережаєвича в порядку реституції за договором купівлі-продажу від 13.06.2007 р. - 265796 грн.

Ухвалу Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26.06.2008 р. про забезпечення позову скасувати.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення апеляційного суду чинне з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Судді