Справа № 2 - 350
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2010 року Косівський районний суд Івано-Франківської області в складі головуючого судді: Бельмеги М. В.

секретаря: Сусак В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Косові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІЖН ТБ», приватного підприємця ОСОБА_2 про захист прав споживачів,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідачів про захист прав споживачів.

Позивач ОСОБА_1 позов підтримав і суду пояснив, що 12.12.2009 року він уклав договір про надання програмної послуги за № НОМЕР_1 з ТОВ «ВІЖН ТБ». За вказаним договором провайдер, ОСОБА_3 «ВІЖН ТБ» зобовязувалось подати на його телеприймач відповідні телепрограми. Йому був проданий тюнер вартістю 1 грн. і дилером проведено його підключення за що оплатив 299 грн. 13.12.2009 року він не зміг приймати сигнал Уіазаі Престижний,а тому звернувся до дилера про відновлення подачі сигналу. Тільки 21.12.2009 року через заміну тюнера подача сигналу була відновлена. В звязку з неналежним виконання умов договору 23.12.2009 року звернувся до ВІЖН ТБ з відповідною скаргою. Крім цього в телефонному режимі звертався до оператора «ВІЖН ТБ» 13.12.2009 року з такими ж питаннями. 30.12.2009 року подача сигналу була знову припинена. В звязку з вихідними 04.01.2010 року в черговий раз звернувся до дилера щодо відновлення сигналу. До 11.01.2010 року ніхто ніяких дій не вчиняв, а тому цього ж дня звернувся до ТОВ «ВІЖН ТБ» з пропозицією розірвання договору. Так як ніхто з відповідачів не вчиняли будь-яких дій, які б свідчили про бажання усунути недоліки щодо виконання умов договору, 29.01.2010 року звернувся до суду з позовом про розірвання договору та стягнення спричиненої шкоди.

Представник відповідача ОСОБА_3 «ВІЖН ТБ» позов не визнав і суду пояснив, що у відповідності з договором № про надання програмної послуги через дилера надали абоненту всі необхідні послуги. Збій у прийомі програмного забезпечення ймовірно міг статись через невідповідність індивідуальних технічних засобів,що є у абонента і неналежний функціональний їх стан. Також вважає, що дилер не може бути відповідачем по справі. На звернення позивача, ОСОБА_3 «ВІЖН ТБ» надало відповіді, які направлені позивачу нерекомендованою поштою, так як Правила надання і отримання програмних послуг не передбачають листування в прорядку рекомендованої пошти.

Відповідач ОСОБА_2 позов не визнав і суду пояснив,що продав абоненту ОСОБА_1 тюнер вартістю 1 грн. для отримання програмних послуг, активував його, за що стягнув плату в розмірі 299 грн. На цьому його обовязки, як дилера, завершились. Всі інші питання слід вирішувати у відповідності з укладеним договором. Припускає, що прийом телепрограм позивач не міг здійснювати з-за неправильного функціонування належного йому супутникового обладання. Підтвердив неодноразове звернення позивача щодо неможливості отримання відповідного сигналу. Перший раз недоліки були усунені шляхом заміни тюнера, а в подальшому після його звернення 11.01.2010 року, позивач відмовився від дальнійшого налаштування відповідного прийому сигналу.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши сторін суд приходить до висновку,що позов підлягає до часткового задоволення.

Загальними засадами цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність,- п.6 ч. 1 ст.З ЦК України.

Відповідно до п.1,6 розділу 2, п.З розділу 3 Правил надання та отримання програмних послуг затверджених 14.10.2008 року та 30.04.2009 року дирекцією ТОВ «ВІЖН ТБ», послуги супутникового телебачення надаються провайдером за наявності всієї сукупності всіх нижче перерахованих умов:

1.1.знаходження місця надання послуги в зоні покриття супутникової багатоканальної мережі;

1.2.відповідності індивідуальних технічних засобів прийому абонента вимогам, встановленим цими Правилами, та їх перебуванні у належному функціональному стані;

1.3.перебування провайдера та абонента у договірних відносинах на підставі абонентського договору;

1.4. здійсненян абонентом передплати грошових коштів провайдеру.

п. б. Послуги супутникового телебачення надаються абоненту на підставі укладеного з ним абонентського договору, який укладається за умови технічної можливості доступу абонента до перегляду обраного ним пакету телепрограм.

п. З розд. З передбачє, що абонентський договір укладається з абонентом лише після;

-перевірки наявності в абонента сумісних з карткою доступу індивідуальних технічних засобів прийому (а.с. 24).

Суд приходить до висновку,що перешкодою для належного виконання умов договору не може бути неналежне функціонування індивідуальних технічних засобів, які належать позивачу, на що посилаються відповідачі, так як при укладенні договору саме ОСОБА_3 «ВІЖН ТБ» зобовязані перевірити наявність в абонента обладнання придатного для відтворення сигналу. Більше того, певний час, 12.12.2009 року,21.12.-30.12.2009 року, позивачу подавався відповідний сигнал, він мав можливість перегляду телепередач на тому супутниковому обладнанню,який він має на праві власності.

Крім цього сторони визнали, що час від часу позивач приймав на своєму телевізійному приймачі пакет відповідних програм, однак прийом припинявся не з вини позивача.

Відповідно до ч.5 ст.6 ЗУ «Про захист прав споживачів» (надалі Закон) виробник (виконавець) зобовязаний забезпечити використання продукції за призначенням протягом строку її служби, передбаченого нормативними документами або встановленого ним за домовленістю із споживачем,а в разі відсутності такого строку - протягом десяти років.

Відповідно до п.5.1. Договору (а.с. 20) строк його дії становить два роки.

Під час розгляду вимог споживача слід виходити з припущення, що у споживача немає спеціальних знань про властивості і характеристики продукції яку він придбаває,- ч.9 ст.15 Закону.

За всіма споживачами однаковою мірою визнається право на задоволення їх потреб у сфері торгівельного та інших видів обслуговування,- ч.1 ст.17 Закону.

Відповідно до ч.1 ст.18 Закону продавець (виконавець, виробник) не повинен включати в договори умови, які є несправедливими. Несправедливими є , зокрема, умови договору:

- встановлення жорстких обовязків споживача, тоді як надання послуг

обумовлене лише власним розсудом виконавця;

*надання продавцю (виконавцю, виробнику) права розірвати договір із споживачем на власний розсуд,якщо споживачу таке право не надається;

*надання продавцю (виконавцю, виробнику) права визначати відповідність продукції умовам договору або надання йому виключного права щодо тлумачення договору;

*обмеження відповідальності продавця (виконавця, виробника) стосовно зобовязань, прийнятих його агентами, або обумовлення прийняття ним таких зобовязань додержанням зайвих формальностей;

*нечіткі або двозначні положення договорів із споживачами тлумачаться на користь споживача,- ч.ч.3, 8 ст.18 Закону.

Відповідно до п/п 8 ч.З ст.19 Закону забороняються як такі дії,що вводять в оману споживача.

Правочини, здійснені з використанням нечесної підприємницької практики, є недійсними, -ч. 6ст. 19 Закону.

З цього приводу суд вважає, що перекладання на споживача обовязку самостійно усувати недоліки в наданні придбаних ним послуг суперечить закону. Споживачем, позивачем по справі,був укладений договір на отримання відповідних послуг щодо програмного забезпечення. За змістом договору, відповідно до ЗУ «Про захист прав споживачів» саме ОСОБА_3 «ВІЖН ТБ» брало на себе зобовязання надання якісної послуги. Недоліки у наданні такої послуги позивач виклав у своїх письмових зверненнях (а.с.3, 4). Такі недоліки не були усунуті своєчасно і відповідачі не надали будь-яких доказів, що вони намагались це зробити у розумні терміни. А тому суд приходить до висновку, що ненадання таких послуг мало місце з вини ОСОБА_3 «ВІЖН ТБ».

Відповідно до ст.ст.8,10 Закону за наявності у роботі (послузі) істотних недоліків споживач має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків.

Суд встановив, що споживачу відповідно до укладеного договору, якісна послуга з приводу отримання програмного забезпечення мала місце в період 12.12, 21-30.12.2009 року, що суперечить самому змісту договору, а тому він мав підстави для розірвання такого договору з-за неналежного його виконання.

Суд також вважає, що ОСОБА_3 «ВІЖН БТ» зобовязаний відшкодувати матеріальну шкоду в розмірі 300 грн., які позивачем були витрачені на виконання умов договору.

Відповідно до ст.23 ЦК України, ч.2 ст.22 Закону при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Така шкода полягає у неякісному наданні послуг щодо програмного забезпечення для перегляду телепередач. Позивач не мав можливості отримати послугу, за яку він провів відповідну оплату. Цим порушено його право на отримання відповідної інформації, перегляду телепередач, які він міг би отримати, якими він цікавився. Дії відповідачів не були направлені на своєчасне усунення таких недоліків, що завдало позивачу моральних та психологічних страждань та спричинило йому моральну шкоду.

Суд вважає, що таку шкоду слід задовільнити частково, виходячи з тривалості порушення прав споживача, наслідків, які мали місце в звязку з неналежним виконанням договору, рамок розумного і справедливого.

В звязку з тим, що договір між ОСОБА_3 «ВІЖН ТБ» та дилером ОСОБА_2 від 28.11.2008 року №498/1108 (а.с.) не передбачає виконання обовязків останнього щодо надання прямих послуг з приводу програмного забезпечення, тільки полягає в пошуках потенційних клієнтів для ОСОБА_3 «ВІЖН ТБ», то він не може бути відповідачем по справі і нести цивільно-правову відповідальність.

Саме за таких обставин суд і прийшов до висновку, що позов слід задовільнити частково.

На підставі наведенного, ст.ст. 23, 901, 907, 1167 ЦК України, ст.15-17,24 ЗУ «Про захист прав споживачів» та керуючись ст. ст. 213-215 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 задоволити частково.

Договір № від 12 грудня 2009 року укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 «ВІЖН ТБ» про надання послуг програмного забезпечення доступу для перегляду телепрограм розірвати.

Стягнути з ОСОБА_3 «ВІЖН ТБ» в користь ОСОБА_1 300грн. матеріальної шкоди та 500грн. моральної шкоди.

В задоволенні позову до ОСОБА_2 відмовити.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду може бути подано до Косівського районного суду протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду через Косівський районний суд протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя: