Справа №22ц-429/10 Головуючий у 1-й інстанції: Рибачук А.І.
Категорія: 44 Доповідач в апел. інстанції: ОСОБА_1
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2010 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого: Петричка П.Ф.

суддів: Цяцяка Р.П., Зверхановської Л.Д.

при секретарі: Терземан Б.В.

з участю: позивача ОСОБА_2, представника відповідачів -ОСОБА_3, представника КП « Наше місто» - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_5, ОСОБА_6 ОСОБА_3 на рішення Трускавецького міського суду Львівської області від 20 листопада 2009 року,

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваним рішенням суду задоволено позов ОСОБА_2 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, треті особи: Комунальне підприємство « Наше місто», виконком Трускавецької міської ради, ОСОБА_7 ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 про визнання втратившими право на користування жилим приміщенням. Визнано ОСОБА_5 та ОСОБА_6 такими, що втратили право користування квартирою № 10 в будинку № 53 по вул. С.Крушельницької в м. Трускавець Львівської області. Стягнуто з відповідачів в користь ОСОБА_2 по 4,25 грн. судового збору та по 3,75 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Рішення суду оскаржила представник відповідачів ОСОБА_3. В апеляційній скарзі зазначає, що рішення суду є незаконним, оскільки висновки суду суперечать обставинам справи, суд вважав встановленими не доведені обставини, неповною мірою зясував обставини, що мають істотне значення для справи та невірно застосував норми матеріального права. Вказує, що висновки суду про те, що ОСОБА_5 відсутня за місцем своєї реєстрації з березня 1997 року, а ОСОБА_6 з жовтня 1998 року, є невірними, оскільки довідки, на підставі яких суд зробив такі висновки, підтверджують лише факт їх приїзду в державу Ізраїль в цей час. Крім того, висновок суду про тимчасове повернення ОСОБА_5 в Україну лише у 2002 році є помилковим, оскільки зроблений на підставі інформаційних листів Держприкордонслужби України від 8.10.2008 року та від 27.04.2009 року, в яких містяться дані, що є неточними (відомості дані на особу ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1, а відповідачка народилася 24.12.1977 року), є неповними, так як ОСОБА_5 у 2006 році в Україні видавала довіреність на ім»я своєї матері та отримувала паспорт громадянина України для тимчасових поїздок за кордон. Це ж стосується і ОСОБА_6, оскільки згідно листів Держприкордонслужби України вбачається, що вона тричі перетинала кордон України і лише в напрямку виїзду з України і жодного разу не в»їзджаючи в Україну. Перебування відповідачів на законних підставах на території держави Ізраїль і вказання ними конкретних місць проживання не свідчить про постійне проживання їх там як стверджує суд у своїх висновках. Покликання суду на те, що жодними доказами не доведено неможливість проживання відповідачів у спірній квартирі у звязку з перебуванням її в аварійному стані, не відповідає дійсності, оскільки представниками відповідачів подано відповідні документи, які підтверджують це і знаходяться в матеріалах справи. Крім того, згідно п.5 рішення Трускавецького міськвиконкому від 23.05.1991 року будинок, в якому знаходиться квартира відповідачів, повинен був бути знятий з балансу ЖЕК-2 і переданий у власність ОСОБА_11 лише після повного відселення мешканців даного будинку. В Ізраїль відповідачі виїхали на навчання, в їх паспортах відсутні записи про їх виїзд на постійне місце проживання туди, вони не подавали заяв про припинення громадянства України.

Просить рішення районного суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовити за безпідставністю позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

Відповідно до ст.107 ЖК УРСР у разі вибуття наймача та членів його сім»ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім»я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім»ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття.

Задовольняючи позов, районний суд виходив з того, що відповідачі вибули на інше постійне місце проживання в Ізраїль і тривалий час не проживають у спірному житловому приміщенні.

З таким висновком місцевого суду судова колегія не погоджується з таких підстав.

Відповідачі зареєстровані в ІНФОРМАЦІЯ_2: ОСОБА_5 з 17.03.1978 року, а ОСОБА_6 з 23.04.1981 року по даний час, що стверджується довідкою виконкому Трускавецької міської ради №03/х-282 від 11.03.2008 року, довідкою КП « Наше місто» від 12.06.2008 року та копіями паспортів відповідачів.

Житловий будинок №53 по вул. С.Крушельницької (колишня вул. Першотравнева) рішенням міжвідомчої комісії при виконкомі Трускавецької міської ради №55 від 9.12.1986 року, яке було затверджене рішенням цього виконкому №349 від 25.12.1986 року, визнаний ветхим, непридатним для проживання, таким, що не відповідає санітарним і технічним вимогам.

Те, що і квартира №10 в даному житловому будинку потребує капітального ремонту і по технічному стану не відповідає будівельно технічним нормам стверджується також висновком будівельно технічної експертизи №586 від 23.04.1999 року.

У звязку з тим, що житловий будинок по вул. С.Крушельницької,53 в м. Трускавці є ветхим, то рішенням 9-ї сесії 5-го демократичного скликання №156 від 22.05.2007 року мешканців даного будинку звільнено від плати за послуги по обслуговуванню житлового фонду та прибудинкових територій.

Рішенням виконкому Трускавецької міської ради №167 від 23.05.1991 року , п.4 якого було викладено в новій редакції рішенням виконкому міської ради №144 від 16.04.1992 року, житловий будинок №53 по вул. С. Крушельницької в м. Трускавці вирішено повернути колишньому власнику ОСОБА_11

Однак, згідно п.6 даного рішення вирішено передати його у власність ОСОБА_11 лише після повного відселення мешканців даного будинку і зняття його з балансу Трускавецької ЖЕК -2, а житловий будинок разом з проживаючими у ньому громадянами поставити на чергу відселення з будинків, які повертаються колишнім власникам, під №3.

Станом на 1.01.2006 року даний житловий будинок перебуває в черзі на відселення під №1 і з нього необхідно відселити ще три сім»ї (а.с.47).

Більше того, як ствердив в судовому засіданні представник КП « Наше місто» - ОСОБА_4, і до даного часу житловий будинок №53 по вул. С. Крушельницької в м. Трускавці перебуває на балансі КП « Наше місто».

Відповідачі з 31.10.2002 року перебувають на квартирному обліку у Трускавецькій міській раді у списках загальної черги та у списках першочергового отримання житлового приміщення згідно рішення міськвиконкому №196 від 31.10.2002 року.

Оцінюючи зібрані по справі докази, суд не дотримався встановленого ст.212 ЦПК України принципу оцінки доказів, відповідно до якого суд на підставі всебічного, повного й обєктивного розгляду обставин справи аналізує і оцінює докази як кожен окремо, так і в їх сукупності, у взаємозвязку, в єдності і протиріччі, і ця оцінка повинна спрямовуватися на встановлення достовірності чи відсутності обставин, які обґрунтовують доводи і заперечення сторін, та не дав жодної оцінки наведеним вище доказам.

Квартирою є ізольоване помешкання в житловому будинку, призначене та придатне для постійного у ньому проживання (ст. 382 ч.1 ЦК України).

Відповідно до ст. 50 ЖК УРСР жиле приміщення, що надається громадянам для проживання, має бути благоустроєним стосовно до умов даного населеного пункту, відповідати встановленим санітарним і технічним вимогам.

Проте, зазначені вище докази свідчать про те, що квартира АДРЕСА_1 не придатна для постійного проживання.

Саме цією причиною відповідачі пояснюють свою відсутність у ній.

В Ізраїль ОСОБА_5 та ОСОБА_6 поїхали по учбових програмах, навчалися там і у 2007- 2009 роках, що стверджується відповідними доказами ( а.с.28,40,65,69, 83,84,124).

Відповідно до ст.10 ЦПК України сторони, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Суд сприяє всебічному і повному з»ясуванню обставин справи: розяснює особам, які беруть участь у справі, їхні права та обовязки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їх прав у випадках, установлених ЦПК.

Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає, що оскільки позивачем не доведено того, що відповідачі вибули із спірної квартири на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті, то оскаржуване рішення підлягає скасуванню з постановленням нового рішення про відмову у позові.

Керуючись ст.107 ЖК УРСР, ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п.2, 309, 313, 314 ч.2, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_5, ОСОБА_6 ОСОБА_3 задоволити .

Рішення Трускавецького міського суду Львівської області від 20 листопада 2009 року скасувати та постановити нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_5, ОСОБА_12, треті особи: Комунальне підприємство «Наше місто», виконком Трускавецької міської ради, ОСОБА_7 ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 про визнання втратившими право на користування жилим приміщенням відмовити за недоведеністю позовних вимог.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання ним законної сили.

Головуючий :

Судді: