Баранівський районний суд Житомирської області
Справа № 2-438/2010 р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ПОВНЕ)

08 жовтня 2010 року Баранівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого -судді Михалюка О.П., секретаря судових засідань ОСОБА_1, з участю позивачки

ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі

суду в місті Баранівка справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3

Віталійовича про відшкодування заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди

матеріальної та моральної шкоди,

встановив: 27 липня 2010 року ОСОБА_2 звернулась в суд із позовом до ОСОБА_3 про відшкодування заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди матеріальної шкоди в сумі 962 гривні 40 копійок та моральної шкоди в сумі 5000 гривень, а всього 5962 грн. 40 коп. та понесених нею судових витрат по справі.

Обґрунтовуючи вимоги , позивачка ОСОБА_2 зазначила, що 17 лютого 2010 року

близько 8 години 30 хвилин в м. Баранівка, по вулиці Першотравнева , коли вона йшла по

правому узбіччю даної вулиці, її ззаду вдарив автомобіль "Пежо", номерний знак НОМЕР_1 під

керуванням відповідача ОСОБА_3, в результаті чого вона впала на дорогу. Так як вона спочатку

істотного болю не відчувала, вона відмовилась із відповідачем, на його пропозицію, поїхати до лікарні

на обстеження. Але так як через деякий час вона почала відчувати наростаючий біль, вона

звернулась до Баранівської КЦРЛ. При цьому лікар констатував забій сідниці та лівої частини хребта. Так як біль від забою не проходив, вона вимушена була звернутись до лікарні знову і з 05 березня по 12 березня 2010 року вона знаходилась на стаціонарному лікуванні.

23 березня 2010 року вона звернулась в міліцію про притягнення водія ОСОБА_3

В.В. до встановленої законом відповідальності. В ході проведеної перевірки відповідача було визнано

винним в порушенні Правил дорожнього руху України і притягнуто до адміністративної

відповідальності заст. 122-4 КУпАП

Згідно висновку судово-медичної експертизи №220 від 26.03.2010 року внаслідок

дорожньо-транспортної пригоди , від удару автомобілем вона отримала легкі тілесні

ушкодження , які спричинили її подальше лікування та несення витрат на придбання ліків.

Незважаючи на дані обставини відповідач відмовився відшкодовувати для неї

заподіяну шкоду. На придбання ліків вона витратила 962 гривні 40 коп. Також віями відповідача для неї заподіяно моральну шкоду, яка полягає у фізичному болю та стражданнях, яких вона зазнала в зв"язку із ушкодженням здоров"я, яку вона оцінює в суму 5 000 гривень.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_2 збільшила свої позовні вимоги, просить суд постановити рішення , яким стягнути із відповідача на її користь заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди матеріальну шкоду в сумі 1294 гривні 66 копійок та моральну шкоду в сумі 5000 гривень.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні збільшених позовних вимог не визнав і пояснив, що дійсно він 17.02.2010 року, керуючи автомобілем, зачепив ОСОБА_2, в результаті чого вона впала на дорогу. Але в результаті цього він для неї ніякої шкоди не заподіяв , тому і не повинен її відшкодовувати.

Оцінивши зібрані по справі докази в сукупності, суд вважає, що збільшені вимоги ОСОБА_2 підлягають задоволенню частково.

Згідно вимог ст. ст. 1166, 1187 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними

рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної

особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки , відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом .

У відповідності до ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Така шкода відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини в цьому згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України.

Судом встановлено, що 17 лютого 2010 року біля 8 годин 30 хвилин в м. Баранівка по вулиці Першотравнева , коли ОСОБА_2 йшла по крайній правій частині проїжджої частини даної вулиці, її ззаду вдарив правою передньою частиною автомобіль "Пежо", номерний знак НОМЕР_1 під керуванням відповідача ОСОБА_3, який рухався в попутному напрямку , в результаті чого вона впала на дорогу.

У відповідності до ч. 4 статті 60 ЦПК України доказування не може грунтуватись на припущеннях.

Об"єктивних даних на підтвердження того, що позивачка ОСОБА_2 при цьому отримала тілесні ушкодження чи для неї заподіяно будь-яку іншу матеріальну шкоду і в зв"язку із цим вона понесла відповідні витрати, наявними у справі доказами не встановлено.

Згідно копії запису в амбулаторній картці ОСОБА_2, вона 17.02.2010 року

звернулась до Баранівської КЦРЛ із скаргами на болі в попереку, лівій сідниці. Травма на вулиці, падала 17.02.2010 року о 8 годині 30 хвилин. Об"єктивно: пальпаторна болючість в лівій половині крижа та сідниці. Діагноз: забій крижа , лівого кульшового суглобу. Призначене лікування: кетанов, ортоден. Згідно наданих ОСОБА_2 чеків на придбання ліків, останні нею не купувались.

На стаціонарному лікуванні із приводу травми , отриманої в ході даної дорожньо-

транспортної пригоди в Баранівській КЦРЛ , ОСОБА_2 не лікувалась. А в період з 5 березня

по 12 березня 2010 року вона знаходилась на лікуванні в денному стаціонарі Баранівської

КЦРЛ із діагнозом : гостра люмбалгія внаслідок остеохондрозу поперекового відділу

хребта, що підтверджується повідомленнями Баранівської КЦРЛ від 23.09.2010 року№ 811 та від 04.10.2010 року № 864.

23 березня 2010 року ОСОБА_2 звернулась до Баранівського РВ УМВС України в

Житомирській області по факту дорожньо-транспортної пригоди , яка мала місце 17 лютого 2010

року з участю водія ОСОБА_3 По результатах проведеної перевірки в порушенні кримінальної

справи відмовлено 01 квітня 2010 року за відсутністю в діях водія ОСОБА_3 складу

злочину та постановлено притягнути його до адміністративної відповідальності за ст. 122-4 КУпАП. Дана постанова про відмову в порушенні кримінальної справи набрала законної сили , ОСОБА_2 не оскаржувалась.

У відповідності із постановою Баранівського районного суду Житомирської області від 21 травня 2010 року провадження у справі щодо ОСОБА_3 за ст. 122-4 КУпАП закрито за закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

За період з 17 лютого 2010 року по 07 жовтня 2010 року ОСОБА_3

Баранівським районним судом Житомирської області , крім вказаної постанови суду від

21.05.2010 року , до адміністративної відповідальності не притягувався, що підтверджується довідкою судового розпорядника Баранівського районного суду.

Згідно акту судово-медичного обстеження ОСОБА_2 від 26.03.2010 року №

220 при обстеженні останньої об"єктивних ознак тілесних ушкоджень не виявлено. Діагноз

"Забій крижа, лівого кульшового суглоба" , виставлений в медцокументах, при оцінці характеру та

тяжкості тілесних ушкоджень до уваги не приймався, оскільки він не підтверджений

об"єктивними клінічними ознаками. Судово-медичний експерт вважає, що теперішній стан є

наслідком захворювання -остеохондрозу поперекового відділу хребта з нейродистрофічним

синдромом та грижою міжхребцевого диску в попереково-крижовому відділі , що відображено в

наданих медичних документах. Згідно п. 4.7 Правил судово- медичного визначення ступеня

тяжкості тілесних ушкоджень, загострення попереднього захворювання після заподіяного тілесного ушкодження не враховується при оцінці ступеню тяжкості тілесних ушкоджень.

При таких обставинах відсутні підстави вважати, що для ОСОБА_2 діями відповідача ОСОБА_3 причинена матеріальна шкода. Наведені вище докази спростовують твердження ОСОБА_2 про те, що відповідач для неї заподіяв матеріальну шкоду.

Лікування ОСОБА_2 та понесені нею в зв"язку із лікуванням витрати не пов"язані із дорожньо-транспортною пригодою.

Але суд вважає, що ОСОБА_3 порушив 17.02.2010 року в ході дорожньо-транспортної пригоди вимоги п.п. 13.1 , 14.1, 14.6 "а" ПДР України , в результаті чого він збив ОСОБА_2, яка при цьому відчула фізичну біль та понесла моральну шкоду.

Вказані обставини підтверджуються поясненнями сторін, матеріалами про відмову в порушенні кримінальної справи від 01.04.2010 року про те, що водій ОСОБА_3 17.02.2010 року біля 8 години 30 хвилин здійснив на перехресті вул. Першотравнева-Івана Франка обгін іншого автомобіля, при чому із правої сторони, в результаті чого він зайняв крайнє праве положення на прожджій частині дороги, не дотримався безпечної дистанції руху та збив пішохода ОСОБА_2

через 4-5 метрів після перехрестя , яка йшла по крайній правій частині проїжджої частини даної вулиці в попутному напрямку .

Спричинена моральна шкода для ОСОБА_2 полягає у душевних стражданнях, пов"язаних із протиправною поведінкою відповідача щодо неї (порушенням Правил дорожнього руху України). Враховуючи глибину понесених душевних страждань, обставини порушення вимог ПДР України , а також вимоги принципу розумності та справедливості, суд вважає за необхідне стягнути моральну шкоду в сумі 500 гривень.

На підставі ст. 88 ЦПК України суд стягує на користь позивачки ОСОБА_2 із відповідача ОСОБА_3 понесені судові витрати по сплаті судового збору та витрат по інформаційно-технічному забезпеченню розгляду справи , які документально підтверджені, пропорційно задоволеним позовним вимогам, що становить 23 грн. 50 копійок.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60,88, 212, 213, 215 ЦПК України, на підставі ст.ст. 23, 1166,

1167,1187 Цивільного кодексу України суд

РІШИВ:

Збільшені позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_2 заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди моральну шкоду в сумі 500 ( п"ятсот) гривень та понесені витрати по сплаті судового збору та витрат по інформаційно-технічному забезпеченню розгляду справи в сумі 23 гривні 50 копійок, а всього 523 (п"ятсот двадцять три) гривні 50 копійок.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити за їх безпідставності.

Рішення може/бути оскаржене до апеляційного суду Житомирської області через Баранівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя :