АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № Справа № 22ц-2257/10 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Михайловська С.Ю.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2010 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

Головуючого Михайловської С.Ю.

Суддів Каратаєвої Л.О., Осіяна О.М.

При секретарі Кононенко І.О.

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 21 січня 2010 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 21 січня 2010 року позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволені частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором на загальну суму 10 135,72 грн., в тому числі: заборгованість за кредитом 5 637,60 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом 562,72 грн., заборгованість по комісії за користування кредитом 2 435,40 грн., пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором 1 000 грн., штраф (фіксована частина) 500 грн. та вирішено питання про судові витрати.

В решті позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк» просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення по суті позовних вимог, посилаючись на те, що позивач довів факти порушення відповідачем зобовязань за кредитним договором, а суд, зазначивши всі підстави, передбачені законодавством для задоволення позову, не застосував їх та задовольнив позов частково, чим порушив норми матеріального та процесуального права.

Суд першої інстанції, частково задовольняючи позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк», встановив, що 30 листопада 2007 року між сторонами був укладений договір № ZPXRRX05440047, який складається із заяви позичальника, умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт). З даного договору вбачається, що відповідач 30 листопада 2007 року дійсно отримав строковий кредит на суму 5 637,60 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 29 травня 2009 року включно.

В порушення умов кредитного договору відповідач від взятих на себе зобовязань відмовився в односторонньому порядку, внаслідок чого утворилась заборгованість за договором кредиту, яка станом на 13 січня 2010 року становить 26 132,79 грн. та складається з наступного: 5 637,60 грн. заборгованості за кредитом, 562,72 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом, 2 435,40 заборгованості по комісії за користування кредитом, 15 776,46 грн. пені за несвоєчасність виконання зобовязань за договором та штрафів відповідно до п. 5.3 Умов та правил надання банківських послуг, а саме: 500 грн. штрафу (фіксована частина) та 1 220,61 грн. штрафу (процентна складова), що підтверджується розрахунком заборгованості.

Оскільки відповідач не виконував умови договору суд дійшов до висновку про необхідність стягнення з відповідача вищевказаних сум, але до вимог про стягнення пені застосував ст. 551 ЦК України та зменшив розмір пені до 1 000 грн., обґрунтувавши це тим, що пеня більш ніж у два рази перевищує тіло кредиту, крім того у відповідача на утриманні перебуває малолітня дитина віком до трьох років, він змінив роботу, тому його дохід зменшився і ці обставини мають істотне значення.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія судді вважає за необхідне апеляційну скаргу відхилити, рішення суду залишити без змін з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, суд правильно встановив вищезазначені обставини справи, дав цим обставинам та доказам по справі правильну правову оцінку і, відповідно до ст.ст. 526, 527, 530, 549-552, 611, 625, 652, 1046, 1049, 1050, 1054 ЦК України, ухвалив законне та обґрунтоване рішення.

Посилання позивача в апеляційній скарзі на те, що позивач довів факти порушення відповідачем зобовязань за кредитним договором, а суд, зазначивши всі підстави, передбачені законодавством для задоволення позову, не застосував їх та задовольнив позов частково, чим порушив норми матеріального та процесуального права, необґрунтоване та зводиться до переоцінки доказів по справі і незгоди з висновками суду по їх оцінці, тоді як, згідно ст. 212 ЦПК України, оцінка доказів є виключним правом суду.

Таким чином, рішення суду відповідає вимогам матеріального та процесуального права, тому підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга - відхиленню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» відхилити.

Рішення Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 21 січня 2010 року залишити без змін.

Ухвала чинна з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному прядку протягом 2-х місяців.

Головуючий :

Судді :