Справа № 2-1053/2010
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

"08" жовтня 2010 р. м.Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області

у складі: головуючого - судді Кравціва В.І.,

розглянувши у порядку ч. 2 ст. 197 ЦПК України цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Самбірському районі Львівської області про стягнення щомісячного підвищення до пенсії як дітям війни у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком,

встановив:

ОСОБА_1 9 серпня 2010 предявила позов до управління Пенсійного фонду України у Самбірському районі про стягнення недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги «Дітям війни» за періоди з 9 липня 2007 по 31 грудня 2007 року, з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 та з 1 січня 2009 року по 31 грудня 2009 року включно.

У обґрунтування своїх позовних вимог посилалася на те, що вона відповідно до статті 1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» від 18 листопада 2004 року є дитиною війни і належить до категорії громадян, на яких поширюються державні соціальні гарантії дітям війни, а тому має право на встановлене вказаним законом підвищення до пенсії у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком, однак таке підвищення протягом 2007-2009 років їй не виплачувалось.

Відповідно до п. 12 ст. 71 Закону України «Про Державний бюджет на 2007 рік», дію статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» з урахуванням ст. 111 цього Закону було зупинено.

Рішенням Конституційного суду України від 09.07.2007 року № 6-рп/2007 були визнані неконституційними положення Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік» та пункт 12 статті 71, яким зупинено дію статті 6 Закону України № 2195-ІV від 18 листопада 2004 року «Про соціальний захист дітей війни», а також зазначено, що положеннями Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» не можуть скасовуватися чи змінюватися обсяги прав і обовязків, пільг, компенсацій і гарантій громадян, а також встановлюватися інше правове регулювання відносин, що є предметом інших законів України.

Із 09.07.2007 відновлена дія ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» відповідно до якої, дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, яка відповідно до ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» за наявності страхового стажу у чоловіків 25, а у жінок 20 років встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Прожитковий мінімум щороку затверджується Верховною Радою України в Законі України «Про Державний бюджет» на відповідні роки. Також Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 № 10-рп/2008 положення пункту 40 розділу ІІ «Внесення змін до деяких законодавчих актів України» Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік» визнано неконституційним.

Позивачка у судове засідання не зявилася, подала заяву, у якій просила розглядати справу за її відсутності.

Представник відповідача у судове засідання не зявилася, відповідач просив розглядати справу у відсутності його представника, у письмовому запереченні позову ОСОБА_1 посилався на те, відповідно до Положення про управління Пенсійного фонду України в містах, районах і районах у містах, яке затверджене постановою правління ПФУ від 30.04.2002 № 8-2, органи Пенсійного фонду здійснюють призначення та виплату пенсій, а не державної соціальної допомоги. Державна соціальна допомога призначається і виплачується територіальними органами соціального захисту населення, які функціонують при органах місцевого самоврядування. Крім цього Законом України «Про соціальний захист дітей війни» від 18.11.2004 № 2195-ІV установлено правовий статус дітей війни і визначено основи їх соціального захисту та гарантії їх соціальної захищеності шляхом надання пільг і державної соціальної підтримки. Відповідно до ст. 6 цього Закону дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30 % мінімальної пенсії за віком. Згідно ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058 передбачає, що мінімальний розмір пенсії за віком за наявності достатнього страхового стажу встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. Однак, в ч.3 ст. 28 Закону України № 1058 встановлено, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений на рівні прожиткового мінімуму, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з законом № 1058-ІV, а тому положення статті 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» щодо мінімального розміру пенсій не застосовується для визначення розмірів підвищення до пенсії, передбаченого ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» № 2195-ІV. Дане питання вирішене у 2008 році шляхом внесення змін в ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» № 2195-ІV, де передбачено, що дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») до пенсії або щомісячного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни. Пенсійний фонд України є самостійною фінансово-банківською системою та не входить до складу державного бюджету України.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади, їх посадові особи, зобовязані діяти на підставі, в межах повноважень та у спосіб передбачений Конституцією та Законами України. Відповідно до ст. 111 Закону України «Про Державний бюджет на 2007 рік» від 19.12.2006 визначено, що у 2007 році підвищення до пенсії або щомісячного довічного утримання чи державної соціальної допомоги, яка виплачується замість пенсії, відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» виплачується особам, які є інвалідами (крім тих, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» у розмірі 50 відсотків від розміру надбавки, встановленої для учасників війни. Положення п. 12 ст. 71, ст. 111 Закону України 489 втратили чинність з 09.07.2007 року, однак зміни у видаткову частину Закону України «Про Державний бюджет на 2007 рік» не внесені. Пункт 41 розділу 2 Закону - 107 визнано таким, що є неконституційним, та втратив чинність з 22 травня 2008 року. З метою збереження рівня соціального захисту окремих категорій громадян КМУ 28.05.2008 прийнято Постанову № 530 «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян». Тому у 2008 році обчислення пенсій та підвищень передбачених Законом України «Про соціальний захист дітей війни» здійснюється відповідно до цієї постанови на сьогоднішній день діє Порядок виконання рішень про стягнення коштів з рахунків, на яких обліковуються кошти державного та місцевих бюджетів, або бюджетних установ, затверджений постановою КМУ від 09.07.2008 № 609.

Зясувавши усі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Із паспорта громадянина України відомо, що ОСОБА_1 народилася 2 січня 1941 року.

Згідно посвідчення та довідки вона є пенсіонером за віком і перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Самбірському районі.

Відповідно до ст. ст. 1, 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» ОСОБА_1 є дитиною війни і їй повинно виплачуватися підвищення до пенсії у розмірі 30

відсотків мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни.

Згідно ст. 7 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» фінансове забезпечення державних соціальних гарантій, передбачених цим Законом, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Згідно ст. 72 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» ст. 8 Закону України «Про пенсійне забезпечення» кошти Пенсійного фонду не включаються до Державного бюджету України, але одним із джерел формування коштів Пенсійного фонду є кошти державного бюджету, що перераховуються до Пенсійного фонду.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про пенсійне забезпечення» виплата пенсій здійснюється з коштів Пенсійного фонду України, фінансування витрат на виплату пенсій проводиться по всій території України щомісячно незалежно від надходжень коштів, а ст. ст. 10, 81 цього Закону передбачає, що пенсійне забезпечення відповідно до цього Закону здійснюється органами Пенсійного фонду України, які призначають пенсії і оформляють документи для їх виплати.

При визначенні строку, за який позивачці повинно бути нараховане та виплачене підвищення до пенсії та його розмір, суд керується наступним.

Згідно розділу IV Закону України від 20.12.2005 «Про Державний бюджет України на 2006 рік» дію ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» було зупинено.

Законом України від 19.01.2006 «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2006 рік» було встановлено, що пільги дітям війни, які передбачені ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» запроваджуються у 2006 році поетапно, за результатами виконання бюджету у першому півріччі, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України за погодженням з комітетом Верховної Ради України з питань бюджету, але реалізація цього закону не була здійснена.

Рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 положення вказаного Закону про зупинення дії статті 6 Закону України і воно втратило чинність з 09.07.2007, у звязку із чим вимоги позивачки про нарахування та виплату підвищення до пенсії підлягають задоволенню з 9 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року.

Згідно п. 2 п. 41 Розділу ІІ Закону України «Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» було внесено зміни до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», згідно яких, дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») до пенсії виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни, тобто 10% від прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 визнано таким, що не відповідає Конституції України п. 41 розділу П Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28.12.2007, яким внесено зміни до ст. ст. 5, 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» щодо виплати дітям війни надбавки, встановленої для учасників війни, тобто 10% від прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Згідно п. 8 Постанови Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 за № 530 «Деякі питання соціального захисту громадян» встановлено, що дітям війни до пенсії підвищення проводиться у таких розмірах: з 22.05.2008 48,10 грн.; з 01.07.2008 48,20 грн. та з 01.10.2008 49,80 грн.

Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.

Згідно ч. 2 статті 19 та частини 3 статті 22 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти на підставі в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та

обсягу існуючих прав і свобод.

Згідно ч. 2 ст. 152 Конституції України, закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Пункт 5 Рішення Конституційного Суду має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у звязку з правовідносинами, які виникли внаслідок дій положень статей зазначених законів, що визнані неконституційними.

Пункт 6 Рішення Конституційного Суду є обовязковим до виконання на території України, остаточним і не може бути оскарженим.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», державні гарантії дітям війни, встановлені цим Законом, не можуть бути обмежені або скасовані іншими нормативно-правовими актами.

Законом України «Про соціальний захист дітей війни» передбачено, що розмір підвищення пенсій має обраховуватися у відсотковому відношенні до мінімального розміру пенсії за віком.

Згідно статті 6 Закону України «Про соціальний і правовий захист дітей війни» вбачається, що розмір соціальної допомоги становить 30 % мінімальної пенсії за віком, яка відповідно до статті 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Іншого нормативно-правового акту, який би визначав цей розмір, немає.

Згідно із Законом України «Про державний бюджет на 2006 рік» прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, становить: із січня 350 грн., із 1 квітня 359 грн. та із 1 жовтня 366 грн.

Згідно із Законом України «Про державний бюджет на 2007 рік» прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, з урахуванням п. 7 ст. 62 становить: із січня 380 грн., із 1 квітня 410, 06 грн., із 1 жовтня 415, 11 грн.

Згідно із Законом України «Про державний бюджет на 2008 рік» прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність становить: з 1 січня 470 грн., з 1 квітня 481 грн., з 1 липня 482 грн. та з 1 жовтня 498 грн.

Ураховуючи наведене, суд вважає, що положення частини третьої статті 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», з якої випливає, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом першим частини першої цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом, розповсюджується також і на ці спірні правовідносини, які виникли між позивачем та відповідачем, оскільки наявність такої норми та відсутність іншого мінімального розміру пенсії за віком не є підставою для відмови в реалізації позивачкою конституційної гарантії та права на підвищення пенсії виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, як це встановлено статтею 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Згідно з пунктом ч. 4 ст. 8 ЦПК України, у разі невідповідності правового акта закону України або міжнародному договору, згода на обовязковість якого надана Верховною Радою України, суд застосовує акт законодавства, який має вищу юридичну силу.

Отже, за конституційними нормами, виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами, суд приходить до висновку, що при визначенні розміру підвищення до пенсії на 30% мінімальної пенсії за віком позивачці в період з 22.05.2008 по 31.12.2009 застосуванню підлягає ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» та ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Крім того, Кабінет Міністрів України, встановлюючи розміри підвищення пенсії дітям війни, не мав права допустити звуження змісту та обсягу прав позивача, встановлених Законом.

Відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» рішення про призначення та перерахунок пенсії приймається районними управліннями Пенсійного фонду України за місцем проживання пенсіонерів. Територіальним управлінням Пенсійного фонду України за місцем проживання ОСОБА_1 є Управління Пенсійного фонду України в Самбірському районі Львівської області.

Враховуючи встановлені обставини, суд приходить до висновку, що Управлінням Пенсійного фонду України в Самбірському районі Львівської області, всупереч Рішень Конституційного Суду України, ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» та ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» позивачці не нараховувалося та не виплачувалося в повному розміріпідвищення до пенсії у періоди з 09.07.2007 по 31.12.2007, з 22.05.2008 по 31.12.2008 та з 01.01.2009 до 31.12.2009 року включно.

Тому позовні вимоги в цій частині слід задовольнити, зобовязавши Управління Пенсійного фонду України в Самбірському районі Львівської області здійснити перерахунок та виплатити позивачці за вказані періоди підвищення до пенсії у розмірі 30% мінімального розміру пенсії за віком, відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» та ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», з урахуванням проведених виплат.

Керуючись ст. ст. 3, 8, 10, 15, 60, 209, 210, 212 - 215 ЦПК України, ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове соціальне страхування», ст. ст. 1, 3, 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», ч.1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» , ст. ст. 8, 22, 152 Конституції України, суд

вирішив:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність управління Пенсійного фонду України в Самбірському районі Львівської області щодо відмови нарахувати та виплатити ОСОБА_1 за періоди з 9 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2009 року щомісячну доплату до пенсії як дитині війни.

Зобов'язати Управління пенсійного фонду України в Самбірському районі Львівської області провести нарахування та виплатити ОСОБА_1 за період з 9 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 по 31 грудня 2009 щомісячне підвищення до пенсії як дитині війни у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, що вираховувати відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через місцевий суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя підпис

Згідно з оригіналом

Суддя В.І.Кравців