АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Категорія: договірна
Головуючий 1-ї інст: Малюкін Ю.П.
Доповідач: Яцина В.Б.
РІШЕННЯ

іменем України

14 липня 2010 р. м. Харків.

Судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області у складі:

- головуючого - судді Зазулинської Т.П., суддів: Ізмайлової Г.Н., Яцини В.Б.,

при секретарі Коршун І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Росія» в особі ліквідатора ОСОБА_1 на заочне рішення Великобурлуцького районного суду Харківської області від 25 березня 2010 року по справі за позовом ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю «Росія» про визнання припиненим договору оренди земельної частки (паю) та повернення її з неналежного користування, -

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2009 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом про визнання припиненим з 06 вересня 2007 року договору оренди земельної частки (паю), укладеного 20 лютого 2000 року між ОСОБА_3 та ТОВ «Росія», який зареєстрований Черненською сільською радою в книзі записів договорів на право тимчасового користування землею 12.02.2000 року за №131, та просила зобовязати відповідача передати ОСОБА_3 належну йому на праві власності земельну ділянку.

На обґрунтування позову послався на те, що 20 лютого 2000 року батько позивача ОСОБА_4 уклав з відповідачем договір оренди земельної частки (паю) загальною площею 7,56 умовних кадастрових гектарів, яка розташована в адміністративних межах Черненської сільської ради, терміном на 20 років. На той час право розпорядження земельним паєм орендодавця підтверджувалося відповідним сертифікатом. В листопаді 2006 року ОСОБА_3 помер, у зв'язку з чим позивач в порядку спадкування на підставі вказаного сертифіката 06.09.2007 року отримав державний акт на право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 6,9253 га., внаслідок чого сертифікат на земельний пай припинив свою чинність. Посилаючись на вказані обставини, оскільки земельна ділянка була відведена позивачу на місцевості, позивач став її власником та змінився предмет оренди, просив задовольнити його позовні вимоги з підстав, передбачених п. 2.3 Типового договору оренди земельної частки (паю), затвердженого Наказом Державного комітету по земельним ресурсам від 17.01.2000 року № 5.

Позивач окрім того зазначив, що укладений у 2000 році договір оренди земельної частки не відповідає вимогам щодо змісту договору оренди земельної ділянки, які містяться у ст. 15 Закону України «Про оренду землі».

Вимоги про повернення земельної ділянки позивач з посиланням на ч.ч. 1, 2 ст. 90, 152, ст. 212 ЗК України обґрунтував тим, що внаслідок безпідставного утримання

належної йому земельної ділянки відповідач безпідставно обмежує його право на володіння та користування своєю власністю земельною ділянкою.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримав повністю, окрім наведених вище доводів послався на те, що після отримання позивачем держаного акту на землю відповідач відмовився укласти з ним відповідний договір оренди земельної ділянки, а з 18 вересня 2009 року відповідач знаходиться у судовій процедурі банкрутства.

Ліквідатор ТОВ «Росія» ОСОБА_1 своїм право на участь у судовому засіданні не скористався, у письмових запереченнях проти позову просив відмовити у його задоволенні за безпідставністю та посилаючись на сплив терміну позовної давності за заявленим позовом, просив застосувати його наслідки.

Заочним рішенням суду першої інстанції від 25 березня 2010 року позов задоволений частково. Договір оренди земельної ділянки (паю), право на яку підтверджувалось сертифікатом на право на земельну частку (пай), укладений 20 лютого 2000 року між ОСОБА_3 і товариством з обмеженою відповідальністю «Росія», який зареєстрований 20 лютого 2000 року за № 131 у книзі записів договорів на право тимчасового користування землею Черненської сільської ради Великобурлуцького району Харківської області, припинений шляхом його розірвання.

В іншій частині позовних вимог - відмовлено.

Ухвалою Великобурлуцького районного суду Харківської області від 12 травня 2010 року заява відповідача про перегляд заочного рішення залишена без задоволення.

На погоджуючись з таким рішенням суду, товариство з обмеженою відповідальністю «Росія» в особі ліквідатора ОСОБА_1 в апеляційній скарзі просить його скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, посилаючись на його невідповідність нормам матеріального та процесуального права, та недостатність дослідження матеріалів справи, які свідчать про законність укладеного сторонами договору оренди земельної частки (паю), та який позивач тривалий час, у тому числі після отримання державного акту на право власності на землю, що хоча й істотно змінило предмет договору оренди земельної частки (паю), але ця обставина не свідчить про завдання шкоди позивачу та про істотне порушення умов договору, що відповідно до ст. 651 ЦК України не надає підстав для його розірвання, проти чого відповідач заперечує.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача, відповідно до ст. 303 ЦПК України перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що вона підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Суб'єктивне право на земельну ділянку виникає і реалізується на підставах і в порядку, визначених Конституцією України, Земельним Кодексом України та іншими законами України, що регулюють земельні відносини.

Судом на підставі наявних у справі доказів правильно встановлено, що 20 лютого 2000 року між батьком позивача ОСОБА_3 та ТОВ «Росія» був фактично укладений договір оренди земельної частки (паю) 6,9253 га умовних кадастрових гектарів строком на 20 років, який 12 лютого 2000 року зареєстрований за № 131 у книзі записів договорів на право тимчасового користування землею Черненської сільської ради Великобурлуцького району Харківської області. Після смерті орендодавця за цим договором 11 листопада 2006 року, у 2007 році ОСОБА_2 отримавши свідоцтво про право на спадщину за законом та успадкувавши вказаний сертифікат на право на належної йому земельної ділянки відповідач безпідставно обмежує його право на володіння та користування своєю власністю земельною ділянкою.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримав повністю, окрім наведених вище доводів послався на те, що після отримання позивачем держаного акту на землю відповідач відмовився укласти з ним відповідний договір оренди земельної ділянки, а з 18 вересня 2009 року відповідач знаходиться у судовій процедурі банкрутства.

Ліквідатор ТОВ «Росія» ОСОБА_1 своїм право на участь у судовому засіданні не скористався, у письмових запереченнях проти позову просив відмовити у його задоволенні за безпідставністю та посилаючись на сплив терміну позовної давності за заявленим позовом, просив застосувати його наслідки.

Заочним рішенням суду першої інстанції від 25 березня 2010 року позов задоволений частково. Договір оренди земельної ділянки (паю), право на яку підтверджувалось сертифікатом на право на земельну частку (пай), укладений 20 лютого 2000 року між ОСОБА_3 і товариством з обмеженою відповідальністю «Росія», який зареєстрований 20 лютого 2000 року за № 131 у книзі записів договорів на право тимчасового користування землею Черненської сільської ради Великобурлуцького району Харківської області, припинений шляхом його розірвання.

В іншій частині позовних вимог - відмовлено.

Ухвалою Великобурлуцького районного суду Харківської області від 12 травня 2010 року заява відповідача про перегляд заочного рішення залишена без задоволення.

На погоджуючись з таким рішенням суду, товариство з обмеженою відповідальністю «Росія» в особі ліквідатора ОСОБА_1 в апеляційній скарзі просить його скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, посилаючись на його невідповідність нормам матеріального та процесуального права, та недостатність дослідження матеріалів справи, які свідчать про законність укладеного сторонами договору оренди земельної частки (паю), та який позивач тривалий час, у тому числі після отримання державного акту на право власності на землю, що хоча й істотно змінило предмет договору оренди земельної частки (паю), але ця обставина не свідчить про завдання шкоди позивачу та про істотне порушення умов договору, що відповідно до ст. 651 ЦК України не надає підстав для його розірвання, проти чого відповідач заперечує.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача, відповідно до ст. 303 ЦПК України перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що вона підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Суб'єктивне право на земельну ділянку виникає і реалізується на підставах і в порядку, визначених Конституцією України, Земельним Кодексом України та іншими законами України, що регулюють земельні відносини.

Судом на підставі наявних у справі доказів правильно встановлено, що 20 лютого 2000 року між батьком позивача ОСОБА_3 та ТОВ «Росія» був фактично укладений договір оренди земельної частки (паю) 6,9253 га умовних кадастрових гектарів строком на 20 років, який 12 лютого 2000 року зареєстрований за № 131 у книзі записів договорів на право тимчасового користування землею Черненської сільської ради Великобурлуцького району Харківської області. Після смерті орендодавця за цим договором 11 листопада 2006 року, у 2007 році ОСОБА_2 отримавши свідоцтво про право на спадщину за законом та успадкувавши вказаний сертифікат.

Виходячи з наведеного, оскільки в цій частині рішення суду першої інстанції не відповідає нормам матеріального або процесуального права, воно підлягає відповідній зміні з підстав, передбачених п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України, а скарга - частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п. 2 ч. 1 ст. 307, п. 4, ст. 309, ст.ст. 308, 313, 316, 317, 319, 324 ЦПК України, судова колегія, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Росія» в особі ліквідатора ОСОБА_1 задовольнити частково

Заочне рішення Великобурлуцького районного суду Харківської області від 25 березня 2010 року змінити, скасувавши в частині розірвання договору оренди земельної частки (паю), укладеного 20 лютого 2000 року між ОСОБА_3 і товариством з обмеженою відповідальністю «Росія», який зареєстрований 12 лютого 2000 року за № 131 у книзі записів договорів на право тимчасового користування землею Черненської сільської ради Великобурлуцького району Харківської області.

Рішення суду першої інстанції в іншій частині, про припинення вказаного договору та відмову у позові про повернення земельної ділянки ОСОБА_3 з неналежного користування, - залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили негайно, однак протягом двох місяців з дня її проголошення може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Верховного суду України

Г оловуючий

Судді колегії