АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № Справа № 22ц-7689/09 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Романюк М.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2010 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі :

головуючого Петренко І.О.

суддів Котушенко С.П., Романюк М.М.

при секретарі Шило С.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 25 травня 2009 року про забезпечення позову по справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, Товариства з обмеженою відповідальністю «Українське фінансове агентство «Верус» про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 25 травня 2009 року задоволена заява позивача про забезпечення позову та накладений арешт на все рухоме та нерухоме майно, що належить відповідачу ОСОБА_2

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права просить скасувати ухвалу про забезпечення позову та зняти арешт з майна.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, що зявилися, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів, дійшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню на таких підставах.

Відповідно до п.2 ст.312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд змінює або скасовує ухвалу суду першої інстанції і постановляє ухвалу з цього питання, якщо воно було вирішено судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права або при правильному вирішенні було помилково сформульовано суть процесуальної дії чи підстави її застосування.

Відповідно до ч.3 ст.151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Як встановлено, 13.07.2007 р. позивач та відповідач ОСОБА_2 уклали кредитний договір, згідно якого ОСОБА_2 отримала кредит в розмірі 235 000 доларів США. В забезпечення даного договору між позивачем та відповідачем ОСОБА_2 був 19.05.2008 р. був укладений договір іпотеки, згідно якого в іпотеку було передано майно, а саме нежитлове приміщення 66 в буд.13 по вул.Універсальна в м.Дніпропетровську, вартістю 1 307 950 грн.

22.05.2009 р. позивач звернувся до суду с позовом про стягнення з відповідачів 160 166 доларів США і подав заяву про забезпечення позову, шляхом накладання арешту на все рухоме і нерухоме майно відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Приймаючи до уваги, що кредитний договір забезпечений договором іпотеки, вартість іпотечного майна перевищує ціну позову, а види забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами, у суду першої інстанції були відсутні підстави для задоволення заяви про забезпечення позову.

З урахуванням вищезазначеного судова колегія вважає, що ухвала Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 25 травня 2009 року про забезпечення позову постановлена з порушенням норм процесуального права і підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст. 293, 312 ЦПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 25 травня 2009 року про забезпечення позову - скасувати, справу направити до районного суду для вирішення питання по суті.

Ухвала оскарженню не підлягає, оскільки не перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Судді: