Справа №22-ц-935/10 Суддя-доповідач - Семеній
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2010 року м.Суми

колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Сумської області у складі :

Головуючого Шевченка В.А.,

суддів Семеній Л.І., Кононенко О.Ю.,

з участю секретаря судового засідання Кияненко Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою представника дочірнього підприємства товариства з обмеженою відповідальністю «Горобина» «Агрофірма «Діамант» ОСОБА_1

на рішення Сумського районного суду Сумської області від 26 лютого 2010 року

у справі за позовом дочірнього підприємства товариства з обмеженою відповідальністю «Горобина» «Агрофірма «Діамант»

до фермерського господарства «Гончаренко Володимир Іванович», фермерського господарства «Шепіль Яків Андрійович», ОСОБА_2, третя особа Сульська сільська рада Сумського району Сумської області

про переведення прав та обовязків покупця,

в с т а н о в и л а :

Рішенням Сумського районного суду Сумського району від 26 лютого 2010 року в задоволенні позову дочірнього підприємства товариства з обмеженою відповідальністю «Горобина» «Агрофірма «Діамант» відмовлено за безпідставністю позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги представник позивача ОСОБА_1, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати зазначене рішення суду та прийняте нове рішення, яким позов задовольнити повністю, судові витрати по справі стягнути з відповідачів солідарно.

В апеляційній скарзі він вказує, що суд першої інстанції проігнорував клопотання позивача про залучення до участі у справі співвідповідачів фізичних осіб, які відчужили майнові паї. Вказує, що суд не зясував, чи дійсно мало місце укладення угод купівлі-продажу майнових паїв між відповідачами та власниками паїв, а також законність видачі відповідачам свідоцтв про право власності на майновий пай. Зазначає, що судом невірно застосовано положення ст. 777 ЦК України, а також невідповідність обставинам справи висновків суду про нікчемність договору оренди від 27 лютого 2004 року, так як в оренду передано майнові права, а не саме майно. Також вказує, що у звязку із запровадженням спрощеного порядку реєстрації договорів оренди та порушенням справи про банкрутство ТОВ АФ «Дружба» висновок суду про нікчемність договору оренди не відповідає дійсним обставинам справи чим і спростовується.

В запереченні на апеляційну скаргу представник фермерського господарства «Гончаренко Володимир Іванович» - ОСОБА_3 вважає, що в задоволенні позовних вимог дочірнього підприємства товариства з обмеженою відповідальністю «Горобина» «Агрофірма «Діамант» має бути відмовлено, а рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу потрібно відхилити, а рішення суду залишити без змін з таких підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції 27 лютого 2004 року між власниками майна, отриманого під забезпечення майнових паїв в результаті паювання майна колективного сільськогосподарського підприємства «Дружба» в особі уповноваженої від співвласників ОСОБА_4 на підставі довіреності від 30 березня 2001 року, завіреною Сульською сільською радою та позивачем - дочірнім підприємством товариства з обмеженою відповідальністю «Горобина» «Агрофірма «Діамант» було укладено договір оренди майна основних засобів.(т.1 а.с. 9-10).

На підставі цього договору був складений акт прийому-передачі майна в оренду дочірньому підприємству товариства з обмеженою відповідальністю «Горобина» «Агрофірма «Діамант», у відповідності з яким позивачу було передано в оренду рухоме і нерухоме майно співвласників майнових паїв колишнього колективного сільськогосподарського підприємства „Дружба"(т.1 а.с.11-14).

Судом вірно встановлено, що відповідно до вимог ст. 362 ЦК України переважне право купівлі частки у праві спільної часткової власності має лише співвласник, а іншим особам, у тому числі і орендарям, такого права не надано. Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що позивач, як і відповідачі по праві, до моменту викупу часток в праві власності не були співвласниками майна і стали такими лише в 2007 році, коли отримали свідоцтва про право власності на майнові паї, а тому до 2007 року мали рівні права щодо купівлі-продажу майнових прав.

Судом першої інстанції вірно зазначено, що при укладенні угоди 27 лютого 2004 року сторона угоди уповноважена особа від співвласників ОСОБА_4, яка діяла на підставі довіреності від 30 березня 2001 року, завіреною Сульською сільською радою, не мала повноважень представника, оскільки рішенням судової палати з цивільних справ апеляційного Сумської області від 07 травня 2009 року встановлено, що вказана довіреність передбачала лише повноваження ОСОБА_4 передавати майно співвласників не невизначеному колу осіб, а лише товариству з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Дружба».

Рішенням також встановлено, що у звязку із фактичним виконанням зобовязань за укладеною угодою, обставина про укладення угоди без належних повноважень не може бути підставою для визнання її недійсною, а тому, з урахуванням положень ст. 793 ЦК України редакції часу укладення угоди, встановивши факт відсутності нотаріального посвідчення цієї угоди, апеляційний суд визнав останню нікчемною.

Таким чином, місцевий суд, встановивши, що вимоги позивача у справі ґрунтуються на правочині від 27 лютого 2004 року договорі оренди майнових паїв, який є нікчемним, обґрунтовано відмовив у задоволенні позову.

Суд першої інстанції вірно зясував спірні правовідносини, всебічно встановив обставини, що мають значення для справи у відповідності з ч. 1 ст. 212 ЦПК України, дослідив усі наявні у справі докази та дав їм оцінку, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому їх дослідженні.

В апеляційній скарзі не наведено обставин та доказів, які б ставили під сумнів законність рішення місцевого суду.

Посилання апелянта на те, що судом першої інстанції не залучалися співвідповідачі та не зясовано обставини укладення договорів колегією суддів не приймаються до уваги, оскільки сам правочин договір оренди майна основних засобів є нікчемним, тому позивач, як сторона нікчемного правочину, не має прав на майнові паї, та, як наслідок, не може мати прав та обовязків покупця відносно цих паїв.

Твердження апелянта відносно невірного застосування місцевим судом положень ст. 777 ЦК України та невідповідність дійсним обставинам справи висновків суду про нікчемність правочину у звязку із передачею в оренду майнових прав, а не самого майна нічим не обґрунтовано та є безпідставними, а тому не приймаються до уваги.

Апелянтом не надано суду жодних доказів спростування висновку суду першої інстанції та рішення суду апеляційної інстанції від 07 травня 2009 року відносно встановлення факту нікчемності договору оренди майна основних засобів від 27 лютого 2004 року.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду також не спростовують.

Колегією суддів не виявлено неправильного застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які могли б бути підставою для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст. 303, п. 1 ч. 1 307, 308, п. 1 ч. 1 ст. 314, ст.ст. 315, 319 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника дочірнього підприємства товариства з обмеженою відповідальністю «Горобина» «Агрофірма «Діамант» ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Сумського районного суду Сумської області від 26 лютого 2010 року в даній справі залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді