Слов'янський міськрайонний суд Донецької області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №2-249-2010

25 січня 2010 року Слов'янський міськрайонньїй суд Донецької області в складі: головуючого судді Чернишова Ю.В.

при секретарі - Дрозд Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Словянська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільскої ради, про скасування державного акту на право приватної власності на землю та визнання права власності на земельну ділянку ,

ВСТАНОВИВ:

До Слов'янського міськрайонного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 сільскої ради Словянського району Донецької області, про скасування державного акту на право приватної власності на землю серії ІУ-ДН №070545 виданий 23 лютого 1998року Рай-Олекесандрівською сільською радою на імя ОСОБА_3 на земельну ділянку №76-а по вул.Зарічній в с. Рай-Олександрівка Словянського району Донецької області, площею 0,2617га та визнання за ним права власності на зазначену земельну ділянку

Свої вимоги позивач мотивував тим, що 04.09.2000р. він уклав з ОСОБА_3 договір купівлі-продажу житлового будинку №76-а по вул. Зарічній в с. Рай- Олександрівка Словянського району Донецької області. 13.07.2002року ОСОБА_3 померла. В теперішній час він вирішив приватизувати земельну ділянку розташовану за вказаною адресою, однак зясувалось, іцо зазначена земельна ділянка була приватизовано і видано державний акт на право приватної власності на землю ОСОБА_3, ще 23.02.1998року. За правилами ст. 120 ЗК України та ст.377ч.1 ЦК України, в разі відчуження житлового будинку до набувача переходить право власності і на земельну ділянку. Таким чином вважає, що з цих підстав він набув право власності на зазначену земельну ділянку. Окрім того вважає, що відповідно до вимог передбачених ст. 141. 143 ЗК України, Оскільки ОСОБА_3 не використовує земельну ділянку за цільовим призначенням та не сплачує земельного податку, це є підставою для припинення права власності на земельну ділянку останньої.

У судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги.

Відповідач ОСОБА_2 сільська рада позов визнала в повному обсязі, просила слухати справу у їх відсутність.

Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що позов не підлягає задоволенню.

Так у ході судового розгляду з вірогідністю було встановлено, що 04 вересня 2000року між ОСОБА_4, що мешкає в сел. Миколаївка м. Словянська, та ОСОБА_1 було укладено договір купівлі- продажу житлового будинку , за яким ОСОБА_4 продала а ОСОБА_1

М.П. придбав житловий будинок з господарськими спорудами під №76 по вул. Зарічній в с. Рай-Олександрівка Словянського району Донецької області.

Також встановлено, що 23 лютого 1998року ОСОБА_3 видано державний акт на право приватної власності на землю, а саме на земельну ділянку №76-а по вул.Зарічній в с. Рай-Олександрівка Словянського району Донецької області, площею 0,2617га. Для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд та ведення особистого підсобного господарства.

Перелік наведених документів, а саме договору купівлі-продажу та державного акту на право приватної власності на землю не свідчать, що ОСОБА_4, яка уклала договір купівлі-продажу житлового будинку №76 по вул. Зарічній в с. Рай- Олександрівка, та ОСОБА_3, якій видано державний акт на право приватної власності на земельну ділянку №76-а по вул. Зарічній, одна й таж особа, оскільки в цих документах імя записано по різному.

Окрім того підстави набуття права власності на земельні ділянки перелічені в ч.І ст. 81 ЗК України (в редакції 2001р.).

Згідно ст. 120 ЗК України (в редакції 2001р.),- у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці обєкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину , на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

З огляду на наведене до покупця житлового будинку, ОСОБА_1 може перейти право власності на ту частку земельної ділянки на якій розміщено житловий будинок в розмірі необхідним для його обслуговування, а не на всю земельну ділянку, як на тому наполягає позивач.

Відповідно до ст. 25 ЦК України- цивільна правоздатність, тобто здатність бути субєктом цивільних прав та обовязків, фізичної особи припиняється у момент її смерті.

Статтею 141 ЗК України передбачені підстави припинення прав користування земельною ділянкою. Посилаючись на зазначену норму , позивач обґрунтовує свою вимогу про скасування державного акту на право приватної власності на землю на імя ОСОБА_3. Разом з тим зазначена норма передбачає підстави лише для припинення прав користування а не права власності на землю. В суді ж встановлено, що зазначена позивачем земельна ділянка знаходилась у власності ОСОБА_3.

Також як на підставу своїх вимог позивач посилається на ст. 143 ЗК України, а саме те, що ОСОБА_5 не використовує земельну ділянку за цільовим призначенням.

З такими доводами також не можливо погодитись , оскільки п.а) зазначеної норми, передбачено примусове припинення прав на земельну ділянку в разі- використання її не за цільовим призначенням.

В суді встановлено, що ОСОБА_3 померла 13.07.2002року. Тому з цього часу вона взагалі ніяким чином не використовує земельну ділянку №76-а по вул. Зарічній в с. Рай- Олександрівка.

Разом з тим слід зазначити, що зазначені норми набрали чинності та стали діяти з набуттям чинності Земельного Кодексу України (2001року), тобто з 01.01.2002року.

Позивач повязує перехід до нього права власності на земельну ділянку з переходом права власності на житловий будинок.

На час укладення договору купівлі-продажу будинку, діяли норми ЗК України ( в редакції 1990р.). Відповідно до ст. 30 ЗК України (в редакції 1990р.)

передбачалось, що при переході права власності на будівлю і споруду разом з цими обєктами переходить у розмірах, передбачених статтею 67 цього Кодексу, і право власності або право користування земельною ділянкою без зміни її цільового призначення і, якщо інше не передбачено у договорі відчуження будівлі та споруди. У разі зміни цільового призначення надання земельної ділянки у власність або користування здійснюється в порядку відведення.

Право власності або право користування земельною ділянкою у перелічених випадках посвідчується Радами народних депутатів відповідно до вимог статті 23 цього Кодексу.

Згідно ст. 23 цього Кодексу - право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів.

Згідно ст. З ЦПК України, кожна особа має право в порядку передбаченому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Захист же цивільних прав- це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезбеки такого порушення. Способи захисту перелічені в ст. 16 ЦК України.

В суді встановлено, що позивач не звертався до ОСОБА_2 сільської ради з питання видачі йому державного акту на право власності на земельну ділянку, яка відповідно до положень ст.ЗО ЗК України (в редакції 1990р.) повинна перейти до нього у власність, в розмірах передбачених ст. 67 цього Кодексу. З огляду на те, що відповідач- Рай-Олександрівська сільська рада позов визнає, суд приходить до переконання, що позивач не навів суду доказів, що відповідачем порушено, невизнано або оспорюються його права, стосовно передачі йому у власність зазначеної земельної ділянки, які потребують судового захисту.

На підставі викладеного, керуючись ст. 25 ЦК України, ст.23,30, ЗК України( в редакції 1990р.), 141,143 ЗК України (в редакції 2001р) ст.10,11,209,212,214- 215,218 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 Петровича- відмовити в повному обсязі.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і подрням після Цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до алш*яшрної інстанції або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

Суддя Словянського міськрайонного суду Ю.В.Чернишов

Суддя