Апеляційний суд Чернігівської області
Справа № 22ц-6495/2010 Головуючий у І інстанції - Литвиненко І.В.
Категорія цивільна Доповідач ОСОБА_1
УХВАЛА

Іменем України

29 листопада 2010 року м. Чернігів

Апеляційний суд Чернігівської області у складі:

головуючого Квача М.О.

суддів: Демченко Л.М., Бойко О.В.

при секретарі: Рачовій І.І.,

з участю позивача ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 27 жовтня 2010 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення коштів та зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 27 жовтня 2010 року, яким відмовлено позивачу в задоволенні позовних вимог та справу направити на новий судовий розгляд.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що рішення суду є незаконним та необґрунтованим. Судом не взято до уваги, що ВАТ „Науково-виробниче підприємство „Інтернет технології та електронні комунікації" за рішенням господарського суду від 03.03.2010 року було визнано банкрутом, внаслідок чого розпочалась ліквідаційна процедура.

Ліквідатором підприємства було призначено арбітражного керуючого ОСОБА_4, який відповідно до закону зобов'язаний забезпечувати задоволення вимог кредиторів. В зв'язку з тим, що наказом № 1 /25к від 26.05.2010 року його було звільнено з посади голови правління ОСОБА_5 „ІТЕК" на підставі п. 1 ст.40 КЗпП України, ліквідатор, як це встановлено нормами діючого законодавства і повинен був вирішувати питання щодо виплаті! Заробітної плати. Суд до уваги зазначених обставин та вимог закону не взяв, а тому прийшов до не вірного висновку про те, що ОСОБА_4 є неналежним відповідачем.

В письмових запереченнях на апеляційну скаргу ОСОБА_4, просить відхилити апеляційну скаргу ОСОБА_2, а рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 27 жовтня 2010 року залишити без змін.

В засіданні апеляційного суду позивач апеляційну скаргу підтримав, просив рішення суду скасувати, а направити справу на новий розгляд.

Представник відповідача просив апеляційну скаргу відхилити рішення місцевого суду залишити без змій.

Вислухавши суддю - доповідача, учасників судового розгляду, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, виходячи з наступного.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що сторони не перебували в трудових відносинах. Позов, в даному випадку, повинен бути заявлений до належного відповідача, тобто до підприємства, де працював ОСОБА_2. Отже, ОСОБА_4 суд визнав не належним відповідачем у справі. Позивач не погодився на заміну неналежного відповідача, належним та на притягнення підприємство в якості співвідповідача.

З таким висновком суду погоджується і апеляційний суд, оскільки він повністю відповідає вимогам закону та обставинам справи.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом, ОСОБА_2 працював головою правління ВАТ „Науково-виробниче підприємство „Інтернет технології та електронні комунікації". Постановою господарського суду Чернігівської області від 03.03.2010 року зазначене підприємство було визнано банкрутом. В зв'язку з цим, була відкрита ліквідаційна процедура та видано наказ від 26.05.2010 року № 1 /2 5 к, яким ОСОБА_2 було звільнено з займаної посади на підставі п.1 ст.40 КЗпП України. Вищевказаною постановою господарського суду ОСОБА_4 було призначено арбітражним керуючим ВАГ НВП „ГГЕК".

ОСОБА_2, як особа, що була звільнена та якій не була виплачена заробітна плата, звернувся з позовом до арбітражного керуючого, як фізичної особи, який згідно закону не може виступати у справі, як відповідач.

Відповідно до ст. 25 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", на ліквідатора покладаються обов'язки по розпорядженню майна боржника, реалізації майна банкрута для задоволення вимог, включених до реєстру вимог кредиторів. З дня призначення ліквідатора до нього переходять права керівника (органів управління) юридичної особи - банкрута.

Тобто, позов про стягнення заробітної плати чи інших виплат, пов'язаних з трудовою діяльністю, повинен пред'являтися до особи, з якою позивач безпосередньо перебував в трудових відносинах, а саме до роботодавця. У випадку ліквідації підприємства та визнання його банкрутом, позов пред'являється до цього підприємства в особі арбітражного керуючого, який вирішує питання щодо розпорядження майна для погашення боргів підприємства перед кредиторами, в тому числі і перед працівниками по виплаті заробітної плати.

Враховуючи, що ОСОБА_2 пред'явив позов до ОСОБА_4, як фізичної особи, який не перебував з ним в трудових відносинах, суд першої інстанції вірно та обґрунтовано дійшов висновку про необхідність відмови в задоволенні позову.

Позивачем клопотання про заміну неналежного відповідача належним, чи на залучення ВАТ „ НВП „ Інтернет Технології та електронні Комунікації" в якості співвідповідача, відповідно до вимог ст. 33 ЦПК України не заявлялось. На пропозицію суду залучити юридичну особу до участі у справі в якості належного відповідача, чи співвідповідача позивач відмовився.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з дотриманням вимог матеріального та процесуального права. Апеляційна скарга не містить доводів, які б "давали підстави для скасування рішення, а тому вона підлягає відхиленню.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313 - 315, 317, 319 ЦПК України, апеляційний суд,

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 27 жовтня 2010 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: Судді: