Справа № 2-122/10
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 квітня 2010 року

Сарненський районний суд Рівненської області в складі :

головуючий суддя - Товстика І.В.

при секретарі - Полупан Р.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Сарни справу за позовом ОСОБА_1 до САРНЕНСЬКОЇ ОСОБА_2 про визнання недійсними рішення ОСОБА_3 міської ради №26 від 17.01.2001 року та Державного акту на право приватної власності на землю,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась із позовом до ОСОБА_3 міської ради про визнання недійсними рішення ОСОБА_3 міської ради №26 від 17.01.2001 року та Державного акту на право приватної власності на землю, в обґрунтування якого посилається на те, що є власником 48 / 100 частин будинковолодіння по вул.Коперніка,11 в м.Сарни згідно договору дарування від 9.09.2008 року, за умовами якого ОСОБА_4 подарував їй належне йому на праві власності нерухоме майно, після чого на підставі рішення ОСОБА_3 міської ради від 29.10.2008 року приватизувала земельну ділянку, закріплену за частиною будинковолодіння, що стверджується Державними актами на право власності на земельні ділянки ЯЗ №006965, № 006966 від 21.04.2009 року, однак при оформленні документів щодо права власності на будинковолодіння з»ясувалось, що на належній їй земельній ділянці побудований гараж ОСОБА_5, якому в 2001 році була передана земельна ділянка, на якій збудований гараж, у власність, при цьому згоду бувший власник будинковолодіння по вул.Коперніка,11 в м.Сарни ОСОБА_6 та власник частини будинку ОСОБА_7 на вилучення земельної ділянки не надавали.

Позивач вказує, що рішення ОСОБА_3 міської ради №26 від 17.01.2001 року, яким передана у приватну власність ОСОБА_5 земельна ділянка площею 30 м. кв. по вул.Коперніка,11 в м.Сарни, є протиправним, оскільки ОСОБА_5 ніколи не був зареєстрований і не проживав за вищезазначеною адресою, землекористувачі даної земельної ділянки не давали згоди на постійне користування нею ОСОБА_5; крім того, на підставі даного рішення був виданий Державний акт на право приватної власності на землю РВ № 3808 без дати, який в порушення вимог земельного законодавства не містить даних про місцезнаходження земельної ділянки, підписи є сумнівними, відсутні такі реквізити як печатка, крім того Державний акт не пройшов державної реєстрації, оскільки позивачу були видані Державні акти на право власності на земельні ділянки від 21.04.2009 року на ту ж частину земельної ділянки, яка була передана у власність ОСОБА_5 у 2001 році, в зв»язку з чим просить визнати недійсними рішення ОСОБА_3 міської ради №26 від 17.01.2001 року та Державний акт на право приватної власності на землю.

Позивач ОСОБА_1 підтримала свої позовні вимоги і дала пояснення згідно позовної заяви.

Представник відповідача ОСОБА_3 міської ради ОСОБА_8 позов не визнала і пояснила, що рішення ОСОБА_3 міської ради №26 від 17.01.2001 року про передачу у приватну власність ОСОБА_5 земельної ділянки площею 30 м. кв. в м.Сарни по вул.Коперника,11 для будівництва і обслуговування гаражу було прийняте відповідно до норм діючого земельного законодавства за згодою уповноваженої особи ОСОБА_4 ОСОБА_9 згідно нотаріально посвідченої заяви, однак рішення про вилучення земельної ділянки не приймалось; крім того, ОСОБА_3 міська рада в 2001 році мала повноваження на видачу та реєстрацію Державного акта на право приватної власності на земельну ділянку, зокрема на ім»я ОСОБА_5 був виданий Державний акт на право приватної власності на землю серія РВ № 3808, в якому відсутні деякі реквізити, однак вважає, що цивільні права позивача щодо користування земельною ділянкою не порушені, оскільки вона стала власником будинковолодіння і спірної землі в 2008-2009 роках, в зв»язку з чим просить відмовити у задоволенні позову.

Представник третьої особи без самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача ОСОБА_10 Держкомзему у ОСОБА_3 районі ОСОБА_11 письмовою заявою просить провести судовий розгляд у відсутності представника.

Представник третьої особи без самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача ОСОБА_12 позов не визнав і пояснив, що ОСОБА_5 є власником частини спірної земельної ділянки по вул.Коперніка,11 в м.Сарни, так як набув право власності у встановленому законом порядку згідно рішення ОСОБА_3 міської ради №26 від 17.01.2001 року та Державного акту на право приватної власності на землю, так як побудував раніше на ній гараж і використовує його до даного часу.

Суд, заслухавши пояснення осіб, які приймають участь у справі, дослідивши докази по справі, вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають до задоволення зі слідуючих підстав.

Згідно договору дарування від 15.06.1973 року, нотаріально посвідченого, ОСОБА_13 належало на праві власності 48/100 частин будинковолодіння по вул.Коперніка,11 в м.Сарни, які він подарував ОСОБА_1 ( Симончук до зміни прізвища згідно свідоцтва від 26.02.2009 року) О.М. на підставі договору дарування від 9.09.2008 року, нотаріально посвідченого, та довіреності від 9.06.2006 року на ім»я ОСОБА_9

Витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 2.10.2008 року підтверджує, що ОСОБА_1 на праві приватної спільної часткової власності належить 48/100 будинковолодіння по вул.Коперніка,11 в м.Сарни.

Із оглянутих Державних актів на право власності на земельну ділянку серія ЯЗ №006965, серія ЯЗ № 006966 від 21.04.2009 року встановлено, що ОСОБА_1 на підставі рішення ОСОБА_3 міської ради від 29.10.2008 року № 1082 належать на праві приватної власності земельні ділянки : 0,1000 га. для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд; 0,0267 га. для ведення садівництва, які розташовані в м.Сарни по вул.Коперніка,11, і дані акти зареєстровані в Книзі записів реєстрації Державних актів на право власності на землю за № 05, №06.

Згідно повідомлення ОСОБА_14 ОБТІ від 5.06.2009 року будинковолодіння по вул.Коперніка,11 в м.Сарни належить ОСОБА_7 52/100 частин, ОСОБА_1 48/100 частин відповідно до реєстрових книг бюро, в матеріалах інвентаризаційної справи №526 на даний житловий будинок є наявні документи про право власності ОСОБА_5 на 30 м. кв. земельної ділянки, розташованої за даною адресою.

ОСОБА_14 ОБТІ від 22.02.2007 року по будинковолодінню по вул.Коперніка,11 в м.Сарни засвідчує, що на земельній ділянці ОСОБА_4 самовільно побудував гараж «І» вартістю 5 311 грн.

Судом із пояснень позивача та представника третьої особи ОСОБА_12 достовірно встановлено, що на земельній ділянці по вул.Коперніка,11 в м.Сарни, землекористувачами якої були ОСОБА_7 і ОСОБА_4, має місце самовільне будівництво гаража ОСОБА_5, так як третьою особою не представлені будь-які докази законності будівництва гаражу та оформлення права власності на нерухоме майно.

Згідно рішення виконавчого комітету ОСОБА_3 міської ради № 26 від 17.01.2001 року ОСОБА_5 передана у приватну власність земельна ділянка площею 30 м. кв. в м. Сарни вул. Коперінка,11 для будівництва та обслуговування індивідуального гаражу, яка була йому відведена в натурі згідно технічної документації по складанню Державного акту на право приватної власності на землю від 14.02.2001 року.

Відповідно до ст. 10 Земельного кодексу України в редакції від 13.03.1992 року міська ОСОБА_2 народних депутатів надає земельні ділянки у власність в порядку, встановленому статтями 17 і 19 цього Кодексу, до відання органу місцевого самоврядування також належить реєстрація права власності на землю, так як відповідно до положень ст.6

Земельного кодексу України громадяни України мають право на одержання у власність земельних ділянок, зокрема для дачного і гаражного будівництва.

Частина 8 ст.17 Земельного кодексу України в редакції від 13.03.1992 року передбачає, що передача у власність громадян земельних ділянок, які перебувають у власності або користуванні інших громадян чи юридичних осіб, провадиться місцевими Радами народних депутатів після вилучення (викупу) їх у порядку, встановленому статтями 31 в 32 цього Кодексі.

Згідно положень ст.31 Земельного кодексу України в редакції від 13.03.1992 року вилучення (викуп) земельних ділянок з метою передачі їх у власність громадянам провадиться за згодою власників земель і землекористувачів на підставі рішення місцевих ОСОБА_2 народних депутатів, а у разі відмови дати згоду на вилучення земельної ділянки ці питання можуть бути вирішені в судовому порядку.

Судом достовірно встановлено, що органом місцевого самоврядування ОСОБА_3 міською радою в порушення вимог земельного законодавства, яке діяло в 2001 році, була передана у власність земельна ділянка ОСОБА_5 для будівництва гаражу без вилучення у землекористувача ОСОБА_4, який був власником частини будинковолодіння по вул.Коперніка,11 в м.Сарни, і користувався частиною земельної ділянки, на якій ОСОБА_5 самовільно побудував гараж, що підтверджується долученими нотаріально посвідченими поясненнями ОСОБА_4, який на даний час проживає на території Росії, також такого дозволу не давав інший співвласник ОСОБА_7, щодо нотаріально посвідченої заяви ОСОБА_9 від 15.01.2001 року, якою вона надала згоду на вилучення земельної ділянки, то суд критично оцінює даний доказ, оскільки ОСОБА_9 не була власником будинковолодіння по вул.Коперніка,11 в м.Сарни і не проживала там, а тому її згода не є згодою землекористувачів спірної земельної ділянки; крім того, відповідачем не були дотримані вимоги Земельного кодексу України щодо винесення рішення про вилучення земельної ділянки, яке є правовою підставою для прийняття органом місцевого самоврядування рішення про передачу в подальшому вилученої земельної ділянки іншій особі.

Із Державного акту на право приватної власності на землю серія РВ № 3808 без дати вбачається, що ОСОБА_5 на підставі рішення ОСОБА_3 міської ради від 17.01.2001 року за №26 передана у приватну власність земельна ділянка площею 0,003 га., яка розташована на території ОСОБА_3 міської ради для будівництва та обслуговування індивідуального гаражу, однак даний документ не має дати видачі, не засвідчений землевпорядним органом, містить невідповідні дані щодо опису меж земельної ділянки, зокрема зазначено, що межує із землями ОСОБА_9, яка не була землекористувачем земельної ділянки по вул.Коперніка,11 в м.Сарни.

Суд вважає, що ОСОБА_1 у встановленому законом порядку набула право власності на будинковолодіння та на частину земельної ділянки по вул.Коперніка,11 в м.Сарни для обслуговування житлового будинку і ведення садівництва і в установленому законом порядку провела державну реєстрацію нерухомого майна, про що свідчать записи в Книзі реєстрації Державних актів на право власності на земельні ділянки.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позивач на законних підставах користується земельною ділянкою в м. Сарни по вул. Коперніка,11, і має право вимагати захисту земельних прав шляхом визнання недійсними рішення ОСОБА_3 міської ради №26 від 17.01.2001 року, яким передана у приватну власність ОСОБА_5 земельна ділянка площею 30 м. кв. по вул.Коперніка,11 в м.Сарни та Державного акту на право приватної власності на землю, виданого на ім»я ОСОБА_5, в зв»язку з чим суд вважає, що позивачем не пропущений строк позовної давності, так як право вимоги про поновлення порушених прав виникло з моменту державної реєстрації нерухомого майна будинковолодіння, тобто з 2.10.2008 року; крім того, лише в 2009 році позивач дізналась про наявність у ОСОБА_5 права власності на частину земельної ділянки, власником якої є вона з моменту державної реєстрації нерухомого майна земельних ділянок по вул.Коперніка,11 в м.Сарни.

Таким чином суд вважає, що звернення ОСОБА_1 з приводу порушення земельних прав як власника земельної ділянки є обґрунтованим, так як ОСОБА_3 міською радою при винесенні рішення №26 від 17.01.2001 року та видачі Державного акту про право приватної власності на землю були порушені вимоги діючого земельного законодавства, що привело до порушення цивільних прав позивача щодо володіння, користування та розпорядження належним нерухомим майном.

Керуючись ст.ст. 6,10,17,31 Земельного Кодексу України в редакції 1992 року, ст.ст. 116,125,126 Земельного Кодексу 2001 року , Постановою Пленуму Верховного Суду України „ Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ від 16.04.2004 року №7, ст.ст. 5,6,212-215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до САРНЕНСЬКОЇ ОСОБА_2 про визнання недійсними рішення ОСОБА_3 міської ради №26 від 17.01.2001 року та Державного акту на право приватної власності на землю задовольнити.

Визнати недійсним рішення виконавчого комітету ОСОБА_3 міської ради № 26 від 17 січня 2001 року про передачу ОСОБА_5 у приватну власність безоплатно земельної ділянки площею 30 м2, розташованої в м.Сарни по вул.Коперніка, 11, для будівництва та обслуговування гаражу.

Визнати недійсним Державний акт на право приватної власності на землю серія РВ № 3808, виданого ОСОБА_5 на земельну ділянку площею 0.003 га. Звільнити ОСОБА_3 міську раду від сплати держмита згідно рішення ОСОБА_3 міської ради №1474 від 17.12.2009 року.

Стягнути з ОСОБА_3 міської ради на користь ОСОБА_1 30 (тридцять) грн. судових витрат по оплаті ІТЗ розгляду справи.

Рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Рівненської області протягом 20-ти днів після подання заяви про апеляційне оскарження, яка може бути подана протягом 10-ти днів з дня його проголошення, якщо у строк встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження не будуть подані така заява або апеляційна скарга, то рішення набирає законної сили.

СУДДЯ: