Галицький районний суд Івано-Франківської області
Справа № 2-362/2010
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2010 року м. Галич

Галицький районний суд ОСОБА_1 - Франківської області в складі:

головуючого судді Клюби В. В.

секретаря Борисевич Н. В.

з участю: прокурора Головашкіна В. А.

третьої особи ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3 JI. JI.

представника служби у справах дітей

Галицької районної державної адміністрації ОСОБА_4

розглянувши у відкритому заочному судовому засіданні в залі суду в місті ОСОБА_2 справу за позовом прокурора Галицького району в інтересах малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 до ОСОБА_5, третя особа - ОСОБА_2, орган, залучений до участі у справі для подання висновку та виконання своїх повноважень - служба у справах дітей Галицької районної державної адміністрації про позбавлення батьківських прав, -

установив:

Прокурор звернувся до суду з позовом і просить позбавити ОСОБА_5 батьківських прав щодо малолітнього сина, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Ухвалою Галицького районного суду від 16 квітня 2010 року до участі у справі для подання висновку та виконання передбачених законом повноважень залучено службу у справах дітей Галицької районної державної адміністрації та ОСОБА_2, як третю особу.

Прокурор посилається на ті обставини, що з часу розлучення відповідач зовсім не займається вихованням та утриманням дитини, хоча зобов'язаний це робити. Відповідач не спілкується з дитиною, не проявляє про них щонайменшої турботи та не цікавиться її життям. Крім цього вироком суду від 09 липня 2007 року відповідача визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 164 ч. 1 КК України і йому призначено покарання.

В судовому засіданні прокурор підтримав позовні вимоги і просить позов задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві.

ОСОБА_2 підтримала позовні вимоги і вважає, що викладені у позовній заяві доводи повністю підтверджуються наявними у матеріалах справи доказами. Погоджується, щоб малолітній син і в подальшому проживав з нею.

Відповідач позову не визнав і пояснив, що він хоче спілкуватися з малолітнім сином, проте ОСОБА_2 в даний час зареєструвала шлюб, а тому він вважає, що спілкуючись із сином, буде втручатися у сімейне життя ОСОБА_2 і її чоловіка. Також він намагався по мірі можливості надавати матеріальну допомогу на утримання сина.

Представник служби у справах дітей Галицької районної державної адміністрації погодився з позовними вимогами і вважає, що в ході проведеної установою, яку він представляє, перевірки умов проживання та навчання дітей сторін, факт ухилення відповідача від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини підтвердився.

Заслухавши в судовому засіданні доводи прокурора, відповідача, представника служби у справах дітей Галицької районної державної адміністрації та ОСОБА_2, дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають малолітнього сина, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. У 2005 році шлюб між позивачем та відповідачем розірвано. В даний час малолітній син проживає з позивачем у АДРЕСА_1 і перебуває на її вихованні і утриманні, оскільки відповідач не займається вихованням дитини, не утримує її матеріально.

Наведені факти підтверджуються в судовому засіданні поясненнями третьої особи та представника служби у справах дітей Галицької районної державної адміністрації; копією Свідоцтвом про народження серія І - НМ №176977 від 02 квітня 2003 року; Свідоцтвом про розірвання шлюбу серія І - НМ №004593 від 12 серпня 2005 року; довідкою про склад сімї від 31 липня 2009 року; Атом обстеження матеріально - побутових умов від 04 серпня 2009 року; письмовими заявами ОСОБА_6, ОСОБА_1, та ОСОБА_7.

Як вбачається з вироку Галицького районного суду від 09 липня 2007 року, ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 164 ч. 1 КК України і йому призначено покарання на підставі ст. 71 КК України у вигляді обмеження волі на строк один рік один місяць.

Комісія з питань захисту прав дитини Галицької районної державної адміністрації вважає за доцільне позбавлення батьківських прав ОСОБА_5 щодо його малолітнього сина, про що зазначено у Висновку про доцільність позбавлення батьківських прав від 19 лютого 2010 року.

Тобто в судовому засіданні встановлено, що відповідач не виконує своїх обов'язків, передбачених ст. 150 Сімейного кодексу України по вихованню дітей.

Оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що ОСОБА_5 повністю усунувся від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей, не цікавиться їхнім життям, не бере участі у забезпеченні здобуття ними освіти та у забезпеченні фізичного, духовного та морального розвитку дітей, що відповідно до ст. 164 ч.І п.2 Сімейного кодексу України є підставою для позбавлення його батьківських прав щодо дітей.

Крім цього засудження відповідача за вчинення умисного злочину щодо дитини є відповідно до ст. 164 ч. 1 п. 6 Сімейного кодексу України є додатковою підставою для позбавлення відповідача батьківських прав щодо малолітнього сина, ОСОБА_3, 26 січня 2003 року.

При цьому суд не бере до уваги доводи відповідача щодо виконання своїх обовязків по наданню матеріальної допомоги на утримання сина, викладені на підтвердження своїх заперечень та надані на підтвердження цього докази (квитанції по сплаті коштів), оскільки ці обставини не спростовують доводів позовної заяви.

В свою чергу відповідач в судовому засіданні підтвердив, що на протязі кількох років не спілкування з малолітнім сином та не цікавився його життям.

Згідно з актом обстеження матеріально - побутових умов ОСОБА_2 проживає у трьохкімнатній квартирі разом із ОСОБА_8, з яким зареєструвала шлюб, умови проживання є нормальними, малолітні діти забезпеченні всім необхідним. Тому в зв'язку із позбавленням ОСОБА_5 батьківських прав щодо дитини та викладеними вище обставинами, дитину слід залишити проживати із ОСОБА_2, залишивши малолітнього сина у неї на вихованні.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути в доход держави судовий збір та витрати з інформаційно - технічного забезпечення розгляду цивільних справ.

На підставі вищевикладеного, ст. ст. 150, 155, 164, 165, 167 Сімейного кодексу України, керуючись ст. ст. 88, 209, 213 - 215, 223, 226 - 228 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позов задовольнити.

ОСОБА_5 позбавити батьківських прав щодо малолітнього сина, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Малолітнього сина, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити проживати із ОСОБА_2 у АДРЕСА_1, залишивши сина у неї на вихованні.

Стягнути із ОСОБА_5 в доход держави 17 гривень судового збору та 120 гривень втрат з інформаційно - технічного забезпечення розгляду цивільних справ.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано.

У разі подання заяви про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, рішення суду набуває законної сили після закінчення цього строку.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Заява про апеляційне оскарження рішення суду та апеляційна скарга подаються до Апеляційного суду ОСОБА_1 - Франківської області через Галицький районний суд.

Суддя: В. В. ОСОБА_9