Справа №22-ц-3571/10 Суддя-доповідач - Семеній
УХВАЛА

14 вересня 2010 року м.Суми

колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області у складі :

головуючого Семеній Л.І.,

суддів Кононенко О.Ю., Білецького О.М.,

з участю секретаря судового засідання Кияненко Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 та ОСОБА_2

на ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 29 грудня 2006 року

у справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_1, ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_5 про виділ часток зі спільної часткової власності в натурі

та за зустрічним позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визначення порядку користування земельною ділянкою та визнання права власності на літню кухню,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 29 грудня 2006 року затверджено мирову угоду між ОСОБА_3, ОСОБА_6 та ОСОБА_1, ОСОБА_2 та закрито провадження у справі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 та ОСОБА_2, посилаючись на незаконність постановленої ухвали, що порушує їх законні права та інтереси, просять ухвалу скасувати, а справу направити на новий розгляд у іншому складі суду.

Апеляційну скаргу обґрунтовують тим, що умови мирової угоди не виконуються, відповідачі не мають наміру продавати домоволодіння.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Постановляючи ухвалу про визнання мирової угоди між сторонами суд першої інстанції виходив з того, що умови мирової угоди не суперечать закону та не порушують права, свободи та інтереси інших осіб.

Проте, з таким висновком суду колегія суддів погодитись не може, оскільки він не відповідає вимогам процесуального права.

Відповідно до ч. 5 ст. 175 ЦПК України, закриваючи провадження у справі, суд за клопотанням сторін може постановити ухвалу про визнання мирової угоди. Якщо умови мирової угоди суперечать закону чи порушують права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у визнанні мирової угоди і продовжує судовий розгляд.

Як вбачається зі змісту позовних заяв, позивачі за первісним позовом просили виділити в натурі належні їм на праві власності 70/100 частини житлового будинку № 13 по вул. Василівській у м. Суми, а позивачі за зустрічним позовом просили суд визначити порядок користування земельною ділянкою та двором, а також визнати право власності за ними на літню кухню "Б".

29 грудня 2006 року ОСОБА_3, представник позивачки ОСОБА_6- ОСОБА_7, ОСОБА_2 та представник відповідачки ОСОБА_1 - ОСОБА_8, уклали мирову угоду, за якою:

- ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зобовязуються зняти з реєстрації та виселити ОСОБА_5 з будинку за адресою м. Суми, вул. Василівська, 13;

- ОСОБА_3, ОСОБА_6 з одного боку та ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з іншого боку зобовязуються за спільною згодою продати предмет спору - домоволодіння за адресою м. Суми, вул. Василівська, 13 і після укладення договору купівлі-продажу ОСОБА_3 та ОСОБА_6 отримують 55/100 грошових коштів, виручених від продажу даного домоволодіння, а ОСОБА_1 та ОСОБА_2 отримують 45/100 грошових коштів виручених від продажу даного домоволодіння;

- витрати, повязані з продажем будинку сторони розподіляють пропорційно коштам, котрі отримають від продажу , а саме: ОСОБА_3 та ОСОБА_6 зобовязуються сплатити 55/100 витрат, повязаних з оформленням договору купівлі-продажу домоволодіння, а ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зобовязуються сплатити 45/100 витрат, повязаних з оформленням договору купівлі-продажу домоволодіння.

Зазначені умови мирової угоди виходять за межі позовних вимог, порушують права та інтереси інших осіб, які не є стороною по справі.

Визнаючи мирову угоду, суд не врахував зазначених обставин та не перевірив належним чином чи не суперечать закону вказані умови мирової угоди.

Таким чином, ухвала суду першої інстанції, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, постановлена з порушенням норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання, на підставі вимог п. 4 ч. 1 ст. 311 ЦПК України підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 303, п. 4 ч. 2 ст.307, п. 4 ч. 1 ст. 311, 313-315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задовольнити частково.

Скасувати ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 29 грудня 2006 року, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання нею законної сили.

Головуючий -

Судді -