ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 2-462/10
провадження № Б/Н 405
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" квітня 2010 р.Дарницький районний суд м. Києва в складі

головуючого судді Кириченко Н.О.

при секретарі Лагнюк О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовною заяво ОСОБА_2 до ОСОБА_3, КП «Печерська Брама» про відшкодування шкоди внаслідок залиття квартири, суд -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до відповідача із позовною заявою про відшкодування шкоди внаслідок залиття квартири. В обґрунтуванні своїх вимог позивач казав, що 27.10.2008 року відбулося залиття належної йому квартири АДРЕСА_1. Згідно акту, складеного працівниками КП «Печерська Брама» залиття будинку спричинено самовільним проведенням приладів опалення в квартирі АДРЕСА_2, яка знаходиться поверхом вище і належить відповідачу. Позивачеві в результаті пошкодження майна було завдано матеріальну, а також моральну шкоду, що виявлялась у хвилюваннях з приводу збереження майна.

Так у результаті залиття квартири позивачу було заподіяно матеріальні збитки на загальну суму 11 454,88 грн. та було сплачено за зіставлення акту 60,00 грн., 600,00грн. за складання «Звіту про оцінку розміру матеріального збитку, яку який заподіяно конструктивним елементам квартири внаслідок залиття» та 2,00 грн. комісії за банківські послуги, а також моральну шкоду у розмірі 10 000,00 грн.

Враховуючи вищевикладене позивач просить позовні вимоги задовольнити та стягнути з відповідача матеріальну, моральну шкоду та судові витрати.

Позивач та його представник у судове засідання з'явились, позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні повністю заперечив проти позовних вимог, зазначив, що 27.10.2008 року в нього дійсно була пошкоджена батарея, однак вода, яка звідти витекла не могла потрапити до квартири позивача, зазначив, що відсутні докази того, що 27.10.2008 року відбулося залиття квартири позивача, при складанні акту про залиття квартири та при проведенні експертизи відповідача не запрошували, про що свідчить відсутність його приписів. Тому дані документи не можуть вважатися доказами відповідальності за пошкодження квартири позивача. Зазначив, що залиття зазначеної квартири могло статися 10.01.2008 року, коли з відкритої на горищі труби гарячого водопостачання йшла потоком вода, яка залила квартиру відповідача і могла потрапити в квартиру позивача. 15.01.2008 року на адресу КП «Печерська Брама» було направлено претензію з приводу залиття з горища гарячою водою квартири відповідача, але жодної відповіді надано не було. 10.01.2009 року сталося повторне залиття водою помешкання відповідача з горища будинку, внаслідок чого у квартирі виникли пошкодження як у позивача, усе вищевикладене свідчить про те, що залиття квартири позивача було спричинене не з вини відповідача, тому у позові необхідно відмовити.

Представники співвідповідача Комунальне підприємство «Печерська Брама» у судове засідання з'явилися, з приводу позовних вимог позивача не заперечували, пояснили суду, що дійсно було затоплено квартиру позивача через те, що у квартирі відповідача була не справність, яка виникла через самостійно проведену заміну приладів опалення.

Вислухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, допитавши свідків, оглянувши журнали викликів сантехніків, судом встановлено наступні факти та відповідні до них правовідносини:

Згідно договору купівлі-продажу квартири ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_1 (а.с. 21).

Відповідно до акту від 10.11.2008 року, складеного комісією КП «Печерська Брама» про огляд квартири АДРЕСА_1, де сталося залиття, причиною якого є самостійно проведена заміна приладів опалення в квартирі № 9 (а.с. 20).

Власником кв. № 9 є відповідач ОСОБА_3

Відповідно до звіту, проведеного Товариством з обмеженою відповідальністю «Експерт» про оцінку розміру матеріального збитку, який заподіяно конструктивним елементам квартири внаслідок залиття, розмір матеріального збитку, нанесений вищевказаному об'єкту станом на 31.12.2008 р. складає - 11 458, 88 грн.(а.с. 5-19).

Як вбачається із показів допитаних в судовому засіданні свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які брали участь в огляді квартир № 5 та № 9 10.11.2008 року ними було достовірно встановлено, що залиття відбулося саме з кв. № 9, через несправність приладів опалення, які були самостійно встановлені власником квартири. Під час складання акту, було оглянуто обидві квартири. Факт огляду обох квартир в судовому засіданні не оспорювався.

Як встановлено з витягів журналу «Сантехніка» з 28.10.2008 року, 26.06.2008 року відбулося залиття кв. № 5 з квартири АДРЕСА_2 через протікання батареї.(а.с.98-103).

Пояснення відповідача, що залиття в квартирі позивача сталося не з його вини і не 27.10.2008 року не можуть бути покладені в основу рішення суду, оскільки не знайшли свого підтвердження в ході судового засідання та повністю спростовуються матеріалами справи.

У відповідності до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

У відповідності до ст.. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі або юридичній особі неправомірним рішенням, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала за наявністю її вини.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що оскільки в судовому засіданні достовірно встановлено, що позивачу заподіяно шкоду внаслідок залиття квартири, яке відбулося через несправність приладів опалення в кв. № 9, та які були самостійно встановлені власником кв. № 9, то завдана залиттям шкода має бути відшкодована у повному обсязі відповідачем ОСОБА_3 Таким чином, позовні вимоги позивача про відшкодування матеріальної шкоди підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст.. 119 ЦПК України та п. 4 Постанови пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», у позовній заяві про відшкодування шкоди, крім інших вимог, передбачених ст. .119 ЦПК України, має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди та якими доказами це підтверджується.

Отже, позивач, пред'являючи позов про відшкодування моральної шкоди, не довів, в чому саме полягає моральна шкода, яку він просить суд відшкодувати, якими саме неправомірними діями чи бездіяльністю йому заподіяно, з яких саме міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди та не зазначив у позові жодних доказів, які б підтверджували заподіяння йому моральної шкоди, а тому, в задоволенні його вимог про відшкодування моральної шкоди необхідно відмовити.

Разом з тим на користь позивача підлягає стягненню з відповідача і понесені ним судові витрати по справі, які складаються з сум, сплачених за ІТЗЮ державного мита, проведених оплат за складання звіту та акту в загальній сумі - 940 гривень…

Керуючись ст.ст. 6, 7, 15, 57, 60, 195, 208, 209, 212, 215, 218, 294 ЦПК України та на підставі ст.ст. 1166, 1167 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 в рахунок відшкодування шкоди - 11 454 гривень 88 копійок.

Стягнути з ОСОБА_3 на корись ОСОБА_2 в рахунок повернення судових витрат 940 гривень.

А всього стягнути з ОСОБА_3 на корись ОСОБА_2 - 12 393 гривні 88 копійок.

В решті позовних вимог - відмовити.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду м. Києва шляхом подання заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання про апеляційне оскарження через районний суд.

Суддя: