Єдиний унікальний номер 2-1406/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.11.2010 Першотравневий районний суд м.Чернівців

в складі:

головуючого судді Стоцька Л. А.

при секретарі Цимбал-Семенчук І.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Чернівці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Першотравневого районного суду м.Чернівці з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Посилався на те, що на першому поверсі будинку №15 по вул. Білоусова в м.Чернівці знаходиться його офіс.

Відповідачка ОСОБА_2 проживає на третьому поверсі вказаного будинку в квартирі №23. Нею самостійно, без дозвільної та проектної документації було влаштовано дверний розріз та прибудовано балкон, який не має ринви та водостічної труби.

Таким чином, всі опади, чи то сніг, чи дощ, стікають на захисний козирок його офісу. Починаючи з 2006 року, з балкону постійно падали дошки, сніг, лід, чим було його зруйновано.

Він неодноразово звертався із заявами про приведення самовільно побудованого балкону у попередній стан як до відповідачки ОСОБА_2, так до голови Товариства співвласників багатоповерхових будинків ОСОБА_3 Однак такі звернення залишились без результатів.

02 лютого 2010 року у звязку з тим, що на балконі накопичилося багато снігу та льоду, на його козирок впала глиба снігу та льоду, в результаті чого козирок було пошкоджено.

В цей же день було створено комісію в складі голови Товариства співвласників багатоповерхових будинків ОСОБА_3, директора приватного малого виробничо-комерційного підприємства «Техновік» ОСОБА_4, головного бухгалтера цього підприємства ОСОБА_5 та приватного підприємця ОСОБА_6, а також мешканця будинку ОСОБА_7

Комісія зафіксувала пролом даху захисного козирка та погнутість сталевих конструкцій, про що було складено акт.

Відповідачка ОСОБА_2 з актом ознайомилася, але підписати його та добровільно відшкодувати шкоду відмовилася.

Згідно висновку експерта сума ремонтно-відновлювальних робіт складає 2171 грн.

Таким чином, вважає, що своїми діями, які виразилися в незаконній побудові, з порушенням будівельних норм балкону та не прийнятті заходів у скиданні снігу, ОСОБА_2 спричинила йому матеріальної шкоди на суму 2171 грн.

Крім того, вважає, що в результаті незаконних дій відповідачки ОСОБА_2, йому було спричинено моральної шкоди, адже він є людиною похилого віку, інвалідом ІІ групи, переніс три операції на серці. Після руйнації козирка він втратив нормальний психологічний стан, став погано спати, сильно переживати, що приводить до погіршення стану здоровя та в результаті може спричинити інфаркт.

Моральну шкоду оцінює в 10 000 гривень.

Просив позов задовольнити та стягнути з відповідачки на його користь завдану матеріальну та моральну шкоду, а також судові витрати.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримав та просив його задовольнити в повному обсязі.

Відповідачка ОСОБА_2 позовні вимоги ОСОБА_1 не визнала. В судовому засіданні пояснила, що вважає, що в задоволенні позову необхідно відмовити, оскільки позивачем не доведено її вини у спричиненні шкоди.

Представник відповідачки ОСОБА_8 підтримав пояснення своєї довірительки та просив в задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення сторін та їх представників, а також покази свідків, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що в задоволенні позову ОСОБА_1 необхідно відмовити, виходячи з наступних підстав:

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником офісного приміщення в будинку №15 по вул. Білоусова в м.Чернівці (а.с.56).

Відповідачка ОСОБА_2 проживає на третьому поверсі вказаного будинку в квартирі №23. Нею самостійно, без дозвільної та проектної документації було влаштовано дверний розріз та прибудовано балкон (а.с.7-9).

Починаючи з 2006 року, з балкону ОСОБА_2 на козирок позивача постійно падали дошки, сніг, лід, чим було його (козирок) зруйновано.

ОСОБА_1 звертався із заявами до відповідачки ОСОБА_2 про приведення самовільно побудованого балкону у попередній стан. Однак такі звернення залишились без результатів (а.с.2).

02 лютого 2010 року у звязку з тим, що на балконі накопичилося багато снігу та льоду, на козирок позивача впала глиба снігу та льоду, в результаті чого пошкодила його козирок.

В цей же день позивачем було створено комісію в складі голови Товариства співвласників багатоповерхових будинків ОСОБА_3, директора приватного малого виробничо-комерційного підприємства «Техновік» ОСОБА_4, головного бухгалтера цього підприємства ОСОБА_5 та приватного підприємця ОСОБА_6, а також мешканця будинку ОСОБА_7

Комісія зафіксувала пролом даху захисного козирка та погнутість сталевих конструкцій, про що було складено акт (а.с.3).

Підпис відповідачки ОСОБА_2 в акті відсутній.

Згідно висновку експертного будівельно-технічного дослідження №283 від 15.03.2010 сума ремонтно-відновлювальних робіт складає 2171 грн. (а.с.37-40).

Разом з тим, суд вважає, що вказана сума матеріальних збитків не підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача, виходячи з наступного:

Згідно вимог ч.1, 2 ст 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим права фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Таким чином, для настання матеріальної відповідальності, обовязковою умовою є наявність вини.

Крім того, на погляд суду, ще однією обовязковою умовою настання матеріальної відповідальності є причинний зв'язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою, що свідчить про те, що шкода стала обєктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди.

Як було встановлено в судовому засіданні, на самовільно збудованому балконі відповідачки ОСОБА_2, дійсно, неодноразово збиралися брили льоду та сніг. Вказані обставини підтверджуються як письмовими доказами по справі, так і показами свідків. Більше того, сама відповідачка не заперечувала цього.

Однак, суд вважає, що накопичення снігу та льоду на даху є природнім явищем, а наслідком протиправної поведінки відповідачки ОСОБА_2

Окрім того, відповідачка в судовому засіданні пояснила, що повністю скинути сніг з балкону вона не мала можливості, оскільки весь дах був засипаний снігом, який поступово потроху сунувся на її балкон.

Більше того, на погляд суду, піклуватися про стан будинку, в тому числі його покрівлі, повинна не відповідачка ОСОБА_2, а комунальне житлово-ремонтне підприємство, на балансі якого перебуває будинок або обєднання співвласників багатоквартирного будинку.

Таким чином, суд не вважає, що пошкодження майна позивача (козирка) сталося з вини відповідачки ОСОБА_2, а тому не знаходить підстав для стягнення з неї на користь позивача матеріальної шкоди.

Також, на погляд суду, не підлягає задоволенню і позовна вимога ОСОБА_1 щодо стягнення з відповідачки на його користь моральної шкоди, виходячи з наступного:

Так, згідно вимог ст. 1167 ЦК України моральна шкода завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», суди повинні мати на увазі, що шкода заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та вина зазначеної особи.

Як вбачається із позовних вимог ОСОБА_1, моральна шкода йому спричинена внаслідок настання матеріальної шкоди, яка, на його думку, спричинена діями відповідачки ОСОБА_2

Оскільки судом було встановлено, що в діях відповідачки ОСОБА_2 відсутній причинний зв'язок між протиправною поведінкою та завданою шкодою, а також в її діях відсутня вина, суд вважає, що немає підстав для стягнення з відповідачки на користь позивача моральної шкоди.

Також, виходячи із наведених вище обставин, безпідставною є вимога позивача ОСОБА_1 з приводу стягнення з відповідачки на його користь судових витрат.

Керуючись Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», п.2 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», ст. 22, 23, 1166, 1167, 1192 ЦК України, ст.ст.3, 10, 11, 58, 60, 64, 88, 169, 208, 209, 212-215, 218, 294 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці Л. А. Стоцька