Справа №2- 1580
10 грудня 2010 року м. Снятин
Снятинський районний суд Івано-Франківської області в складі:
головуючого-судді - Собка В.М.,
секретаря - Плахіна М.З.
розглянувши у судовому засіданні в залі суду справу за позовом Кредитної спілки «Захід» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості по кредиту та відсотків за користування шляхом звернення стягнення на заставлене майно, -
Додатковою угодою №30-а від 25.03.2002 року до кредитного договору №30 сторони домовилися збільшити термін користування позичкою до 26.03.2003 року.
Додатковою угодою №2 від 26.03.2003 року до кредитного договору №30 сторони домовились збільшити термін користування позичкою до 26.03.2005 року на тих самих умовах.
Додатковою угодою №3 від 25.03.2005 року до кредитного договору №30 сторони домовились збільшити термін користування позичкою до 26.03.2008 року на тих самих умовах.
В якості забезпечення виконання зобов'язання по договору позички між КС «Захід» та ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 ОСОБА_5 та ОСОБА_1 було укладено договір поруки та договір застави від 27.03.2001 року відповідно до якого Поручителі солідарно відповідають перед Кредитором за виконання Позичальником зобов'язань у повному обсязі за кредитним договором.
Представник позивача в судове засідання не з'явився, однак подав до суду заяву в якій просить розгляд справи проводити у його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить позов задоволити.
Відповідачі в судове засідання не з'явилися, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, та не повідомили суд про причини своєї неявки, а тому суд вважає, що справу слід розглядати у відсутності відповідачів, заочно.
Суд, вислухавши представника позивача, аналізуючи обставини встановлені в судовому засіданні та зібрані докази, а саме: договір позички №30 від 26.03.2001 року (а.с.5); додатково угода №30-а від 25.03.2002 року до договору позички №30 (а.с.6); додатково угода №2 від 26.03.2003 року до договору позички №30 (а.с.7); додаткова угода №3 від 25.03.2005 року до договору позички №30 (а.с.8); видатковий касовий ордер №51 від 28.03.2001 року (а.с.9); договір поруки від 27.03.2001 року (а.с.Ю); договір застави від 27.03.2001 року (а.с.П); розрахунок заборгованості за користування позичкою (а.с.12-13); копії вимоги №38 від 23.07.2007р. (а.с.14); оголошення в газеті (а.с.24), вважає, що позов підставний і підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.
За змістом ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві грошові кошти у такій самій сумі, що били передані йому, у строк та в порядку, що встановлені договором.
а тому у відповідності із ст.ст. 181,192,193 ЦК України та умовами укладеного договору несе відповідальність перед кредитором за несвоєчасне погашення кредиту та відсотків за його користування.
Згідно ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язань, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором, як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включно сплату основного боргу, процентів, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.
Відповідно до ст. 19 Закону України «Про заставу», за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, ст.20 ч.І ЗУ «Про заставу». Відповідно до ст. 20 ч.б ЗУ «Про заставу» звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачено законом, або договором застави.
Відповідно до ст. 590 ЦК України, звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням-1 суду.
Відповідно до положень ст.ст. 16,20 ЦК України передбачено право особи захистити своє порушене право шляхом звернення до суду. При цьому право на захист особа здійснює на свій розсуд. В даному випадку позивач просить про захист його порушеного права шляхом звернення стягнення заборгованості за договором позички на предмет застави.
Згідно з вимогами ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Із змісту ст. 554 ЦК України слідує, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, а тому борг підлягає стягненню солідарно з відповідачів.
В зв'язку з цим, суд приходить до висновку про обгрунтованість вимог позивача про стягнення відповідачів судових витрат, а тому із відповідачів слід стягнути в солідарному порядку 287 грн. судового збору та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в користь КС «Захід».
На підставі викладеного та ст.ст. 509,524,576,577 ЦК України, керуючись ст.ст. 209, 213 - 215 ЦПК України, -
Позов задоволити частково.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його постановив у разі подання заяви протягом ІО днів з дня отримання копії рішення.
Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Івано-Франківської області протягом 10 днів з дня його проголошення через Снятинський районний суд. У разі відсутності сторін, під час проголошення судового рішення подається апеляційна скарга протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Рішення набирає законної сили в строк та в порядку передбаченому ст. 223 ЦПК України.

Головуючий:підпис

Суддя Снятинського районного суду: В.М.Собко