АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № Справа № 22ц-6775/10 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Повєткін В.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2010 року м. Дніпропетровськ

Апеляційний суд Дніпропетровської області в складі:

Головуючого судді: Рудь В.В.

суддів: Куценко Т.Р., Повєткіна В.В.

при секретарі: Білоус А.М.

Розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою Головного Управління праці та соціального захисту населення Дніпропетровської обласної Державної адміністрації

на постанову Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 26 квітня 2010 року

за позовом ОСОБА_2 до Головного Управління праці та соці-ального захисту населення Дніпропетровської обласної Державної адміністрації про стягнення заборгованості по щорічній допомозі до 05 травня, як учаснику війни, -

В с т а н о в и в :

В січні 2010 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до Управління праці та соціального захисту населення Дніпропетровської обласної Державної адміністрації про стягнення заборгованості по щорічній допомозі до 05 травня, як учаснику війни посилаючись на те, що вона є учасником бойових дій, а тому згідно ст.14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» їй повинна бути виплачена разова щорічна грошова допомога до 05 травня. Оскільки відповідач з 2005 по 2009 рік таку допомогу виплачував не в повному розмірі, просила суд визнати бездіяльність відповідача протиправною, стягнути з відповідача на її користь недоплачену суму одноразової щорічної грошової допомоги за 2005 року по 2009 рік як учаснику бойових дій у розмірі 5888,00 грн. (а.с.1-2).

Постановою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 26 квітня 2010 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково, визнано бездіяльність відповідача протиправною, відповідач зобовязаний провести нарахування та виплатити ОСОБА_2 щорічну разову грошову допомогу до 05 травня як учаснику війни за 2009 рік у розмірах, передбачених ст.14 ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (а.с.33-36).

В апеляційній скарзі (а.с.38-41) Головне Управління праці та соціального захисту населення Дніпропетровської обласної Державної адміністрації просить постанову суду скасувати, як ухвалену з порушенням норм матеріального права, та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги, оскільки:

- судом не враховані вимоги ст.99 КАС України щодо строку звернення до суду з адміністративним позовом та відсутність поважних причин для поновлення пропущеного строку;

- головне управління не розраховує розмірів щорічної разової допомоги, а отримує готову електрону програму щодо виплат;

- відповідно до Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»» порядок виплати разової грошової допомоги ветеранам війни визначається КМУ;

- згідно з п.1 постанови КМУ № 177 від 18 лютого 2004 року Міністерство фінансів України і Державне казначейство забезпечує щороку до 10 квітня виділення кошті Міністерству праці та соціальної політики для виплати разової грошової допомоги ветеранам війни;

- для підрахунку розміру суми недоплаченої щорічної разової допомоги позивачем використано розміри мінімальних пенсій за віком, які застосовуються виключно для визначення розміру пенсій згідно Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»;

- відповідно до ст.71 Закону України «Про державний бюджет на 2009 рік» КМУ надане право у 2009 році встановлювати розміри соціальних виплат, які визначаються залежно від мінімальної заробітної плати;

- на підставі постанови КМУ № 211 від 18 березня 2009 року встановлено, що в 2009 році виплата разової грошової допомоги учасникам бойових дій встановлено в розмірі 340,00 грн., а тому відповідачем не допущено порушення законодавства у 2009 році.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що скарга є необґрунтованою і не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції встановив, що ОСОБА_2 є учасником війни і має право на пільги, встановленні законодавством України для ветеранів війни, тому в 2009 році мала отримати разову щорічну грошову допомогу до пятого травня в розмірі, передбаченому ст.14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Колегія суддів вважає, що такий висновок суду першої інстанції відповідає вимогам закону та матеріалам справи.

Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 зміни до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» щодо обмеження виплати разовою щорічної грошової допомоги, внесені Законом України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України", визнані такими, що не відповідають Конституції України - є неконституційними.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2009 рік» обмеження виплат інвалідам війни щорічної разової грошової допомоги не встановлювалися.

Виплати вказаної грошової допомоги визначаються відповідно до розмірів мінімальної пенсії за віком, тому положення ст.71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2009 рік», якою Кабінету Міністрів України у 2009 році надане право в межах асигнувань, передбачених за відповідними бюджетними програмами, встановлювати розміри соціальних виплат, які відповідно до законодавства, визначаються залежно від розміру мінімальної заробітної плати, на правовідносини щодо виплати щорічної разової грошової допомоги, передбаченої Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», не розповсюджуються.

З огляду на це колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги про необґрунтованість постанови суду першої інстанції є безпідставними.

Суд першої інстанції всебічно і повно дослідив обставини справи, надав належну оцінку доказам, які надані суду сторонами, і ухвалив законну і обґрунтовану постанову про часткове задоволення позову.

Порушень матеріального і процесуального права при ухваленні судового рішення не допущено, підстав для скасування або зміни постанови суду першої інстанції немає.

У зв'язку з викладеним і керуючись ст.ст.307,308,314,315 Цивільного процесуального кодексу України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Головного Управління праці та соціального захисту населення Дніпропетровської обласної Державної адміністрації - відхилити.

Постанову Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 26 квітня 2010 року залишити без зміни.

Стягнути з Головного Управління праці та соціального захисту населення Дніпропетровської обласної Державної адміністрації витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в суді апеляційної інстанції в розмірі 37,00 грн. на рахунок: 0004, одержувач: відділ держказначейства Бабушкінського р-ну м. Дніпропетровська, , банк одержувача УДКУ у Дніпропетровській області, МФО 805012, код платежу 22050002, код податкової інспекції 0462.

Ухвала Апеляційного суду Дніпропетровської області набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання законної сили.

Головуючий:

Судді: