МАЛИНОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОСОБА_1
Справа № 2-6882/2010
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2010 року м. Одеса

Малиновський районний суд міста ОСОБА_1 в складі:

головуючого - судді Сегеди О.М.

при секретарі - Луньовій В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті ОСОБА_1 цивільну справу за позовом ОСОБА_2, який діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа яка не заявляє самостійних вимог ОСОБА_5 про визнання права власності у порядку спадкування за законом,

встановив:

У серпні 2010р. ОСОБА_2 звернувся до суду з зазначеним позовом до ОСОБА_4 третій особи ОСОБА_5, посилаючись на те, що він з грудня 2003р. по вересень 2005р. перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_6. Позивач зазначав, що від шлюбу у них народився син ОСОБА_7, 25 червня 2003року народження, який проживав з матірю. В 2005р. за рішенням суду шлюб між ним та ОСОБА_6 було розірвано. Після розірвання шлюбу ОСОБА_6 зареєструвала шлюб з ОСОБА_4.

09 серпня 2007р. ОСОБА_6 померла. Після її смерті відкрилася спадщина на квартиру №15, яка розташована у будинку № 98 по вул. Б. Хмельницького, у м. Одесі. Спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_6 є її чоловік ОСОБА_4 та її малолітній син ОСОБА_3, які прийняли спадщину. Позивач, як законний представник ОСОБА_3 звернувся в його інтересах до пятої Одеської державної нотаріальної контори з заявою про оформлення свідоцтва про право на спадщину за законом але йому було відмовлено у оформлені свідоцтва у звязку з відсутністю у нього правовстановлюючих документів на спадкове майно, а саме на квартиру №15, яка розташована у будинку №98 по вул. Б. Хмельницького, в м. Одесі. Дані документи знаходяться у відповідача, який відмовляється надати їх позивачу. Тому позивач просив суд визнати за малолітнім ОСОБА_3, 25.06.2003року народження право власності в порядку спадкування за законом на ? частину квартири №15, яка розташована у будинку № 98 по вул. Б. Хмельницького, у м. Одесі.

В судовому засіданні у звязку з отриманням судом спадкової справи, позивач змінив позовні вимоги та просив суд визнати за малолітнім ОСОБА_3, 25.06.2003року народження право власності в порядку спадкування за законом на 67/400 частин квартири №15, яка розташована у будинку № 98 по вул. Б. Хмельницького, у м. Одесі, про що надав заяву про уточнення позовних вимог (а.с.69).

У судовому засіданні представник позивача підтримала змінені позовні вимоги та просила суд постановити рішення, яким їх задовольнити у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_4 позовні вимоги позивача не визнав та просив відмовити в їх задоволені. При цьому пояснив, що він не заперечує проти того, щоб суд визнав право на 67/400 частин квартири №15, яка розташована у будинку № 98 по вул. Б. Хмельницького, у м. Одесі за малолітнім ОСОБА_3, який є сином померлої але заперечує проти того, щоб саме позивач одержав документи про право власності.

Третя особа яка не заявляє самостійних вимог ОСОБА_5 в судове засідання не зявилася, надала суду заяву про те, що с позовними вимогами ОСОБА_2 згодна і просить їх задовольнити, а також просила слухати справи в її відсутність (а.с.75).

Дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи позивачки, проаналізувавши і оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом.

Суд вважає, що правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються розділом третім главою 84 книги шостої ЦК України, тому при винесенні рішення суд застосовує норми матеріального права, якими регулюються правовідносини, які виникли між сторонами.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 з грудня 2003р. по вересень 2005р. перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_6.

Від шлюбу у них народився син ОСОБА_7, 25.06.2003року народження, що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ЖД №183658 (а.с.8)

12.07.2002р. між ОСОБА_8 та ОСОБА_9 та ОСОБА_10 був укладений договір дарування 67/200 частин квартири під № 15 у будинку № 98 по вул. Богдана Хмельницького в м. Одесі, засвідчений державним нотаріусом Першої одеської державної нотаріальної контори ОСОБА_11 та зареєстрований 25.07.2002р. у Одеському КП «ОМБТІ та РОН» (а.с.38).

В 2005р. шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_6 було розірвано.

10 березня 2007р. другим відділом реєстрації актів цивільного стану Малиновського районного управління юстиції м. Одеси був зареєстрований шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію шлюбу (а.с. 37 обор.)

09 серпня 2007р. ОСОБА_6 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.12).

Після смерті ОСОБА_6 відкрилася спадщина на спадкове майно, а саме: квартиру №15, яка розташована у будинку № 98 по вул. Б. Хмельницького, у м. Одесі.

Спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_6 є: її чоловік ОСОБА_4, її рідна мати ОСОБА_5 та її малолітній син ОСОБА_3.

Батьками ОСОБА_6 (дівоче призвіще ОСОБА_8) були ОСОБА_12 та ОСОБА_13, що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 10)

24.07.2003р. ОСОБА_13 зареєструвала шлюб з ОСОБА_14 і після реєстрапції шлюбу їй було надане призвіще ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію шлюбу (а.с.11).

ОСОБА_4 прийняв спадщину, шляхом звернення 23.11.2007р. до пятої Одеської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с. 35).

ОСОБА_2, як законний представник малолітнього ОСОБА_3 звернувся в його інтересах до пятої Одеської державної нотаріальної контори з заявою про оформлення свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с. 45)

ОСОБА_5 після смерті ОСОБА_6 в нотаріальну контору з заявою не зверталася, спадщину не прийняла, що підтверджується спадковою справою.

Державним нотаріусом пятої Одеської державної нотаріальної контори ОСОБА_2 було відмовлено у оформлені свідоцтва у звязку з відсутністю у нього правовстановлюючих документів на спадкове майно, а саме на квартиру №15, яка розташована у будинку №98 по вул. Б. Хмельницького, в м. Одесі, що підтверджується листом державного нотаріуса від 29.07.2010р. №1524/02-14 (а.с.13).

Відповідно до п.61,62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженою наказом Міністерства Юстиції України від 03.03.2004р. № 20/5 при нотаріальному посвідченні договорів про відчуження житлового будинку, а також іншого нерухомого майна, що підлягає реєстрації, нотаріус вимагає подання документів, які підтверджують право власності на вказане майно, та, у передбачених законодавством випадках, документів, що підтверджують державну реєстрацію прав на це майно в осіб, які його відчужують.

Право власності на житловий будинок, квартиру, дачу, садовий будинок, гараж, інші будівлі і споруди, що відчужуються, може бути підтверджено, зокрема, одним з таких документів або їх дублікатів, наприклад: свідоцтвом про право власності на обєкти нерухомого майна, рішенням суду, договором дарування, договором купівлі-продажу, тощо.

Судом встановлено, що у позивача відсутні документи, перераховані у п. 62 вказаної Інструкції, тому у нього немає можливості їх надати нотаріусу для оформлення свідоцтва про право на спадщину за законом.

Відповідно до ст. 25 ЦК України здатність мати цивільні права та обовязки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи. Цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження і припиняється у момент її смерті.

Цивільною дієздатністю фізичної особи визнається її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також своїми діями набувати для себе цивільні обовязки, самостійно їх виконувати та відповідати в разі їх невиконання.

Суд вважає, що право на отримання правовстановлюючого документу на нерухоме майно, має особа, яка є власником даного майна, тобто дане право нерозривно повязане з особою спадкодавця, тому після його смерті спадкоємець не має можливості отримати правовстановлюючий документ на спадкове майно в позасудовому порядку.

З цих підстав суд може встановити належність нерухомого спадкового майна спадкодавцю та визнати за спадкоємцем право власності на спадкове майно.

Встановлено, що ОСОБА_8 належить на праві власності 67/200 частин квартири під № 15 у будинку № 98 по вул. Богдана Хмельницького в м. Одесі, на підставі договору дарування від 12.07.2002р., засвідченого державним нотаріусом Першої одеської державної нотаріальної контори ОСОБА_11 та зареєстрованого 25.07.2002р. у Одеському КП «ОМБТІ та РОН» (а.с.38).

В матеріалах спадкової справи знаходиться копія вказаного договору дарування, яка була надана державному нотаріусу відповідачем у справі але в судовому засіданні останній відмовився надати оригінали договору дарування у звязку з його відсутністю.

Таким чином, суд вважає встановленим факт володіння померлою ОСОБА_6 на праві власності 67/200 частин квартири під № 15 у будинку № 98 по вул. Богдана Хмельницького в м. Одесі.

Згідно п.3,5 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до п.4 ст. 1268 ЦК України малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою-четвертою статті 1273 цього кодексу.

Стаття 3 ЦПК України передбчає, що кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відмова від права на звернення до суду за захистом є недійсною.

Згідно ст.41Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном.

З огляду на викладене, суд вважає, що зібрані у справі докази, встановлені судом фактичні обставини справи та належна оцінка доказів вказують на наявність підстав для задоволення позову про визнання за малолітнім ОСОБА_7, 25.06.2003року народження права власності у порядку спадкування за законом на 67/400 частин квартири №15, яка розташована у будинку № 98 по вул. Б. Хмельницького, у м. Одесі.

Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд також вирішує питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.

Судовий збір по справі складає 93,30 грн., збір на ІТЗ судового розгляду справи 120,00 грн., які повністю сплачено позивачем при зверненні до суду.

Керуючись ст.ст.1216,1217,1220,1221,1235,1261,1268 ЦК України ст.ст. 10,11,60,88,209,212, 214, 215, 218 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_2, який діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа яка не заявляє самостійних вимог ОСОБА_5 про визнання права власності у порядку спадкування за законом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_7 право власності у порядку спадкування за законом на 67/400 (шістдесят сім чотирьохсотих) частин квартири під № пятнадцятим у будинку під № девяносто восьмим по вулиці Богдана Хмельницького, в місті Одесі, яка складається в цілому з трьох кімнат загальною площею 93.3 кв.м., у тому числі житловою -57,0 кв.м..

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 судовій збір в сумі 93 (девяносто три) гривень 30 копійок та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120,00 ( сто двадцять) грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя: О.М.Сегеда

13.12.10