Апеляційний суд Рівненської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2010 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Рівненської області в складі:

Головуючого судді - Ковалевича С.П. суддів: Григоренка М.П., Оніпко О.В. при секретарі - Омельчук А.О.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Рівне цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Рівненського районного суду від 01 грудня 2009 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про повернення завдатку та стягнення грошової суми в розмірі завдатку.

Перевіривши докази та доводи апеляційної скарги, колегія суддів,-

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Рівненського районного суду від 01 грудня 2009 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про повернення завдатку та стягнення грошової суми в розмірі завдатку відмовлено за безпідставністю та недоведеністю позовних вимог.

У поданій на дане рішення апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилається на його незаконність через порушення судом норм матеріального права.

Вказує, що відповідач мав намір до 20 березня 2008 року укласти з ним договір купівлі-продажу об'єкта нерухомості і в забезпечення даного зобов'язання отримав від нього завдаток в сумі 20340 грн., що було оформлено договором завдатку від 13 лютого 2008року. Вказує, що факт підписання даного договору відповідачем не оспорюється.

Також відповідач підтвердив, що станом на 20 березня 2008 року і на час розгляду справи судом він не був власником предмету основного договору купівлі-продажу -окремого виробничого приміщення площею 462 кв.м по вул. Крейдяній, 50 у м. Рівному.

Стверджує, що укладення договору купівлі-продажу не відбулося через відсутність у відповідача станом на 20 березня 2008 року необхідних правовстановлюючих документів, а тому оскільки порушення зобов'язання сталося з вини відповідача, він зобов'язаний сплатити суму завдаток у подвійному розмірі.

Просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов в повному обсязі.

Апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 13.02.2008р. уклали між собою договір, який назвали договором завдатку.

Відповідно до умов цього договору ОСОБА_1 дав, а ОСОБА_2 отримав 20340 грн., що становить 4000 доларів США в рахунок належного платежу і в підтвердження договору купівлі - продажу 462 кв.м. виробничих приміщень та прилеглих до них територій. Договір купівлі - продажу вище вказаного приміщення повинен був бути укладеним не пізніше 20.03.2008р..

Колегія суддів не вважає, що сплачена позивачем сума є завдатком і яка у відповідності до ч.1 ст. 571 ЦК України залишається у відповідача у зв"язку з порушенням

зобов'язання з вини боржника, оскільки завдатком є грошова сума, що видається кредиторові боржником у рахунок належного з нього за договором платежів. Такого договору між сторонами не укладалося.

Крім того, є безпідставним твердження позивача про те, що між сторонами фактично був укладений попередній договір.

Відповідно до частини 1 статті 635 ЦК України, попереднім є договір, сторони якого зобов'язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору.

Відповідно до частини 4 статті 635 ЦК України, договір про наміри (протокол про наміри тощо), якщо в ньому немає волевиявлення сторін щодо надання йому сили попереднього договору, не вважається попереднім договором.

Відповідно до статті 657 ЦК України, договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.

В укладеному між сторонами договорі завдатку відсутнє волевиявлення сторін щодо надання йому сили попереднього договору, отже такий договір відповідно ч.4 ст. 635 ЦК України не вважається попереднім договором.

Крім цього, за своєю формою укладений між сторонами договір завдатку не відповідає встановленим законом вимогам для договорів відчуження нерухомого майна.

За наведених обставин колегія суддів приходить до висновку, що сплачена ОСОБА_1 сума є не завдатком, а авансом, який у зв"язку з невиконанням сторонами зобов'язань по укладенню договору купівлі - продажу повинен бути повернутий в такій же сумі.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 309, 313, с316 ЦПК України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково. Рішення Рівненського районного суду від 01 грудня 2009 року скасувати. Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 внесений аванс в сумі 20340 грн.

Рішення суду набуває чинності з моменту його проголошення.

Сторони по справі мають право оскаржити рішення апеляційного суду протягом двох місяців з дня його проголошення в касаційному порядку до Верховного Суду України.

Головуючий: Судді: