Апеляційний суд Чернігівської області
Справа № 22ц-2014/2010 Головуючий у 1 -й інстанції ОСОБА_1
Категорія - цивільна Доповідач Лакіза Г.П.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2010 року м. Чернігів

Апеляційний суд Чернігівської області у складі:

головуючого-судді Лакізи Г.П.,

суддів: Коренькової З.Д., Шевченка В.М.,

при секретарі Марченко О.О.,

за участю: представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові цивільну справу за апеляційною скаргою відкритого акціонерного товариства „Облтеплокомуненерго" на заочне рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 22 березня 2010 року у справі за позовом відкритого акціонерного товариства „Облтеплокомуненерго" до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості,

встановив:

В апеляційній скарзі ВАТ „Облтеплокомуненерго" просить вищевказане рішення змінити та додатково стягнути з ОСОБА_4 борг в сумі 3126 грн. 37 коп.

Заочним рішенням Деснянського районного суду ОСОБА_5 від 22 березня 2010 року позов задоволено частково: зі ОСОБА_3 на користь ВАТ „Облтеплокомуненерго" стягнута заборгованість за послуги з теплопостачання та гарячого водопостачання в розмірі 3235 грн. 16 коп., витрати на ІТЗ розгляду справи в розмірі 30 грн., та судовий збір на користь держави в розмірі 51 грн., а в задоволенні позовних вимог до ОСОБА_4 відмовлено.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, неправильно застосовані норми матеріального і процесуального права. За доводами апеляційної скарги, судом незаконно було відмовлено у задоволенні позовних вимог до ОСОБА_4, оскільки між ВАТ „Облтеплокомуненерго" та ОСОБА_4 був укладений договір реструктуризації боргу, і даний договір недійсним судом не визнаний, тому має виконуватись згідно його умов та діючого законодавства.

Заслухавши суддю-доповідача, представника позивача ОСОБА_2, яка пояснила, що позивач оскаржує судове рішення лише в частині відмови в задоволенні позовних вимог до ОСОБА_4 як до особи, яка уклала договір про реструктуризацію боргу, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_3 є власником квартири АДРЕСА_1 та один зареєстрований у вказаній квартирі.

Позивач надає відповідачу ОСОБА_3 послуги з теплопостачання, проте останнім надані послуги оплачуються в неповному розмірі, внаслідок чого за надані послуги утворилась заборгованість в розмірі 6361,53 грн. станом на 01.07.2009 р.

Згідно ч.б ст.19 Закону України „Про теплопостачання" споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Пунктом 5 ч.З ст.20 Закону України „Про житлово-комунальні послуги" передбачено, що споживач зобов'язаний житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Розглядаючи справу та частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції вірно прийшов до висновку, що відповідно до вимог ст.ст. 67, 68, 162 ЖК України, ст.360 ЦК України саме відповідач ОСОБА_3 зобов'язаний своєчасно сплачувати за комунальні послуги, в тому числі і за послуги з теплопостачання та гарячому водопостачанню.

З даним висновком погоджується апеляційний суд, оскільки він відповідає матеріалам справи та грунтується на вимогах чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини.

Рішення в частині стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання та гарячого водопостачання з ОСОБА_3 та розміру стягнутої суми позивачем не оскаржується.

Доводи апеляційної скарги про необхідність стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання та гарячого водопостачання також і з ОСОБА_4 на підставі укладеного нею договору про реструктуризацію заборгованості, не можна визнати обґрунтованими. Суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо відмови в задоволенні позову в цій частині, оскільки ОСОБА_4 у спірній квартирі не зареєстрована та не проживає (вона зареєстрована та проживає за іншою адресою - АДРЕСА_2), нею не надано повноважень на укладення угоди від імені ОСОБА_3 Крім того, договір про реструктуризацію заборгованості за житлово-комунальні послуги на містить жодних умов про переведення боргу ОСОБА_3 на ОСОБА_4, а містить лише умови надання розстрочки у погашенні наявного боргу, тому вищевказана угода не може бути підставою для покладення на ОСОБА_4 зобов'язання сплачувати борги ОСОБА_3

Керуючись ст.ст. 209, 218, 303, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, апеляційний суд,

ухвалив:

Апеляційну скаргу відкритого акціонерного товариства „Облтеплокомуненерго" відхилити.

Заочне рішення Деснянського районного суду ОСОБА_5 від 22 березня 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: Судді: