Апеляційний суд Івано-Франківської області
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2010 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Івано- анківської області в складі:

головуючої Стефанів Н.С.

суддів Беркій О.Ю., Соколовський В.М.

секретаря Кіндрата В.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Надвірнянському районі про визнання неправомірними дій та стягнення недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги дитині війни, за апеляційною скаргою управління Пенсійного фонду України в Надвірнянському районі на постанову Надвірнянського районного суду від 27 січня 2010 року,-

встановила:

В грудні 2009 року ОСОБА_1 звернулась до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що маючи статус дитини війни, вона має право на отримання державної соціальної підтримки у підвищеному розмірі, а саме, на щомісячне підвищення пенсії на 30% мінімальної пенсії за віком. Наявність такого права підтверджена рішенням Конституційного Суду України №6-рп/2007 від 09.07.2007 року, яким визнано такими, що не відповідають Конституції України окремі положення ЗУ "Про Державний бюджет на 2007 рік" щодо зупинення дії ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни". Однак, за період з 01.01.2006 року по 01.01.2009 року їй не доплачено підвищення до пенсії як дитині війни.

Просила визнати неправомірними дії управління Пенсійного фонду України в Надвірнянському районі та стягнути в її користь недоплачене щомісячне підвищення до пенсії, як дитині війни і зобов'язати відповідача з 01.01.2009 року щомісячно при нарахуванні їй пенсії здійснювати підвищення пенсії як дитині війни в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

Постановою Надвірнянського районного суду від 27 січня 2010 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано протиправними дії управління Пенсійного фонду України в ірнянському районі при призначенні і виплаті ОСОБА_1 підвищення до пенсії у мірі 30% мінімальної пенсії за віком як дитині війни..

Зобовязано управління Пенсійного фонду в Надвірнянському районі здійснити рахунок з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року, з 22.05.2008 року по 31.12.2008 року та 01.01.2009 року по 31.12.2009 року і виплатити ОСОБА_1Д, пенсію за віком з уванням підвищення до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, як дитині ^ и, з врахуванням виплачених сум.

Зобов'язано управління Пенсійного фонду в Надвірнянському районі виплачувати з 01.01.2010 року по 27.01.2010 року ОСОБА_1 підвищення до пенсії у розмірі не менше 30% мінімальної пенсії за віком як дитині війни.

В решті позовних вимог відмовлено.

На дану постанову управління Пенсійного фонду України в Надвірнянському районі подало апеляційну скаргу, вважає постанову суду такою, що прийнята з порушенням норм матеріального права, посилається на те, що дії управління у разі призначення та виплати підвищення до пенсії, передбаченого ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", у разі їх вчинення, суперечили б нормам Конституції України та Бюджетного кодексу України, оскільки Державним бюджетом на 2006 та 2007 роки не визначено видатки держави на виплату даного підвищення до пенсії та не виділено на це відповідні кошти.

Також не враховано, що управління виплачує тільки ті кошти, які надходять на його рахунок, оскільки, таких коштів на рахунок управління Пенсійного фонду України в Надвірнянському районі з державного бюджету України не надходило, то відповідно вимоги позивача про стягнення на його користь коштів є неправомірними, через відсутність самого об'єкту спору (коштів Державного бюджету України).

Крім того, позивачем пропущений річний строк, встановлений для звернення до суду за захистом порушених прав. ОСОБА_1 звернулась до суду в 2009 році, хоча про порушення свого права мала дізнатись з моменту офіційного опублікування рішенням Конституційного Суду України №6-рп/2007 від 09.07.2007 року.

В судове засідання апеляційного суду представник апелянта не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, тому наявні підстави для розгляду справи у відсутності апелянта.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали .справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про відхилення апеляційної скарги з таких підстав.

Згідно Закону України «Про соціальний захист дітей війни» позивачка ОСОБА_1, яка народилася 20.01.1944 року, має статус дитини війни, що підтверджується пенсійним посвідченням №145722 .

Законом України «Про державний бюджет України на 2007 рік» було зупинено ст.6 Закону «Про соціальний захист дітей війни» , а Законом України «Про державний бюджет України на 2008 рік» дану статтю викладено в новій редакції, згідно якої дітям війни до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни.

Однак рішеннями Конституційного Суду України рішеннями від 09.07.2007 року та 22.05.2008 року зупинення дії ст.6 Закону та викладення її в новій редакції визнано неконституційними, а рішенням Конституційного Суду України №10-рп/2008 від 22.05.2008р. визнано неконституційними ряд положень ЗУ "Про Державний бюджет України на 2008 рік" та про внесення змін до деяких законодавчих актів України, зокрема положення п.41 Розділу II вказаного Закону.

Рішення Конституційного Суду України у цих справах мають преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції.

Відповідно до с. 2 ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або окремі їх положення, що визнані незаконними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Судом першої інстанції встановлено, що між сторонами виник спір щодо захисту порушеного права на отримання ОСОБА_1 підвищення до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни». Позивачка відноситься до кола осіб, які мають право на отримання даного підвищення до пенсії, а тому, відповідач протягом 2007-2008 років нараховував та

4

виплачував підвищення до пенсії в неналежному розмірі.

Обчислення підвищення до пенсії, виходячи з розміру, встановленого постановою Кабінету Міністрів України №530 від 28 травня 2008 року, є порушенням засад пріоритету законів над підзаконними актами, а тому розрахунок такого підвищення повинен здійснюватися з розміру, встановленого ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Станом на 09 липня 2007 року розмір мінімальної пенсії за віком визначений лише ст.. 28 Закону України «Про загальнообовязкове соціальне страхування», і згідно цієї норми мінімальна пенсія за віком дорівнює прожитковому мінімуму, встановленому для осіб, що втратили працездатність.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про прожитковий мінімум» від 15 липня' року № 966-ХІУ, прожитковий мінімум застосовується для встановлення розмірів зальної заробітної плати та мінімальної пенсії за віком.

Таким чином, при визначенні розміру підвищення відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» застосовується розмір мінімальної пенсії за ком, який визначений ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Що стосується доводів відповідача з приводу пропуску, встановленого законом, року звернення до суду то встановлено що ОСОБА_1 дізналася про порушення свого І права в грудні 2009 року, коли отримала лист відповідача про відмову у перерахунку і пенсії, а тому, не пропустила зазначений строк, крім того, відповідно до ст. 87 Закону України «Про пенсійне забезпечення» суми пенсій, не одержаних своєчасно з вини органу, що призначає або виплачує пенсію, виплачуються без обмеження будь-яким строком.

Розглянувши справу в межах заявленого позову та в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку що постанова судом першої інстанції прийнята з додержанням норм матеріального і процесуального права і підстави для її скасування відсутні.

На підставі наведеного, керуючись ст..ст. 307, 308, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів,-

ухвалила:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Надвірнянському районі відхилити.

Постанову Надвірнянського районного суду від 27 січня 2010 року залишити без

змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання нею законної сили.

Г оловуюча Суддя Н.С. Стефанів

Судді О.Ю.Беркій

ОСОБА_2