РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2010 року. м.Добропілля.

Добропільський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючого - судці Діденко С.О.

при секретарі Сухіна О.Ю.

за участю:

представника відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Добропілля цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в місті Добропілля Донецької області про визнання неправомірними дій відповідача та стягнення доплати до пенсії, недоплачуваної щомісячної державної соціальної допомоги за статус "Дитина війни",

ВСТАНОВИВ:

З вересня 2010 року ОСОБА_2 звернулась до Добропільського міськрайонного суду Донецької області з позовом до Управління Пенсійного фонду України в місті Добропілля Донецької області (далі УПФУ в м. Добропілля) про визнання неправомірними дій УПФУ у відмові з виплати їй соціальної допомоги по підвищенню пенсії відповідно до ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" за період з 9 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року, з 22 травня по 31 грудня 2008 року, з 1 січня по 31 грудня 2009 року.

В обгрунтування заявлених вимог, в позовній заяві позивач ОСОБА_2 зазначила, що за нею визнано статус "Дитини війни". Вона перебуває на обліку в УПФУ в м. Добропілля, і згідно Закону України "Про соціальний захист дітей війни", має право на отримання щомісячної соціальної допомоги в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, яка фактично йому не нараховувалась. Просить визнати дії УПФУ в м. Добропілля неправомірними та зобов'язати нарахувати та виплатити йому щомісячну доплату до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії по віку згідно Закону України "Про соціальний захист дітей війни" за період з 9 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року, з 22 травня по 31 грудня 2008 року, з 1 січня по 31 грудня 2009 року.

Представник відповідача, діюча на підставі довіреності ОСОБА_1, у судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_2 не визнав, обґрунтовуючи свої заперечення тим, що після прийняття Конституційним Судом України рішень щодо конституційності зупинення норми закону та зміни редакції Закону України №2195-IV питання фінансування підвищення пенсії у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за в віком в законодавчому порядку не було врегульоване, тоді як фінансове забезпечення соціальних гарантій здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету. Законодавством України не передбачено автоматичного відновлення дії норми, яка втратила чинність на підставі нормативно-правового акту, який було визнано у подальшому неконституційним.

Оскільки ст. 7 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» передбачено, що фінансове забезпечення державних соціальних гарантій, передбачених цим Законом, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України, а Законом України «Про Державний бюджет України» за 2007,2008,2009 роки видатки на підвищення дітям війни не передбачено, то і після рішення Конституційного суду України вищенаведене підвищення не виплачувалось. Просить суд з цих підстав в задоволенні позову відмовити.

Позивач ОСОБА_2 в судове засідання 20 вересня 2010 року не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи в її відсутність, наполягає на задоволенні вимог.

Керуючись правилами статті 169 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу в відсутність ОСОБА_2, по матеріалам, які є в наявності в справі. Представник відповідача не заперечує проти розгляду справи в відсутність позивача.

Вислухавши в судовому засіданні пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали адміністративної справи, перевіривши викладені у позовній заяві доводи позивача та заперечення відповідача, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що позивач - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин України - є пенсіонером, і згідно пенсійного посвідчення №2748 має статус «Дитина війни», (арк.хправи 5)

У відповідності до ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни» № 2195-ІУ від 18.11.2004, який набрав чинності з 01.01.2006 р., встановлено правовий статус дітей війни і визначено основи їх соціального захисту та гарантовано їх соціальну захищеність шляхом надання пільг і державної соціальної підтримки, в тому числі отримання пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, та підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. Відповідно до ст. 6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» дітям війни пенсії підвищуються на 30% мінімальної пенсії за віком. Зазначена норма діє з 01.01.2006 року згідно із п. 1 прикінцевих положень цього закону.

Відповідно до ст. 46 п.2 ЗУ "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" невиплачені пенсії з вини органу, що виплачує пенсії, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком.

Протягом 2007 р. позивачу не виплачувалася надбавка до пенсії, як особі, що має статус "дитини війни".

Статтею 7 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" передбачено, що фінансове забезпечення державних соціальних гарантій передбачених цим Законом, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Суд визначає, що частиною 1 статті 2 Закону України «Про прожитковий мінімум» № 966-ХІУ від 15 липня 1999 року передбачено, що прожитковий мінімум застосовується для: встановлення розмірів мінімальної заробітної плати та мінімальної пенсії за віком, визначення розмірів соціальної допомоги, допомоги сім'ям з дітьми, допомоги по безробіттю, а також стипендій та інших соціальних виплат, виходячи з вимог Конституції України та законів України, визначення права на призначення соціальної допомоги.

Заперечення представника відповідача на відсутність бюджетного фінансування в обсязі передбаченому Законом України "Про соціальний захист дітей війни" для здійснення соціальних виплат, суд вважає необгрунтованими, з огляду на те, що судові рішення ухвалюються в межах норм діючої законодавства в незалежності від причин ненадхйдження коштів з Державного бюджету України на виплату допомоги, відповідно до вимог частин 2 статті 3 Конституції України, за якою права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, держава відповідає перед людиною за свою діяльність, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави.

Суд не може погодитись з запереченнями відповідача щодо необґрунтованості позовних вимог з таких підстав.

Відповідно до п.12 ст.71 ЗУ "Про Державний бюджет України на 2007 рік" дію ст.6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» на 2007 р. було зупинено та встановлено, що підвищення до пенсії відповідно до ст.6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» виплачується особам, які є інвалідами (крім тих, на яких поширюється дія ЗУ "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") у розмірі 50% від розміру надбавки, встановленої для учасників війни. Однак відповідно до рішення Конституційного Суду України від 09.07.2007 р. №6-рп/2007 зупинення дії ст.6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» визнано таким, що не відповідає Конституції України, тобто є неконституційним. Тому виплату підвищення до пенсії з 9 липня 2007 р. слід було здійснювати у відповідності до ст.6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» - у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком.

Враховуючи положення Конституції України щодо дії нормативно-правових актів у часі, положення ст.6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» у редакції 2004 р. поновили свою дію у 2007 р. з 09.07.2007 р., отже право на здійснення перерахунку підвищення до пенсії у розмірах, визначених ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» мають діти війни: в 2007 р. з 09.07 до 31.12.2007 р.

Суд з приводу спірних правовідносин щодо неотриманого підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальних пенсії за віком як дитині війни з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року зазначає наступне.

Підпунктом 2 пункту 41 розділу II Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2007 року N 107-УІ, що набрав чинності з 1 січня 2008 року, стаття 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" викладена в новій редакції, яка передбачає, що дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни, тобто на 10 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, при цьому зміни, внесені підпунктом 2 пункту 41 розділу II Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» були визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року N 10-рп/2008.

У вказаному рішенні Конституційним судом України було зазначено, що положення Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України", визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення. Рішення Конституційного Суду України у цій справі має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України", визнаних неконституційними.

Статтею 152 Конституції України передбачено, що Закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Аналіз вищевикладеного, дає підстави для висновку про неправомірність дій відповідача щодо нездійснення виплати позивачу підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком з 22.05.2008 по 31.12.2008 р.

Щодо позовних вимог за 2009 рік: . .

Відповідно до статті 71 Закону України "Про Державний бюджет України на 2009 рік" від 26 грудня 2008 року № 835-VI було надане право Кабінету Міністрів України у 2009 році встановлювати розміри соціальних виплат, які відповідно до законодавства визначаються залежно до розміру мінімальної заробітної плати, в абсолютних сумах у межах асигнувань, передбачених за відповідними бюджетними програмами.

Статтею 7 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" передбачено, що фінансове забезпечення державних соціальних гарантій передбачених цим Законом, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

На виконання вищезазначеної норми Кабінетом Міністрів України не приймалося окремої постанови щодо встановлення в 2009 році розміру підвищення до пенсії особам, віднесеним до категорії «дитина війни». Пунктом 8 постанови Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року № 530 "Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян" передбачено, що дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Законів України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" та "Про жертви нацистських переслідувань") до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, підвищення проводиться у таких розмірах, з 22 травня - 48,1 гривні, з 1 липня - 48,2 та з 1 жовтня - 49,8 гривні. Розмір підвищення до пенсії з І січня 2009 року цією постановою не визначений та змін стосовно цього питання у 2009 році в вищезазначену постанову не вносилося.

Тому, стаття 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" з 1 січня 2009 року є діючою в наступній редакції: «дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.»

28 травня 2008року Кабінетом Міністрів України була прийнята Постанова №530 "Про деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян", де пунктом 8 постанови визначено, що дітям війни до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, підвищення проводиться у твердих розмірах: з 1 жовтня 2008 року - 49,80 гривні довічно.

Статтею 54 Закону України "Про Державний бюджет України на 2009 рік", № 835-VI від 26 грудня 2008 року прожитковий мінімум на одну особу та для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення, в розмірах, що діяли у грудні 2008 року, а саме - 498 грн.

Також згідно до Закону України "Про встановлення прожиткового мінімуму та мінімальної заробітної плати" " 1646-VI від 20 жовтня 2009 року, який набрав чинності 4 листопада 2009 року, згідно ст. 1 вказаного закону, встановлено прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 листопада 2009 року - 573 грн.

Отже, право позивача на нарахування за період з 01.01.2009 по 31.12.2009 року відновилося з дня прийняття рішення Конституційним Судом України по справі N 10-рп/2008 від 22.05.2008, але в межах при цьому в тому правовому режимі, який існував до дня набрання сили змін, визнаних в подальшому неконституційними.

Таким чином судом встановлено, що за вказаний період відповідач порушив норми права, які регулюють спірні правовідносини, тобто його дії є незаконними, тому вимоги позивача за 2007-2009 роки необхідно задоволити, зобов'язавши відповідача здійснити нарахування та виплату належних сум відповідно до закону за період з 09.07.2007 року до 31.12.2007 р., з 22.05.2008 по 31.12.2008 року, з 01.01.2009 року по 31.12.2009 року.

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три

роки.

Встановивши, що відповідач УПФУ м. Добропілля порушив норми права, які регулюють правовідносини у сфері соціального захисту відповідної категорії громадян, суд визнає такі дії протиправними і покладає на відповідача обов'язок здійснити нарахування та виплату на користь позивача як дитині війни доплату до пенсії.

Враховуючи викладене, суд вважає, що є наявність підстав для зобов'язання відповідача здійснити перерахунок та виплату підвищення до пенсії як дитині війни в розмірі ЗО % мінімальної пенсії за віком з 09.07 до 31.12.2007 р., з 22.05.2008 по 31.12.2008 року, з 01.01.2009 року по 31.12.2009 року.

Керуючись ч.2 ст. 152 Конституції України, ст.ст. 215,218 ЦПК України, ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», суд

ВИРІ ШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в місті Добропілля Донецької області про визнання неправомірними дій відповідача та стягнення доплати до пенсії, недоплачуваної щомісячної державної соціальної допомоги за статус "Дитина війни", -задовольнити.

Визнати неправомірною бездіяльність Управління Пенсійного Фонду України в місті Добропілля Донецької області по не нарахуванню належної ОСОБА_2 щомісячної доплати до пенсії 30% мінімальної пенсії за віком з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року, з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року, з 1 січня 2009 року по 31 грудня 2009 року.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в місті Добропілля Донецької області здійснити нарахування та виплату на користь ОСОБА_2 підвищення до пенсії у розмірі ЗО відсотків мінімальної пенсії за віком, як дитини війни з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року, з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року, з 1 січня 2009 року по 31 грудня 2009 року, з урахуванням проведених виплат.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Донецької області через Добропільський міськрайонний суд Донецької області протягом 10 днів після проголошення рішення. Складено одноособово у нарадчій кімнаті в одному примірнику.

Головуючий суддя С.О.Діденко

20.09.2010