Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області
Справа № 2-2145/10
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 жовтня 2010 року Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області, в складі: головуючого судді Панькова Д.А.

при секретарі Панчук О.М.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Первомайську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання правочину частково недійсним та визнання права власності на ? частину спадкового майна, -

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2010 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2, в якій просить визнати частково недійсним, в ? частині, свідоцтво про право на спадщину за законом, видане Другою Первомайською державною нотаріальною конторою від 14 жовтня 2009 року, № 1445 після смерті його батька ОСОБА_3, а також просив визнати за ним право власності на ? частину житлового будинку за адресою Синюхин Брід, Первомайського району, Миколаївської області, вул. Степова 63, та ? частку земельної частки (паю) розміром 6,3 га, розміщеного на землях Синюхинобрідської сільської ради Первомайського району Миколаївської області в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, який помер 01.01.2007 року.

Позивач обґрунтував свої вимоги тим, що він не звертався у встановлений законом шестимісячний строк після смерті батька, ОСОБА_3 01.01.2007 року, оскільки на момент смерті проживав разом з батьком, а тому вважав себе таким, що прийняв спадщину в силу ст.ст. 1268, 1270 ЦК України. Свідоцтво про право на спадщину було видано лише на імя його брата ОСОБА_4, хоча на думку позивача він мав бути спадкоємцем нарівні із своїм братом. ОСОБА_4 помер 20.09.2009 року, і позивач звернувся вчасно до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини.

На підставі рішення Первомайського міськрайонного суду від 17.08.2010 року за відповідачкою ОСОБА_2 було визнано право власності на ? частину вищевказаного будинку в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 В даний час на думку позивача у нього є право звернутись до суду із вимогою про визнання частково недійсним оспорюваного свідоцтва, оскільки порушені його права на спадкування після смерті батька.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, та просила відмовити позивачу у задоволенні позову, посилаючись на необґрунтованість його вимог.

Суд, заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, прийшов до наступного.

Спірний правочин свідоцтво про право на спадщину за законом виданий на імя ОСОБА_4 14 жовтня 2009 року на завірено державним нотаріусом 2-ї первомайської державної нотаріальної контори ОСОБА_5

У відповідності до вимог ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього

Кодексу.

У ст. 203 ЦК України зазначено наступне. Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. 2. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. 3. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. 4. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. 5. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. 6. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Згідно ч. 3 ст. 10 та ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В той же час, ст. 212 зазначеного Кодексу встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

В раховуючи наведені вимоги цивільно-процесуального законодавства, суд вважає, що позивачем не надано будь яких доказів наявності підстав визнання спірного правочину недійсним, а тому слід відмовити у задоволенні позову повністю.

Керуючись ст.ст.10, 60, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання правочину, свідоцтва про право на спадщину за законом, видане Другою Первомайською державною нотаріальною конторою від 14 жовтня 2009 року, № 1445 після смерті ОСОБА_3, частково недійсним та визнання права власності на ? частину житлового будинку за адресою Синюхин Брід, Первомайського району, Миколаївської області, вул. Степова 63, та ? частку земельної частки (паю) розміром 6,3 га, розміщеного на землях Синюхинобрідської сільської ради Первомайського району Миколаївської області в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, який помер 01.01.2007 року відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано, а якщо було подано, то після перегляду справи судом апеляційної інстанції, в разі якщо рішення не буде скасовано.

Апеляційну скаргу може бути подано протягом 10 днів після проголошення рішення всіма учасниками процесу до Апеляційного суду Миколаївської області через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області.

С У Д Д Я: