Апеляційний суд Полтавської області
Суддя-доповідач: ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2010 року листопада місяця 08 дня м. Полтава

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді: Гальонкіна С.А.

Суддів: Корнієнка В.І., Абрамова П.С.

при секретарі: Коротун І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 01 вересня 2010 року

по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_2, Миргородської міської ради, Виконавчого комітету Миргородської міської ради, Відділу Держкомзему в м. Миргороді, Другої Миргородської державної нотаріальної контори про скасування державних актів на право приватної власності на земельну ділянку, визнання недійсним договору дарування земельної ділянки, визнання незаконним та скасування рішення виконкому Миргородської міської ради та позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відновлення спільних меж земельних ділянок та усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, третя особа Відділу Держкомзему в м. Миргороді ,- Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача Апеляційного суду, -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 01 вересня 2010 року позов ОСОБА_3 задоволено повністю.

Визнано недійсним Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ№ 642945, зареєстрований 26 лютого 2008 року під № 93, виданий на імя ОСОБА_4.

Визнано недійсним договір дарування земельної ділянки по вул.. Прорізній,23А в м. Миргороді Полтавської області, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 05 вересня 2008 року, посвідчений державним нотаріусом Другої Миргородської державної нотаріальної контори, зареєстрований в реєстрі за №

Визнано недійсним Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 500326, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю, та на право користування землею, договорів оренди землі під № 81, виданий на імя ОСОБА_2.

Визнано незаконним та скасовано рішення виконавчого комітету Миргородської міської ради Полтавської області № 758 від 28 жовтня 1998 року «Про індивідуальне землекористування» в частині зміни конфігурації земельної ділянки із збереженням площі по вул.. Прорізній, 23 в м. Миргороді.

У задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відновлення спільних меж земельних ділянок та усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою - відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_4, ОСОБА_2, Миргородської міської ради, Виконавчого комітету Миргородської міської ради, Відділу Держкомзему в м. Миргороді, солідарно на користь ОСОБА_3 41 грн. 50 коп. у відшкодування понесених судових витрат.

З даним рішенням не погодився ОСОБА_2 та подав на нього апеляційну скаргу. Просить скасувати рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 01 вересня 2010 року та ухвалити нове рішення.

Апелянт вважає зазначене рішення незаконним та необгрунтованим із-за неповноти встановлення обставин .

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи та доводи апелянта, приходить до висновку, що підстав для її задоволення та скасування рішення суду не вбачає.

Відповідно ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

У відповідності з ч.З ст. 10, ч. 1ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу позовних вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

3матеріалів справи вбачається, на підставі рішення виконавчого комітету Миргородської міської ради депутатів трудящих від 23.03.1972 року, ОСОБА_5 06 квітня 1972 року отримано свідоцтво на право особистої власності на будинковолодіння по вул. Прорізній, 21 ( пізніше №23) в м. Миргороді.

Рішенням виконавчого комітету Миргородської міської ради народних депутатів № 465 від 20 липня 1983 року визнане право власності на побудований житловий будинок, сарай, гараж ОСОБА_4, який проживає ІНФОРМАЦІЯ_1, та виділено в окреме будинковолодіння площею 500 кв. м ..

До зазначеного рішення додається план земельної ділянки та червоних ліній забудови по вул.. Прорізній, 23А.

Як встановлено висновком судової будівельно-технічної експертизи №126 від 21 травня 2010 року, позначеним на плані розмірам меж відповідає площа 467, 5 кв .м., що на 32, 5 кв. м. менше, ніж зазначено в рішенні № 465.

Як зазначено в договорі від 16 серпня 1991 року, ОСОБА_5 подарувала ОСОБА_6 жилий будинок з надвірними побудовами по вул. Прорізній, 23.

16 вересня 1997 року ОСОБА_6 передано безкоштовно у приватну власність земельну ділянку площею 511 кв. м. по вул. Прорізній, 23 для обслуговування житлового будинку.

4березня 1998 року ОСОБА_6 помер. Після його смерті спадщину прийняла дружина ОСОБА_3

Згідно свідоцтва на спадщину від 22 грудня 1999 року ОСОБА_3 є спадкоємцем майна ОСОБА_6 по вул. Прорізній, 23 в м. Миргороді на земельній ділянці державного фонду розміром 557 кв. м..

До успадкованого майна входить житловий будинок з господарськими побудовами та розпочате будівництво нового будинку.

За спільною заявою ОСОБА_7 та ОСОБА_4 змінено конфігурацію земельних ділянок №№ 23 та 23А по вул. Прорізній в м. Миргороді.

ОСОБА_6, який на той час був вже померлим, згідно плану земельної ділянки, відведено у постійне користування земельну ділянку площею 511 кв. м.

Вказане рішення прийняте щодо померлого ОСОБА_6 особою, яка не була та на теперішній час не є власником домоволодіння та користувачем земельної ділянки по вул.. Прорізній, 23 без погодження дружини померлого.

Враховуючи ст.. 43 Земельного кодексу України ( 1990 р.), суд вірно прийшов до висновку, що дане рішення є незаконним та підлягає скасуванню в частині, що стосується земельної ділянки по вул.. Прорізній, 23.

Рішенням Миргородської міської ради від 09 вересня 2005 року ОСОБА_4 передано безоплатно у приватну власність земельну ділянку площею 500 кв. м. за адресою вул.. Прорізна, 23А. На підставі даного рішення видано державний акт на землю серії ЯЕ № 642945 від 26 лютого 2008 року.

Судом встановлено, що при оформленні вказаного державного акта на право власності на земельну ділянку були порушені вимоги п. п. 1.12, 1.13 Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку, право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_8, як працівник землевпорядної організації ПП «Земсервіс» пояснив, що фактична межа між земельними ділянками №№ 23, 23А по вул.. Прорізній відрізняється від тієї, що вказана на схемі. Сама схема складена ним таким чином, щоб розмір земельної ділянки становив 500 кв. м. , як вказано в рішенні Миргородської міської ради від 09 вересня 2005 року.

Межі земельної ділянки до складання державного акта встановлені або відновлені не були, з суміжним землекористувачем ОСОБА_3 не погоджені, чим порушено її право на користування земельною ділянкою.

Згідно до ч. 2 ст. 152 ЗК України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не повязані з позбавленням прав володіння земельною ділянкою. Серед методів захисту прав на земельні ділянки є такі, як: визнання права, визнання угоди не дійсною, визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування, тощо.

Враховуючи викладене, суд вірно прийшов до висновку про визнання недійсним державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ №642945 від 26 лютого 2008 року.

Приймаючи до уваги недійсність державного акта, договір дарування, укладений на його підставі між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 також слід визнати недійсним.

Визнання недійсним вказаного договору дарування є підставою для визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 500326, оскільки він видався на підставі цього договору і без відновлення меж земельної ділянки в натурі, що є порушенням п. 1.13 Інструкції.

Згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи № 126 від 21 травня 2010 року, у всіх рішеннях виконавчого комітету Миргородської міської ради, прийнятих відносно земельних ділянок №№ 23,23А по вул.. Прорізній в м. Миргороді, наявна невідповідність розмірів, конфігурації та площ вказаних у відповідних документах площам цих земельних ділянок, які виділялися відповідними рішеннями виконавчого комітету.

В судовому засіданні експерт ОСОБА_9 пояснила, що при визначенні варіанту спільної межі між ділянками №№23,23А вона керувалася держаним актом на право власності на земельну ділянку на імя ОСОБА_2 та технічною документацією, на підставі якої він виділений.

Враховуючи викладене, а саме недійсність державних актів на право власності на землю, суд вірно прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позову ОСОБА_2

Вирішення питання про встановлення меж земельних ділянок №№ 23, 23а по вул.. Прорізній відноситься до компетенції органів місцевого самоврядування, а не суду.

Приймаючи до уваги все вигцевикладене, колегія суддів приходить до висновку про те, що підстав для скасування рішення суду не вбачається.

Керуючись ст. ст..307,308, 315,317 ЦПК України, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити .

Рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 01 вересня 2010 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя (підпис) С.А. Гальонкін

Судді: (підпис) ОСОБА_10

(підпис) ОСОБА_11

З оригіналом згідно:

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області ОСОБА_1