Справа № 2-518/10
Провадження №
Справа № 2-518/10
Р і ш е н н я

Іменем У країни

(заочне)

28 жовтня 2010 року Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області складі:

головуючого - судді Бойка О.М.

при секретарі Гармаш Р.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у сел. Ювілейному цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: П`ята державна нотаріальна контора м. Дніпропетровська, Кіровська селищна рада про визнання часток у спільній сумісній власності, про визнання права власності за заповітом,

встановив:

Позивач звернувся до суду із вищевказаним позовом. Ухвалою суду від 28 жовтня 2010 року позовні вимоги ОСОБА_1 були роз`єднані та виділено в самостійне провадження позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення часток у спільній власності на квартиру АДРЕСА_1 .

Позивач на підтримку свого позову зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько - ОСОБА_3 . Після його смерті відкрилась спадщина вигляді земельної ділянки в СТ «Ізумруд» Кіровської селищної ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, які належали йому на праві власності. За життя ОСОБА_3 було складено заповіт, згідно якого усе належне йому майно він заповів ОСОБА_1 . Після звернення до нотаріальної контори за отриманням свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом, йому було відмовлено у зв`язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на нерухоме майно, яке при житті належало його батькові.

Як йому згодом стало відомо оригінали правовстановлюючих документів на нерухоме майно знаходяться у ОСОБА_2 , який не бажає надати їх для вирішення цього спору.

Зазначені обставини порушують його законні права, щодо прийняття батьківської спадщини, згідно залишеного заповіту та унеможливлюють користування і розпорядження спадковим майном у зв`язку з чим він вимушений звернутись до суду. Просить визнати за ним право власності на *з частини земельної ділянки №220 в СТ «Ізумруд».

У судовому засідання позивач, разом зі своїм представником, підтримав пред`явлений позов.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та дату розгляду справи був повідомлений належним чином через оголошення в пресі. За таких обставин, зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного.

Встановлено, що позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті свого батька - ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 , видане 04.12.2006 року відділом реєстрації смерті Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області). Так, згідно заповіту від 29 листопада 2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського нотаріального округу Михайленко В.Г. за реєстраційним номером 1212, ОСОБА_3 заповів все належне йому майно, де б воно не знаходилось, та з чого б воно не складалось - ОСОБА_1 .

Згідно ст.ст.1233-1236 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. ОСОБА_4 може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, правовідносин має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати у майбутньому.

На момент смерті ОСОБА_3 був власником земельної ділянки в 7 «Ізумруд» Кіровської селищної ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області (Державний акт на право приватної власності на землю серії ДН № 012035, зиданий 19.02.1997 року на підставі рішення Кіровської селищної ради дніпропетровського району Дніпропетровської області №14 та 20 квітня 1994 року).

Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР 1963 року для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Позивач у встановлений шестимісячний строк звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але йому було відмовлено у зв`язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на нерухоме майно, що підтверджується копією листа №445 від 06.03.2008 року.

ОСОБА_5 була особою, яка мала право на обов`язкову частку у спадщині і після її смерті свідоцтво про право на спадщину за 1/6 часткою земельної ділянки повинно бути видане за законом її сину ОСОБА_2 . Дані обставини підтверджується, зокрема, листом п`ятої Дніпропетровською державною нотаріальною конторою №1701/02-14 від 28.11.2009 року.

Згідно з абз. 4 п. 216 Інструкції про вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 03.03.2004 р. за N 20/5, якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус для видачі свідоцтва про право на спадщину ' вимагає, крім витягу з реєстру прав власності, правовстановлюючий документ.

Спадкоємець ОСОБА_1 не може оформити право власності на спадщину, оскільки між ним та іншим спадкоємцем - ОСОБА_2 існує спір щодо, розділу спадкового майна.

Оскільки в судовому засіданні встановлено факт неможливості оформлення позивачами спадкових прав у встановленому законом порядку, суд приходить до висновку, що їх позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 61, 212, 215, 214, 224 ЦПК України, ст.ст.534, 548, 549, 553, 560 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), суд -

вирішив:

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті батька ОСОБА_3 померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 на 3/4 частини земельної ділянки площею 0,066га № 220 в садовому товаристві «Ізумруд» на території Кіровської селищної ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у розмірі 51 гривня та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 3О гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Бойко О.М.