Справа № 2-616/10
Провадження № 2-616/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2010 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Леньо С.І.

при секретарі Станько Р.О.

з участю прокурора Панькевича Р.В.

позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Відкритого акціонерного товариства «Львівобленерго» про визнання фактів, відновлення електропостачання, стягнення суми, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до ВАТ «Львівобленерго», в подальшому позовні вимоги уточнила та просить ухвалити рішення про визнання порушення її прав як споживача; визнання неправомірним відімкнення електропостачання в її квартиру; визнання незаконною нараховану до сплати суму 234,08 грн.; негайне відновлення електропостачання до її квартири; стягнення з відповідача коштів у розмірі пятикратної вартості недовідпущеної споживачу електроенергії, згідно з умовами договору, підписаного у 2004 році, в сумі 114004, 80 грн.

В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримала та в обґрунтування позову пояснила, що 30.07.07р. було проведено відключення електропостачання в її квартиру АДРЕСА_1. Причин для відключення, згідно з умовами Договору, підписаного у 2004р., а також згідно з Правилами користування електроенергією для населення, затверджених Постановою КМУ від 26.07.1999 року № 1357, не було. ВАТ «Львівобленерго» встановило до її квартири лічильники електроенергії, які не пройшли держповірок, що встановлено перевіркою прокуратури, хоча в товаристві є відомості щодо проведення повірки. Зазначила, що працівники Личаківського РЕМ виписали невірну квитанцію про оплату за електроенергію і надіслали повідомлення про відключення. Письмову заяву позивача про видачу вірної квитанції було проігноровано. 08.08.06р. працівниками Личаківського РЕМ було здійснено заміну електролічильника, при цьому знову невірно проведено нарахування. В травні 2007 року було повторно замінено електролічильник. Після чого відповідачем було направлено повідомлення про сплату 234,08 грн., бо в протилежному випадку буде відключено електроенергію. Позивач вважає нарахування такої суми незаконною як і відключення електропостачання, оскільки жодних Актів про порушення не складено. З серпня 2006 року і майже до кінця травня 2007 року вона з сім»єю не проживала в квартирі. Тому нарахування в сумі 234,08 грн. є невірним, відтак по показниках лічильника на той час до сплати належало 42,68 грн., при цьому нею було сплачено кредит в сумі 29,96 грн. Крім цього, перевіркою прокуратури встановлено, що лічильники не пройшли держповірок, а тому відповідач не має права на встановлення додаткових рахунків. На її думку такої кількості електроенергії сім»я позивача не використала, тому жодної заборгованості перед ВАТ «Львівобленерго» немає. На неодноразові звернення електропостачання до квартири не було поновлено і вона з 01.01.09р. користувалася електроенергією, що постачалася до кв. №1 за згадою власника ОСОБА_3 Тому просить визнати порушення її прав як споживача; визнанти неправомірним відімкнення електропостачання в її квартиру; визнати незаконною нараховану до сплати суму 234,08 грн.; негайно відновити електропостачання до її квартири; а також стягнути з відповідача вартість недовідпущеної з вини ВАТ «Львівобленерго», згідно положень ПКЕЕН.

Прокурор в судовому засіданні підтримав позов, надав пояснення аналогічним позовній заяві. Просив позов задоволити.

Представник відповідачів у судовому засіданні позовні вимоги заперечив та пояснив, що за адресою: м. Львів, вул. Медової Печери, 29/4 у ВАТ «Львівобленерго» зареєстрований побутовий споживач електричної енергії ОСОБА_1 08.08.06р. відповідачем було проведено заміну приладу обліку електричної енергії споживача в порядку планової, однак нововстановлений прилад вийшов з ладу. В своїй позовній заяві від 03.09.07р. ОСОБА_1 повідомляла, що їх сім»ї було відомо, що прилад обліку вийшов з ладу. Позивач зобовязана була негайно повідомити про це енергопостачальника, однак таких дій не вчинила. Після встановлення відповідачем факту несправності приладу ВАТ «Львівобенерго» проведено нарахування вартості спожитої електроенергії за період з 21.08.06р. по момент заміни приладу обліку, а саме по 24.05.07р., відповідно до п. 33 ПКЕЕН. Тому позивачу було поставлено вимогу сплатити вартість спожитої електроенергії з серпня 06р. по травень 07р., оскільки було встановлено, що прилад обліку не працював, відповідно електроенергія споживалася безобліково. Відтак, сплачені ОСОБА_1 кошти не є авансовим платежем. Крім того, за вказаний період позивач проживала разом із сім»єю за адресою: м. Львів, вул. Медової Печери, 29/4, відповідно споживала електричну енергію. Це стверджується її позовною заявою від 03.09.07р. та довідкою з місця навчання сина позивача про те, що учень ОСОБА_4 протягом 2006-2007рр. практично постійно відвідував СШ № 42, яка знаходиться в районі проживання позивача та копіями квитанцій про відсутність відомостей про споживання електроенергії в цей же період за адресою: м. Судова Вишня, вул. Д.Галицького, 8, у квартирі де як вказала ОСОБА_1 вона проживала в 06-07рр. У звязку з несплатою боргу 20.06.07р. позивачу було направлено попередження про припинення енергопостачання і 31.07.07р. таке було припинено. Згідно п. 36 ПКЕЕН відновлення енергопостачання здійснюється у встановлені строки після усунення порушень і оплати споживачем заборгованості, витрат на повторне підключення та збитків, завданих енергопостачальнику. Таким чином, вимоги відповідача про оплату спожитої електричної енергії в сумі 234,08 грн. є підставними, відповідно відключення електроенергії проведено правомірно, права позивача як споживача не порушені і відновлення енергопостачання можливе за умови виконання ст. 36 ПКЕЕН. Щодо стягнення з ВАТ «Львівобленерго» коштів у розмірі пятикратної вартості недовідпущеної електроенергії зазначив, що згідно ПКЕЕН стягнення таких передбачено у випадку порушення прав споживача та в розмірі двократної вартості недовідпущеної електроенергії. Враховуючи, що права споживача ОСОБА_1 не порушені, просив в позові відмовити.

Заслухавши пояснення учасників процесу, свідка та дослідивши представленні по справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Судом встановлено, що за адресою: м. Львів, вул. Медової Печери, 29/4 у ВАТ «Львівобленерго» зареєстрована ОСОБА_1 як побутовий споживач електричної енергії.

Відносини між сторонами як енергопостачальником та споживачем електричної енергії регулюються Правилами користування електричною енергією для населення (ПКЕЕН), затвердженими Постановою КМУ від 26.07.1999 року № 1357. Крім цього, між ВАТ «Львівобленерго» та ОСОБА_5 (зараз прізвище - ОСОБА_1) в 2004 році було укладено та підписано Договір № 730/140 про користування електричною енергією (а.с.23-26). При цьому суд не приймає до уваги договір № 730/140 укладений між сторонами 16.01.2006 року, оскільки такий позивачем не підписувався, чого не заперечує представник відповідача та в своїх поясненнях не покликається на вказаний договір.

За обставинами справи, 08 серпня 2006 року ВАТ «Львівобленерго» було проведено заміну приладу обліку електричної енергії ОСОБА_1 в порядку планової, що стверджується завданням № 3-4145 на заміну однофазового електролічильника (а.с.61,62) та не заперечується позивачем. 24 травня 2007 року було знову проведено заміну приладу обліку електричної енергії, оскільки попередній вийшов з ладу (а.с.7) та ВАТ «Львівобленерго» здійснено розрахунок заборгованості з 21.08.2006 року по 24.05.2007 року на суму 234,08 грн. (а.с.8). 20.06.2007 року споживачу було надіслано попередження про припинення енергопостачання та у звязку з несплатою боргу 30.07.2007 року проведено відключення споживача від електричної мережі.

Згідно п. 19 ПКЕЕН розрахунки населення за спожиту електричну енергію здійснюються за діючими тарифами (цінами) для населення на підставі фактичних показань приладів обліку.

Відповідно до п. 14 ПКЕЕН та Договору про користування електричною енергією для населення у разі виявлення зовнішнього пошкодження приладу обліку, зриву пломби або його несправності в роботі, споживач зобовязаний негайно повідомити про це енергопостачальника.

Як вбачається з первісних пояснень позивача, первісної позовної заяви до суду від 03.09.07р., листа від 18.06.08р. (а.с.32,102-103) ОСОБА_1 та її сім»ї було відомо про несправність приладу обліку, про те, що він вийшов з ладу, виходячи з показників лічильника, оскільки диск обертався, але покази не змінювалися. Проте, суду не надано жодних належних доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 як споживач виконала свій обовязок щодо невідкладного повідомлення енергопостачальника про недоліки в роботі приладу обліку електричної енергії. Відтак, вина ВАТ «Львівобленерго» в тому, що несвоєчасно було вжито заходів до заміни приладу обліку електроенергії - відсутня.

Крім цього, за даними ВАТ «Львівобленерго» держповірка приладів проводилася, а відсутність таких відомостей в компютерній базі не звільняє позивача від виконання договірних зобовязань та не може бути правовою підставою для задоволення позовних вимог.

Також в судовому засіданні не знайшли свого підтвердження покликання позивача на те, що вона в період з серпня 2006 року по травень 2007 року не проживала в ІНФОРМАЦІЯ_1 за місцем реєстрації, а її сім»я проживала у власній квартирі в м. Судова Вишня, вул. Д.Галицького, 8/1 (а.с.52,63). Так, згідно довідки № 255 від 25.12.08р. (а.с.64) син позивачки ОСОБА_4 навчається в СЗШ № 42 та протягом 2006-2007 навчального року практично постійно відвідував школу, яка знаходиться в районі проживання позивача, тому очевидно проживав за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2. Згідно квитанцій відсутні відомості про споживання електроенергії за період з серпня 2006 року по травень 2007 року за адресою: м. Судова Вишня, вул. Д.Галицького, 8/1 (а.с.55). Акт від 17.07.08р. поданий позивачем (а.с.53,54) не спростовує наведені обставини, оскільки в такому вказано, що ОСОБА_1 з дітьми періодично проживає ІНФОРМАЦІЯ_3 та не зазначено в який саме період.

Таким чином, ВАТ «Львівобленерго» після встановлення факту несправності приладу обліку електричної енергії вірно провів нарахування вартості спожитої електроенергії, згідно до п. 33 ПКЕЕН, відповідно до середньомісячного споживання, враховуючи, що прилад обліку не працював, електроенергія споживалася безобліково та визначив суму заборгованості 234,08 грн.

З дотриманням п. 27 ПКЕЕН ВАТ «Львівобленерго» 20.06.2007 року скерувало споживачу ОСОБА_1 попередження про припинення енергопостачання та у звязку з неоплатою спожитої електричної енергії 31.07.2007 року було припинено енергопостачання.

Враховуючи наведене, відповідач ВАТ «Львівобленерго» діяв відповідно до вимог законодавства, належно виконував договірні зобов»язання щодо ОСОБА_1 та не порушуючи її прав як споживача правомірно провів відключення від електричної мережі, здійснив вірне нарахування до сплати.

Тому вимоги позивача про визнання порушення її прав як споживача; визнання неправомірним відімкнення електропостачання в її квартиру; визнання незаконною нараховану до сплати суму 234,08 грн. є безпідставними та необгрунтованими і суд відмовляє в їх задоволенні.

Відповідно до п. 36 ПКЕЕН відновлення енергопостачання здійснюється протягом 3 днів у містах та 7 днів у сільській місцевості після усунення порушень і оплати споживачем заборгованості, витрат на повторне підключення та збитків завданих енергопостачальнику.

Оскільки сума заборгованості позивачем не сплачена у суду немає жодних правових підстав для задоволення вимоги ОСОБА_1 про негайне відновлення електропостачання до її квартири. Однак, споживач, за умови дотримання вказаних положень, має право на відновлення енергопостачання до свого житла.

При цьому суд звертає увагу, що після відключення від електричної мережі, ВАТ «Львівобленерго» протягом 2008-2009рр. було зафіксовано самовільне підключення позивачем електромережі своєї квартири до приладу обліку іншого споживача, що стверджується актами (а.с.34,47,72). Як показав в судовому засіданні свідок ОСОБА_3, який є сусідом позивачки та мешкає в квартирі № 1, протягом 2008 року він один раз давав дозвіл ОСОБА_1 на підключення її до свого приладу обліку електроенергії і пізніше в січні 2009 року дав дозвіл вдруге.

Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача коштів у розмірі пятикратної вартості недовідпущеної споживачу електроенергії, згідно з умовами договору, підписаного у 2004 році, в сумі 114004, 80 грн., така теж є безпідставною та необґрунтованою з таких мотивів.

У відповідності до п.п.43,44,46 ПКЕЕН енергопостачальник несе відповідальність за шкоду, заподіяну споживачу або його майну, в розмірі й порядку, визначених законодавством. У разі тимчасового припинення електропостачання з вини енергопостачальника він несе відповідальність згідно з умовами договору у розмірі двократної вартості недовідпущеної споживачу електричної енергії. П.п. 18.1, 18.2 Договору від 2004 року також передбачено відповідальність енергопостачальника, якщо діяння вчинене з його вини, але у розмірі пятикратної вартості недовідпущеної електричної енергії.

Як встановлено судом, вина ВАТ «Львівобленерго» в припиненні електропостачання до квартири ОСОБА_1 відсутня, шкода споживачу та його майну не заподіяна, тому немає жодних правових підстав для встановлення відповідальності ВАТ «Львівобленерго» перед позивачем та стягнення з товариства будь-яких коштів за недовідпущену електроенергію, чи то за умовами Договору, чи ПКЕЕН.

Виходячи з наведеного, суд відмовляє в позові ОСОБА_1 в повному обсязі.

Керуючись ст.ст.3,10,11,60,61,88,209,212-215,218,294 ЦПК України, ст. ст. 6,11,15,16,648 ЦК України, Правилами користування електричною енергією для населення, затвердженими Постановою КМУ від 26.07.1999 року № 1357, суд, -

в и р і ш и в:

У позові ОСОБА_1 до Відкритого акціонерного товариства «Львівобленерго» про визнання фактів, відновлення електропостачання, стягнення суми - відмовити за безпідставністю та необґрунтованістю.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Личаківський районний суд м. Львова шляхом подачі у десятиденний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом двадцяти днів апеляційної скарги або в порядку ч.4 ст. 295 ЦПК України.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання заяви на апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано.

Суддя С.І.Леньо