Кагарлицький районний суд Київської області
справа № 2-87/10
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 червня 2010 року Кагарлицький районний суд Київської області

в складі: головуючого - судді Шевченко І.І.

при секретарях Камхі А.Д., Трохименко М.О.

з участю представників ОСОБА_1 та ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кагарлик справу за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, Кагарлицької міської ради Київської області, третя особа без самостійних вимог: Управління Держкомзему у Кагарлицькому районі Київської області, Державного підприємства «Центр земельного кадастру» про визнання недійсним державного акту на право приватної власності на земельну ділянку та усунення перешкод у користуванні земельної ділянкою, -

в с т а н о в и в:

позивачі та їх представник просять суд визнати недійсним державний акт серія ЯЖ №911161 від 04.02.2009 р. на право власності на земельну ділянку площею 0,0597 га, розташовану біля квартири за адресою: АДРЕСА_1, виданий Кагарлицькою міською радою ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_15, ОСОБА_8, зобов'язати ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_15, ОСОБА_8 протягом 5 днів з моменту набрання рішенням суду законної сили звільнити проїзд загального користування з вул. Народна, 6 в м. Кагарлик, зобов'язати ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_15, ОСОБА_8 не чинити перешкод ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в користуванні проїздом загального користування з вул. Народна, 6 в м. Кагарлик, посилаючись на те, що позивачі - ОСОБА_3 та ОСОБА_4, згідно свідоцтва про право власності на житло №86 від 14.07.2006 р. є власниками 1/4 частини квартири за адресою АДРЕСА_2.

Крім того, згідно вищевказаного свідоцтва про право власності на житло власниками квартири за адресою АДРЕСА_2 є також - ОСОБА_16 та ОСОБА_17, кожному з яких належить 1/4 частини квартири.

У користуванні позивачів, як власників квартири, знаходиться земельна ділянка площею 0,026 га, яка розташована біля квартири та надана для обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд.

Користуючись своїм правом на приватизацію позивачі вирішили приватизувати зазначену земельну ділянку, яка перебуває у їх користуванні.

Проте, в процесі приватизації з'ясувалось, що власники квартири за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_15, ОСОБА_8 під час приватизації земельної ділянки біля своєї квартири приватизували проїзд загального користування з вул. Народна, 6 в м. Кагарлик.

Підтвердженням того, що відповідачі приватизували проїзд загального користування є кадастровий план земельної ділянки позивачів розміром 0,0189 га, в описі якого зазначено, що від точки А до точки Б знаходяться землі Кагарлицької міської (вул. Народна).

Після приватизації земельної ділянки та отримання державного акту на право власності на земельну ділянку відповідачі перегородили проїзд загального користування та заборонили будь-кому використовувати вказаний проїзд.

При цьому у зв'язку з перекриттям відповідачами проїзду, позивачі були позбавлені можливості проїзду до власної квартири. Також до квартири позивачів не може підїхати взагалі будь-який автомобіль, в тому числі і спецтехніка (пожежна машина, машина швидкої допомоги та ін.).

Приватизувавши проїзд загального користування, відповідачі фактично позбавили можливості позивачів проїзду до будинку, що викликає додаткові незручності для позивачів та потребує додаткових зусиль для нормального доступу та користування власною квартирою.

У зв'язку з приватизацією та перекриттям відповідачами проїзду загального користування позивачі звернулись до Кагарлицької міської ради із заявою, в якій вимагали встановлення проїзду. Розглянувши заяву позивачів комісія Кагарлицької міської ради склала акт від 16.04.2009 р., відповідно до якого рекомендувала звертатись до суду щодо скасування державного акту відповідачів сімї ОСОБА_5 на право власності на земельну ділянку у АДРЕСА_1.

Згідно п. а ч. 3 ст. 83 Земельного кодексу України до земель комунальної власності, які не

можуть передаватись у приватну власність, належать землі загального користування населених пунктів (майдани, вулиці, проїзди, шляхи, набережні, пляжі, парки, бульвари, кладовища, місця знешкодження та утилізації відходів тощо).

Виходячи з вищезазначеної норми ч. 3 ст. 83 Земельного кодексу України у власність громадян не можуть передаватись проїзди загального користування.

Отже, передача відповідачам у власність проїзду загального користування з вул. Народна, 6 в м. Кагарлик та видача відповідачам сімї ОСОБА_5 державного акту на право власності на вказану земельну ділянку загального користування є незаконними та повинен бути визнаний недійсним.

Згідно п. г ч. 1 ст. 96 Земельного кодексу України землекористувачі зобов'язані не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів.

Згідно ч. 1 ст. 152 Земельного кодексу України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю.

Згідно ч. 2 ст. 152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою і відшкодування завданих збитків.

Згідно п. б ч. 2 ст. 152 Земельного кодексу України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав.

Відповідачі ОСОБА_5, ОСОБА_7 та їх представник уточнені позовні вимоги позивача не визнають та вважають їх безпідставними, оскільки порушень при приватизації земельної ділянки, що знаходиться в м. Кагарлик по вул. Народна, 6 не було. Ніякого проходу на даній земельній ділянці не було, а тому підстав для задоволення позовних вимог позивача не має.

Відповідачі ОСОБА_6, ОСОБА_9, ОСОБА_10 в судові засідання не зявлялися, причини неявки суду не повідомили, про час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про що свідчать повідомлення про вручення поштового відправлення та розписки про отримання судових повісток, а тому суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідачів на підставі наявних у справі доказів.

Відповідачі ОСОБА_12, ОСОБА_13, які виступали і в інтересах ОСОБА_14 уточнені позовні вимоги позивачів не визнають та просять суд у їх задоволенні відмовити, оскільки позивачі не повинні мати підїзд у хату, прямо до квартири. Зі сторони сімї ОСОБА_6 порушень немає.

Відповідач ОСОБА_11 уточнені позовні вимоги позивача визнає, оскільки при приватизації своєї земельної ділянки відповідачами ОСОБА_6 є порушення, оскільки немає підходу до квартири позивачів, що ускладнює їх життя.

Представник відповідача в особі Кагарлицької міської ради Київської області уточнені позовні вимоги позивачів визнав та пояснив, що при приватизації земельної ділянки відповідачі ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_6 та ОСОБА_8 було введено в оману представника підприємства, що виготовляло їм державний акт, оскільки повідомили, що домовилися із сусідами про інше місце для проходу позивачам. Проте, як виявилося згодом, що відповідачі приватизували проїзд, хоча при приватизації іншими відповідачами земельних ділянок біля житлового будинку № 6 по вул.. Народна в м. Кагарлику Київської області їхні державні акти складалися із двох частин, не так як у відповідачів ОСОБА_8 однією суцільною земельною ділянкою.

Третя особа в особі - Управління Держкомзему у Кагарлицькому районі Київської області в судові засідання не зявлявся, причини неявки суд не повідомив, про час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про що свідчать розписки про вручення судових повісток, а тому суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність представника третьої особи, на підставі наявних у справі доказів.

Третя особа в особі - Державного підприємства «Центр земельного кадастру» уточнені позовні вимоги позивача не визнає та вважає, що державний акт відповідачам ОСОБА_8 був виготовлення без будь яких порушень, а тому відсутні підстави для визнання державного акту ОСОБА_8 недійсним. Проте, відсутність погодження з громадянами меж є підставою для визнання недійсним державного акту.

Вислухавши сторони, свідків та вивчивши матеріали справи, суд вважає, за необхідне заявлений уточненні позовні вимоги позивача задовольнити.

В судовому засіданні суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Позивачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є власниками квартири АДРЕСА_3.

Відповідачі ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 є власниками квартири АДРЕСА_4.

Відповідачі ОСОБА_10 та ОСОБА_11 є власниками квартири АДРЕСА_5.

Відповідачі ОСОБА_12, ОСОБА_13 та ОСОБА_14 є власниками квартири АДРЕСА_6.

ОСОБА_9 є квартиронаймачем квартири АДРЕСА_7.

Тобто, сторони - позивачі та відповідачі проживають у багатоквартирному житловому будинку по вул. Народна, 6 в м. Кагарлику Київської області.

Закон України «Про основи містобудування» вимагав ведення містобудівного кадастру населених пунктів, який повинен містити систему даних про належність територій до відповідних функціональних зон, характеристику будинків і споруд на землях усіх форм власності, відомості про землі, в якому повинні базуватися на даних державного земельного кадастру.

Наказом Державного комітету України із земельних ресурсів, Державного комітету України по житлово комунальному господарству, Державного комітету України у справах містобудування і архітектури, фонду державного майна України від 05.04.1996 року № 31/30/53/396, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 26.04.1996 року № 203/1228, яким затверджено Положення про порядок встановлення та закріплення меж прибудинкових територій існуючого житлового фонду та надання у спільне користування або спільну сумісну власність земельних ділянок для спорудження житлових будинків, передбачено, зокрема, визначення порядку встановлення меж прибудинкової території існуючого житлового фонду.

Згідно з п. 2.1 цього Положення прибудинкова територія це встановлена за проектом поділу території мікрорайону (кварталу) та проектом забудови земельна ділянка багатоквартирної не садибної житлової забудови, яка необхідна для розміщення та обслуговування житлового будинку (будинків) і повязаних із ним господарських та технічних будівель і споруд. Прибудинкова територія встановлюється для будинку (будинків) і не може виділятися для частини будинку.

Склад та поділ території мікрорайону кварталу на окремі земельні ділянки прибудинкових територій визначається необхідністю забезпечення ефективного утримання та експлуатації житлового будинку та прибудинкових територій на підставі дотримання встановлених будівельних, протипожежних і санітарних норм.

Прибудинкова територія включає: територію під житловим будинком, проїзди та тротуари; озеленені території; ігрові майданчики для дітей дошкільного та молодшого шкільного віку та інші території, повязані з утриманням та експлуатацією будинків та інших повязаних з ними обєктів.

Відповідно до рішення Кагарлицької міської ради від 27.12.2007 року ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 було передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,0597 га розташовану АДРЕСА_8 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

04 лютого 2009 року на імя ОСОБА_5 видано Державний акт на право власності на вказану земельну ділянку, в якому співвласниками земельної ділянки вказані ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_15, ОСОБА_8

Під час розгляду даної цивільної справи позивачами було виготовлено державний акт, який складався із двох частин.

Згідно державних актів, які видані імя позивачів та відповідачів ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_6, ОСОБА_8 вказані земельні ділянки мають спільну межу.

Позивачами було надано План схему підїзду до багатоквартирного житлового будинку по вул. Народна, 6, що в м. Кагарлик Київської області, який був погоджений начальником відділу містобудування, архітектури та житлово комунального господарства та міським головою м. Кагарлик та виконаний на підставі Генерального плану м. Кагарлик за 1977 року.

Твердження представника відповідачів ОСОБА_2 та відповідача ОСОБА_5 про те, що даний Генеральний план м. Кагарлика Київської області за 1977 року є недійсним, оскільки пройшло майже 33 року, не може бути взята до уваги, оскільки нового Генерального плану немає, і він буде діяти до того часу, поки не буде затверджений новий.

16 квітня 2009 року комісією у складі ОСОБА_18, ОСОБА_19А, ОСОБА_20, ОСОБА_21 був складений акт та встановлено, що під час виготовлення технічної документації працівники Центру ДЗК спочатку виділили проїзд шириною 3 м біля будинку до квартири № 3. ОСОБА_5 переконала їх, що вона домовилась із сусідами про перенесення проїзду в кінець земельної ділянки. ОСОБА_3 повідомила, що при підписанні акту погодження меж ОСОБА_5 була впевнена, що проїзд залишається на старому місці і ОСОБА_5 про наміри перенести проїзд їй нічого не повідомила. Окрім того, комісією було рекомендовано ОСОБА_3 звернутися до суду з позовом про скасування державного акту, що виданий на імя ОСОБА_5 для відновлення проходу до квартири.

Всі учасники комісії, що склали акт від 16 квітня 2009 року були допитані в судовому засіданні.

Свідок ОСОБА_21 пояснив, що коли було створено комісію, то вони виїжджали до даного місця і там він бачив, що підїзд був, тому міською радою було підготовлено даний акт. Окрім того необхідно зробити план забудови.

Свідок ОСОБА_19 пояснив, що спочатку було отримано державний акт сімєю ОСОБА_5. Генеральний план м. Кагарлика Київської області діє до того часу, поки не був виконаний новий генеральний план.

Свідок ОСОБА_20 пояснив, що коли було створено комісію, то вони виїжджали на місце. Прохід був і він проходив через земельну ділянку відповідачів ОСОБА_5.

Свідок ОСОБА_18 пояснив, що заява про створення комісії надійшла від позивачів ОСОБА_3 і Евенка П.О. Необхідно встановити проїзд загального користування. Коли вони приїжджали до місця проживання сторін, то огорожа була розгороджена. Проїзд проходив по державному акту відповідачів ОСОБА_5. Спочатку розробили схему. Меж при будинкової території не було зроблено міської радою, оскільки на це потрібно багато коштів, яких немає у міської ради.

Свідок ОСОБА_22 пояснив, що план-схема підїзду був виконаний на прохання позивача. Там було вказано один із підїздів до житлового будинку. Підїзд там був передбачений, оскільки склалося воно історично.

Отже, план схема підїзду до багатоквартирного житлового будинку, який був складений з урахуванням генерального плану м. Кагарлика, де був зазначений проїзд та акт комісії Кагарлицької міської ради від 16.04.2009 року дає підстави зробити суду висновок, що у площу земельної ділянки, приватизованої сімєю ОСОБА_5, входить підїзд (проїзд) до багатоквартирного житлового будинку по вул. Народна, 6 в м. Кагарлик Київської області.

Відповідно до ч. 3 ст.83 Земельного кодексу України до земель комунальної власності, які не можуть приватизовуватись у приватну власність, належать: землі загального користування населених пунктів(майдани, вулиці, проїзди...).

Статтею 12 Земельного кодексу України визначено, що до повноваження сільських, селищних, міських рад належить розпорядження землями територіальних громад.

Під час судового розгляду було розкладено всі державні акти, як позивачів, так і відповідачів на генеральному плані і було встановлено, що державні акти позивачів ОСОБА_3 та відповідачів ОСОБА_14 складаються з двох частин, а відповідачів ОСОБА_5 із однієї частини, тобто проїзд, який проходить по державному акту відповідачів, був ним приватизований. Отже суд приходить до висновку, що державний акт серія ЯЖ №911161 від 04.02.2009 р. на право власності на земельну ділянку площею 0,0597 га, розташовану біля квартири за адресою: АДРЕСА_1, виданий Кагарлицькою міською радою ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_15, ОСОБА_8, виданий з порушенням щодо його розміщення, а тому позовні вимоги позивачів в цій частині підлягає до задоволення і суд визнає недійсним державний акт серії ЯЖ № 911161 від 04 лютого 2009 року на право власності на земельну ділянку площею 0,0597 га, що розташована біля квартири за адресою: АДРЕСА_9, виданий Кагарлицькою міською радою Київської області.

Окрім того, суд приходить до висновку про необхідність зобовязати ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, протягом пяти днів з моменту набрання рішення суду законної сили звільнити проїзд загального користування з вул.. Народна, 6 в м. Кагарлик Київської області та зобовязати ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 не чинити перешкод ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у користуванні проїздом загального користування з вул.. Народна, 6 в м. Кагарлик Київської області.

На підставі викладеного та керуючись постановою Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16.04.2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», ст.. ст. 78, 81, 88, 116, 118, 125, 126, 152 Земельного кодексу України, ст. 1218, 1225 ЦК України, ст.ст. 10, 60, 61, 88, 212, 213, 214, 215, 218 ЦПК України суд, -

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, Кагарлицької міської ради Київської області, третя особа без самостійних вимог: Управління Держкомзему у Кагарлицькому районі Київської області, Державного підприємства «Центр земельного кадастру» про визнання недійсним державного акту на право приватної власності на земельну ділянку та усунення перешкод у користуванні земельної ділянкою задовольнити повністю.

Визнати недійсним державний акт серії ЯЖ № 911161 від 04 лютого 2009 року на право власності на земельну ділянку площею 0,0597 га, що розташована біля квартири за адресою: АДРЕСА_9, виданий Кагарлицькою міською радою Київської області.

Зобовязати ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 протягом пяти днів з моменту набрання рішення суду законної сили звільнити проїзд загального користування з вул. Народна, 6 в м. Кагарлик Київської області.

Зобовязати ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 не чинити перешкод ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у користуванні проїздом загального користування з вул. Народна, 6 в м. Кагарлик Київської області.

Рішення набирає чинності відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України.

Заява про апеляційне оскарження рішення суду може бути подана до апеляційного суду Київської області через Кагарлицький районний суд протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Київської області протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя: І.І.Шевченко