Справа № 2-57/2010
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 жовтня 2010 року Сокальський районний суд Львівської області у складі:

головуючого - судді Пахут С. О. ,

при секретарі Шевчук О.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Сокалі, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення коштів та відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

Позивачка просить суд стягнути солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 Миколаївнина в її користь 1808,397 доларів США еквівалентно до гривні за офіційним курсом на день проведення розрахунку та 5000,00 гривень моральної шкоди.

Свої вимоги мотивує тим, що в травні 2007 року відповідач ОСОБА_3 та її онука - ОСОБА_4 мали намір одружитися.

У звязку з цим, відповідачі позичили у неї 5450,00 доларів США на придбання легкового автомобіля для молодої сімї. Вказана сума становила половину вартості автомобіля, який вони мали намір купити.

В травні 2007 року в м.Луцьку відповідачі купили легковий автомобіль «Опель Астра», котрий зареєстрували на ОСОБА_3

30 жовтня 2008 року відповідачка ОСОБА_2 написала розписку про те, що її син ОСОБА_3 позичив у позивачки 5000 доларів США та в присутності свідка - ОСОБА_5 відповідачі повернули позивачці 3000,00 доларів США. У розписці відповідачка ОСОБА_2 зобов'язалася повернути решту коштів частинами: 700 доларів США до 30.11.2007, 700 доларів США до 31 грудня 2007 року, а 600 доларів США до 31 січня 2008 року.

В листопаді 2007 року відповідачі в присутності свідка - сусідки ОСОБА_6 повернули позивачці 700 доларів США. Решту коштів не повернули.

Відповідач ОСОБА_3 на розписці, написаній матірю написав, що не відповідає за зобовязання матері. Таким чином, позивачка вважає, що відповідачі не повернули їй гроші в сумі 1750,00 доларів США та своїми діями нанесли матеріальну та моральну шкоду. Розмір матеріальної шкоди з врахуванням зміни курсу долара США , інфляції та трьох відсотків річних на думку позивачки становить 1808,387 доларів США, розмір нанесеної моральної шкоди стаовить 5000,00 гривень.

В судовому засіданні позивачка позов підтримала. Пояснила, що в травні 2007 року вона разом з відповідачкою та її чоловіком вирішили купити її онуці та відповідачу ОСОБА_3 з нагоди їх весілля автомобіль.

З цією метою вони поїхали в м.Луцьк, де купили автомобіль марки «Опель Астра», за який вона особисто заплатила 5450 доларів США.

Відносини між її онукою та ОСОБА_3 склалися неналежним чином, а придбаний за спільні кошти автомобіль залишався у власності останнього.

З цього приводу відповідачка ОСОБА_3 написала розписку, в якій зобовязалася повернути вказану суму, однак повернула лише 3700 доларів США.

Решту грошей їй так і не повернули.

Відповідач ОСОБА_3 позову не визнав, пояснив, що жодних коштів у позивачки не позичав.

На початку травня 2007 року його батьки ОСОБА_7, ОСОБА_2, позивачка, її внучка ОСОБА_4 та він поїхали разом до міста Луцьк на автобазар з наміром спільно купити автомобіль у якості весільного подарунка для нього та його майбутньої дружини ОСОБА_4.

На автобазарі його батьки спільно з позивачкою придбали автомобіль Опель «Астра» у продавця ОСОБА_8 за 10900,00 доларів США. При розрахунку позивачка оплатила продавцю 5000,00 доларів США, його мати ОСОБА_2 оплатила також 5000,00 доларів США, а він і його батько ОСОБА_7 доплатили ще 900,00 доларів США. Він також особисто оплатив 2500,00 гривень за реєстрацію автомобіля та 3300,00 гривень за страховий поліс на автомобіль. Розписки він не писав. Даний автомобіль весною 2008 року він продав за 9000,00 доларів США. Знає достеменно, що батьки до кінця січня 2008 року частинами віддали позивачці 5000,00 доларів США, які вона сплатила за свою частину вартості автомобіля.

Відповідачка ОСОБА_2 позову не визнала. Підтвердила пояснення свого сина ОСОБА_3

Додатково суду пояснила, що не позичала жодних грошей у позивачки.

На сімейній раді вони вирішили повернути ОСОБА_4 її долю в сумі 5000 доларі США.

Згадану вище розписку вона написала під тиском позивачки, котра її постійно шантажувала, погрожуючи, що без даної розписки вона не дозволить розірвати шлюб між її внучкою і відповідачем ОСОБА_3

Також, позивачка погрожувала зіпсувати репутацію її сина.

Вважаючи, що оберігає свого сина - ОСОБА_3 від наклепів з боку позивачки, перед судовим засіданням у справі про розірвання шлюбу вона написала вищезгадану розписку.

Долю позивачки у вартості автомобіля вона разом з чоловіком віддали позивачці повністю поетапно: 3000 доларів США у жовтні 2007 року, 700 доларів США у листопаді 2007 року у присутності свідка сусіда ОСОБА_5, 700 доларів США у грудні 2007 року через сусідку ОСОБА_6, 600 доларів США у січні 2008 року. Проте, під час передачі останньої суми грошей позивачка відмовилася повернути їй розписку на знак врегулювання спору і зажадала іще більше грошей. На що вона відповіла, що з чоловіком виплатила повністю суму, котру позивачка внесла при купівлі автомобіля.

Сам автомобіль було продано набагато пізніше в 2008 році за 9000 доларів США.

Вислухавши сторони та дослідивши докази по справі, суд відмовляє у задоволенні позову з наступних підстав.

Згідно свідоцтва, ОСОБА_3 та ОСОБА_1 02.06.2007р. уклали шлюб.

З журналу карток Червоноградського МРЕВ вбачається, що відповідач ОСОБА_3 25.04.2007р. поставив на облік та автомобіль марки «Опель Астра».

З копії розписки вбачається, що в травні 2007 року ОСОБА_3 позичив у ОСОБА_1 5000 доларів США. 30.10.2007р. він повернув останній 3000 доларів США. Розписка виготовлена без дати.

Свідок ОСОБА_8 пояснив, що продавав автомобіль марки «Опель Астра» в м.Луцьку. Дуже добре памятає покупців свого автомобіля, оскільки у нього єдиний раз у житті купляли автомобіль на весільний подарунок. Після продажу стався нетиповий інцидент, який дозволив йому запамятати покупців автомобіля.

Повідомив суд, що при розрахунку 5000 доларів США йому передала позивачка, 5000 доларів США передала відповідачка ОСОБА_2, а решту суми, а саме - 900 доларів США додали відповідач ОСОБА_3 та його батько ОСОБА_7

Свідок ОСОБА_5 пояснив, що в його присутності відповідачка ОСОБА_2 передала позивачці 30 жовтня 2007 року 3000,00 доларів США, в листопаді 2007 року 700 доларів США, в чому він і підписався на звороті розписки. В кінці грудня 2007 року через його дружину ОСОБА_6 відповідачка ОСОБА_2 передала позивачці ще 700 доларів США.

Свідок ОСОБА_7 підтвердив пояснення відповідачів.

Додатково пояснив, що останню суму 600 доларів США позивач захотіла отримати не 30 січня 2008 року, а раніше десь у середині січня. В той час він перебував на роботі у місті Львові, заробітну плату йому затримували і тому вони з дружиною були змушені позичати 600 доларів США для того, щоб віддати їх позивачці.

З пояснень позивачки, даних нею в судовому засіданні, вбачається, що вона змінила свої твердження, викладені у позовній заяві, а саме - підтвердила той факт, що не позичала грошей відповідачам, а спільно з відповідачами купила автомобіль Опель «Астра» у якості подарунка на весілля своєї онуки - ОСОБА_4 та відповідача ОСОБА_3.

З пояснень останньої вбачається, що вона підтвердила також повернення їй відповідачкою ОСОБА_2 700 доларів США через сусідку ОСОБА_6 у грудні 2007 року.

Всі докази по справі підтверджують, що факт позики відсутній, а наявний факт дарування позивачкою відповідачеві ОСОБА_3 та своїй онуці ОСОБА_4 5000 доларів США.

Крім того, згідно розписки, відповідачкою ОСОБА_2 повернуто 3700 доларів США у жовтні та листопаді 2007 року.

Факт повернення відповідачкою ОСОБА_2 700 доларів США у грудні 2007 року підтверджується поясненнями позивачки та показами свідка ОСОБА_5

За таких підстав, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити за безпідставністю позовних вимог.

Керуючись ст.10, 60,212, 215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення коштів та відшкодування моральної шкоди - відмовити за безпідставністю позовних вимог.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь держави 90грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Рішення може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Львівської області через Сокальський районний суд

Головуючий: С. О. Пахут