АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Категорія-позбавлення батьківських прав І інстанції-Демченко І.М.
доповідач-Бурлака І. В.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2010 року судова колегія судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого судді: Маміної О.В.,

суддів: Бурлака І.В., Цвірюка В.О.,

при секретарі: Єщенко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на рішення Куп'янського міськрайонного суду Харківської області від 09 вересня 2010 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, третя особа: Служба у справах дітей виконавчого комітету Куп'янської міської ради про позбавлення батьківських прав,-

в с т а н о в и л а :

У липні 2010 року ОСОБА_3 звернулася до суду з зазначеним позовом до ОСОБА_1.

В обгрунтування своїх вимог посилалася на те, що з 30.12.2005 до 29.10.2008 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. ІНФОРМАЦІЯ_1 року народилася донька ОСОБА_4, яка після розірвання шлюбу проживала разом з позивачкою в місті Києві. Відповідач ОСОБА_1 ухилявся від виконання своїх батьківських обов'язків. У зв'язку з чим просила суд позбавити ОСОБА_1 батьківських прав.

Представник відповідача позов не визнав та пояснив, що підстав для позбавлення батьківських прав відповідача немає.

Рішенням Куп'янського міськрайонного суду Харківської області від 09 вересня 2010 року позов задоволено; позбавлено ОСОБА_1 батьківських прав.

Не погоджуючись з рішенням суду, представник ОСОБА_1 - ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення суду скасувати, відмовити ОСОБА_3 в задоволенні позову. При цьому посилався на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи. Вважав, що суд не надав належної оцінки доказам у справі а саме, не звернув уваги на те, що між сторонами існувала усна домовленість щодо виховання та утримання дитини; що ОСОБА_1 працює, має достатній дохід для утримання дитини, регулярно спілкується з дитиною та передає на утримання дитини гроші.

Заслухавши суддю-відповідача, пояснення з'явившихся осіб, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 необхідно задовольнити, рішення суду - скасувати. При цьому судова колегія виходить з наступного.

Задовольняючи позов ОСОБА_3 та позбавляючи ОСОБА_1 батьківських прав, суд першої інстанції виходив з того, що батько ухиляється від виконання своїх обов'язків з виховання доньки.

Проте, з таким висновком суду погодитися не можна з наступних підстав.

Відповідно до ст.164 СК України підставами для позбавлення батьківських прав батьків є: якщо мати, батько не забрали дитину з полового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести мсяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків з виховання дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Судом встановлено і підтверджується матеріалами справи, що з 30.12.2005 року по 29.10.2008 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. ІНФОРМАЦІЯ_1 року народилася донька ОСОБА_4, яка проживає разом з матір'ю ОСОБА_3. в м. Києві. Відповідач ОСОБА_1 проживав в Куп'янському районі. Дитина навчається в Центрі розвитку дитини "Clever Kids Club".

В суді апеляційної інстанції представник ОСОБА_3- ОСОБА_6 пояснила, що після розірвання шлюбу донька залишилася проживати разом з матір'ю в м. Києві, а ОСОБА_7 повернувся до Куп'янського району. Також зазначила, що відповідач протягом лютого - серпня 2010 року дитиною не цікавиться, позивачка забезпечує ії всім необхідним, участі у вихованні дитини не приймає. Однак, не заперечувала проти того, що з позовом до суду про стягнення аліментів з ОСОБА_8 позивачка ОСОБА_3 не зверталася.

В пунктах 15,16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" зазначено, що позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і грунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише до дитини, яка не досягла 18 років, і тільки на підставах, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, ії навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на ії фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для ії нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до ії внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Позбавляючи ОСОБА_1 батьківських прав, суд першої інстанції не звернув увагу на те, що зазначені в п. п. 15, 16 вказаного Пленуму фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками.

Проте, доказів винної поведінки ОСОБА_1, свідомого нехтування ним своїми обов'язками щодо виховання дитини матеріали справи не містять, і представник позивача в суді апеляційної інстанції відповідно до ст. 60 ЦПК України їх не надала. Навпаки, в суді апеляційної інстанції представник ОСОБА_1- ОСОБА_5 пояснив, що ОСОБА_1 працює, матеріально забезпечений, приїздив до дитини у м. Київ за місцем ії проживання, забирав дитину до себе, спілкувався з нею за місцем свого проживання в Куп'янському районі і не ухилявся від обов'язку по вихованню дитини. Представник ОСОБА_3- ОСОБА_6 ці обставини спростувати не змогла.

Посилання представника ОСОБА_3 - ОСОБА_6 на те, що ОСОБА_1 ухилявся від виховання дитини протягом лютого-серпня 2010 року, тому його необхідно позбавити батьківських прав, судовою колегією не приймаються, оскільки доказів щодо цього матеріали справи не містять, а представник позивача в суді апеляційної інстанції їх не надала.

Висновок про доцільність позбавлення батьківських прав від 20.07.2010 року, наданий Печерською районною у місті Києві державною адміністрацією за місцем проживання дитини, судова колегія до уваги не приймає, оскільки він є недостатньо обгрунтованим і із нього не вбачається свідомого нехтування ОСОБА_1 своїми обов'язками і підстав доцільності позбавлення ОСОБА_1 батьківських прав.

У зв'язку з чим судова колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов хибного висновку щодо позбавлення ОСОБА_1 батьківських прав, оскільки безспірних доказів, які свідчали про ухилення ОСОБА_1 від виконання своїх обов'язків щодо виховання доньки, про винну поведінку ОСОБА_1, про свідоме нехтування ним своїми обов'язками, про вживання до нього заходів реагування або про попередження ОСОБА_1 про необхідність змінити ставлення до виховання доньки матеріали справи не містять.

За таких обставин судова колегія вважає за необхідне рішення суду скасувати, а в задоволенні позову позивачці - відмовити.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п.2.ч.1.ст. 307, п. 3 ч. 1 ст. 309, ст. 313, ч. 2 ст. 314, ст. 316, 317, 319 ЦПК України, судова колегія,-

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Куп'янського міськрайонного суду Харківської області від 09 вересня 2010 року- скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову ОСОБА_3- відмовити.

Рішення апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя:

Судді: