АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № Справа № 22ц-4458/10 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Романюк М.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2010 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Петренко І.О.

суддів Романюк М.М., Куценко Т.Р.

при секретарі Лещинській О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу фермерського господарства «Кутузовське» на рішення Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 29 березня 2010 р. по справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до директора відкритого акціонерного товариства «Верхньодніпровське сільськогосподарське підприємство агрофірма «Промінь» ОСОБА_4, ОСОБА_5, 3-ї особи Зарічанська сільська рада, Верхньодніпровський відділ ДРП ДП «Центр державного земельного кадастру» про встановлення земельного сервітуту, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивачі звернулися до суду з вищезазначеним позовом. В обґрунтування заявлених вимог посилалися на те, що вони є власниками земельних ділянок, яки розташовані на території Зарічанської сільради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області. Однак, з урахуванням того, що належні їм земельні ділянки розташовані таким чином, що вони не мають вільного проходу або проїзду до них, просили встановити земельний сервітут право проїзду через земельну ділянку, яка належить відповідачці ОСОБА_5

Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 29 березня 2010 р. позовні вимоги задоволені: встановлений земельний сервітут право користування позивачами земельною ділянкою, яка належить відповідачці ОСОБА_5 у вигляді надання можливості проїзду до своїх ділянок довжиною 555 м, шириною 4 м. з компенсацією у вигляді надання у користування ОСОБА_5 за рахунок земельних ділянок позивачів земельну ділянку розміром 555 м х 4 м.

ОСОБА_6, як директор фермерського господарства «Кутузовське», подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права просила рішення суду першої інстанції скасувати та направити справу на новий розгляд, посилаючись на те, що вона є орендарем земельної ділянки, яка належить відповідачці ОСОБА_5 Вважає, що суд вирішив питання про права та обов'язки осіб, яки не брали участі у справі, а тому рішення суду необхідно скасувати та при новому розгляді вирішити питання про залучення її до участі у справі.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів, дійшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню на таких підставах.

Згідно ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно п.4 ч.1 ст.311 ЦПК України рішення суду підлягає скасуванню з направленням справи на новий розгляд, якщо суд вирішив питання про права та обов'язки осіб, які не брали участь у справі.

Як вбачається з наданих документів, 10.11.2006 р. між ОСОБА_5 та ТОВ «Верхньодніпровське сільськогосподарське підприємство агрофірма «Промінь» був укладений договір оренди земельної ділянки, яка на праві власності належить ОСОБА_5, строком на 10 років. Зазначений договір був зареєстрований у відповідному Центрі державного земельного кадастру, про що вчинена запис у Державний реєстр земель.

Як зазначено в апеляційній скарзі, зазначений договір був достроково розірваний і 24.09.2009 р. ОСОБА_5 уклала договір оренди належної їй земельної ділянки з ФГ «Кутузовське» в особі директора ОСОБА_6 Дана обставина підтверджується угодою про розірвання договору, договором оренди від 24.09.2009 р. та актом прийому передачі земельної ділянки.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Воно є таким, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом та ухвалив рішення на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Усупереч зазначеній нормі суд першої інстанції не встановив усі обставини, що мають значення для справи, а саме: не встановив коло всіх осіб, на чиї права та обов'язки може вплинути ухвалене судом рішення та не залучив їх до участі у справі. Крім того, судом не обговорювалося питання щодо призначення відповідно до ст.143 ЦПК України експертизи, або відповідно до ст.190 ЦПК України скористатися консультацією або роз'ясненнями спеціаліста, з приводу визначення можливих варіантів встановлення сервітуту та визначення способу здійснення земельного сервітуту, який є найменш обтяжливим для власника земельної ділянки. Ухвалюючи рішення про встановлення земельного сервітуту у вигляді надання позивачам можливості проїзду до своїх ділянок земельною ділянкою, яка належить відповідачці ОСОБА_5 довжиною 555 м, шириною 4 м. суд не конкретизував де саме необхідно розташувати проїзд, що унеможливлює виконання рішення суду.

Оскільки вказані обставини суд не взяв до уваги, допустив порушення норм процесуального права, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, рішення суду скасуванню з направленням на новий розгляд.

Керуючись ст.307, п.4 ст.311 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу фермерського господарства «Кутузовське» задовольнити.

Рішення Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 29 березня 2010 р. скасувати. Справу направити до суду першої інстанції на новий розгляд в іншому складі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання законної сили.

Судді: