АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № Справа № 22ц-4937/10 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Романюк М.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2010 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Котушенко С.П.

суддів Максюта Ж.І., Романюк М.М.

при секретарі Панченко Д.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу управління праці та соціального захисту населення Жовтневої районної у м.Дніпропетровську ради на постанову Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 29 грудня 2009 року по справі за позовом ОСОБА_2 до управління праці та соціального захисту населення Жовтневої районної у м.Дніпропетровську ради про визнання дій неправомірними та зобов'язання виконати певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А :

Позивачка, 12 листопада 2009 р., звернулася до суду з позовом про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії. В обґрунтування заявлених вимог посилалася на те, що 21 березня 2006 р. вона народила дочку ОСОБА_3. З березня 2006 р. вона отримує допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею 3-х річного віку. Вважає, що виплати, які здійснював відповідач не відповідають вимогам діючого законодавства та просила визнати відмову у здійсненні перерахунку незаконною, зобов'язати відповідача зробити перерахунок за період з 09 липня 2007 р. по 31 грудня 2007 р. та стягнути недоплачену суму допомоги в розмірі 2 043 грн. 12 коп., крім того на відшкодування моральної шкоди просила стягнути 2 000 грн.

Постановою Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 29 грудня 2009 року позовні вимоги задоволено частково, визнано поважними причини пропуску строку звернення до суду, визнано протиправною бездіяльність відповідача та зобовязано здійснити перерахунок і виплатити позивачці недоплачену допомогу по догляду за дитиною ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, до досягнення нею трирічного віку за період з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року в розмірах визначених ст.15 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» з урахуванням різниці, яка була виплачена. В іншій частині позову відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, ставить питання про скасування постанови суду та прийняття нової постанови по справі про відмову у задоволені позову.

В частині відмови в задоволенні частини позову постанова суду першої інстанції сторонами не оскаржена.

Перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що скарга є необґрунтованою і не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції і підтверджується матеріалами справи, позивачка перебуває на обліку Управління праці та соціального захисту населення Жовтневої районної у м.Дніпропетровську ради та отримує соціальну допомогу по догляду за донькою ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 до досягнення нею трирічного віку.

Відповідно до частини 1 статті 14 Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми", допомога виплачується щомісяця з дня призначення допомоги по день досягнення дитиною трьох років.

Відповідно до частини 1 статті 15 Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми", в редакції до 01.01.2008, допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі, встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років.

Пунктом 14 статті 71 Закону України "Про державний бюджет України на 2007 рік" дію частини 1 статті 15 Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми" зупинено на 2007 рік та правовідносини врегульовані абзацом 3 частини 2 статті 56 Закону України "Про державний бюджет України на 2007 рік", відповідно до якого допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку визначається як різниця між 50 відсотками прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 90 гривень для незастрахованих осіб та не менше 23 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, для застрахованих осіб, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 у справі N 6-рп/2007 положення пункту 14 статті 71, абзацу 3 частини 2 статті 56 Закону України "Про державний бюджет України на 2007 рік" визнані неконституційними через те, що даними нормами порушуються права і свободи громадян, знижується їх життєвий рівень.

Відповідно до пунктів 3, 5 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України, положення пункту 14 статті 71, абзацу 3 частини 2 статті 56 Закону України "Про державний бюджет України на 2007 рік" визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення рішення і це рішення має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів в зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначених законів, що визнані неконституційними.

В статті 73 Закону України "Про Конституційний Суд України" зазначено, що в разі якщо акти або їх окремі положення визнаються такими, що не відповідають Конституції України, вони оголошуються не чинними і втрачають чинність від дня прийняття Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

З урахуванням зазначеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано дійшов до висновку про перерахунок допомоги позивачці, який має бути здійснений за період з 09.07.2007 року, з дня прийняття Рішення Конституційним Судом України у справі N 6-рп/2007 по 31 грудня 2007 року включно.

Відповідно до ч.2 ст. 99 КАС України - для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч.2 ст.100 КАС України якщо суд визнає причину пропущення строку звернення до суду поважною, адміністративна справа розглядається і вирішується в порядку, встановленому цим Кодексом.

Посилання апелянта на порушення зазначеної норми закону не може бути прийнято до уваги тому, що суд першої інстанції з урахуванням усіх обставин по справі дійшов обґрунтованого висновку про визнання причини пропущення строку звернення до суду поважною.

Керуючись ст.ст.307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу управління праці та соціального захисту населення Жовтневої районної у м.Дніпропетровську ради залишити без задоволення.

Постанову Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 29 грудня 2009 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання законної сили.

Судді