ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 2-456/10
провадження № Б/Н 404
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" вересня 2010 р.Дарницький районний суд м. Києва в складі

головуючого судді Кириченко Н.О.

при секретарі Лагнюк О.М., Осколок А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя набутого під час шлюбу, зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання права власності, суд

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про поділ майна подружжя набутого під час шлюбу, відповідач в свою чергу звернувся до суду з зустрічним позовом про визнання права власності.

В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримав та пояснив, що він з відповідачкою ОСОБА_3 перебували в зареєстрованому шлюбі з 23.02.1981 року, на даний момент шлюб розірвано. В шлюбі було придбано майно, яке позивач вважає необхідним поділити, а саме: набір меблів «Клен» вартістю 2500 грн., килим розміром 2х3 вартістю 1500грн., два м'які ліжка вартістю 2500 грн., диван-ліжко вартістю 700 грн., телевізор JVC вартістю 1500 грн., книжкові полиці вартістю 500 грн., пральна машина zerowatt вартістю 2000 грн., шафа-купе вартістю 2500 грн., відеомагнітофон AKAJ вартістю 1000 грн., бездротовий телефон PANASONIC вартістю 700 грн., комп'ютер INTEL вартістю 1500 грн. та комп'ютер P1 00- AMD вартістю 1500 грн., магнітола PANASONIC вартістю 1000 грн., приймач супутникового телебачення STRONG вартістю 500 грн. та приймач супутникового телебачення NOKIA вартістю 500 грн., мікрохвильова піч DELONGHI вартістю 1000грн., 3-х кімнатна квартира АДРЕСА_1 вартістю 100000 грн.,

Просив розділити спільне майно, виділивши йому у власність 1/2 частину квартири АДРЕСА_1, набір меблів «Клен» вартістю 2500 грн., диван-ліжко вартістю 700 грн., телевізор JVC вартістю 1500 грн., комп'ютер INTEL вартістю 1500 грн., магнітола PANASONIC вартістю 1000 грн., приймач супутникового телебачення STRONG вартістю 500 грн., мікрохвильова піч DELONGHIвартістю 1000 грн., бездротовий телефон PANASONIC вартістю 700 грн. на загальну суму 52 165,5 грн. ОСОБА_3 просив виділити у власність 1/2 частину квартири АДРЕСА_1, килим розміром 2х3 вартістю 1500 грн., два м'які ліжка вартістю 2500 грн., книжкові полиці вартістю 500 грн., пральна машина zerowatt вартістю 2000 грн., шафа-купе вартістю 2500 грн., відеомагнітофонAKAJ вартістю 1000 грн., комп'ютер P100- AMD вартістю 1500 грн., музичний центр AIWA вартістю 1500 грн., приймач супутникового телебачення NOKIA вартістю 500 грн., на загальну суму 65 662, 5 грн. Судові витрати просив покласти на відповідачку.

Пояснив, що все вище перелічене майно було придбане в шлюбі за спільні кошти.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав пояснення свого довірителя.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково, не заперечувала проти задоволення позовних вимог в частині виділення позивачу наступного майна: набір меблів «Клен» вартістю 2500 грн., диван-ліжко вартістю 700 грн., телевізор JVC вартістю 1500 грн., комп'ютер INTEL вартістю 1500 грн., магнітола PANASONIC вартістю 1000 грн., приймач супутникового телебачення STRONG вартістю 500 грн., мікрохвильова піч DELONGHI вартістю 1000 грн., бездротовий телефон PANASONIC вартістю 700 грн., також не заперечувала проти виділення їй у власність килим розміром 2х3 вартістю 1500 грн., два м'які ліжка вартістю 2500 грн., книжкові полиці вартістю 500 грн., пральна машина zerowatt вартістю 200 грн., шафа-купе вартістю 2500 грн., відеомагнітофон AKAJ вартістю 100 грн., комп'ютер P100- AMD вартістю 1500 грн., музичний центр AIWA вартістю 1500 грн., приймач супутникового телебачення NOKIA вартістю 500 грн.

Однак повністю заперечила проти позивних вимог позивача в частині розподілу квартири АДРЕСА_1, оскільки квартира є лише її власністю, бо придбана за кошти від продажу квартири її батьків по вул. Червоноармійській в м. Києві. Угоди купівлі-продажу батьківської квартири та угода купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 відбулися в один день. Квартиру батьків було продано за 16000 доларів США, що становило 86400 грн., а квартиру по АДРЕСА_1 придбано за 85525 грн., а тому заявлена до розподілу квартира не є спільним майном подружжя.

Представники відповідачки підтримали пояснення свого довірителя та просили частково задовольнити зустрічний позов, відмовивши у розподілі квартири та повністю задовольнити позовні вимоги по зустрічному позову.

Вислухавши пояснення учасників судового процесу, допитавши свідків та вивчивши матеріали справи судом встановлено наступні факти та відповідні до обставини:

Сторони перебували у шлюбі з 23.02.1981 року, 11.05.2006 року шлюб розірвано, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу ( а.с. 5)

В шлюбі сторони придбали спільне майно - набір меблів « Клен» вартістю 2500 грн., диван-ліжко вартістю 700 грн., телевізор JVC вартістю 1500 грн., комп'ютер INTEL вартістю 1500 грн., магнітола PANASONIC вартістю 1000 грн., приймач супутникового телебачення STRONG вартістю 500 грн., мікрохвильова піч DELONGHI вартістю 1000 грн., бездротовий телефон PANASONIC вартістю 700 грн., килим розміром 2х3 вартістю 1500 грн.,два м'які ліжка вартістю 2500 грн., книжкові полиці вартістю 500 грн., пральна машина zerowatt вартістю 200 грн., шафа-купе вартістю 2500 грн., відеомагнітофон AKAJ вартістю 100 грн., комп'ютер P100- AMD вартістю 1500 грн., музичний центр AIWA вартістю 1500 грн., приймач супутникового телебачення NOKIA вартістю 500 грн., вказана обставина не оспорюється сторонами.

Як вбачається з інвестиційного договору від 30 грудня 1999 року, №3012/ К укладеного між ЗАТ «Компанія Домострой» та ОСОБА_3, остання про інвестувала повну вартість 3-х кімнатної квартири АДРЕСА_2 на суму 85525 грн.( курс долара США на момент укладення договору 5.5 грн)

Як вбачається з акту передачі від 30.12.1999 року ЗАТ «Компанія Домострой» передав ОСОБА_3, а остання прийняла 3-х кімнатну квартиру АДРЕСА_2.

В цей же день ОСОБА_3 продала громадянці ОСОБА_4 квартиру АДРЕСА_3, в договорі зазначено, що продаж вчинено за 10000 грн. Однак 20 грудня 1999 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було укладено договір задатку по квартирі АДРЕСА_3 № договору 000499 в якому зазначено, що покупецьпередала продавцю 3240 грн., що становить 600 доларів США, та в той же день укладено попередній договір купівлі-продажу, в якому сторони визначили ринкову ціну квартири 86400грн., в еквіваленті 16000 доларів США, зобов'язались не змінювати умов продажу та ціни. Вказана обставина підтверджується копіями договорів ( а.с. 42-53). В момент підписання попереднього договору ОСОБА_4 передала ОСОБА_3 86400 грн., в еквіваленті 16000 доларів США.

Як вбачається з довідки оцінювача від 17.04.2010 року, діапазон найбільш вірогідної ринкової вартості квартири АДРЕСА_3 станом на грудень 1999 року становить від 505 до 515 доларів США м. кв.

Квартира АДРЕСА_3 була власністю батьків відповідачки ОСОБА_3, що підтверджується ордером № Б 84278 від 06.03.1968 року, виданий на підставі рішення виконкому Московської районної Ради м. Києва від 26.12.1967 року № 2478.

Як встановлено в судовому засіданні, квартира АДРЕСА_3 є кооперативною, членом кооперативу був батько ОСОБА_3 ОСОБА_5 з початку створення ЖБК 02.04.1968 року до 20.06.1983 року, а потім останній передав пай та перевів особистий рахунок на свою дочку ОСОБА_3 ОСОБА_5 перед передачею дочці квартири повністю виплатив пай на 01.02.1983 року в сумі 3668 крб. Вказана обставина повністю підтверджується копією ордеру ( а.с. 39) довідкю ЖБК «Весна» № 17 від 31.05.2010 року ( а.с. 2010року)

Як вбачається з свідоцтва про право власності на квартиру від 23.02.2000 року, квартира АДРЕСА_4 належить на праві власності ОСОБА_3.( а.с.58)

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 пояснили суду, що сім'ю сторін знали з моменту її створення, були у них на весіллі, пояснили суду, що сім'я жила дуже скромно, зароблених коштів ледве вистачало на харчі та одяг для себе та двох дітей, допомагали батьки дружини, з якими останні і проживали довгий час, потім батько ОСОБА_3 ОСОБА_5 передав дочці виплачений ним пай в кооперативі та квартиру АДРЕСА_5. Зрештою ОСОБА_3 прийняла рішення , що потрібно розширяти житлові умови, бо діти виросли і продала квартиру за 16000 доларів США, з цих грошей погасила численні борги по квартплаті та придбала нову квартиру на лівому березі, де квартири були значно дешевці АДРЕСА_1

Свідки зазначили, що знали умови продажу та наслідки продажу зі слів як позивача, так і відповідачки, бо це обговорювалося і всі були раді, що нарешті буде більше квартира.

Твердження позивача про те, що квартира АДРЕСА_1 є спільною власністю подружжя не знайшли свого підтвердження, оскільки повністю спростовуються матеріалами справи, а тому не можуть бути покладені в основу рішення суду. Також суд не може покласти в основу рішення пояснення свідка ОСОБА_8 ОСОБА_9 матері позивача, яка стверджувала, що особисто позичала кошти сину в розмірі 20 000 гривень для придбання квартири, оскільки вони повністю спростовуються матеріалами справи та наданими доказами.

Не можуть бути покладені в основу рішення суду і твердження позивача про те, що він займався підприємницькою діяльністю, кошти від якої були вкладені в придбання квартири, оскільки позивачем не підтверджено прибуток від підприємницької діяльності, а наявність лише свідоцтва не підтверджує факту зайняття діяльністю та отримання прибутків від підприємницької діяльності.

Отже, майно, набуте нею, ним за часу шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування, а також майно, набуте нею, ним з час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто належить на праві приватної власності дружини та чоловіка ст.. 57 СК України.

Таким чином суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню частково, а позовні вимогу по зустрічному позову необхідно задовольнити повністю, оскільки квартира по АДРЕСА_1 в м. Києві не є спільною власністю подружжя.

Керуючись ст. 57, 60, 63, 65, 68, 70, 71 СК України, ст.ст.10, 53, 57, 60, 169, 174, 208, 209, 212, 213, 215, 218, 219 ЦПК України, ст.ст.10, 11, 60, 212-215 ЦПК України суд -,

В И Р І Ш И В:

Позовні вимогу ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя набутого під час шлюбу, - задовольнити частково.

Розділити спільне майно подружжя та виділити у власність ОСОБА_2 - набір меблів «Клен» вартістю 2500 грн., диван-ліжко вартістю 700 грн., телевізор JVC вартістю 1500 грн., комп'ютер INTEL вартістю 1500 грн., магнітола PANASONIC вартістю 1000 грн., приймач супутникового телебачення STRONG вартістю 500 грн., мікрохвильова піч DELONGHI вартістю 1000 грн., бездротовий телефон PANASONIC вартістю 700 грн.

Виділити у власність ОСОБА_3 - килим розміром 2х3 вартістю 1500 грн., два м'які ліжка вартістю 2500 грн., книжкові полиці вартістю 500 грн., пральна машина zerowatt вартістю 200 грн., шафа-купе вартістю 2500 грн., відеомагнітофон AKAJ вартістю 100 грн., комп'ютер P100- AMD вартістю 1500 грн., музичний центр AIWA вартістю 1500 грн., приймач супутникового телебачення NOKIA вартістю 500 грн.

В решті позовних вимог ОСОБА_2 - відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання права власності - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на квартиру АДРЕСА_6.

Рішення може бути оскаржено протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя