Справа № 2-3230/10
Провадження № 2-3230/10
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 липня 2010 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області в складі: головуючого судді Пащенко Т.П.
при секретарі Топтигіній О.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ізмаїлі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 (дошлюбне Довгої) Н.І. про розірвання шлюбу, зареєстрованого 19.07.1985 року Чапаєвською сільською Радою Пологівського району Запорізької області, актовий запис № 13, мотивуючи тим, що з 1987 року вони не проживають разом та спільне господарство не ведуть, дітей від шлюбу не мають, у теперішній час зв'язок між ними повністю втрачений. Зазначає, що у нього біля 16 років є інша сімя, в якій 01.06.1995 року народився син ОСОБА_3. Вважає примирення неможливим.
В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав в повному обсязі та наполягав на їх задоволенні.
Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи була сповіщена належним чином, про причину неявки суд не повідомила, заперечень на позов не надала, тому суд відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів у звязку з відсутністю заперечень проти такого вирішення справи позивача.
Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
В судовому засіданні встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі з 19.07.1985 року, від шлюбу дітей не мають. Сторони з 1987 року не проживають разом та спільне господарство не ведуть, у теперішній час зв'язок між ними повністю втрачений. У позивача біля 16 років є інша сімя, в якій 01.06.1995 року народився син ОСОБА_3.
Спору щодо розподілу спільного майна немає.
Згідно ч. 3 ст. 109 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.
Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення.
Оскільки сторони однією сімєю не проживають, поновити шлюбно-сімейні стосунки наміру не мають, подальше сумісне проживання сторін і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивачки, суд вважає за можливе шлюб розірвати.
Керуючись ст.ст.10,60,209,212,213-215,224-226 ЦПК України, ст.ст.110,112 СК України, суд,-
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.
Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 19.07.1985 року Чапаєвською сільською Радою Пологівського району Запорізької області, актовий запис № 13 розірвати.
При реєстрації розірвання шлюбу в органах реєстрації актів цивільного стану стягнути держмито на користь держави з ОСОБА_1 в розмірі 17 грн., ОСОБА_2 від сплати держмита звільнити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.
Заочне рішення суду може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області шляхом подання в десятиденний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і подання після цього протягом 20 днів апеляційної скарги.
Суддя