У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 листопада 2010 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого-судді Богонюка М.Я.

суддів: Приколоти Т.І., Федоришина А.В.

при секретарі Луньо К.А.

з участю ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного страхового товариства «Вексель» на рішення Городоцького районного суду Львівської області від 23 грудня 2009 року по справі за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_2 до Акціонерного страхового товариства «Вексель», ОСОБА_6, про стягнення шкоди -,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Городоцького районного суду Львівської області від 23 грудня 2009 року позов задоволено частково. Стягнуто з Акціонерного страхового товариства «Вексель» в користь ОСОБА_4 5724,59 грн. матеріальної та 2500 грн. моральної шкоди, всього 7774,59 грн.; в користь ОСОБА_1 стягнуто 7332,60 грн. матеріальної та 2500 грн. моральної шкоди, всього - 9832,60 грн.; в користь ОСОБА_2 стягнуто 2500 грн. моральної шкоди. Стягнуто з ОСОБА_6: в користь ОСОБА_4 12500 моральної та 1000 грн. матеріальної шкоди (судових витрат), всього 13500 грн.; в користь ОСОБА_1 37000 грн. моральної та 1530 грн. матеріальної шкоди (судових витрат), всього 38530 грн.; в користь ОСОБА_2 - 37000 грн. моральної шкоди; в користь ОСОБА_5 - 8000 грн. моральної шкоди. В решті позову відмовлено. Проведено розподіл судових витрат.

Рішення оскаржило Акціонерне страхове товариство «Вексель».

В апеляційній скарзі апелянт посилається на незаконність та необґрунтованість оскаржуваного рішення. Зазначає, що водій ОСОБА_6 на час вчинення дорожньо-транспортної пригоди 13 червня 2006 року не на законних підставах керував причетним до дорожньо - транспортної пригоди застрахованим автомобілем, оскільки використовував такий не в інтересах служби, а тому дія договору страхування не поширювалася на відносини, які виникли в зв»язку із відшкодуванням шкоди позивачам. Апелянт вважає, що суд безпідставно не застосував п.1 ст. 15 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та ч.5 ст. 26 Закону України «Про страхування», ст. 991 ЦК України, що призвело до ухвалення незаконного рішення. Просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог в частині стягнення коштів з апелянта.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників процесу, перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, заперечення, колегія суддів вважає, що скаргу слід відхилити.

Суд першої інстанції виходив з того, що згідно із положеннями розділу III Закону України «Про обов»язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті ДТП життю, здоров»ю, майну третьої особи.

Потерпілому також відшкодовується моральна (немайнова) шкода, передбачена п.п. 1,2 ч. 2 ст. 23 ЦК України, при цьому страховик відшкодовує не більше 5 % ліміту визначеного вищевказаним Законом. Різницю між сумою відшкодування, визначеною судом та сумою, яка має бути відшкодована страховиком, сплачує особа, яку визнано винною у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди.

Встановлено, що вироком Городоцького районного суду Львівської області від 17 березня 2008 року ОСОБА_6 визнано винним та засуджено за ч. 2 ст. 286 КК України (а.с-18-21, а.с.-22-25). Встановлено, що він 13 червня 2007року, керуючи автомобілем «УАЗ 2206», реєстраційний номер НОМЕР_1, на вул. Самбірська в м. Комарно Городоцького району Львівської області, грубо порушив Правила дорожнього руху, скоїв наїзд на мотоцикл «Мінськ», реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_7, спричинивши останньому тяжкі тілесні ушкодження від чого той згодом помер, пасажиру мотоцикла ОСОБА_4 заподіяно тілесні ушкодження середньої важкості.

Судом встановлено, що причетний до ДТП керований ОСОБА_6 автомобіль належав ВАТ «Львівський облрибкомбінат». З 25 квітня 2005 року автомобіль переданий в оренду ТзОВ «Ескорт» до 25 квітня 2008 року. Обов»язок сплати страхових платежів за договором страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів покладено на орендодавця. ОСОБА_6 на час вчинення ДТП перебував в трудових відносинах з ТзОВ «Ескорт», працював водієм рибінспекторського відділу. 13 червня 2007 року в час вчинення ДТП, він працював на маршруті Львів-Комарно-Андріанів та використовував вказаний автомобіль, що стверджується шляховим листом. Згідно договору обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладеного між АСТ «Вексель» та ВАТ «Львівський облрибкомбінат», причетний до ДТП автомобіль застрахований. На час розгляду справи діяльність ТзОВ «Ескорт» припинена.

Виходячи з вимог ст. 1194 ЦК України, суд прийшов до висновку, що АСТ «Вексель» має обов»язок за договором в межах ліміту відшкодувати завдану джерелом підвищеної небезпеки шкоду потерпілим. З ОСОБА_6, який визнаний винним у скоєнні ДТП, наслідком якого є заподіяна шкода, слід стягнути різницю невідшкодованої страховим товариством суми.

Суд, з врахуванням наявних в справі доказів, мотивував розмір матеріальних відшкодувань кожному з позивачів, а також розмір заподіяної моральної (немайнової) шкоди. Судом обґрунтовано причини відмови у задоволенні вимог позивачів в іншій частині.

Висновки суду ґрунтуються на аналізі зібраних по справі доказів.

З такими висновками суду слід погодитися, оскільки ним правильно визначено характер спірних правовідносин та встановлено дійсні обставини справи. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

Розподіл судових витрат суд провів відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України.

Колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права. Підстави для скасування рішення Городоцького районного суду Львівської області відсутні, а тому апеляційну скаргу слід відхилити.

Керуючись ст. 303, п.1 ч.1 ст.307, ст.ст. 308, 313, ч.1 п.1 ст.314, ст.315, 319 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Акціонерного страхового товариства «Вексель» відхилити.

Рішення Городоцького районного суду Львівської області від 23 грудня 2009 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дні набрання законної сили ухвалою апеляційного суду безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий:

Судді: