Справа № 2-2442/10
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2010 року м. Київ

Суддя Солом'янського районного суду м. Києва Українець В.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» про розірвання договору,

в с т а н о в и в:

У квітні 2010 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ПАТ Акціонерний банк «Укргазбанк»

Просить суд ухвалити рішення, яким визнати недійсним договір кредитної лінії №010207/1 від 01 лютого 2007 року, посилаючись на те, що повернення кредиту в доларах США суперечить чинному законодавству України. Крім того, вважає, що зміна курсу долара за останні півтора роки дуже впливає на умови договору і є істотною обставиною з огляду на статті 524, 533 та 652 ЦК України. Також посилається на те, що умовами спірного договору юридична відповідальність за невиконання умов договору передбачена тільки для нього, як позичальника, а для банку вона відсутня. Вважає, що такий стан справ порушує та обмежує його права, як сторони договору та споживача послуг відповідно до ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів».

Ухвалою судді Солом'янського районного суду м. Києва від 22 квітня 2010 року позовна заява ОСОБА_1 залишена без руху та надано строк на усунення її недоліків до 07 травня 2010 року.

Відповідно до цієї ухвали, позовна заява не відповідає вимогам пунктів 3, 5, 6 ч. 2 ст. 119 ЦПК України, згідно яких повинна містити: зміст позовних вимог; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги та зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

Позовна заява визнається неподаною та підлягає поверненню позивачу з огляду на наступне.

На виконання ухвали від 22 квітня 2010 року, позивач подав нову позовну заяву, проте вимоги ухвали виконав лише частково.

Позивач усунув недолік щодо змісту позовних вимог та у новій заяві вказав, що просить розірвати кредитний договір.

Крім того, у позовній заяві ОСОБА_1 порушував питання про визнання договору недійним з трьох різних підстав, а саме: недотримання визначеної валюти платежу (статей 524, 533 ЦК України); істотні зміни обставин (ст. 652 ЦК України) та порушення ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» щодо відсутності в договорі відповідальності для банку.

Зазначені підстави вказані і в новій позовній заяві.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху вказувалось, що від сплати судового збору щодо вимоги про визнання договору недійсним з підстав, передбачених ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» позивач звільнений.

Разом з тим, судові витрати за вимоги щодо визнання договору недійним з підстав, передбачених ЦК України мають бути оплачені.

Оскільки ці вимоги стосувались розірвання договору щодо надання грошових сум (вимоги майнового характеру), позивачу необхідно було доплатити судовий збір в сумі 1863 гривні та 83 гривні витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи на розрахунковий рахунок № 0010, МФО: 820019, Інд. код: 26077951, код платежу 22090100, одержувач: ВДК у Солом'янському районі м. Києві

До нової позовної заяви ОСОБА_1 додав лише квитанцію про доплату судового збору на суму 34 гривні.

Згідно з ч. 2 ст. 121 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 119 і 120 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, а також оплатить витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

З огляду на наведене, враховуючи, що позивач вимоги ухвали від 22 квітня 2010 року не виконав, для виконання мав достатньо часу, наслідки невиконання йому були роз'яснені, тому позовну заяву слід визнати неподаною та повернути позивачу.

Згідно квитанції № 111 від 14 квітня 2010 року позивач при зверненні до суду сплатив 17 гривень через Печерське відділення № 3715 ОБ 3715/0526-1.

Згідно квитанції № 148 від 06 травня 2010 року позивач при зверненні до суду сплатив 34 гривні через Солом'янське відділення № 5445 ОБУ 5445/0001-2.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 83 ЦПК України сплачена сума судового збору повертається ухвалою суду у разі повернення заяви.

Згідно квитанції № 110 від 14 квітня 2010 року позивач при зверненні до суду сплатив 37 гривень через Печерське відділення № 3715 ОБ 3715/0526-1.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 83 ЦПК України сплачена сума коштів витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи повертається ухвалою суду у разі повернення заяви.

Керуючись статтями 83, 119-121 ЦПК України, суддя, -

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» про розірвання договору вважати неподаною та повернути позивачу.

Роз'яснити, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Зобов'язати Головне Управління державного казначейства України в м. Києві повернути ОСОБА_1 17 гривень, внесені ним через Печерське відділення № 3715 ОБ 3715/0526-1 згідно квитанції № 111 від 14 квітня 2010 року та 34 гривні, внесені ним через Солом'янське відділення № 5445 ОБУ 5445/0001-2 згідно квитанції № 148 від 06 травня 2010 року як судовий збір при подачі позову; та в сумі 37 гривень, внесені ним через Печерське відділення № 3715 ОБ 3715/0526-1 згідно квитанції № 110 від 14 квітня 2010 року як оплата витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду міста Києва через суд першої інстанції шляхом подання протягом п'яти днів з дня постановлення ухвали заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви протягом п'яти днів з дня постановлення ухвали або протягом десяти днів з дня подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя: