Справа № 2-519/2010 року
Р і Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"16" грудня 2010 року Токмацький районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Юрлагіної Т.В.

при секретарі: Панченко В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Токмак Запорізької області справу за позовом ОСОБА_1 до державного підприємства «Придніпровська залізниця»; третя особа: ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулась до суду з позовом до державного підприємства «Придніпровська залізниця», в якому просила стягнути з відповідача моральну шкоду в розмірі 100 000 грн. при цьому зазначила, що 30 липня 2002 року близько 12 години водій ОСОБА_2, керуючи належним йому на праві власності автомобілем ВАЗ 021061 рухався по автодорозі Приморськ-Андріївка з боку м. Приморськ в напрямку селища Андріївна, що в Приморському районі Запорізької області. На перехресті вказаної дороги, яка є другорядною з автодорогою Камьянка-Дніпропетровськ-Бердянськ ОСОБА_2 допустив зіткнення з автомобілем ВАЗ 2107, державний № НОМЕР_1, що належить ОСОБА_3 дистанційній колії під керуванням водія ОСОБА_4. В результаті дорожньо - транспортної пригоди водій автомобіля ВАЗ 2107 ОСОБА_4 та пасажир ОСОБА_5 - головний інженер ОСОБА_3 дистанції колії були смертельно травмовані та від отриманих травм померли на місці пригоди. Загиблий ОСОБА_4 був сином позивачки з яким вона проживала. Оскільки її чоловік працював водієм ОСОБА_3 дистанції колії з 16.07.1997 року по 30.07.2002 року на умовах трудового договору, 30 липня 2002 року згідно графіку об'їзду дільниці Синя Гора-Бердянськ керівниками ОСОБА_3 дистанції колії чоловік був у відрядженні разом з головним інженером ОСОБА_3 дистанції колії ОСОБА_5 і загинув в результаті нещасного випадку, пов'язаного з виробництвом, просить стягнути з підприємства як з власника джерела підвищеної небезпеки моральну шкоду в розмірі 100 000 грн. крім того додала, що після смерті сина кошти на поховання виплачені відповідачем, а також зазначила що в даний час пенсію по втраті годувальника отримують його дружина та дитина.

В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просив їх задовольнити з підстави, викладених у позові.

Відповідач ДП «Придніпровська залізниця» в судове засідання не зявився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення.

Третя особа в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення.

Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

За життя ОСОБА_4 був сином позивачки, що підтверджується свідоцтвом про народження.

30 липня 2002 року ОСОБА_4 загинув внаслідок нещасного випадку на виробництві.

Так, 30 липня 2002 року близько 12 години водій ОСОБА_2, керуючи належним йому на праві власності автомобілем ВАЗ - 021061, рухався по автодорозі Приморськ-Андріївка з боку м. Приморськ в напрямку селища Андріївна, що в Приморському районі Запорізької області. На перехресті вказаної дороги, яка є другорядною з автодорогою Камьянка-Дніпропетровськ-Бердянськ ОСОБА_2 допустив зіткнення з автомобілем ВАЗ 2107, державний № НОМЕР_1, належним відповідачу ОСОБА_3 дистанція колії під керуванням водія ОСОБА_4.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди водій автомобіля ВАЗ 2107 ОСОБА_4 та пасажир ОСОБА_5 - головний інженер ОСОБА_3 дистанції колії були смертельно травмовані та від отриманих травм померли на місці пригоди.

За висновками судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_4 №324 від 30.07.2002 року його смерть настала від отриманої тупої травми грудної клітини, яка потягла за собою розрив м'язів серця з наступною його зупинкою.

Постановою старшого слідчого головного управління внутрішніх справ по Красноярському краю від 31 серпня 2008 року справу закрито у зв'язку зі збігом строків давності кримінального переслідування відповідно до ст. 78 КК РФ, п.2 ч.2 ст.27 та п.3 ч.1 ст. 24 ЦПК РФ, де зазначено, що порушення водієм ОСОБА_2 вимог Правил дорожнього руху знаходиться у прямому причинному зв'язку з наслідками у вигляді настання смерті ОСОБА_4 та ОСОБА_5.

30 липня 2002 року згідно графіку об'їзду дільниці Синя Гора-Бердянськ керівниками ОСОБА_3 дистанції колії ОСОБА_4 був у відрядженні разом з головним інженером ОСОБА_3 дистанції колії ОСОБА_5 і загинув в результаті нещасного випадку, пов'язаного з виробництвом, про що свідчить копія Акту №1 форми Н-1 про нещасний випадок на виробництві від 03.12.2002 року.

Згідно з вимогами ст. 9 Закону України Про охорону праці відповідність за шкоду, заподіяну працівникові, перекладено з роботодавця на страховика. Підприємство, сплативши певну суму страхових внесків, надалі не несе матеріальних затрат у разі нещасного випадку з працівником ні перед ким, тому що ці відносини регулюються нормами соціального забезпечення, зокрема: главою 67 ЦК України, Законом України Про страхування, Законом України Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності.

За таких обставин, позовні вимоги відповідача про стягнення моральної шкоди з ДП Придніпровська залізниця з підстав, передбачених ст. ст. 1167, 1168, 1187 ЦК України, не можуть бути задоволені, оскільки застосування правового регулювання зобов'язань, що виникають із заподіяння позадоговірної шкоди, до іншого виду зобов'язань, які базуються на договорі страхування є помилковим.

За таких обставин, установлених судом, відповідач, як роботодавець не несе відповідальності перед членами сім'ї працівника за моральну шкоду з підстав, передбачених главою 82 ЦК України.

Крім того, в позові та пояснення позивачка посилалась на те що вона з сином проживала однією родиною, однак доказів цього не надано.

Враховуючи наведене та керуючись Законом України «Про охорону праці», Законом України «Про страхування», Законом України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», ст. ст. 1167, 1168, 1187 ЦК України, ст. ст.7, 10, 11, 60, 64, 79, 88, 212-215, 218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ :

У позові ОСОБА_1 до державного підприємства «Придніпровська залізниця»; третя особа: ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Запорізької області через Токмацький районний суд шляхом подачі в десятиденний строк апеляційної скарги з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя