Трускавецький міський суд Львівської області
Справа № 2-34 / 2010 р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2010 року Трускавецький міський суд

Львівської області

в складі: головуючого судді Марчука В.І.

при секретарі Мороз Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Трускавці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, просила визнати за нею право власності на 2/3 ідеальних частини квартири, яка знаходиться в м. Трускавці Львівської області на вул. Данилишиних, 51/33, шафу вартістю 1925 грн. та комод вартістю 500 грн. В підтвердження позовних вимог посилається на те, що 20.07.2004 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, який розірвано рішенням Трускавецького міського суду від 29.01.2007 року. Під час шлюбу у них народився син, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає з нею. Просить відступити від рівності часток при поділі майна подружжя так, як відповідач умисно сплачує мізерну суму аліментів, яка не забезпечує фізичного і духовного розвитку дитини.

ОСОБА_2 звернувся до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя, просив визнати за ним право власності на квартиру, яка знаходиться в м. Трускавці Львівської області на вул. Данилишиних, 51/33, спальний гарнітур з ортопедичним матрацом вартістю 4850 грн., набір кухонних меблів вартістю 3100 грн., куток кухонний вартістю 650 грн. та три світильники вартістю 186 грн., 155 грн. та 100 грн. В підтвердження позовних вимог посилається на те, що квартира, яка знаходиться за вище вказаною адресою придбана за час подружнього життя, однак за його особисті кошти, зароблені ним ще до реєстрації шлюбу, а спальний гарнітур з ортопедичним матрацом, набір кухонних меблів, куток кухонний та три світильники були придбані ним за свої кошти після припинення між ними шлюбних відносин.

В судовому засіданні представник позивача за зустрічним позовом ОСОБА_4 позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини, викладені у зустрічній позовній заяві.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявилася, причину неявки суду не повідомила.

Заслухавши думку представника позивача за зустрічним позовом ОСОБА_4, дослідивши докази зібрані по справі, суд вважає, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя та зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя підлягають частковому задоволенню із наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 20.07.2004 року укладено шлюб. Вказаний факт доводиться наявною в матеріалах справи копією свідоцтва про одруження серія І-СГ № 184526 від 20.07.2004 року.

Рішенням Трускавецького міського суду Львівської області від 29.01.2007 року, шлюб між ними розірвано, про що відділом реєстрації актів цивільного стану Трускавецького управління юстиції Львівської області 16.02.2007 року зроблено в книзі реєстрації розірвань шлюбів актовий запис № 16.

За час шлюбу подружжям придбано майно, яке є предметом спору, а саме: квартиру, яка знаходиться за адресою: Львівська область. м. Трускавець. вул. Данилишиних, 51/33, спальний гарнітур з ортопедичним матрацом вартістю 4850 грн., набір кухонних меблів вартістю 3100 грн., куток кухонний вартістю 650 грн., світильник вартістю 186 грн., світильник вартістю 100 грн. та світильник вартістю 155 грн., шафа вартістю 1925 грн., комод вартістю 500 грн.

Судом встановлено, що за час роботи в Італії з липня 1999 року по січень 2004 року розмір отриманої заробітної платні ОСОБА_2 становив близько 100 000 євро. Розрахунок за придбану квартиру проводився ним особисто, що підтверджується зобовязанням попереднього власника ОСОБА_5 від 08.02.2005 року, його розпискою від 16.03.2005 року. Ці документи були складені в присутності свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 за час перебування у шлюбі за власні кошти у 2006 році придбав спальний гарнітур з ортопедичним матрацом вартістю 4850 грн., набір кухонних меблів вартістю 3100 грн., куток кухонний вартістю 650 грн., світильник вартістю 186 грн., світильник вартістю 100 грн. та світильник вартістю 155 грн.

Крім того, позивачем за зустрічним позовом ОСОБА_2 надано товарні чеки, які доводять факт придбання зазначених вище речей в період березня-квітня 2006 року.

В матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_1 у 2005 році мала фінансову можливість брати участь у купівлі спірної квартири.

Щодо вимог ОСОБА_2 про збільшення вартості квартири на 7 307 грн., у звязку з вартістю проведеним особисто ним ремонту, то ця обставина не підтверджена жодними, дослідженими в судовому засіданні доказами.

Згідно п.30 Постанови Пленуму Верховного Суду Украйни від 21.12.2007р. № 11

«Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на

шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна

подружжя» при вирішенні спору про поділ майна, що є об'єктам

права спільної сумісної власності подружжя, суд згідно з частинами 2, 3 ст. 70 СК в

окремих випадках може відступити від засади рівності часток

подружжя, враховуючи обставини, що мають істотне значення для справи, а також

інтереси неповнолітніх дітей, непрацездатних повнолітніх дітей.

Згідно п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду Украйни від 21.12.2007р. № 11

«Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на

шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна

подружжя», не належить до спільної сумісної власності майно одного з подружжя набуте за час шлюбу, але за кошти, які належали одному з подружжя особисто.

Відповідно до ч.6 ст. 57 СК України суд може визнати особистою приватною власністю дружини, чоловіка майно, набуте нею, ним за час їхнього окремого проживання у зв'язку з фактичним припиненням шлюбних відносин.

Оцінюючи зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 не надано достатніх доказів того, що позивачка могла брати участь у купівлі спірної квартири і мала для цього достатньо коштів, оскільки в цей час не працювала та доходів не мала. Щодо зустрічного позову ОСОБА_2, то на момент купівлі спірної квартири він був фінансово-спроможний її придбати за власні кошти, які заробив, працюючи в Італії, що підтверджується відповідними документами у справі.

Керуючись ст. ст. 57, 60, 69, 70, 71 СК України, ст. ст. 368, 370, 372 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 88, 208-209, 214-215, 218 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя задовольнити частково.

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_10 право власності на шафу вартістю 1925 грн. та комод вартістю 500 грн.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на квартиру АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на спальний гарнітур з ортопедичним матрацом вартістю 4850 грн., набір кухонних меблів вартістю 3100 грн., куток кухонний вартістю 650 грн., світильник вартістю 186 грн., світильник вартістю 100 грн. та світильник вартістю 155 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 90.41 грн. судового збору в користь ОСОБА_2.

Стягнути з ОСОБА_1 13.40 грн. судового збору а користь держави.

Стягнути з ОСОБА_2 217.68 грн. судового збору а користь держави..

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Львівської області протягом десяти днів з дня його проголошення, а особою, яка не була присутня під час проголошення рішення протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.І. Марчук