Ізяславський районний суд Хмельницької області
Справа № 2-106/2010 р.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2010 року Ізяславський райсуд Хмельницької області в складі головуючої судді Янішевської О. С., при секретарі Новіковій Л. В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ізяславі справу за позовом Відкритого акціонерного товариства «ОСОБА_1 Аваль» до ОСОБА_2 про дострокове повернення коштів за кредитним договором,

в с т а н о в и в :

Відкрите акціонерне товариство «ОСОБА_1 Аваль» ( далі ВАТ ) звернулося до суду з позовною заявою про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором, мотивуючи це тим, що ОСОБА_2 15 квітня 2008 року звернувся до Хмельницької обласної дирекції ВАТ з заявою про надання кредиту в сумі 10100 грн. 21 квітня 2008 року між ОСОБА_2 та ВАТ був укладений кредитний договір № 014/ 0335/82/0000919 про надання споживчого кредиту ОСОБА_2 в сумі 10100 грн. строком на 72 місяці з 21 квітня 2008 року по 21 квітня 2014 року із сплатою 25,5 % річних за користування кредитними коштами. Позивач посилається, що кредитні кошти позичальнику надав, чим виконав свої зобовязання за кредитним договором, тоді як відповідач свої зобовязання перед ВАТ не виконав, внаслідок чого утворилась заборгованість за кредитним договором. Позивач просить стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитним договором та судові витрати.

Представник позивача ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином шляхом оголошення в пресі.

Допитавши представника позивача, перевіривши матеріали справи, суд знаходить, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно ст. 1054 Цивільного Кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

21 квітня 2008 року був укладений кредитний договір № 014/ 0335/82/0000919 між позивачем та ОСОБА_2 про надання кредиту на суму 10100 грн. на строк 72 місяці з 21 квітня 2008 року по 21 квітня 2014 року зі сплатою відсотків у розмірі 25,5 % річних та комісії з погашенням кредиту та процентів рівними щомісячними платежами згідно графіку, встановленого у додатку 1, що підтверджується кредитним договором № 014/ 0335/82/0000919 з додатками.

Обумовлена сума кредиту ОСОБА_2 була надана, що підтверджується поясненнями представника позивача.

Згідно ст. 1049 Цивільного Кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно ст.1048 Цивільного Кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно ст. 1050 Цивільного Кодексу України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Представник позивача посилається на те, що відповідач повертав кредит не своєчасно, та взагалі припинив повернення кредиту, допустив прострочення повернення кредиту, внаслідок чого утворилась заборгованість, що підтверджується розрахунком заборгованості по кредиту, не зважаючи на те, що за заявою ОСОБА_2 з метою зменшення фінансового навантаження на позичальника 01 червня 2009 року була укладена додаткова угода до кредитного договору, за умовами якої розмір щомісячних платежів, які повинен сплачувати ОСОБА_2 зменшено, що підтверджується копією угоди.

Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором відповідач з березня 2009 року повернення кредиту припинив.

Відповідач не надав суду доказів вчасного повернення кредиту. На день розгляду справи кредит не повернуто, що підтверджується поясненнями представника позивача.

Представник позивача посилається на те, що відповідач не сплатив також проценти за користування кредитом, внаслідок чого утворилась заборгованість, що підтверджується відповідним розрахунком.

За таких обставин суд приходить до висновку, що позивач правомірно вимагає дострокового повернення позики та сплати процентів за користування кредитом.

Згідно ст. 549 Цивільного Кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Відповідно до вимог ст. 551 Цивільного Кодексу України предметом неустойки може бути грошова сума. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

У статті 13,3 умов кредитного договору № 014/ 0335/82/0000919 від 21 квітня 2008, укладеного між позивачем та ОСОБА_2, визначена відповідальність позичальника за прострочення будь-яких грошових зобовязань за договором кредиту у вигляді сплати позичальником ВАТ пені.

Представник позивача просить стягнути з ОСОБА_2 пеню за несвоєчасне виконання зобовязання по сплаті кредиту відповідно до наданого розрахунку.

Суд вважає, що позивач правомірно вимагає стягнення з відповідача пені за несвоєчасне виконання зобовязання по сплаті кредиту.

Суд знаходить, що згідно вимог ст. 88 Цивільного процесуального Кодексу України і ст. 3 Декрету Кабінету Міністрів України «Про державне мито» та ст. 81 Цивільного Процесуального Кодексу України та Порядку оплати витрат з інформаційно-технічного забезпечення розгляду цивільних справ та їх розмірів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21 грудня 2005 року № 1258 в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 05 серпня 2009 року № 825 з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачені при подачі позовної заяви судові витрати: державне мито та витрати з інформаційно-технічного забезпечення розгляду цивільних справ.

Керуючись ст. 1054, 1048, 1049, 1050 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 57, 58, 59, 60, 62, 63, 64, 79, 81, 88, 209, 212, 213, 214, 215, 223, 291, 292, 294, 296 ЦПК України,

Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь Відкритого акціонерного товариства «ОСОБА_1 Аваль» 12480 грн. 39 коп. заборгованості за договором кредиту, 244 грн. 00 коп. судових витрат, сплачених позивачем при подачі позовної заяви.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються апеляційному суду Хмельницької області через Ізяславський райсуд.

Суддя