Апеляційний суд Івано-Франківської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2010 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючої Стефанів Н.С.

суддів Беркій О.Ю., Соколовського В.М.

секретаря КіндратаВ.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі про визнання

неправомірними дій щодо невиплати підвищеного розміру пенсії як дитині війни та

стягнення невиплаченої щомісячної державної соціальної допомоги дитині війни, за

апеляційною скаргою управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі на

постанову Галицького районного суду від 22 червня 2009 року,-

встановила:

В квітні 2009 року ОСОБА_1 звернулась до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що є дитиною війни і згідно ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" має право на щомісячну доплату до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком. Проте така доплата у 2006-2007 роках не здійснювалась, а у 2008 році така доплата здійснювалась тільки частково. Вважає такі дії відповідача неправомірними, при цьому посилається на рішення Конституційного Суду України №6-рп/2007 від 09.07.2007 року, яким визнано такими, що не відповідають Конституції України окремі положення ЗУ "Про Державний бюджет на 2007 рік" щодо зупинення дії ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни".

Просила визнати неправомірними дії управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі щодо відмови у підвищенні розміру пенсії, як дитині війни та стягнути з відповідача 3902,91 грн. недоплаченої щомісячної соціальної державної допомоги до пенсії за період з 01 січня 2006 року по 01 січня 2009 року, а також, зобов'язати в подальшому при нарахуванні пенсії здійснювати підвищення пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком щомісяця.

Постановою Галицького районного суду від 22 червня 2009 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано протиправними дії управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі щодо відмови у підвищенні розміру пенсії ОСОБА_1, як дитині війни.

Зобовязано управління Пенсійного фонду в Галицькому районі здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 за 2007-2008 роки з врахуванням щомісячного підвищення пенсії на 30% мінімальної пенсії за віком відповідно до ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" у редакції що діяла до внесення до вказаного Закону України змін підпунктом 2 пункту 41 Розділу II "Внесення змін до деяких законодавчих актів України", Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України".

В решті позовних вимог відмовлено.

На дану постанову управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі подало апеляційну скаргу, вважає постанову суду такою, що прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, посилається на те, що відповідно до ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" фінансування витрат, пов'язаних із його реалізацією, здійснюється за рахунок державного бюджету. Ухвалюючи рішення про стягнення з управління на користь позивача певної суми, суд не з'ясував, чи були перераховані бюджетні кошти на рахунок Пенсійного фонду для виплати їх особам, які мають статус дитини війни, з якого розрахунку на кожну особу надходили ці кошти та чи має право Пенсійний фонд проводити заявлені позивачем виплати за рахунок інших платежів. Посилаючись на зазначені обставини апелянт просив постанову скасувати, ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

В судове засідання апеляційного суду представник апелянта не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, тому наявні підстави для розгляду справи у відсутності апелянта.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Згідно Закону України «Про соціальний захист дітей війни» позивачка ОСОБА_1 має статус дитини війни, що підтверджується довідкою №5646, виданою управлінням Пенсійного фонду України в Галицькому районі 16 лютого 2006 року, а тому, має право на соціальні гарантії, визначені цим Законом, зокрема право на підвищення пенсії на суму, що складає 30% мінімальної пенсії за віком.

Законом України «Про державний бюджет України на 2007 рік» було зупинено ст.6 Закону «Про соціальний захист дітей війни» , а Законом України «Про державний бюджет України на 2008 рік» дану статтю викладено в новій редакції, згідно якої дітям війни до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни.

Однак рішеннями Конституційного Суду України рішеннями від 09.07.2007 року та

22.05.2008 року зупинення дії ст.6 Закону та викладення її в новій редакції визнано неконституційними, а рішенням Конституційного Суду України №10-рп/2008 від 22.05.2008р. визнано неконституційними ряд положень ЗУ "Про Державний бюджет України на 2008 рік" та про внесення змін до деяких законодавчих актів України, зокрема положення п.41 Розділу II вказаного Закону.

А тому, посилання в апеляційній скарзі на відсутність бюджетних асигнувань на вказані соціальні виплати не може бути підставою для задоволення вимог апелянта.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, виходячи із загальних засад пріоритетності законів над підзаконними актами, правильно не прийняв до уваги доводи відповідача щодо встановлення постановою КМУ від 28.05.2008 року механізму реалізації положень ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", оскільки вона істотно звужує обсяг прав дітей війни, передбачених цим законом.

Відповідно до вимог ч.2 ст.303 ЦПК України суд апеляційної інстанції не вправі переоцінювати докази, які судом першої інстанції були досліджені у встановленому

законом порядку.

Апеляційна скарга управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі не містить посилання на нові докази, що б давало підставу для скасування постанови суду першої інстанції і ухвалення рішення про відмову в позові.

Однак, як вбачається з матеріалів справи суд помилково в рішенні зобов'язав відповідача провести позивачу перерахунок пенсії за період з 2007-2008 років. З врахуванням дії рішень Конституційного Суду України від 09.07.2007 року та 22.05.2008 року, такий перерахунок пенсії позивачу слід було зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі провести з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року та з

22.05.2008 року по 31.12.2008 року. В зв'язку з цим, постанову суду слід змінити.

На підставі наведеного та керуючись ст..ст. 307, 309, 313-314, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів,-

вирішила:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі вольнити частково. Постанову Галицького районного суду від 22 червня 2009 року зазначивши період проведення ОСОБА_1 перерахунку пенсії з .07.2007 року по 31.12.2007 року та з 22.05.2008 року по 31.12.2008 року.

В решті постанову суду залишити без зміни.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання нею законної сили.

Головуюча Н.С. Стефанів

Судді О.Ю. ОСОБА_2 Соколовський