Старобільський районний суд Луганської області
Справа № 2-о-11
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

8 лютого 2010 року Старобільський районний суд

Луганської області

у складі: головуючого - судді Озерова В.О.,

при секретарі Туловової А.С.,

за участі заявника ОСОБА_1,

представника заінтересованої особи ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Старобільську цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: управління Пенсійного фонду України в Старобільському районі про встановлення факту роботи повний робочий час на посаді акумуляторщика,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про встановлення факту роботи повний робочий час на посаді акумуляторщика, у якій просить суд встановити факт, що він працював повний робочий час на посаді акумуляторщика з 02.08.1992 року по 05.05.1999 року у Відкритому акціонерному товаристві Старобільське спеціалізоване автотранспортне підприємство № 0305 і використовував обладнання, сировину та матеріали, які є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що несприятливо впливали на його стан здоровя.

В обґрунтування своєї заяви ОСОБА_1 посилається на те, що з 17.08.1983 року по 05.05.1999 року він працював акумуляторщиком. Відповідно до вимог п. б ст. 13 Закону України Про пенсійне забезпечення від 5 листопада 1991 року № 1788-XII він має право на отримання пенсії за віком на пільгових умовах, як працівник, зайнятий повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - з списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників затверджуваним Кабінетом Міністрів України, як чоловік, після досягнення 55 років і при стажі роботи 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначеній роботі. Встановлення даного факту має для нього юридичне значення. Оскільки дасть йому можливість для призначення пенсії.

В судовому засіданні ОСОБА_1 цілком підтримав свою заяву і доводи, викладені в ній.

Представник заінтересованої особи Управління Пенсійного Фонду України по Старобільському району ОСОБА_2 в судовому засіданні в цілому не заперечувала проти задоволення заяви ОСОБА_1 та пояснила, що встановлення факту роботи на певній посаді не дає права для призначення пенсії на пільгових умовах.

Вислухавши пояснення сторін, допитавши свідків, дослідивши докази по справі, суд вважає заяву обґрунтованою і такою, що підлягає повному задоволенню з наступних підстав:

Свідок ОСОБА_3 пояснив суду, що він (свідок) працював водієм разом з ОСОБА_1 у Старобільському спеціалізованому авто підприємстві № 0305. Йому (свідку) відомо що ОСОБА_1 працював акумуляторщиком з 1983 року по 1999 рік. За весь період роботи заявник використовував обладнання, сировину та матеріали, які є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що несприятливо впливали на його стан здоровя.

Свідок ОСОБА_4 підтвердив у судовому засіданні, що він знайомий з ОСОБА_1 давно, з того часу, як стали разом працювати з 1983 року. За період роботи заявник дійсно використовував обладнання, сировину та матеріали, які є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що несприятливо впливали на його стан здоровя.

Пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у суду сумніву не викликають, тому що вони не протиречать один другому.

З паспорту ОСОБА_1 вбачається, що він народився 24 березня 1954 року і досяг віку 55 років.

З трудової книжки на імя ОСОБА_1 вбачається, що він з дійсно з 17.08.1983 року по 17.05.1994 року працював акумуляторщиком у Старобільському орендному САТП № 0305. З 17.05.1994 року він працював акумуляторщиком у САТП № 0305, яке перейшло в підпорядкування у обєднання Укрмясомолтранс і реорганізовано у ВАТ Старобільське САТП № 0305 і звільнений 05.05.1999 року.

Згідно з вимогами п. б ст.13 Закону України Про пенсійне забезпечення передбачено, що право на пенсію на пільгових умовах, мають право працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - з списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць, чоловіки, після досягнення 55 років і при стажі роботи 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначеній роботі.

Таким чином, оскільки з пояснень свідків, з трудової книжки ОСОБА_1, вбачається, що він пропрацював на посаді акумуляторщика більш 12 років 6 місяців, використовував обладнання, сировину та матеріали, які є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що несприятливо впливали на його стан здоровя, досяг віку 55 років, тому суд вважає, що він має право на пільгову пенсію за віком на підставі п. б ст.13 Закону України Про пенсійне забезпечення, а тому його заява підлягає повному задоволенню.

На підставі наведеного і п. б ст.13 Закону України Про пенсійне забезпечення, керуючись ст.ст. 10-11, 209, 212-215, 256-257, 259 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа: управління Пенсійного фонду України в Старобільському районі про встановлення факту роботи повний робочий час на посаді акумуляторщика задовольнити у повному обсязі.

Встановити, що ОСОБА_1 дійсно працював акумуляторщиком більш 12 років 6 місяців з 17.08.1983 року по 17.05.1994 року у Старобільському спеціалізованому автотранспортному підприємстві № 0305. З 17.05.1994 року по 05.05.1999 року працював акумуляторщиком у Старобільському орендному САТП № 0305, яке перейшло в підпорядкування обєднання Укрмясомолтранс та реорганізовано у ВАТ Старобільське САП № 0305, звільнений 05.05.1999 року і виконував роботу повний робочий час з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Луганської області через Старобільський районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і подання апеляційної скарги протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження, або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

Суддя В.О. Озеров