Справа №22-ц-1388/10 Суддя-доповідач - Семеній
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2010 року м.Суми

колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Сумської області у складі :

головуючого Шевченка В.А.,

суддів Семеній Л.І., Кононенко О.Ю.,

з участю секретаря судового засідання Кияненко Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на постанову Шосткинського міськрайонного суду м. Суми від 23 листопада 2009 року

у справі за позовом ОСОБА_1

до управління Пенсійного фонду України в м. Шостка Сумської області

про визнання дій протиправними, зобовязання вчинити дії,

в с т а н о в и л а :

Постановою Шосткинського міськрайонного суду м. Суми від 23 листопада 2009 року позовні вимоги ОСОБА_1 залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на порушення судом норм матеріального права вказує, що її коефіцієнт заробітної плати відповідачем було занижено, надбавка до пенсії за роботу по списку №1 з 01 січня 2008 року не виплачується , просить скасувати зазначену постанову суду та ухвалити нове рішення про задоволення її позову.

Вислухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно відхилити, а постанову суду залишити без змін з таких підстав.

Апеляційну скаргу подано згідно з вимогами КАС України.

Відповідно до Прикінцевих та перехідних положень Закону України №1691-VІ від 18 лютого 2010 року, який набрав чинності 10 березня 2010 року, апеляційні скарги, за якими провадження не відкрито, передаються до відповідних апеляційних судів для розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Вирішуючи спір та відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з необґрунтованості позовних вимог, оскільки позивачка не довела ті обставини, на які послалася у позові. Крім того, обрахований позивачкою коефіцієнт не передбачений чинним законодавством та не доведено право на 20% надбавку до пенсії за шкоду, заподіяну її здоровю.

З таким висновком суду можна погодитись, так як він відповідає обставинам справи та вимогам закону.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції позивачу призначено пенсію з 03 лютого 1997 року відповідно до п. а ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Загальний стаж роботи позивачки 27 років 4 місяці 6 днів, у тому числі робота за Списком №1 13 років 5 місяців 7 днів.

З 01 січня 2008 року загальний розмір пенсії позивачки склав 669,58 грн., а з 01 жовтня 2008 року 928,81 грн. Обрахунок проводився відповідачем згідно з Законом України «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» та виходячи із загального стажу роботи позивачки.

Таким чином, з 01 січня 2008 року позивачці встановлено коефіцієнт страхового стажу 0,48400, а з 01 жовтня 2008 року - 0,5445 відповідно до ст. 25 Законну України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Підстав для перерахунку пенсії відповідачем відповідно до заяви позивачки від 19 січня 2009 року колегія суддів не вбачає, оскільки матеріали справи не містять доказів збільшення загального стажу роботи позивачки понад 27 років 4 місяці 6 днів.

Позивачкою помилково обраховано коефіцієнт стажу з 01 жовтня 2008 року, оскільки коефіцієнт стажу з 01 січня 2008 року з урахуванням загального стажу роботи становить 0,40333 та, з урахуванням показника кратності 1,2, складає 0,48400, тому за чинним законодавством не може бути застосований до показника кратності 1,35. Тому з 01 жовтня 2008 року застосуванню відносно показника кратності 1,35 підлягає коефіцієнт стажу 0,40333 як такий, що обраховано із стажу роботи позивачки 27 років 4 місяці 6 днів.

Доводи позивачки про наявність у неї загального трудового стажу 40 років 4 місяці, з якого вона обраховувала розмір пенсії та коефіцієнти, є необґрунтованими та такими, що суперечать чинному пенсійному законодавству, оскільки при розрахунку розміру пенсії враховується лише загальний стаж роботи.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду також не спростовують.

Суд першої інстанції вірно зясував спірні правовідносини, всебічно встановив обставини, що мають значення для справи у відповідності з ч. 1 ст. 212 ЦПК України, дослідив усі наявні у справі докази та дав їм оцінку, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому їх дослідженні.

В апеляційній скарзі не наведено обставин та доказів, які б ставили під сумнів законність постанови місцевого суду.

Колегією суддів не виявлено неправильного застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які могли б бути підставою для зміни чи скасування постанови суду першої інстанції.

Керуючись ст. 303, п. 1 ч. 1 307, 308, п. 1 ч. 1 ст. 314, ст.ст. 315, 319 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Постанову Шосткинського міськрайонного суду м. Суми від 23 листопада 2009 року в даній справі залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання нею законної сили.

Головуючий -

Судді -