Машівський районний суд Полтавської області
Машівський районний суд Полтавської області
Справа № 2-1125/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2010 року. Машівський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого-судді Кравець С.В.

за участю: секретаря Кульчицької І.М.

позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Машівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування майнової та моральної шкоди, -

відповідно до ч.3 ст. 209 ЦПК України в судовому засіданні 23 листопада 2010 року проголошено вступну та резолютивну частини Рішення, -

в с т а н о в и в :

у листопаді 2010 року позивач звернулася до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що 28.09.2010р. одна із собак відповідачки, яка є її сусідкою, напала на її домашню птицю та подавила 10 качок і 5 цесарок, які знаходилися на подвірї. Вона почала кричати, а тому собака покинула птицю, схватила 1 качку та побігла на своє подвіря. Пішовши за собакою помітила, що та забігла у двір відповідачки, звернувшись до якої з вимогою про відшкодування шкоди та відмовила. Після цього, вона звернулася до правоохоронних органів, якими в ході проведеної перевірки встановлено, що дійсно собака ОСОБА_3 подавила її качок та цесарок, чим спричинила шкоду на суму 400 грн. Крім цього, їй спричинені моральні страждання, оскільки внаслідок втрати птиці вона переживала, були порушені її життєві плани, так як вона розраховувала на забезпечення себе мясом, а на пенсію купити його не має можливості. Всі зусилля по догляду за птицею виявилися марними, щодня побоюється, що собака відповідачки може проникнути на її подвіря, що загрожує її життю, здоровю та майну. У звязку з наведеним позивач просить зобовязати відповідача вжити невідкладних заходів по усуненню загрози життю, здоровю людей та навколишнього середовища, шляхом утримання дворових собак на привязі, стягнути з неї майнову шкоду в розмірі 400 грн. завдану знищенням собакою 10 качок та 5 цесарок, моральну шкоду в розмірі 500 грн. та судові витрати.

В судовому засіданні позивач позов підтримала з підстав викладених у позовній заяві, при цьому зазначила, що 28.09.2010р. 2 собаки відповідачки чорної та білої масті знаходилися біля огорожі, де перебувала її птиця, поза подвірям. При цьому чорна собака схватила качку, побігла та заскочила у двір відповідачки, яка є її сусідкою, хоча і проживає за 5 будинків, а біла собака втекла і заховалася в кущі. Наступного дня чорна собака знову схватила качку із загорожі. Оскільки при перерахунку виявилася відсутність 10 качок та 5 цесарок, вона вважає, що саме собаки відповідачки їх викрали. Матеріальну шкоду було встановлено разом з міліцією, щодо моральної шкоди вважає, що відповідач повинна її відшкодувати у звязку зі знищенням птиці. Стосовно того, яким чином собаки відповідачки створюють загрозу життю, здоровю людей та навколишнього середовища пояснити не змогла.

Представник відповідача проти позову заперечила в повному обсязі, в обґрунтування своїх доводів зазначила, що у її дворі, де вона проживає разом з відповідачкою, яка є її матірю, дійсно утримується 3 собаки, але всі вони рябі, знаходяться на привязі. Чорної та білої собаки немає взагалі. Крім цього, зазначила, що не є сусідкою позивачки, оскільки проживає на відстані 8 дворів, якщо рахувати по одній стороні або на відстані 5 дворів, якщо рахувати по іншій.

Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані сторонами докази, прийшов до наступного.

Судом установлено, що 28.09.2010р. з господарства позивача ОСОБА_1 собака чорної масті викрала качку.

Як убачається з відмовного матеріалу за зверненням позивачки з цього приводу, у своїй письмовій заяві адресованій органам міліції від 28.09.2010р. вона просила притягнути відповідачку до відповідальності за те, що її собака загризла 5 каченят та 5 цесарок, чим завдала шкоду на 400 грн. У своїх письмових поясненнях позивач повідомила, що цього дня близько 15 год. помітила як невідома собака схватила каченя та побігла до господарства ОСОБА_3. Звернувшись до дочки відповідачки про вказаний факт, остання запропонувала самій ловити собаку.

Під час дачі письмових пояснень 01.10.2010р. відповідач ОСОБА_3 повідомила, що дійсно має в господарстві 3 собак, одна з яких на привязі, а за іншою вона не вгледіла і та вибігла на вулицю. Через деякий час до неї зайшла позивач та повідомила, що її собака зїла цесарку, на що вона запропонувала відшкодувати збитки.

01.10.2010р. відносно відповідачки складено протокол за ч.2 ст. 154 КУпАП, за яким вона визнала вину в тому, що її собаки зїли невстановлену кількість качок та цесарок позивачки, і матеріал направлено до суду. Прийняте з цього приводу рішення відсутнє, клопотання про його витребування не заявлялося і позивач на нього, як на підставу звернення до суду не посилалася.

На підставі вказаних даних Машівським РВ УМВС прийнято рішення про відмову в порушенні відносно ОСОБА_3 кримінальної справи ( а.с. 5 ).

Відповідно до ч. ч.1, 5 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, повязана з використанням, зберіганням або утриманням …, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для … інших осіб. Особа, яка здійснює таку діяльність, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2, яка була очевидцем вказаних подій і саме з якою між позивачем і нею безпосередньо відбулася розмова з приводу викрадення каченяти того дня, категорично забезпечила факт належності їм собаки причетної до крадіжки каченяти.

Так, позивач стверджувала, що собака, що викрала каченя була чорної масті. Зазначила, що там також була і собака білої масті, яка втекла до кущів. Всупереч цьому, представник відповідача повідомила, що собак такої масті в її господарстві немає, оскільки належні їй собаки всі рябої масті.

Інших доказів, які б підтверджували факт належності відповідачці собаки чорної масті, саме яка викрала належну позивачу качку, відсутні.

Таким чином, у судовому засіданні позивач належними доказами не довела того факту, що собака, яка викрала з її господарства каченя належить саме відповідачці, чим не виконала вимог передбачених ст. ст. 10, 60 ЦПК України, відповідно до яких кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Таких доказів не містить і сам відмовний матеріал, крім пояснень відповідачки, яка погодилася відшкодувати шкоду позивачу за одну цесарку, хоча і не була очевидцем вказаних подій та не бачила, яка саме собака викрала каченя у позивачки та факт визнання неї своєї вини у протоколі, щодо знищення невстановленої кількості птиці нібито її собакою, також не є достатнім доказом для встановлення її вини.

Щодо доводів позивача про відшкодування матеріальної і моральної шкоди та зобовязання відповідача вжити заходів по утриманню собак суд зазначає наступне.

За змістом ст. ст. 1166, 1167 ЦК України, майнова та моральна шкода, завдана неправомірними діями майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала за наявності її вини.

В судовому засіданні не встановлено факту спричинення позивачу шкоди саме діями належній відповідачу собаці.

Натомість суд зазначає, що позивач і жодного доказу на підтвердження вказаних вимог щодо розміру спричинення майнової та моральної шкоди, крім пояснень, також не надала, хоча одночасно установлено, що вона з цього приводу давала суперечливі пояснення та показання.

Так, у телефонному повідомленні до органів міліції зазначала про те, що собака відповідачки зїла саме 10 качок, в послідуючому у своїй заяві вказувала про 5 качок та про 5 цесарок, у письмовому поясненні мова йшла про викрадення лише 1 каченяти, у позовній заяві вже вказувала про 10 качок та 5 цесарок, а в судовому засіданні зазначила про викрадення 1 каченяти 28.09., іншого 29.09.2010р., а стосовно іншої птиці самостійно зробила висновок, що їх поїли саме собаки відповідачки, хоча в позовній заяві вказано, що птиця була подавлена.

Таким чином, такі суперечливі показання позивача не можуть бути взяті судом до уваги як на підстав задоволення її вимог.

Аналізуючи зібрані у справі докази, суд вважає, що оскільки позивач жодними доказами не довела своїх вимог та не довела того факту, що саме собака відповідачки знищила її птицю, не спростувала тверджень відповідача про відсутність у її господарстві собак чорної та білої масті, які причетні до викрадення належній позивачу птиці, як і того факту, що відповідач шляхом неналежного утримання собак створює загрозу, життю, здоровю людей та навколишнього середовища, а тому приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, оскільки позивачу в задоволенні позову відмовлено, а тому судові витрати на її користь відшкодуванню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1166, 1167, 1187 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування майнової та моральної шкоди відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Полтавської області через Машівський районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги, а особою, яка не була присутньою під час проголошення рішення в той же строк з дня отримання його копії.

Суддя: