АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № Справа № 22ц-7779/09 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Черненкова Л.А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2010 року м. Дніпропетровськ

Судова колегія судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської

області в складі:

головуючого судді - Гайдук В.І.

суддів - Черненкової Л.А., Красвітної Т.П.

при секретарі - Горобець К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_2 на заочне рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 13 червня 2007 року у цивільній справі за позовом Кредитної спілки «Дніпропетровська Ощадна Кредитна Спілка» до ОСОБА_2 про стягнення суми за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И Л А:

12 вересня 2006 року КС «Дніпропетровська Ощадна Кредитна Спілка» звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення суми за кредитним договором, посилаючись на те, що відповідачка 07 лютого 2005 року відповідно до укладеного між ними кредитного договору № 2850-Д від 07.02.2005 року одержала кредит в сумі 13000 грн. терміном на 12 місяців до 07 лютого 2006 року. Свої зобовязання по вказаному кредитному договору відповідачка не виконала і станом на 07.02.2006 року має заборгованість у розмірі 33164 грн., яка складається із суми кредиту-11916 грн.; із суми відсотків за користування кредитом -4767 грн.; із суми відсотків за несвоєчасне погашення кредиту 16481 грн. Просить суд стягнути з відповідачки заборгованість по кредитному договору у розмірі 33164 грн. і судові витрати.

Заочним рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 13 червня 2007 року позов задоволено, ухвалено: стягнути з ОСОБА_2 на користь Кредитної спілки «Дніпропетровська Ощадна Кредитна Спілка» 11916 грн. - заборгованості по тілу кредиту; 4767 грн. відсотків за користування кредитом; 17881 грн.- додаткових відсотків;, а разом 34 564 грн.; стягнути з відповідачки на користь позивача 361,64 грн. судових витрат.

Ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 17 листопада 2009 року у задоволенні заяви ОСОБА_2 про скасування заочного рішення від 13.06.2007 року відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить заочне рішення суду скасувати, і направити справу на новий розгляд, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді, пояснення сторін, що зявилися, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах та межах позовних вимог, дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно відхилити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно кредитного договору № 2850-Д від 07.02.2005 року, укладеного між сторонами у справі, відповідачка одержала кредит в сумі 13000 грн. і сплатою 40% річних терміном на 12 місяців до 07 лютого 2006 року. Свої зобовязання по вказаному кредитному договору відповідачка не виконала і станом на 07.02.2006 року має заборгованість у розмірі 33164 грн., яка складається із суми кредиту-11916 грн.; із суми відсотків за користування кредитом -4767 грн.; із суми відсотків за несвоєчасне погашення кредиту 17881 грн.

Задовольняючи позов, районний суд виходив з того, що внаслідок невиконання своїх зобовязань у відповідачки перед банком виникла заборгованість станом на 07.02.2006 року у сумі 33164 грн., але в резолютивній частині рішення стягнута з відповідачки сума у розмірі 34 564 гривні, що є опискою, яка може бути виправлена у відповідності до вимог ст. 219 ЦПК України судом першої інстанції.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Відповідно до вимог ст.ст. 526, 530 ЦК України, - зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та у встановлений строк.

Згідно умов кредитного договору від 07.02.2005 року відповідачка ОСОБА_3 зобовязалася в строк до 07 числа кожного місяця, на строк дії договору, сплачувати позивачу тіло кредиту з відсотками за його користування відповідно до графіку вказаному у п.3.1.

Відповідно до п.5.1 вказаного договору відповідачка зобовязалася у випадку порушення термінів повернення кредиту, сплачувати відсотки за користування неповерненою сумою кредиту: до 5 днів в розмірі 0,3% від суми простроченого повернення кредиту за кожен день прострочки, більше 5 днів 1% за кожен день прострочки погашення кредиту.

Згідно ч.1 ст. 1054 ЦК України, - за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Таким чином, судова колегія приходить до висновку, що рішення суду постановлено у відповідності з вимогами закону та не має підстав для його скасування, і доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Із матеріалів справи вбачається, що допущений до участі у справі представник позивача ОСОБА_4, який діяв в якості адвоката на підставі договору про надання правової допомоги від 07 лютого 2007 року, посвідченого особистою печаткою цього адвоката (а.с.40), який зявлявся у попереднє судове засідання та надавав пояснення з приводу позовних вимог. Про час і місце судового засідання 13.06.2007 року був повідомлений під особистий розпис (а.с.44).

З протоколу судового засідання від 13 червня 2007 року (а.с.45-46) вбачається, що суд першої інстанції розглянув справу по суті у відсутності відповідача та його представника з винесенням заочного рішення.

Згідно вимог ст. 74 ЦПК України, - судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик (п.1); судові повідомлення здійснюються судовими повістками-повідомленнями (п.2); судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за сім днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно (п.4); судова повістка разом із розпискою, а у випадках встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через курєрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. Стороні чи її представникові за їх згодою можуть бути видані судові повістки для вручення відповідним учасникам цивільного процесу. Судова повістка може бути вручена безпосередньо в суді, а у разі відкладення розгляду справи про час і місце наступного засідання може бути повідомлено під розписку (п.5).

Висновки суду у заочному рішенні про те, що відповідачка про час та місце судового засідання була повідомлена належним чином, - є правильними та відповідають матеріалам справи.

Таким чином, судова колегія вважає, що відповідно до п.3 ст.311 ЦПК України не має підстав для скасування рішення з направленням справи на новий розгляд.

Керуючись ст.ст.303,304, п.1 ч.1 ст.307, ст. 308, ч.1 п.1 ст.314, 317,319, ч.1 ст.218 ЦПК України судова колегія, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Заочне рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 13 червня 2007 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двох місяців до Верховного Суду України.

Головуючий суддя

Судді колегії