Сумський районний суд Сумської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2010 року Сумський районний суд Сумської області

під головуванням суді - ОСОБА_1

при секретарі - Кібкало І.А.

за участю позивача: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Суми справу за позовом ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю «Спожив Сервіс» про визнання недійсними п.п. 5.2 та 5.5 укладеного між сторонам кредитного договору від 27 серпня 2008 року, зобов»язання до зменшення пені до подвійної облікової ставки та розірвання укладеного між сторонами кредитного договору від 27 серпня 2008 року, -

встановив:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ТОВ «Спожив Сервіс» про визнання недійсними п.п. 5.2 та 5.5 укладеного між сторонам кредитного договору від 27 серпня 2008 року, зобов»язання до зменшення пені до подвійної облікової ставки Національного Банку України та розірвання укладеного між сторонами кредитного договору від 27 серпня 2008 року з тих підстав, що тоді між ним та відповідачем було укладено кредитний договір на споживчі цілі.

З настанням фінансової кризи у нього виникли труднощі щодо сплати всієї суми кредиту, тому він звернувся до відповідача з проханням полегшити умови сплати кредитних зобов»язань, на що отримав від нього відмову. Ознайомившись з Законом України «Про захист прав споживачів» він виявив, що п.п.5.2 та 5.5 укладеного між ними кредитного договору не відповідають його вимогам.

Ст. 18 даного Закону встановлено, що продавець /виконавець, виробник/ не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо в супереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов»язків на шкоду споживача.

Вважав, що розмір пені в 1% від простроченої суми за кожен день простроченого платежу, а також 5% в день від фактичної заборгованості вразі несплати кредиту в строк, передбачений в договорі, викликають саме істотний дисбаланс договірних відносин.

Відповідно п.п.5 п.З ст. 18 даного Закону - несправедливими є зокрема умови про встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації / понад 50% вартості продукції/ у разі невиконання ним зобов»язань за договором.

Відповідно до умов укладеного між ними кредитного договору за користування коштами він повинен сплачувати відповідачу 23,5% річних від суми кредиту, комісію в розмірі 4% щомісячно від суми фактичної заборгованості та пеню в розмірі 30% від суми простроченого платежу щодня, тобто близько 360 % річних, а у випадку не сплати кредиту в строк, на який укладено договір пеня становить 150 % щомісячно від суми фактичної заборгованості, що не є справедливими штрафними санкціями.

Згідно ч.З ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Згідно ч.2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

При укладенні договору він розраховував на сплату кредитних платежів та отримання інформації щодо стану своєї заборгованості та платежів у м.Суми, а після того як офіс у м.Суми був закритий представники відповідача стали спілкуватись з ним з м.Києва у телефонному режимі.

В зв»язку з цим ОСОБА_2 просив: визнати недійсними п.п. 5.2 та 5.5 укладеного між сторонам кредитного договору від 27 серпня 2008 року, зобов»язати відповідача зменшити пеню до подвійної облікової ставки Національного Банку України та розірвати укладений між ними кредитний договір.

В судовому засіданні ОСОБА_2 позов підтримав в повному обсязі .

Представник відповідача - ТОВ « Спожив Сервіс» повторно в судове засідання не з»явився, хоч про час судового розгляду справи відповідач був належним чином повідомлений. Раніше в судовому засіданні позов не визнав повністю за його необґрунтованістю.

В письмовому запереченні відповідач позов не визнав повністю, оскільки укладений між сторонами кредитний договір відповідає нормам діючого законодавства і не суперечить йому.

Заслухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи суд вважає, що йому необхідно відмовити в задоволенні позову за його необґрунтованістю.

27 серпня 2008 року між ОСОБА_2 та ТОВ «Спожив Сервіс» було укладено кредитний договір № ФФФ79494413, згідно якого відповідач надав позивачу кредит на споживчі цілі на загальну суму 5555 гривень 56 копі йок, що підтверджується його копією. / ар.с. 27-28/

Згідно п.5.2 даного договору за порушення строків погашення кредиту, сплати процентів за користування кредитом та комісій позичальник сплачує пеню в розмірі 1% від простроченої суми за кожен день прострочення.

Відповідно до п.5.5 даного договору - якщо позичальник не повертає кредит в строк, зазначений в п. 1.2 даного договору, він сплачує пеню в розмірі 5% в день від суми фактичної заборгованості по договору.

Згідно ч.З ст. 551 ЦК України - розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.І ст. 651 ЦК України - зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли в наслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору / ч.2 ст. 651 ЦК України/.

Згідно ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Зміст договору становлять умови / пункти /, визначені на розсуд сторін і погоджені з ними, та умови, які є обов»язковими відповідно до актів цивільного законодавства / ч.І ст. 628 ЦК України/.

Таким чином при укладенні кредитного договору позивач був ознайомлений з його умовами, порядком надання та повернення кредиту, сплати відсотків та штрафних санкцій у разі порушення його умов, погодився з умовами кредитного договору і підписав його, умови укладеного між ними договору, в тому числі і його п.п. 5.2 та 5.5, не суперечать вимогам ЦК України, його умови значний час виконувались позивачем, а відповідачем його умови не порушувались, при укладанні договору позивач повинен був передбачити настання труднощів по виконанню своїх зобов»язань по кредитному договору, в тому числі у зв»язку з настанням фінансової кризи, тому йому необхідно відмовити в задоволенні позову про визнання недійсними п.п. 5.2 та 5.5 укладеного між сторонам кредитного договору від 27 серпня 2008 року, зобов»язання до зменшення пені до подвійної облікової ставки Національного Банку України та

розірвання даного кредитного договору за його необґрунтованістю. В даному випадку посилання позивача на вимоги ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» є безпідставними.

В укладеному між ними договорі вказана адреса відповідача в м.Києві, зазначені реквізити, на які позивач повинен був сплачувати заборгованість по кредитному договору, та телефон гарячої лінії відповідача, по якому він міг уточнити інформацію щодо своєї заборгованості по кредитному договору та іншим питанням, тому закриття відповідачем офісу в м.Суми не порушило ним умов кредитного договору.

Керуючись ст. ст. 10,11,60,222-215 ЦПК України, 526,527,549,550,551,627,628,638,651 та 658 ЦК України.

вирішив:

Відмовити ОСОБА_2 в задоволенні позову до товариства з обмеженою відповідальністю «Спожив Сервіс» про визнання недійсними п.п. 5.2 та 5.5 укладеного між ТОВ «Спожив Сервіс» та ОСОБА_2 кредитного договору № ФФФ79494413 від 27 серпня 2008 року, зобов»язання до зменшення пені до подвійної облікової ставки Національного Банку України та розірвання укладеного між сторонами кредитного договору № ФФФ79494413 від 27 серпня 2008 року за його необґрунтованістю.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Сумської області через районний суд протягом 10-и днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10-и днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо її не було подано.

Суддя