Справа №22-ц-599 Суддя-доповідач - Семеній
УХВАЛА

13 квітня 2010 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Сумської області у складі :

головуючого Семеній Л.І.,

суддів Кононенко О.Ю., Лузан Л.В.,

з участю секретаря судового засідання Кияненко Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на ухвалу Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 03 лютого 2010 року про закриття провадження

у справі за позовом комунального підприємства «ОСОБА_2 тепловий район»

до ОСОБА_1

про стягнення боргу за спожите тепло та гаряче водопостачання

та за зустрічним позовом ОСОБА_1

до комунального підприємства «ОСОБА_2 тепловий район», Глухівського виробничого житлового ремонтно-експлуатаційного підприємства, ОСОБА_2 міської ради

про визнання дій неправомірними, зобовязання відключити від теплопостачання та відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 03 лютого 2010 року провадження у даній справі закрито в частині визнання незаконною бездіяльності ОСОБА_2 міської ради, визнання незаконним протоколу № 2 від 23 травня 2008 року засідання міської постійно діючої комісії з розгляду питань, повязаних з відключенням споживачів від мереж центрального опалення та рішення ОСОБА_2 міської ради від 25 травня 2008 року та зобовязання ОСОБА_2 міської ради надати дозвіл на встановлення індивідуального опалення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить ухвалу Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 03 лютого 2010 року скасувати, а справу передати до суду першої інстанції на новий розгляд у новому складі суду.

Вислухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника комунального підприємства «ОСОБА_2 тепловий район» ОСОБА_3, який заперечив проти задоволення скарги, дослідивши матеріали справи та перевіривши законність й обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Як вбачається з матеріалів справи, комунальне підприємство «ОСОБА_2 тепловий район» звернулося з позовом до ОСОБА_1 про стягнення боргу за спожите тепло та гаряче водопостачання. Відповідач, у свою чергу, звернувся з зустрічним позовом, в якому просив визнати дії комунального підприємства «ОСОБА_2 тепловий район» незаконними, зобовязати відключити його квартиру від теплопостачання та відшкодувати моральну шкоду.

Доповнивши та уточнивши зустрічний позов, поряд з іншими вимогами він просив суд залучити у якості відповідача ОСОБА_2 міську раду та визнати незаконною її бездіяльність, визнати незаконним протокол № 2 від 23 травня 2008 року засідання міської постійно діючої комісії з розгляду питань, повязаних з відключенням споживачів від мережі центрального опалення, рішення ОСОБА_2 міської ради від 25 травня 2008 року та зобовязати ОСОБА_2 міську раду надати дозвіл на відключення від мережі центрального теплопостачання та встановлення індивідуального опалення, посилаючись на те, що його заява про відключення квартири від мережі центрального теплопостачання від 16 лютого 2007 року не була своєчасно розглянута постійно діючою комісією та в її задоволенні безпідставно, без наведення правового обґрунтування, 25 травня 2008 року було відмовлено.

Закриваючи провадження у справі в частині зазначених вимог до ОСОБА_2 міської ради, суд першої інстанції виходив з того, що між сторонами виник публічно-правовий спір, який не відноситься до цивільної юрисдикції і підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

З таким висновком суду можливо погодитися, оскільки він відповідає вимогам закону.

Як вбачається з положень ст.3 КАС України спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший субєкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, є публічно-правовим.

Субєктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший субєкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства.

Відповідно до ст.17 КАС України розгляд спорів фізичних чи юридичних осіб із субєктами владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності, відноситься до компетенції адміністративних судів.

З урахуванням зазначених вимог закону, та того, що позивачем оскаржуються неправомірні дії субєкта владних повноважень, який, на думку ОСОБА_1, порушив його права, оскільки своєчасно не розглянув його заяву про надання дозволу на відключення від мережі центрального теплопостачання та неправомірно відмовив йому у наданні такого дозволу, суд першої інстанції вірно прийшов до висновку, що між сторонами виник публічно-правовий спір, який відповідно до вимог ст.17 КАС України та ст.15 ЦПК України не відноситься до цивільної юрисдикції, а підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

З наведеного вбачається, що необхідною передумовою закриття провадження у справі з зазначених підстав, є неможливість її розгляду в порядку цивільного судочинства за спірними вимогами, захист яких не передбачений Цивільним процесуальним кодексом України і до яких не може бути застосована аналогія права або аналогія закону.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про закриття провадження у даній справі.

Посилання позивача в апеляційній скарзі на отримання протоколу № 2 від 27 травня 2008 року лише 03 лютого 2010 року та інші доводи апеляційної скарги по суті жодним чином не спростовують висновки суду першої інстанції і не містять нових даних, які б давали підстави для скасування постановленої ухвали.

За таких обставин колегія суддів вважає, що ухвала суду є законною і обґрунтованою та відповідає вимогам закону. З підстав, зазначених в апеляційній скарзі, ухвала суду не може бути скасована або змінена.

Керуючись ст. 303, п. 1 ч. 2 ст. 307, п. 1 ч. 1 ст. 312, ст.ст. 313-315, 319 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 03 лютого 2010 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання нею законної сили.

Головуючий -

Судді -