Броварський міськрайонний суд Київської області
справа 2-3234/10
РІШЕННЯ

Іменем України

22 липня 2010 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого-судді Дутчака І.М.,
при секретарі Чуняк Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Руднянської сільської ради Броварського району Київської області та ОСОБА_6 про визнання права власності на спадкове майно,

в с т а н о в и в :

У травні 2010 року ОСОБА_3 і ОСОБА_4 звернулися до суду з позовом, в якому зазначали, що ІНФОРМАЦІЯ_3 року помер їхній чоловік та батько ОСОБА_7. Після його смерті відкрилася спадщина на все належне йому майно, зокрема житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що розташовані за адресою: АДРЕСА_2

Вони, ОСОБА_3 і ОСОБА_4, як спадкоємці першої черги за законом після смерті ОСОБА_7 відповідно до ст. 549 ЦК України (1963 року) вважаються такими, що прийняли спадщину, оскільки фактично вступили в управління та володіння спадковим майном, постійно проживаючи разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Інший спадкоємець першої черги за законом - другий син спадкодавця відповідач у справі ОСОБА_6 на час відкриття спадщини проживав окремо від спадкодавця, протягом шестимісячного строку в управління або володіння спадковим майном не вступав, заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори не подавав, тому він вважається таким, що спадщину не прийняв.

Крім того, за правилами ст. 22 КпШС України (1969 року), чинної на момент виникнення правовідносин, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном.

Враховуючи, що спірний житловий будинок збудовано за час перебування у шлюбі померлим ОСОБА_7 і позивачем ОСОБА_3, остання як дружина спадкодавця має право на ? частку цього житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами як спільному сумісному майні подружжя.

Згідно із технічним паспортом на житловий будинок та довідкою Броварського МБТІ від 18 березня 2010 року № 92920 за адресою: АДРЕСА_2, розташовані: житловий будинок - "А-1" і надвірні будівлі та споруди: сарай-гараж - "Б", баня - "В", вбиральня-літній душ - "Г", сарай - "Д", колодязь - "К" та огорожа - "N".

Факт належності ОСОБА_7 цього житлового будинку з надвірними будівлями підтверджується технічним паспортом на житловий будинок, вказаною довідкою Броварського МБТІ, паспортом на забудову земельної ділянки, довідкою виконкому Руднянської сільської ради Броварського району від 12 травня 2010 року № 349 про те, що згідно із записами у погосподарській книзі за 1996-2000 роки головою господарства за вказаною адресою до дня смерті був ОСОБА_7, будинок побудований у 1996 році, право власності на дану садибу рішенням сільської ради не приймалося.

Оскільки при житті померлий ОСОБА_7 правовстановлюючий документ на будинок з надвірними будівлями не отримав, вони не можуть отримати на них свідоцтва про право на спадщину за законом, тому змушені звернутися до суду з позовом про визнання за ними права власності на це нерухоме майно.

Просили визнати за ОСОБА_3 право власності на ? частки (? частка - спільне сумісне майно подружжя і ? частка - спадкова) та ОСОБА_4 в порядку спадкування за законом на ? частку житлового будинку - "А-1" з надвірними будівлями та спорудами: сарай-гараж - "Б", баня - "В", вбиральня-літній душ - "Г", сарай - "Д", колодязь - "К" та огорожа - "N", що розташовані за адресою: АДРЕСА_2

Представник позивачів ОСОБА_8 у судовому засіданні позов підтримав.

Відповідачі Руднянська сільська рада Броварського району Київської області та ОСОБА_6 у судове засідання не з'явилися, направили до суду заяви, в яких просять розглянути справу у їх відсутності, позов визнають, проти його задоволення не заперечують.

Роз'яснивши представнику позивача наслідки визнання позову, враховуючи, що визнання позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб, суд вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову.

Оскільки правовідносини виникли до 01 січня 2004 року та продовжують існувати на даний час, при вирішенні цього спору застосуванню підлягають ЦК України (1963 року), КпШС України (1969 року) та чинний ЦК України (2003 року).

Відповідно до свідоцтва про смерть ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

Судом встановлено, що померлий ОСОБА_7 і позивач ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому шлюбі з 05 листопада 1967 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження.

Від шлюбу у них народилося двоє дітей: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Із спадкової справи № 192 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_7 видно, що 15 лютого 2008 року до Броварської міської державної нотаріальної контори Київської області із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_7 звернулися позивачі ОСОБА_3 і ОСОБА_4, які зазначали, що спадщину після смерті ОСОБА_7 вони прийняли фактично, оскільки проживали та були зареєстровані разом із спадкодавцем за однією адресою та проживають там по даний час.

Також із спадкової справи вбачається, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 Броварською міською нотаріальною конторою після смерті ОСОБА_7 видані свідоцтва про право на спадщину за законом на належне останньому майно: 1/3 частку квартири АДРЕСА_1 та земельну ділянку площею 0,182 га, що розташована по АДРЕСА_2 цільове призначення якої - будівництво та обслуговування жилого будинку і господарських будівель.

З довідки № 349, виданої 12 травня 2010 року виконкомом Руднянської сільської ради Броварського району Київської області, видно, що згідно із записами у погосподарській книзі за 1996-2000 роки, особовий рахунок НОМЕР_1 по АДРЕСА_2 значиться будинок, будівлі та споруди, головою господарства до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 року був ОСОБА_7. Земельну ділянку площею 0,182 га йому було виділено рішенням шостої сесії ХХІ скликання Руднянської сільської ради Броварського району Київської області від 01 жовтня 1991 року, землю передано для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель. Житловий будинок збудовано у 1996 році. В даний час у ньому проживає дружина померлого ОСОБА_3 та його син ОСОБА_4 Право власності на садибу не оформлялось.

Згідно із довідкою Комунального підприємства Київської обласної ради "Броварське міжміське бюро технічної інвентаризації" № 92920 від 18 березня 2010 року у АДРЕСА_2 знаходяться збудований у 1996 році житловий будинок, загальною площею 44,3 м2, житловою площею 16,2 м2, з надвірними будівлями та спорудами: сарай-гараж, баня, вбиральня-літній душ, сарай, колодязь та огорожа.

Відповідно до зведеного акту вартості будівель та споруд у АДРЕСА_2, власником у якому зазначений ОСОБА_7, знаходяться: житловий будинок - "А-1" і надвірні будівлі та споруди: сарай-гараж - "Б", баня - "В", вбиральня-літній душ - "Г", сарай - "Д", колодязь - "К" та огорожа - "N".

Факт належності померлому ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_7 вказаних вище житлового будинку та надвірних будівель і споруд підтверджується також паспортом на забудову земельної ділянки у АДРЕСА_2, забудовником якої є ОСОБА_7, проектом та планом забудови цієї садиби.

Згідно із ч. 1 ст. 22, ч. 1 ст. 28 КпШС України (1969 року) майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. У разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними.

Оскільки зазначений вище житловий будинок будувався подружжям у шлюбі, він є їхньою спільною сумісною власністю, тому позивачу ОСОБА_3 та її померлому чоловікові ОСОБА_7 у цьому будинку належить по ? частки кожному.

Відповідно до ч. 1 ст. 529 ЦК України (1963 року) при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

Згідно із ч. 1 ст. 549 ЦК України (1963 року) визнавалося, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном чи подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Ці дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

У ст. 328 ЦК України (2003 року) передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 392 ЦК України (2003 року) власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається.

Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи, що спірний житловий будинок будувався за час шлюбу подружжям ОСОБА_7, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року, та його дружиною ОСОБА_3, а також те, що позивачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є єдиними спадкоємцями першої черги за законом, які фактично прийняли спадщину після смерті ОСОБА_7, суд дійшов висновку, що позов ґрунтується на вимогах закону та підлягає задоволенню.

Виходячи з наведеного, суд вважає можливим визнати право власності на ? частки спірного житлового будинку з надвірними будівлями за ОСОБА_3 і на ? частку за ОСОБА_4

На підставі ст. ст. 524 - 527, 529, 548, 549, ЦК України (1963 року), ст. ст. 22, 28 КпШС України (1969 року), ст. ст. 328, 392 ЦК України (2003 року), керуючись ст. ст. 174, 212 - 215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на ? частки житлового будинку - "А-1", загальною площею 44,3 м2, житловою площею 16,2 м2, з надвірними будівлями та спорудами: сарай-гараж - "Б", баня - "В", вбиральня-літній душ - "Г", сарай - "Д", колодязь - "К" та огорожа - "N", що розташовані за адресою: АДРЕСА_2

Визнати за ОСОБА_4 право власності на ? частку житлового будинку - "А-1", загальною площею 44,3 м2, житловою площею 16,2 м2, з надвірними будівлями та спорудами: сарай-гараж - "Б", баня - "В", вбиральня-літній душ - "Г", сарай - "Д", колодязь - "К" та огорожа - "N", що розташовані за адресою: АДРЕСА_2

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області через Броварський міськрайонний суд шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у зазначений вище строк, рішення суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Дутчак І.М.