№2-257/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.07.2010р. Вільногірський міський суд Дніпропетровської області в складі головуючого судді Литвинової Р.А. при секретарі Малой К.П., з участю сторін : представника позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Вільногірську цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Дніпропетровськгаз» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за спожитий газ,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_3 акціонерне товариство (далі ПАТ) по газопостачанню та газифікації «Дніпропетровськгаз» звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за спожитий газ, в якому зазначає, що він надавав послуги послуги з постачання природного газу для побутового споживання відповідачу, що підтверджується обліковою картонкою абонента та особовим рахунком №20832.

Крім того, 01.10.2006р. з ОСОБА_2 було укладено договір на надання послуг з газопостачання №4/2929. Відповідно до п.4.2, 5.2.3 договору, п.п.29,17 Правил надання населенню послуг з газопостачання, затверджених постановою КМ України від 09.12.1999р. (зі змінами та доповненнями) - далі Правил, відповідач зобов'язаний своєчасно і в повному розмірі вносити плату за надані послуги з газопостачання. Розрахунковим періодом для визначення розміру оплати послуг є календарний місяць. Плата за надані протягом розрахункового періоду послуги з газопостачання вноситься до 30 (31) числа поточного місяця.

Проте відповідач оплату за користування газом з жовтня 2007 року належним чином не здійснює, в результаті чого станом на 22.08.2009р. на контрольні показники лічильника 41118 куб.м. виникла заборгованість в сумі 3691.11грн., що підтверджується розрахунками за газ.

З 01.01.2007р. відповідно до положень п.10 Правил розрахунок за надані послуги з газопостачання здійснюється за роздрібними цінами, диференційованими залежно від обсягів споживання, у поточному році для споживачів здійснюється залежно від річного обсягу фактичного використання природного газу у попередньому році.

Враховуючи, що річне споживання газу відповідачем в 2006р. становило більше 6000 куб.м. та не перевищувало 1200 куб.м. відповідач мав сплачувати за послуги з газопостачання з 01.01.2007р. щомісячно, виходячи з розрахунку ціни одного куб.м. 98.0коп. відповідно до постанови НКРЕ від 19.12.2006р., про що сторонами підписано акт звірки контрольних показників від 23.01.2007р. Відповідно до п.10 Правил станом на 01.07.2007р. проведено перерахунок оплати вартості використаного природного газу залежно від обсягу його фактичного використання у першому півріччі поточного року та від роздрібних цін, що діяли в першому півріччі поточного року, в результаті відповідач переведений до нижчої цінової категорії і перерахована вартість природного газу з 01.01.2007р. (з 98.0коп. на 47.8коп.за 1 куб.м.).

Позивач в позові вказує, що у зв'язку з тим, що обсяги спожитого відповідачем газу в 2008р. перевищують обсяги, визначені у ціновій категорії на початку року, тобто спожито більше 6000 куб.м. з 01.09.2009р. він переведений до вищої цінової категорії і вартість спожитого газу перерахована за цінами відповідно до вищої цінової категорії (з 47.8коп. на 1.4988коп. на 1 куб.м.), про що сторонами підписано акт звірки від 13.02.2009р.

По факту фактичного використання в 1-му півріччі 2009р. та залежно від роздрібних цін, що діяли, споживач переведений до нижчої цінової категорії і перерахована вартість природного газу з 01.01.2009р. (з 1.4988коп. на 0.7320коп. за 1 куб.м.) про що підписано акт звірки від 22.08.2009р.

В результаті заборгованість відповідача перед позивачем станом на 22 серпня 2009р. становить 3691.11грн.

10.06.2009р. відповідачу направлено досудове попередження про стягнення боргу, яке залишено без уваги та задоволення, в зв'язку з чим позивач змушений звернутись до суду з позовом. Позивач просить стягнути з відповідача на свою користь 3691.11грн., а також сплачені ним судові витрати : державне мито в сумі 51.00 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30.00грн.

В судовому засіданні представник позивача свій позов підтримала в повному обсязі, просить його задовольнити. Вона пояснила, що в свій час нею була надана до суду заява про зменшення суми позову (а.с.43-46), але потім з'ясувалось, що сплачені позивачем кошти за газ в процесі розгляду справи була зараховані в рахунок поточних платежів, тому заяву про зменшення позовних вимог вона просить не приймати до уваги, а стягнути з відповідача суму, зазначену в первісній позовній заяві 3691.11грн.

Спірним виявився 2008 рік, відповідачем було спожито газу більше норми, - 6171м.куб., тобто виявилось, що відповідач перевищив норми споживання газу. 17.02.2010р. вийшла постанова КМ України по цим питанням, саме такою методикою розрахунків вони і керувались гіри нарахуванні плати за газ відповідачеві, іншого розрахунку не існує, вони не можуть прийняти той розрахунок, який пропонує відповідач. Представник позивача просить задовольнити позов.

Відповідач висловив категоричні заперечення проти позову, суду пояснив, що він зробив свій власний розрахунок, який не відповідає тому, що надав позивач. Він з впевненістю може сказати, що 31.12.2008р. показники лічильника не знімались, це видно з актів звірок. Різниця виникла через перерозрахунок, а він дивився по показникам, які записано в актах, і там видно, що показники лічильника не знімались. В актах звірок є розбіжності з показниками, які записані в картонці, де працівниками позивача було дописано йому 2 тис.куб.м., а його підпису там немає. Постановою КМ України від 09.12.2009р. №2246 не передбачено проведення розрахунків за газ по середньодобовим показникам, треба нараховувати плату за газ по фактично використаній кількості газу. В картонці немає його підпису, тому у розрахунках позивача і виникли розбіжності по нарахуванню плати за використаний газ, він з цього приводу написав свої заперечення, але на це не відреагували. Він чітко веде свої розрахунки і впевнений, що він не вийшов за межі встановлених норм споживання газу, тобто за 6000м.куб. Більш того, лічильник перевірявся, будь-яких порушень опломбування не виявлено. Він просить відмовити в задоволення позову. Постанова, на яку посилається позивач, зворотної сили не має, тому позивач не мав права нараховувати йому плату за газ на підставі середньодобових об'ємів, а треба було нараховувати по фактичному використанню. Також він наголосив, що обсяг спожитого ним в 2008р. газу становив 5989куб.м. за тарифом 47.8коп. за 1 куб.м. і він його повністю сплатив.

Свідок ОСОБА_4 суду показала, що вона є працівником підприємства позивача. їй відомо, що в січні 2009р. було зроблено розрахунок по оплаті за газ за

Так, в акті звірки споживання газу за 2008р.від 13.02.2009р.(а.с.18) зазначено, що кількість спожитого відповідачем природного газу за 2008р. складає 6171куб.м. Однак, якщо вивести різницю між зазначеними в акті показниками лічильника відповідача станом на 01.01.2008р. та 31.12.2008р. (38054-36825), то вийде число 1229куб.м..

Це при тому, що в акті відповідачем внесено його зауваження, де він також власноручно зазначив показники лічильника.

В довідковій картці абонента №20832 (а.с.12) зазначено, що 21.12.2008р. показники лічильника були 37659. Отже виходить, що з 21.12 до 31.12.2008р. відповідач використав 395куб.м. газу, що не є реальним та логічним.

В акті звірки від 22.08.2009р. (а.с.19) зазначено, що показники лічильника відповідача станом на 01.01.2009р. були 37957, нижче в цьому ж акті в графі «примітка» зазначено, що ці показання складають 37765.

В акті звірки від 13.02.2009р. (а.с.18) зазначено, що показники лічильника станом на 31.12.2008р. складають 38054. Таким чином виходить, що показники лічильника 31.12.2008р. (38054) тобто добою раніше, були більшими, ніж 01.01.2009р. (37957).

Суд відмічає, що показники лічильника, надані відповідачем, є логічними, послідовними, чіткими, а показники лічильника, наведені позивачем, є не зрозумілими, суперечливими, тому вони не могли бути покладені в основу по проведенню розрахунків по визначенню вартості природного газу.

Як вбачається з матеріалів справи, жоден акт звірки не складено 01 числа або 31 числа місяця, а показники лічильника зазначені цими датами, невідомо з яких міркувань.

Відповідно до п.10 Правил надання населенню послуг з газопостачання, затверджених постановою КМ України від 09.12.1999р. №2246 - розрахунок населенню за надані послуги з газопостачання здійснюється, починаючи з 01.01.2007р. за роздрібними цінами, диференційованими залежно від обсягів споживання, що встановлені НКРЕ, за показаннями лічильників газу, а у разі їх відсутності - за нормами споживання природного газу.

Відповідно до п.п.4.2, 4.3 укладеного 01.10.2006р. між сторонами договору № 4/2929 оплата за послуги газопостачання здійснюється споживачем до 30 (31) числа поточного місяця. При наявності лічильника газу розрахунок споживача за надані послуги з газопостачання проводиться за діючими цінами на підставі фактичних показань лічильника газу.

Судом встановлено, що у відповідача є в наявності лічильник газу, належним чином зареєстрований, повірений та опломбований, що відображено в п.1.5 названого договору, цей факт визнано не заперечується позивачем.

Отже обсяг спожитого відповідачем природного газу фіксується виключно лічильником, тому відсутні підстави для здійснення розрахунку вартості спожитого газу іншими методами.

Як показала в судовому засіданні свідок ОСОБА_4, яка є працівником позивача, відповідачеві нараховувалась вартість за спожитий газ шляхом виведення середньорічного та середньодобового споживання газу, що суперечить умовам договору та чинному на той час законодавству, що регламентує дані питання.

На підставі викладеного суд дійшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позову Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Дніпропетровськгаз» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за спожитий газ.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 58-60, 88, 209, 212-215, 218 ЦПК України, ст.ст. 509,510, 526, 626, 629, 901-903 ЦК України, Правилами надання населенню послуг з газопостачання, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від рік, взяли 2008 рік і було виявлено, що у відповідача було використано газу більше, ніж треба по нормі, тобто більше 6 тис.куб.м., в такому випадку береться нова цінова категорія і вони донарахували відповідачу плату за використаний газ. Відповідач вважає, що він не перевищив 6 тис.куб.м., а по їх розрахункам виходить, що перевищив, тому вони звернулись до суду.

У відповідях на запитання свідок пояснила, що дійсно був випадок, коли оператор помилилась, «переплутала» цифри, але вона є майстром, перевіряла і дійшла до висновку, що у відповідача дійсно перевищена норма споживання газу - 6171м.куб. У нього виходить за добу споживання газу 30куб.м., а він рахував по- своєму, тому у них і виникли розбіжності. Ними відповідачу проводилось нарахування за спожитий газ, виходячи із середньодобової норми споживання, а в законодавстві тоді було по-іншому, але тепер їх досвід прийнято до уваги і узаконено.

Матеріалами справи встановлено наступне.

01.10.2006р. між сторонами укладено договір № 4/2929 на надання послуг з газопостачання (а.с.8-11).

Позивачем надано до матеріалів справи довідкова картка абонента - відповідача ОСОБА_2 (а.с.12,13), також розрахунок за газ, з якого вбачається, що за ним значиться заборгованість в сумі 3691.11грн. (а.с.14-16).

Як видно з наданих копій, між сторонами проводились звірки розрахунків за газ 23.01.2007р., 28.08.09р.,13.02.2009р. (а.с.17-19,40), в акті звірки за 2008р. відсутня дата, відповідачем він не підписаний.

Позивачем також надано розрахунок кількості спожитого газу в 2008р. та картку абонента (а.с.41,42).

10.06.2009р. позивачем направлялось відповідачу досудове попередження про необхідність погасити заборгованість за спожитий газ (а.с.20).

Заперечення проти позову в письмовому вигляді з розрахунком відповідачем приєднано до матеріалів справи (а.с.30-34,49,50).

Заслухавши пояснення та доводи сторін, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, повно і всебічно з'ясувавши обставини, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову з наступних підстав.

В ході розгляду справи було встановлено, що між сторонами склались правовідносини, що виникли в результаті укладення між ними договору №4/2929 від 01.10.2006р., які регулюються ст.ст. 901-903 ЦК України.

Згідно з нормами цивільного законодавства зобов'язання, підставою виникнення яких є договір, мають ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності і справедливості. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України).

Позивач в своєму позові вказує на те, що відповідачем договірні зобов'язання виконувались неналежним чином. Так, зокрема він вказує на те, що відповідач перевищив норми споживання природного газу та не здійснив оплату за нього у відповідності з вимогами законодавства, тобто відповідно до цінової категорії.

Відповідач висловив категоричні заперечення проти вимог позивача, вважаючи їх незаконними та необгрунтованими, він вказує на те, що доводи позивача базуються на припущеннях, а викладені в позові твердження позивача не відповідають дійсності та матеріалам, доданим позивачем до позовної заяви. Спожита ним кількість газу не є перевищеною, а зазначена в позові кількість газу 6171куб.м. не є позивачем доведеною. 09.12.1999р. №2246 (із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України станом на 17.02.2010р.), суд

ВИРІШИВ:

Публічному акціонерному товариству по газопостачанню та газифікації «Дніпропетровськгаз» в задоволенні позову до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за спожитий газ відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом 10-ти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 20-ти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження. Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються апеляційному суду через Вільногірський міський суд.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у встановлений строк, рішення суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

З повним текстом рішення суду сторони можуть ознайомитись після 04.08.2010 року.

СУДДЯ Р.А.ЛИТВИНОВА