АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 2-3394/10Головуючий у 1-й інстанції Костів О.З.
Провадження № 22ц-1667/10 Доповідач - Хома М.В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 серпня 2010 р. колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Демковича Ю.Й.

суддів - Хома М. В., Кузьми Р.М.

при секретарі - Юрдига Н.Р.

з участю сторін - позивачки ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Тернополя цивільну справу за апеляційною скаргою управління Пенсійного фонду України в місті Тернополі на рішення Тернопільського міськрайонного суду від 11 травня 2010 року по справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в місті Тернополі про стягнення недоплаченої щомісячної соціальної допомоги як дитині війни,

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2010 року ОСОБА_1 звернулася з вимогами до управління ПФУ в М.Тернополі про стягнення недоплаченої щомісячної соціальної допомоги до пенсії як дитині війни за період із 2007 року по 2009 рік (включно), вважаючи, що згідно із ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» має право на одержання пенсії, підвищеної на 30% мінімальної пенсії за віком, а відповідач, всупереч рішенням Конституційного Суду України від 09.07.07 та від 22.05.08, не проводить підвищення та перерахунку пенсії. А також просить зобов'язати відповідача здійснювати виплату пенсії довічно.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 11.05.2010 року позов задоволено частково.

Зобов'язано управління ПФУ в М.Тернополі провести нарахування та виплату позивачці доплати до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, передбаченої ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" за період із 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року, з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2009 року включно, з врахуванням ст.28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та виплачених сум.

Звільнено управління ПФУ в М.Тернополі від сплати витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи та судового збору.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі управління ПФУ у м.Тернополі просить рішення суду скасувати, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши юридичну оцінку встановлених судом фактичних обставин справи та їх повноту, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Вирішуючи спір, суд керувався тим, що Управління як орган, якому делеговано повноваження щодо призначення і виплати пенсій та доплат до них, повинно було діяти відповідно до вимог ст. 6 Закону й здійснити позивачу відповідні нарахування (за той період, коли дія цієї норми не була зупинена), але у порушення вимог вказаної статті таких нарахувань не проводило.

Із таким висновком суду слід погодитись, оскільки він відповідає вимогам чинного законодавства і ґрунтується на матеріалах справи.

Судом встановлено, що позивач отримує пенсію за віком та належить до категорії громадян, яким встановлено статус дитини війни.

У 2007 році їй не було нараховано і виплачено підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

У 2008-2009 роках зазначене підвищення виплачувалося позивачці частково.

Відсутність нарахувань підтверджується довідкою № 1474 від 9.03.2010 року.

Ст. 6 Закону (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 % мінімальної пенсії за віком.

П. 12 ст. 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» дію ст. 6 Закону зупинено на 2007 рік із врахуванням вимог ст. 11 цього Закону.

Проте, рішенням Конституційного Суду України від 09.07.07 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) положення п.12 ст. 71 та ст. 11 Закону.

Пп. 2 п. 41 розділу II Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік» змінено редакцію ст. 6 Закону, проте, рішенням Конституційного Суду України від 22.05.08 ці зміни також визнані неконституційними, оскільки за правилами ч. 2 ст. З Закону державні гарантії дітям війни, встановлені цим Законом, не можуть бути обмежені або скасовані іншими нормативно-правовими актами.

У силу ч. 2 ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення КС України рішення про їх неконституційність. Разом із цим, на підставі вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п.п.7 п.2.2 Положення про управління Пенсійного фонду в районах, містах і районах у містах, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 30.04.2002 року, управління відповідно до покладених на нього завдань призначає (здійснює перерахунок) і виплачує пенсії, допомогу на поховання та інші соціальні виплати відповідно до чинного законодавства.

За вказаних обставин, суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку, що позивачці з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2009 року повинна була нараховуватись підвищена пенсія, яка передбачена для дітей війни.

З урахуванням того, що законодавством України у 2009 році дію ст. 6 Закону не зупинено, тому колегія суддів приходить до висновку, що судом вірно вирішено вимоги щодо зобов'язання управління здійснити нарахування та виплату позивачу згаданої надбавки у цей період.

Доводи апелянта щодо правомірності своїх дій із посиланням на відсутність бюджетних коштів для повної реалізації програми з доплат дітям війни на увагу не заслуговують, оскільки фінансування цих видатків не є предметом цього спору.

Проблеми надання бюджетних коштів управлінню ПФУ у М.Тернополі для виконання покладених на нього обов'язків у справах цієї категорії виходять за межі заявлених вимог і судом не розглядались.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду відповідає вимогам матеріального та процесуального права й підстав для його скасування не вбачає. Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 218, 303, 304, 307, 308, 313, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в місті Тернополі відхилити.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду від 11 травня 2010 року залишити без змін.

Ухвала остаточна, оскарженню не підлягає.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_2