№2-350/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.05.2010р. Вільногірський міський суд Дніпропетровської області в складі головуючого судді Литвинової Р.А. при секретарі Заіка А.В., за участю сторін : позивача ОСОБА_1., відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Вільногірську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про захист честі, гідності, ділової репутації та стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ :

Позивач ОСОБА_1 звернувся з позовом до відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про захист честі, гідності, ділової репутації та стягнення моральної шкоди, в якому зазначає наступне.

Він є головою садового товариства «Горняк-1» м. Вільногірська. Вказане товариство діє на підставі Статуту та зареєстроване в порядку, встановленому чинним законодавством України. Згідно із Статутом товариства керівними органами є загальні збори (конференція) членів товариства, правління товариства та Голова правління. Голова правління вирішує всі питання діяльності товариства на підставі рішень загальних зборів (конференції) і займається питаннями господарської діяльності для забезпечення діяльності товариства. Таким чином він, як голова правління, є публічною особою.

Відповідачі за цим позовом 09.09.2009р. звернулись до товариства з письмовою заявою, в якій зазначили, що він, як голова правління, восени самоправно, без відповідного рішення загальних зборів, для забезпечення особистих потреб зняв алюмінієвий електричний провід з 6-15 прольоту між електроопорами, а належний відповідачам провід з чорного металу обрізав та кинув на землю, під опорами. В подальшому він забрав належний відповідачам провід з чорного металу і поставив його замість алюмінієвого проводу на високовольтну лінію, а алюмінієвий провід з цієї лінії забрав собі.

В заяві відповідачів зазначено, що він грубо порушує закон.

Вказана заява була здана 09.09.2009р. о 15.10год. в Правління товариства, прийнята бухгалтером товариства ОСОБА_4 і згідно із Статутом товариства була винесена на розгляд Правління товариства.

15.09.2009р. заява відповідачів була розглянута на засіданні Правління товариства, яке вирішило винести її на розгляд загальних зборів (конференції) членів товариства. При цьому Правління товариства не встановило обставин, які б підтверджували достовірність викладених в заяві фактів і прийняло рішення про пропозицію виключити членів товариства - заявників ОСОБА_5 та ОСОБА_6 з товариства.

Позивач в позові зазначає, що він вважає, що своїми діями відповідачі поширили відносно нього недостовірну інформацію, яка принижує його честь та ділову репутацію. Фактами, викладеними в вищевказаній заяві відповідачів, принижена його честь, так як в ній міститься звинувачення його у здійсненні незаконних, протиправних дій, а ділова репутація принижена, так як це стосується виконання ним громадських обов'язків голови правління товариства.

В даному випадку є в наявності всі складові юридичного складу правопорушення, на які вказує Пленум Верховного Суду України в своїй постанові. Інформація відповідачів викладена в письмовій заяві і передана третій особі - бухгалтеру товариства, яка зобов'язана була передати її на розгляд правління товариства. Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності, або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

Згідно з ч.З ст.277 ЦК України негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного (презумпція добропорядності). Негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації.

Спростування поширеної недостовірної інформації повинно здійснюватись незалежно від вини особи, яка її поширила.

Способами захисту гідності, честі та ділової репутації від поширення недостовірної інформації можуть бути, крім права на відповідь та спростування недостовірної інформації, також і вимоги про відшкодування збитків та моральної шкоди, заподіяної такими порушеннями як фізичній, так і юридичній особі.

На думку позивача, діями відповідачів йому причинено моральну шкоду, яка полягає в тому, що він, займаючи, відповідне керівне становище в товаристві, вимушений виправдовуватись і доводити свою добропорядність та чесність як особи, так і керівника.

Недостовірна інформація щодо нього стала відома широкому колу осіб, а згідно із Статутом товариства, повинна доводитись і до всіх членів товариства.

В зв'язку з необґрунтованістю звинувачень з боку відповідачів він переносить душевні страждання, він вимушений витрачати вільний час, нервову енергію для захисту своїх порушених немайнових прав, що не входить в загальний порядок його життя.

Моральну шкоду він оцінює в розмірі по 5000грн. з кожного відповідача. Вказаний розмір відповідає рівню його внутрішніх негативних переживань та витрат часу та енергії для захисту своїх порушених немайнових прав.

Позивач просить визнати неправдивою інформацію, викладену в письмовій заяві відповідачів від 09.09.2009р. на адресу садового товариства «Горняк-1» м.Вільногірська щодо його незаконних, самоправних, вчинених в порушення Статуту товариства дій відносно демонтажу алюмінієвих електричних проводів в 2008-2009р.р., зобов'язати відповідачів ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_2, ОСОБА_3 в присутності членів правління садового товариства «Горняк-1» м. Вільногірськк принести йому вибачення за поширення неправдивої інформації, яка принизила його гідність та ділову репутацію. Він просить стягнути з відповідачів на його користь по 5000грн. з кожного у відшкодування моральної шкоди, причиненої розповсюдженням відомостей, які принижують його честь та ділову репутацію, та стягнути з них у солідарному порядку всі витрати по справі, в тому числі і за надання правової допомоги адвоката.

В процесі розгляду даної справи позивач, скориставшись своїм процесуальним правом, виключив з числа відповідачів ОСОБА_5 та ОСОБА_7, залишивши свої позовні вимоги до відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3

В судовому засіданні позивач підтримав свій позов, зауваживши на тому, що до відповідачів ОСОБА_5 та ОСОБА_7 на даний час він претензій не має, оскільки вони зрозуміли свої помилки, зробили певні висновки, вибачились перед ним, тому він виключив їх із числа співвідповідачів і просить позовні вимоги стосовно них не розглядати.

Він також пояснив, що члени садівництва в квітні 2009р. написали йому заяви про проведення електроенергії на їх ділянки. Він, як голова цього товариства, виніс це питання на обговорення на конференції, згодом вони придбали опори, а безпосередньо до своїх ділянок кожен сам собі проводив електроенергію, обійшлось кожному по 450 грн.

А відповідачі пишуть, що ніби-то йому знадобився провід і він його обрізав, зняв і забрав та використав для своїх потреб. Він тоді звернувся до людей (їх в товаристві 130 чол.), також до електриків, які тоді працювали і запитав, - чи бачили хто з них щоб він обрізав провід. Всі сказали, що він не знімав, не крав, а навпаки відновлював провода.

Скаргу спочатку підписали 4 чоловіка, потім подружжя ОСОБА_7 йому сказали, що вони не зрозуміли що вони підписали, тому вони відмовились і вибачились перед ним. А ОСОБА_3 стоять на своїй позиції, не бажають зрозуміти свою поведінку, вони дуже грубо та безпідставно його оговорили. Тому він вважає, що вони завдали шкоди його діловій репутації, це підірвало його здоров'я, більш того, що він використовує сердечний стимулятор, також у нього глаукома і через постійні душевні хвилювання ці захворювання його стали більше турбувати. Він на протязі всього періоду його роботи головою садового товариства боровся з різними крадіжками, що мали місце на території товариства, багаторазово звертався до міліції по фактам крадіжок, про що надав докази до суду. Він просить задовольнити його позов.

Відповідач ОСОБА_2 висловив заперечення проти позову, суду пояснив, що він не вважає себе винним. В 2006р. у нього на садовій ділянці зняли електричні провода, тому він спитав у ОСОБА_1, - коли у них буде електроенергія, а ОСОБА_1 йому відповів, що провода були йому потрібні, тому він їх і обрізав, тому він так і написав. Він думав, що ОСОБА_1 скличе збори, викличе їх і пояснить все, а він не розібрався і подав до суду. Він не вважає себе винним і нічого на ОСОБА_1 не говорив.

Відповідач ОСОБА_3 позов не визнала, суду надала аналогічні пояснення. Також вона пояснила, що вони з її чоловіком до ОСОБА_1 по-хорошому звернулись, а його друзі не дали їм ні слова сказати, їх ніхто не слухав.

Свідок ОСОБА_8 суду показала, що приблизно 6-7 років тому назад був випадок, коли у них садовому товаристві взимку покрали алюмінієвий провід, тому всі були без електроенергії. Потім влітку вони почали просити у голови садівництва ОСОБА_1 щоб він щось з цим робив. У Яновського було 50 метрів 7-ми жильного провода, також було трохи у ОСОБА_1, вони його розмотали, ОСОБА_1 домовився про вишку, тоді був також електрик Іванов, і вони втрьох все зробили.

В минулому році були збори садоводів стосовно водопостачання, за електроенергію питання не піднімалось, а ОСОБА_3 сказав, що він відмовляється платити за воду. Люди йому пояснювали та вказували на його невірну поведінку, а він почав кричати в присутності всіх на ОСОБА_1, що «...ти такий, сякий, ти зняв у мене провода...», потім він ще написав письмово «кляузу». ОСОБА_1 її зачитав, люди були обурені, сказали, що він не правий, навіщо писати такі безпідставні «кляузи». Була ще одна конференція, там було 140 чоловік, вони засудили поведінку ОСОБА_3 і вирішити виключити його із членів садівництва.. Люди також висловлювали думку, що ОСОБА_3 веде себе некоректно зі своїми сусідами, він ображав весь колектив, а на ОСОБА_1 кричав, що він вор, хапуга все покрав.

Свідок ОСОБА_9 суду показала, що ОСОБА_1 є прекрасною людиною, він все робить для садівництва, і хомути поставить, все «поваре», багато хто не платять за воду, вони чимось не задоволені. ОСОБА_3 завжди кричить, що не буде платити, за ті провода почав кричати на ОСОБА_1, ображав його, кричав, що він вор, що він познімав провода. Провода дійсно зняли, але ніхто не знає, - хто це зробив. Всі члени товариства задоволені роботою ОСОБА_1, як голови правління, просять, щоб він їх не залишав, а ОСОБА_3 завжди незадоволений, завжди кричить та «брудом поливає» ОСОБА_1, ні за що образив чоловіка. Коли вона йшла на це засідання, ОСОБА_7 просила, щоб вона передала від її імені суду, що вона помилково підписала того листа, а перед ОСОБА_1 вибачилась.

Заслухавши пояснення позивача, заперечення відповідачів, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, повно і всебічно з'ясувавши обставини, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову з наступних підстав.

В ході розгляду справи було встановлено, що відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 дійсно в своїй письмовій заяві від 09.09.2009р. виклали неправдиву інформацію, яка полягала у звинуваченні позивача у вчиненні дій щодо демонтажу алюмінієвих електричних проводів в 2008-2009р.р., якою принизили його гідність та ділову репутацію.

ОСОБА_10 вимоги підтверджуються матеріалами справи, а саме : текстом вищеназваної заяви, підписаної відповідачами (а.с.5,6), протоколом зборів членів правління садового товариства від 15.09.2009р., з якого вбачається, що поведінка відповідачів була обговорена та засуджена, прийнято рішення винести питання про виключення їх з членів товариства (а.с.7), листами-відповідями на звернення позивача до правоохоронних органів з приводу крадіжок в садовому товаристві (а.с.22-24,32), також відмовним матеріалом №248 за заявою ОСОБА_1 по факту крадіжки електропроводу в садовому товаристві в квітні 2009р., який було оглянуто в судовому засіданні.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009р. №1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» під гідністю слід розуміти визнання цінності кожної фізичної особи як унікальної біопсихосоціальної цінності. З честю пов'язується позитивна соціальна оцінка особи в очах оточуючих, яка грунтується на відповідності її діянь (поведінки) загальноприйнятим уявленням про добро і зло. Під діловою репутацією фізичної особи розуміється набута особою суспільна оцінка її ділових і професійних якостей при виконанні нею трудових, службових, громадських чи інших обов'язків.

В даному випадку приниження честі позивача полягає в тому, що в заяві відповідачів викладено звинувачення позивача в здійсненні ним незаконних, протиправних дій. Ділова репутація позивача принижена відповідачами тим, оскільки викладені ними в заяві факти стосуються виконання позивачем громадських обов'язків, оскільки він є головою

правління садового товариства, тобто він є знайомою і відомою для всіх членів даного

товариства особою.

В п.15 названої постанови зазначено, що при розгляді справ даної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин : а)поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб ; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача ; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності ; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

При судовому розгляді даного випадку є в наявності всі названі складові.

Поширення інформації в даному випадку полягало в тому, що ця інформація була викладена в письмовій заяві, підписана відповідачами особисто, передана сторонній особі (бухгалтеру товариства), яка зобов'язана була передати її на розгляд правління товариства.

Недостовірною вважається така інформація, що не відповідає дійсності, або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

Згідно з ч.З ст.277 ЦК України негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного (презумпція добропорядності). Негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації.

Спростування поширеної недостовірної інформації повинно здійснюватись незалежно від вини особи, яка її поширила.

Дослідженням в судовому засідання доказів (відомості з правоохоронних органів, показань допитаних свідків) встановлено, що позивач не скоював крадіжок майна садового товариства, про які вказували в своїй заяві відповідачі. Навпаки, з наведеного вбачається, що позивач, навпаки, вів боротьбу проти таких порушень. Відповідачі в судовому засіданні протилежного не довели.

Відповідно до п.27 названої Постанови Пленуму Верховного Суду способами захисту гідності, честі та ділової репутації від поширення недостовірної інформації можуть бути, крім права на відповідь та спростування недостовірної інформації, також і вимоги про відшкодування збитків та моральної шкоди, заподіяної такими порушеннями як фізичній, так і юридичній особі. Способом захисту гідності, честі та ділової репутації фізичної особи може бути вибачення перед потерпілим.

Суд поділяє доводи позивача стосовно того, що в даному випадку діями відповідачів йому було причинено моральну шкоду, яка полягає в тому, що позивач, займаючи відповідальне керівне становище в товаристві, вимушений виправдовуватись і доводити свою добропорядність та чесність як особи і керівника садового товариства.

Діями відповідачів недостовірна інформація відносно позивача стала відома широкому колу осіб, а згідно із Статутом товариства, повинна доводитись до відома всіх членів товариства.

Позивач переносить душевні страждання через необґрунтованість звинувачень з боку відповідачів, він вимушений витрачати вільний час, нервову енергію для захисту своїх порушених немайнових прав, що не входить в звичний порядок його життя

Моральну шкоду позивач оцінив в розмірі по 5000.00грн. з кожного відповідача, вважаючи, що вказаний розмір відповідає рівню його внутрішніх негативних переживань та витрат часу та енергії для захисту своїх порушених немайнових прав.

В вищевказаному Пленумі Верховного Суду України вказано, що при визначенні розміру моральної шкоди судам слід виходити із засад справедливості, добросовісності та розумності. Також необхідно враховувати роз'яснення, що містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995р. №4 «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (зі змінами, внесеними постановою від 25.05.2001р. №5).

Застосовуючи вказані рекомендації Пленуму Верховного Суду України, приймаючи до уваги, що відповідачі є людьми немолодого віку, вони є пенсіонерами, суд вважає за необхідне та справедливе визначити розмір моральної шкоди - по 500 грн. з кожного із відповідачів.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд приходить до наступних висновків. У відповідності до вимог ст.88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягають до стягнення судові витрати, понесені позивачем у зв'язку в подачею даного позову до суду (державне мито - 17.00грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи - 75.00грн.).

Також на користь позивача з відповідачів належить стягнути витрати, понесені ним в зв'язку з оплатою правової допомоги адвоката у розмірі 120.00 грн. Загальна сума судових витрат складає 212.00грн. (17+75+120). Всі судові витрати позивачем підтверджено документально (а.с. 1,19).

Керуючись ст.ст. 10, 58-60, 84, 88, 212-215, 209 ч.З, 218 ЦПК України, ст.ст. 32, 68 Конституції України, ст.ст. 23, 277 - 280 ЦК України, ст.ст. 4, 15 - 17, 27 постанови Пленуму Верховного Суду України № 1 від 27.02.2009р. «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», постановою Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995р. (зі змінами,внесеними постановою від 25.05.2001р. №5) «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», суд

ВИРІШИВ:

ОСОБА_10 Сергійовича до відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3 про захист честі, гідності, ділової репутації та стягнення моральної шкоди задовольнити частково.

Визнати недостовірною та такою, що порушує особисте немайнове право позивача ОСОБА_1, порочить його гідність, честь та ділову репутацію інформацію, викладену в письмовій заяві відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 09 вересня 2009 року на адресу садового товариства «Горняк-1» м. Вільногірська, щодо його незаконних, самоправних, вчинених в порушення Статуту садового товариства дій відносно демонтажу алюмінієвих електричних проводів в 2008-2009 роках.

Зобов'язати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на протязі одного місяця після вступу рішення суду в законну силу в присутності членів правління садового товариства «Горняк-1» м. Вільногірська принести вибачення ОСОБА_1 за поширення недостовірної інформації, чим принижено його гідність, честь та ділову репутацію.

Стягнути з ОСОБА_2, ід. № НОМЕР_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, пенсіонера та ОСОБА_3, ід. № НОМЕР_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, пенсіонерки, які зареєстровані та проживають за адресою - АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_1 по 500.00 грн. з кожного у відшкодування моральної шкоди, завданої розповсюдженням відомостей, які принижують його гідність, честь та ділову репутацію.

Стяггнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 212.00грн.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом 10-ти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 20-ти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження. Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються апеляційному суду через Вільногірський міський суд.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у встановлений строк, рішення суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення суду виготовлено 31.05.2010р.

СУДДЯ Р.А.ЛИТВИНОВА