Криворізький районний суд Дніпропетровської області
Справа № 2-986/2010 рік
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2010 року Криворізький районний суд

Дніпропетровської області

у складі:

головуючого судді Бондарчука Г.Д..

при секретарі Ференц 1.3.

розглянувши у попередньому судовому засіданні у м. Кривому Розі цивільну справу

за позовом ОСОБА_1 до Лозуватської сільської ради

Криворізького району визнання права власності на земельну ділянку в порядку спад

кування,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування - земельну ділянку загальною площею 3,7754 гектари, яка знаходиться на території Лозуватської сільської ради Криворізького району, Дніпропетровської області.

В обґрунтування свої вимог позивач вказав, що 12 травня 2005 року померла ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-КИ № 033992 від 12 серпня 2005 року, актовий запис № 94.

Після її смерті відкрилася спадщина в вигляді земельної ділянки площею 4,28 га в умовних кадастрових гектарах яка розташована на території Лозуватської сільської ради.

Відповідно до заповіту складеного секретарем Лозуватської сільської ради 16 вересня 2003 року померла ОСОБА_2 належний їй земельну частку ( пай) заповідала йому , позивачу по справі.

За життя ОСОБА_3 4 березня 2005 року на підставі сертифікату про право на земельну частку ( пай) був виданий Державний акт про право на земельну ділянку розміром 3,7754 га, що підтверджується копією Державного акта серії ЛП № 010567 , а також довідкою відділу земельних ресурсів Криворізького району від 23 жовтня 2006 року. Тобто земельна ділянка площею 3,7754 га є об'єктом спадкування.

28 квітня 2006 року державний нотаріус Криворізького району при зверненні з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину - земельну ділянку, відмовив йому з тих підстав, що в поданих ним документах, а саме зміст заповіту не відповідає наявним даним документа, який посвідчує право спадкодавця на земельну ділянку. Заповіт про успадкування права на земельний пай, а наданий ним документ свідчить про наявність права власності на земельну ділянку спадкодавця.

Відповідно до ст.. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав і обов'язків ( спадщини) від фізичної особи, яка померла ( спадкодавця), до інших осіб ( спадкоємців).

Просить постановити рішення, яким визнати за ним право власності за повітом , на земельну ділянку розміром 3,7754 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва відповідно до Державного акту про право власності на земельні ділянку серії ДП№ 010567 виданого на ім'я ОСОБА_3.

В судове засідання сторони не з'явились, письмове повідомили суд про можливість розгляду справи в їх відсутність. Відповідно до вимог ст. 197 ЦПК Україні справа розглядається без фіксування судорого процессу технічними засобами.

Дослідивши письмові матеріали справи, належним чином їх проаналізувавши суд находить вимоги позивача обгрунтованими і такими, що підлягають задоволеиню з наступних підстав.

Встановлено, що згідно сертифікату про право на земельну частку ( пай) ОСОБА_3 відповідно до рішення Криворізької районної державної адміністрації №296 від 22 травня 1997 року належала земельна частка ( пай) КСП « Зарічний» розміром 4, 28 в умовних кадастрових гектарів ( а.с. 7).

6 вересня 2003 року ОСОБА_3 зробила заповіт , яким заповідала належне їй право на земельну частку ( пай), яка належить їй відповідно до сертифікату серії ДП № 144320 від 2.06. 1997 року площею 4,28 в умовних кадастрових гектарах ОСОБА_1 ( а.с. 6).

В подальшому відповідно до Указу Президента України від 3.12. 1999 року « Про невідкладні заходи щодо прискорення реформування аграрного секторі економіки» № 1529/99 на підставі розпорядження голови Криворізької районної державної адміністрації від 11.08. 2004 року за№818-р ОСОБА_3 отримала Державний акт серії ДП № 010567 про право власності на земельну ділянку розміром 3,7754 га (а.с. 8).

Будь-які зміни до заповіту з отриманням Державного акту про право власності на земельну ділянку заповідачем внесено не було , оскільки за життя вона не скори сталась своїм правом вненсення зміни в заповіт.

Після смерті ОСОБА_3, яка вмерла 12.08. 2005 року відкрилася спадщина в вигляді земельної ділянки розміром 3,7754 га відповідно до Державного акту про право власності ОСОБА_3 на земельну ділянку виданного на підставі розпорядження голови Криворізької районної державної адміністрації № 818-р від 11.08. 2004 року.

Відповідно до заповіту спадкоємцем спадкового майна - земельної ділянки є позивач ОСОБА_1, який звернувся до нотаріальної контори з заявою видачі свідоцтва на спадщину, надавши нотаріусу Держивний акт про право власності на земельну ділянку на імя ОСОБА_3

Постановою від 27 квітня 2006 року ОСОБА_1 в видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом було відмовлено з тих підстав, що між заповіданим та фактично успадкованим майном є розбіжності, в заповіті заповідано право на земельну частку ( пай) , а надані документи , як доказ про наявності спадкованого майна в вигляді .Державного акту про право власності на земельну ділянку. В зв'язку з чим він вимушений був звернутись з позовом до суду.

Виходячи з вищенаведеного суд вважає встановленим, що рішення спадкодавця, який заповідав позивачу земельну частку ( пай) дійсно відповідає його ВОЛІ, за життя ОСОБА_3 не скасувала заповіт і фактично успадковане майно в вигляді земельної ділянки є продовженням права останьої на земельну ділянку на підставі відповідного рішення Криворізької районної державної адміністрації,то у. спадкоємця померлої ОСОБА_3 - ОСОБА_1 виникло право на успадкуван- ня земельної ділянки відповідно до Державного акту про право власності на земельну ділянку.

Таким чином розбіжність між заповіданим майном і фактично успадкованим не порушує права спадкодавця на земельну ділянку оскільки саме про цю земельну ділянку в заповіті йде мова, а перехід права на земельну частку ( пай) в право власності на земельну ділянку не позбавляє позивача на успадкування.

На підставі Указу Президента України від,8.08. 1995 року № 720/05 « Про порядок паювання земель, переданих в колективну власність сільськогосподарським підприиємствам і організаціям», Указу Президента України № 1529/99 « Про не відкладні заходи щодо прискорення реформування аграрного сектора економіки» , ст.. 134, 1268 ЦК України та керуючись ст. 10, 11, 60, 130, 174, 209, 213-215, 256 України, суд,-

ВИРЇШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Лозуватської сільської про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності земельну ділянку розміром 3,7754 га, відповідно до Державного акту серії ДП № 010567 від 4 березня 2005 року розташованої на території Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області після смерті ОСОБА_2, яка їла 12 серпня 2005 року.

Рішення може бути оскаржене в Дніпропетровський апеляційний суд протягом десяти днів з дня його проголошення, а якщо сторони не були присутні в судовому засіданні протягом 10-ти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: