№2-486/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.10.2010р. Вільногірський міський суд Дніпропетровської області в складі головуючого судці Литвинової Р.А., при секретарі Заіка А.В., за участю позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2, третьої особи ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Вільногірську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення майнової та моральної шкоди (третя особа - ОСОБА_1В.),

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідача ОСОБА_4 про стягнення майнової та моральної шкоди, в якому зазначає наступне.

Вона та третя особа у справі ОСОБА_3 є власниками квартири АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 13.12.1999р.

В березні місяці 2007р. ними було прийнято рішення про здійснення ремонту в ванній кімнаті та на кухні і за порадою їх знайомої вони звернулись до відповідача з пропозицією виконати роботи по кладці кахельної плитки в ванній кімнаті та на кухні. Він запевнив їх, що має відповідний фах у виконанні таких робіт і вони домовились з ним про виконання вказаних робіт за певну суму грошових коштів.

З 8 по 16 березня 2007р. відповідач виконував вказану роботу, а після її завершення він отримав від неї кошти в оговореному між ними розмірі, а саме за роботу в ванній кімнаті вона йому сплатила 1270грн. частками, а після повного завершення робіт він отримав повний розрахунок за виконані ним роботи.

Однак, через невеликий проміжок часу, приблизно через три тижні після закінчення кладки кахель у ванній кімнаті почав обвалюватись, цей процес тривав більше місяця. Таким чином майже вся кахельна плитка в ванній кімнаті обвалилась, при цьому більша її частина побилась і непридатна для подальшого використання.

Позивач вказує, що після вказаних подій вона та її дочка неодноразово пропонували відповідачу переробити ремонт, або повернути їм гроші за кахель та фактично невиконану роботу. Тривалий проміжок часу відповідач обіцяв розрахуватись з нею, а останнім часом почав уникати їх та припинив спілкування з ними.

Таким чином, на сьогоднішній день відповідач винен їй наступні кошти : 1270грн. - сплачені кошти за роботу, 276.95грн. - вартість церрозиту, 494.40грн. - вартість плитки та фризу, всього на суму 2041.35грн. Зазначений борг відповідача перед нею виник внаслідок неякісного виконання ним ремонту і, як наслідок пошкодженням кахельної плитки, що сталося виключно з вини відповідача через відсутність у нього відповідного фаху та кваліфікації для виконання вказаних робіт. Ним незаконно отримані від неї кошти і повертати їх він не бажає.

Крім вказаної майнової шкоди відповідач завдав їй також і моральну шкоду, яка, зокрема, полягає в тому, що з вини відповідача було знищено належне їй майно на значну для неї суму. Тривалий час було неможливо зайти до ванної кімнати, оскільки під час обвалу плитки існувала загроза її здоров'ю, оскільки плитка обвалювалась як вдень, так і вночі, тому вона була позбавлена нормального відпочинку. Плитка, що розбивалась, забруднювала все житлове приміщення. На цей момент вона не має можливості привести ванну кімнату в належний стан, оскільки відповідач коштів їй не повернув. За захистом своїх прав та інтересів вона змушена звертатись до адвокатів та до суду, що не є її звичним заняттям, вирішення цього спору завдає їй додаткового повсякденного дискомфорту та певних незручностей і страждань. Розмір завданої їй моральної шкоди вона оцінює в 2000 грн., які необхідні їй для приведення її життя в звичний для неї стан, що потребує від неї додаткових фізичних та морально- психологічних зусиль.

Позивач просить стягнути на її користь з відповідача завдану їй майнову шкоду в розмірі 2041.35грн., моральну шкоду - в розмірі 2000грн. та відшкодувати за його рахунок судові витрати, пов'язані з розглядом справи в суді та оплатою правової допомоги адвоката.

В судовому засіданні позивач підтримала свій позов в повному обсязі, просила його задовольнити. Вона підтвердила всі свої доводи, викладені в позові і на поставлені запитання відповіла, що 3 роки вона не зверталась до суду через те, що вагалась і вважала це «не приличньїм», а спочатку думала вибачити відповідачу. Вона не може зараз пояснити, - де документи на 276грн., тому що не пам'ятає. Нею були сплачені відповідачу кошти, тому вона просить стягнути їх з відповідача, також просить компенсувати за рахунок відповідача завдану їй моральну шкоду.

Відповідач ОСОБА_4 в судовому засіданні позов ОСОБА_1 не визнав, він пояснив, що дійсно в 2007р. виконував у позивачки ремонт, тобто кладку кахелю на кухні та у ванній. Гроші за роботу він брав наперед, але він в повному обсязі виконав всі роботи, а коли пройшло вже більше року вони почали пред'являти до нього претензії. Він не наполягав на викладанні кахельної плитки у ванній, але цього забажала позивач, тому він це виконав. Перед цим він попереджав позивачку, що треба добре розмити стіни, але виходить, що вони з дочкою цього не зробили, тому кахель і не тримався та повідпадав у ванній. Позивач та її дочка по телефону дзвонили йому та ображали його особу та національну гідність. Відповідач висловив заперечення проти позову і просив відмовити у його задоволенні.

Представник відповідача в судовому засіданні також висловив заперечення проти позову, суду пояснив, що в даному випадку між сторонам мав місце укладений в усній формі договір підряду на виконання робіт по укладці кахельної плитки. Відповідач 16.03.2007р. виконав всі роботи, тобто умови договору, а позивач після того, як пройшло кілька років почала пред'являти до нього претензії, однак в даному випадку існує строк позовної давності - 1 рік.

Крім того, позивач не надала суду належних доказів, вона дала якісь папірці, на яких незрозуміло що і ким написано, в неї немає підтверджень того, - яку суму відповідач взяв за виконання роботи у ванній кімнаті. Експертне дослідження в даному випадку не проводилось, не зрозуміло що зазначено в накладній і чому ці гроші відповідач повинен повертати позивачу.

Моральна шкода позивачем взагалі не доведена, письмового договору підряду між сторонами не укладено, а про відшкодування моральної шкоди сторони навіть при укладанні усного договору не домовлялись. В даному випадку не можна застосувати Закон України «Про захист прав споживачів», який передбачає стягнення моральної шкоди, тому що відповідач не є приватним підприємцем, тому немає підстав для стягнення з нього моральної шкоди. Наявність та розмір матеріальної шкоди позивачем не підтверджено. Представник відповідача просить повністю відмовити позивачу в задоволенні позову.

Третя особа ОСОБА_3 підтримала пред'явлений позов, підтвердила пояснення позивача по справі, суду пояснила, що 07.03.2007р. до них прийшов відповідач, щоб виконати ремонтні роботи по кладці кахелю в кухні. При цьому він сам «набився» щоб зробити ці роботи і в ванній, свої роботи він виконував 9 днів. На її думку, відповідач добавляв багато піску при виконанні робіт у ванній, тому кахель повідпадав. Його діями їм було завдано велику моральну шкоду, у них після цього був стрес. Вона стверджує, що відповідачу не дзвонила і ніколи його не ображала. Вона просить задовольнити позов її матері.

Заслухавши пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, повно і всебічно з'ясувавши обставини, на які посилались сторони як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову з наступних підстав.

Судом встановлено, що між сторонами склались правовідносини, які витікають із усної домовленості між ними щодо виконання певних робіт по укладанню відповідачем в квартирі позивача кахельної плитки. Як спочатку, так і в подальшому письмово договір підряду між ними не укладався. Отже, є невідомими умови, на яких сторони домовились виконувати даний договір.

Згідно ст.ст. 10,11 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених позивачем вимог і на підставі доказів сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Позивачем не надано доказів в обґрунтування її позовних вимог, приєднаний нею до

матеріалів справи аркуш із шкільного зошита, в якому позивач робила якісь помітки, є для суду не зрозумілими, викладеним у формі, яка унеможливлює розуміння його змісту, тобто це є неналежний доказ, тому він не може бути врахований судом при ухваленні рішення.

З наданої позивачкою копії накладної №592 від 13.03.2007р. вбачається, що за адресою позивача доставлено кахель та сантехніка, тобто сума зазначених в накладній коштів не може являтись доказом завдання позивачу матеріальної шкоди, більш того в позові відсутні позовні вимоги стосовно сантехніки. Нею не надано суду конкретного розрахунку на придбання будівельного матеріалу, його назви, кахельної плитки, кількості матеріалу, вартості окремо по позиціям. До того ж, накладна видана 13.03.2007р., а позивач стверджувала, що відповідач виконував роботи в її квартирі з 08 по 16.03.2007р., тому не відомо, - що за матеріал та для яких цілей придбавався 13.03.2007р. позивачкою.

Також відсутні докази оплати відповідачеві коштів за виконані ним роботи, розписки про отримання відповідачем від позивача певних коштів. Письмовий договір між сторонами відсутній, узгоджені між ними умови виконання відповідачем певних робіт ніде не зафіксовано, не зазначена їх вартість. Зазначена обставина унеможливлює перевірку дотримання сторонами умов договору (навіть усного).

Правовідносини, що витікають із договору підряду, регулюються ст.ст.837 та 853 ЦК України, якими передбачено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Він зобов'язаний оглянути виконану підрядником відповідно до договору роботу і у разі виявлення допущених в роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Як пояснила в судовому засіданні позивач, недоліки у виконаній відповідачем роботі вона виявила через 2-3 тижні після завершення ним роботи, а до суду вона звернулась 25.02.2010р. ОСОБА_3 право у неї виникло в квітні 2007 року, але вона ним не скористалась.

Згідно з положеннями ч.І ст.863 ЦК України до позовних вимог щодо неналежної якості роботи, виконаної за договором підряду, застосовується позовна давність в один рік від дня прийняття роботи замовником. Отже, строк для звернення до суду з даним позовом сплинув у квітні 2008 року, і відповідно до вимог ч.4 ст.267 ЦК України це є підставою для відмови в задоволенні позову, якщо про це стороною у справі заявлено клопотання. ОСОБА_3 клопотання стороною відповідача було заявлено.

Отже, за даних обставин правові підстави для задоволення позову ОСОБА_1 відсутні.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 58-60, 88, 209, 212-215, 218 ЦПК України, ст.ст. 23, 1166, 1167, 1209, 256, 257, 267 ч.ч.3,4, 863 ч.І ЦК України, постановами Пленумів Верховного Суду України від 31.03.1995р. №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» та від 27.03.1992р. № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», суд

ВИРІШИВ:

ОСОБА_1 з задоволенні позову до ОСОБА_4 про стягнення майнової та моральної шкоди (третя особа - ОСОБА_1В.) відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення суду виготовлено 19.10.2010р.

Суддя Р.А. Литвинова