Апеляційний суд Кіровоградської області
Справа № 22-1952/2010р. Головуючий у суді 1 інстанції- Андріянов О.В.
Категорія- 27 Доповідач - Вербицький В.С.
УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2010 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області в складі:

Головуючого судді - Вербицького В.С.

Суддів - Єгорової С.М., Дуковського О.Л.

При секретарі - Дімановій Т.А.

Розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 19 березня 2010 року по цивільній справі за позовом філії «Придніпровського регіонального управління» публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та за зустрічним позовом, про визнання договорів кредитування та застави не дійсними.

Заслухавши доповідача, пояснення представника позивача, яка заперечувала проти апеляційної скарги, колегія суддів судової палати,-

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 19 березня 2010 року позов філії «Придніпровського регіонального управління» публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, задоволено повністю. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь позивача 147905,07 грн. та судові витрати в сумі 1729 грн. В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до філії «Придніпровського регіонального управління» публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» про визнання договорів кредитування та застави не дійсними, відмовлено.

Не погодившись із таким висновком суду ОСОБА_1 звернувся із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про визнання недійсними договорів кредиту та застави. В обгрунтування вимог посилається на порушення судом норм закону, зокрема, вказує, що відповідно до вимог діючого законодавства зобов'язання має бути виражене у грошовій одиниці України -гривні. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. Однак, банк в порушення вимог закону уклав договір кредиту в іноземній валюті. Крім того, із наданих банком суду ліцензії, дозволу та додатку до дозволу, вбачається, що серед дозволених валютних операцій відсутні операції пов'язані із валютним кредитуванням. Вважає, що кредитний договір № 2/АУ/5-07-07 є недійсним, оскільки суперечить вимогам діючого цивільного законодавства. Як наслідок, відповідно до вимог ч. 2 ст. 548 ЦК України недійсним є і договір застави, оскільки недійсність основного зобов'язання спричиняє недійсність правочину щодо забезпечення його виконання.

Дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Задовольняючи позов банку про стягнення заборгованості за кредитним договором, суд першої інстанції вірно виходив з того, що боржник не виконує зобов'язань по договору кредиту, а тому права позивача порушені і вони підлягають захисту шляхом стягнення заборгованості за кредитним договором.

З таким висновком колегія суддів погоджується, оскільки він відповідає вимогам закону та обставинам справи.

Відповідно до вимог ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинно виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Судом першої інстанції встановлено, що 06 липня 2007 року між ОСОБА_1 та банком було укладено кредитний договір 2/АУ/5-07-07, згідно якого відповідачу був наданий кредит в сумі 20250,0 доларів США, з терміном повернення кредиту до 06 липня 2014 року.

В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, 06 липня 2007 року між ОСОБА_1 та банком було укладено договір застави, згідно умов якого ОСОБА_1 передав в заставу банку автомобіль марки МІТSUBISHI Lanser, зареєстрований РЕГ Світловодського МВ ДАІ в Кіровоградській області 05.07.2007 року.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач зобов'язання по сплаті кредиту не виконує. Всього, у межах заявлених вимог щодо валюти виконання зобов'язання, розміру боргу та валютного курсу, відповідач повинен сплатити позивачу 147905,07 грн.

В силу вимог ч. 2 ст. 1054 ЦК України наслідками порушення позичальником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право кредитодавця достроково вимагати повернення всієї суми кредиту.

Суд першої інстанції підставно відмовив у позовних вимогах ОСОБА_1 щодо визнання недійсними договорів кредиту та застави, оскільки вони відповідають закону і підстав для визнання їх недійсними не має. Договори відповідають вимогам ЦК України.

Колегія суддів не приймає до уваги доводи апелянта про недійсність договору кредиту в силу того, що банк не мав права укладати договір кредиту в іноземній валюті та видавати йому ОСОБА_1, як фізичній особі, валютний кредит, оскільки вони не грунтуються на законі та спростовуються матеріалами справи

Згідно з вимогами п. 1 ч. 2 ст. 47 Закону України "Про банки та банківську діяльність" банки мають право здійснювати операції із валютними цінностями на підставі банківської ліцензії.

На здійснення операцій, визначених пунктами 1-4 частини 2 статті 47 Закону України "Про банки і банківську діяльність", зокрема і на здійснення операцій з валютними цінностями, необхідне отримання дозволу від Національного банку України.

Як вбачається із додатку до дозволу №28-1 від 20 січня 2003 року, Банк «Фінанси та Кредит», товариство з обмеженою відповідальністю отримало дозвіл на проведення операцій із валютними цінностями.

Таким чином, рішення суду ухвалене з додержанням вимог матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги його висновків не спростовують, а тому підстав для його скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись п.1 ч.І ст. 307, ч. 1 п. 1 ст. 308, 313; 314, 315, 319, ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 19 березня 2010 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді :