Справа №22-ц-1002/10 Суддя-доповідач - Дубровна
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2010 року м.Суми

суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області у складі:

головуючого - Дубровної В.В.,

суддів - Сибільової Л.О., Лузан Л.В.,

з участю секретаря судового засідання Федини Д.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Апеляційного суду Сумської області апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Білопільському районі на постанову Білопільського районного суду Сумської області від 03 лютого 2010 року

у справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Білопільському районі

про зобовязання нарахувати щомісячну державну соціальну допомогу як дитині війни,

в с т а н о в и л а:

Постановою Білопільського районного суду від 03 лютого 2010 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність управління Пенсійного фонду України в Білопільському районі щодо не нарахування та невиплати щомісячної державної соціальної допомоги дитині війни.

Зобовязано управління Пенсійного фонду України у Білопільському районі здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з підвищенням її на 30% мінімальної пенсії за віком за період з 01 січня по 31 грудня 2009 року включно, виходячи з розміру, встановленого ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та провести відповідні виплати недоплачених сум з урахуванням виплачених сум.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі управління Пенсійного фонду України в Білопільському районі, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просить скасувати зазначену постанову та ухвалити нове рішення, яким відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог.

При цьому зазначає про відсутність фінансування витрат із Державного бюджету України на виплату підвищення до пенсії, вважає, що управління Пенсійного фонду діяло у межах наданих законом повноважень та відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 530 від 28 травня 2008 року. Крім того, судом не враховане те, що позивачем пропущений строк звернення до суду.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а постанова суду залишенню без змін.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Приймаючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив з наявності у позивача права на отримання доплати до пенсії за період з 01 січня по 31 грудня 2009 року, відповідно до вимог ст.6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни та Закону України „Про державний бюджет України на 2009 рік, яким дію цієї статті не зупинено. Суд правомірно виходив з того, що управління Пенсійного фонду України в Білопільському районі, як орган, якому делеговано повноваження щодо призначення і виплати пенсій та доплат до них, повинно було діяти відповідно до вимог ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» і здійснити позивачу відповідні нарахування, але на порушення зазначеної статті таких нарахувань не проводило, чим і допустило протиправну бездіяльність. Крім того, суд не вбачав підстав для відмови у задоволенні позову через пропущення позивачем строку звернення до суду.

Колегія суддів погоджується із зазначеними висновками суду, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено і вбачається з матеріалів справи, що ОСОБА_1 має статус дитини війни.

Згідно зі ст. 6 Закону дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30% від мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до частини 2 статті 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність. Разом із цим, у силу вимог частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У 2009 році дія норми ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» не зупинялась.

Враховуючи пріоритетність Законів над підзаконним актами, відповідач у період з 01 січня по 31 грудня 2009 року мав проводити нарахування підвищення до пенсії позивачу у розмірі, передбаченому ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» .

Доводи відповідача щодо правомірності своїх дій з посиланням на відсутність бюджетних коштів для повної реалізації програми з доплат дітям війни судом обґрунтовано до уваги не взято, оскільки питання фінансування цих видатків не є предметом спору, що розглядається.

За таких обставин, правильними є висновок суду першої інстанції про те, що позивач має право на підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком з 01 січня по 31 грудня 2009 року.

Інші доводи апеляційної скарги також не спростовують висновків суду.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п. 1 ч. 1 ст. 307, ст. 308, ст. 313, п. 1 ч. 1 ст. 314, ст. ст. 315, 317, 319, 15 ЦПК України, Закону України від 18.02.2010 року №1691-У1 „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвідомчості справ, повязаних із соціальними виплатами, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Білопільському районі відхилити.

Постанову Білопільського районного суду від 03 лютого 2010 року у даній справі залишити без змін.

Ухвала набрала законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців.

Головуюча:

Судді: