АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 2-410/10Головуючий у 1-й інстанції МАлярчук
Провадження № 22ц-2063 Доповідач - Храпак Н.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 вересня 2010 р. колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Парандюк Т.С.

суддів - Храпак Н. М., Стефлюк О. Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою управління Пенсійного фонду України в Теребовлянському районі на рішення Теребовлянському районного суду від 8 червня 2010 року по справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Теребовлянському районі про визнання незаконними дії управління Пенсійного фонду України в Теребовлянському районі щодо не проведення перерахунку основної (державної) та невиплати додаткової пенсії учаснику ліквідації наслідків Чорнобильської АЕС 1-ї категорії та інваліду II групи по захворюванню, пов'язаному з Чорнобильською катастрофою, згідно ст. ст. 49, 50, 54 та ч. З ст. 67 закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", -

ВСТАНОВИЛА:

в травні 2010 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до управління Пенсійного фонду України в Теребовлянському районі про проведення перерахунку пенсії з 1 травня 2009 року і по даний час із врахуванням нарахованої та виплаченої пенсії за вказаний період як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС першої категорії та інваліду 2-гої групи по захворюванням пов'язаних з Чорнобильською катастрофою згідно ст. ст. 54, 50, 67 ч. З Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Рішенням Теребовлянського районного суду від 8 червня 2010 року позов задоволено частково.

Визнано неправомірними дії Управління пенсійного фонду України в Теребовлянському районі щодо нарахування ОСОБА_1 з 1 травня 2009 року і по даний час виплат основної (додаткової) пенсії в меншому розмірі, ніж встановлено ч. 4 ст. 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Визнано неправомірними дії управління Пенсійного фонду України в Теребовлянському районі про невиплату ОСОБА_1 з 1 травня 2009 року і по даний час додаткової пенсії, яка призначається відповідно до ст. 50 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Теребовлянському районі здійснити перерахунок призначеної ОСОБА_1 державної пенсії з 1 травня 2009 року і по даний час у відповідності до ч. 4 ст. 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" із розрахунку: державна пенсія - вісім мінімальних пенсій за віком та провести виплату недоплаченої суми державної пенсії.

Зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Теребовлянському районі провести виплату не нарахованої ОСОБА_1 додаткової пенсії з 1 травня 2009 року і по даний час у відповідності до ст. 50 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" із розрахунку: додаткова пенсія - 75% мінімальної пенсії за віком.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

Додатковим рішенням Теребовлянського районного суду від 19 серпня 2010 року визнано неправомірними дії Управління пенсійного фонду України в Теребовлянському районі щодо нарахування ОСОБА_1 з 1 травня 2009 року по 1 травня 2010 року виплат основної (додаткової) пенсії в меншому розмірі, ніж встановлено ч. 4 ст. 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Визнано неправомірними дії управління Пенсійного фонду України в Теребовлянському районі про невиплату ОСОБА_1 з 1 травня 2009 року по 1 травня 2010 року додаткової пенсії, яка призначається відповідно до ст. 50 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Теребовлянському районі здійснити перерахунок призначеної ОСОБА_1 державної пенсії з 1 травня 2009 року по 1 травня 2010 року у відповідності до ч. 4 ст. 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" із розрахунку: державна пенсія - вісім мінімальних пенсій за віком та провести виплату недоплаченої суми державної пенсії.

Зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Теребовлянському районі провести виплату не нарахованої ОСОБА_1 додаткової пенсії з 1 травня 2009 року по 1 травня 2010 року у відповідності до ст. 50 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" із розрахунку: додаткова пенсія - 75% мінімальної пенсії за віком.

В апеляційній скарзі управління Пенсійного фонду України в Теребовлянському районі просить рішення суду змінити та у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити у повному обсязі, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та не проведено повного та всебічного з'ясування обставин справи.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги та межах позовних вимог, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення, суд апеляційної інстанції прийшов до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд керувався тим, що відповідно до вимог ст. ст. 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", позивач має право на одержання пенсії, не нижче 8 мінімальних пенсій за віком і додаткової пенсії у розмірі 75 процентів мінімальної пенсії за віком, а тому відповідач повинен був діяти у відповідності з даними вимогами Закону та здійснити ОСОБА_1 відповідний перерахунок і виплату пенсії.

З такими висновками суду слід погодитись, оскільки вони відповідають вимогам чинного законодавства і ґрунтуються на матеріалах справи.

Судом встановлено, що позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС першої категорії, що підтверджено вкладкою № 000422 до посвідчення серії А № 608604, виданого 26 листопада 1992 року Тернопільською облдержадміністрацією та має право на пільги та компенсації, встановлені Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Відповідно до довідки серії ВТЄ-16 № 072410 ОСОБА_1 28 жовтня 1992 року пройшов обстеження у Тернопільській обласній МСЕК № 1, і йому встановлено 2 групи інвалідності, пов'язаного з наслідками Чорнобильської катастрофи.

Згідно зі ст. 54 Закону № 796 - XII в усіх випадках розмір пенсії для інвалідів 2 групи, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не може бути нижчим 8 мінімальних пенсій за віком. Відповідно до частини першої статті 50 Закону № 796 XII особам, віднесеним до категорії 1, які є інвалідами 2 групи, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 75 процентів мінімальної пенсії за віком.

Колегія не приймає до уваги доводи апелянта, що положення ч. З ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", яким визначено мінімальний розмір пенсії за віком, застосовується виключно для визначення розмірів пенсії призначених цим Законом, оскільки таке положення не є перешкодою для застосування розміру мінімальної пенсії за віком для розрахунку інших, пов'язаних з нею пенсій чи доплат, так як чинним законодавством не встановлено іншого мінімального розміру пенсії за віком, крім передбаченого ч. 1 даної статті.

З урахуванням того, що законодавством України не надано повноважень Кабінету Міністрів України щодо встановлення розміру мінімальної пенсії за віком або встановлення в абсолютних цифрах розмірів соціальних виплат, які відповідно до чинного законодавства визначаються залежно від розміру мінімальної пенсії за віком або розміру мінімальної заробітної плати, посилання відповідача на необхідність застосування Постанови Кабінету Міністрів України № 654 від 16 липня 2008 року "Про підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян" для основної пенсії та Постанови № 530 від 28 травня 2008 року "Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян", судова колегія не приймає до уваги, виходячи з пріоритету законів над підзаконними актами, якими звужено зміст та обсяг прав громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, передбачених Законом.

Відповідно до вимог ст. ст. 2,8 ЦПК України суд вирішує справи на підставі Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. У разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому документу суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Згідно із ст. 17 Закону України "Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини" суди при розгляді справ застосовують Конвенцію і практику Суду як джерело права.

Європейський Суд у рішенні від 8.11.2005 року по справі "Кечко проти України" звернув увагу на те, що в межах свободи дій держави визначати, які надбавки виплачувати своїм працівникам з бюджету. Держава може вводити надбавки або закінчувати виплату цих надбавок. Проте, якщо правове положення, що діє, передбачає виплату певних надбавок, і дотримані всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти в цих виплатах, поки відповідне положення є таким, що діє. (п 23).

Одночасно Європейський Суд з прав людини не прийняв до уваги аргументів уряду України щодо бюджетних асигнувань, оскільки органи державної влади не можуть посилатися на відсутність засобів як причину невиконання своїх зобов'язань.

Виходячи, із наведених вимог законодавства, доводи апелянта про відсутність бюджетних асигнувань для реалізації Закону є безпідставними.

Таким чином,, колегія суддів прийшла до висновку, що рішення суду відповідає вимогам чинних норм матеріального і процесуального права, тому підстав для його скасування не вбачає.

Керуючись ст. ст. 304-1, 307, 309 ЦПК України, колегія суддів, -

Ухвалила:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Теребовлянському районні відхилити.

Рішення Теребовлянського районного суду від 8 червня 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_2