Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________
Справа № 2-1272/10
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.09.2010 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в особі:

головуючого: Левка Т.Ю.

при секретарі: Роман К.С.

за участі позивачки ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Виноградові справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку

спадкування за заповітом,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом.

Позов мотивовано тим, що 20.01.2000 року у с.Дротинці помер ОСОБА_3, до складу спадщини ввійшов житловий будинок. За заповітом все своє майно померлий заповідав позивачці - прийомній доньці. Дружина померлого не претендує на обов'язкову частку у спадщині, відмовилася від неї. Позивачка належним чином прийняла спадщину, оскільки вступила у фактичне володіння та управління спадковим майном.

Позивачка ОСОБА_1 подала суду заяву, в якій просить розглянути справу без її участі та вказує про підтримання позову та клопотання про їх задоволення.

Відповідачка ОСОБА_2 не зявилася на судовий розгляд справи, нею до суду подано письмову заяву, в якій вона просить розглянути справу у її відсутності, а також вказує, що не заперечує проти задоволення вимог позову, визнає та підтверджує обставини та вимоги позову.

Заслухавши пояснення, дослідивши подані докази, суд прийняв визнання відповідачем позову, оскільки таке не суперечить закону та не порушує прав та інтересів інших осіб, а відтак прийшов до висновку про обгрунтованість вимог позову.

Так, судом на підставі поданих сторонами та досліджених під час судового розгляду справи доказів встановлено, що 20 січня 2000 року у с.Дротинці Виноградівського району помер ОСОБА_3. На день його смерті відкрилася спадщина, до складу якої ввійшло нерухоме майно - житловий будинок, розташований в с.Дротинці по вул..Тисівській, 9 Виноградівського району. За життя ОСОБА_3 залишив заповіт, посвідчений 06.12.1999 року секретарем Дротинської сільради Виноградівського району, яким все своє майно заповідав позивачці ОСОБА_1 Заповіт не змінено і не скасовано.

Рідних дітей та інших утриманців у подружжя Костьо не було, що підтверджується довідкою виконкому Дротинської сільради від 05.07.2010 року №02-13/637.

Судом встановлено, що позивач, як спадкоємець за заповітом до майна ОСОБА_3, належним чином прийняла спадщину, що відкрилася на день його смерті, оскільки проживала разом із ним однією сімєю у спадковому будинку, де продовжувала проживати разом із його дружиною і після його смерті, вступила у фактичне володіння спадковим майном, брала участь у організації поховання спадкодавця. Дані обставини підтверджуються довідками Виконкому Дротинської сільради від 05.07.2010 року №02-13/635 та №02-13/636.

Відповідачка ОСОБА_2, як дружина померлого та пенсіонер, має право на обов'язкову частку у спадщині. Однак, як встановлено судом, така не бажає реалізовувати своє право, відмовилася від такого. Це підтверджується її заявою, засвідченою секретарем Дротинської сільради 08.07.2010 року.

Встановлено, що у звязку із відсутністю правовстановлюючого документу на спадковий будинок позивачка не може отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом. Так. згідно довідки Виноградівського РБТІ від 13.07.2010 року №152 будівництво такого є завершеним, правовстановлюючих документів на такий не виготовлено, та згідно довідки сільської ради від 05.07.2010 року №02-13/634 будинок рахується за ОСОБА_3, який помер.

Суд констатує, що спадкові правовідносини, яким відповідають встановлені факти, врегульовано нормами Цивільного кодексу України в ред. 1963 року.

Згідно ст.534 ЦК України в ред.1963 року, кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. Згідно ст.549 ЦК України в ред.,1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. А успадкування є одним із способів набуття права власності.

Суд констатує, що відсутність правовстановлюючих документів на нерухоме майно перешкоджає реалізації права позивача на отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, а відтак єдиним способом захисту його права є його визнання.

Отже, оцінивши подані докази у їх сукупності, суд прийшов до переконання, що оскільки обставини, на які посилається позивач як на підставу своїх вимог, знайшли підтвердження в судовому засіданні, то вимоги позову є повністю обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Керуючись ст .ст. 10, 31, 60, 169, ст. 174, 212, 213, 215 ЦПК України, п.5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України 2003 року, ст.ст.534, 548, 549 ЦК України від 1963 року -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженку ІНФОРМАЦІЯ_2, власником житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого в с.Дротинці по вул.Тисівській, 9 Виноградівського району, в цілому.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Закарпатської області через суд першої інстанції.

ГоловуючийОСОБА_4