У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

1 липня 2010 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого-судді Богонюка М.Я.

суддів Приколоти Т.І., Федоришина А.В.

при секретарі Смалюх У.З.

з участю ОСОБА_1,

ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Закритого акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (далі-Банк) на рішення Радехівського районного суду Львівської області від 3 листопада 2009 року та ухвалу цього ж суду від 22 вересня 2009 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Банку про визнання незаконним підвищення процентної ставки, зобов»язання провести перерахунок, стягнення моральної шкоди та судових витрат, -

в с т а н о в и л а:

Рішенням суду позов задоволено частково. Визнано незаконним збільшення відповідачем процентної ставки за користування кредитом згідно укладеного між сторонами договору. Зобов»язано відповідача провести перерахунок заборгованості по нарахованих процентах із врахуванням встановленої сторонами договору процентної ставки 15,96 % річних та здійснених платежів позивачем з січня 2009 року. Проведено розподіл судових витрат.

Ухвалою цього ж суду від 3 листопада 2009 року застосовано заходи забезпечення позову у виді накладення заборони відповідачу нараховувати та вимагати від позивача сплати відсотків за укладеним між сторонами кредитним договором більше як 15,96% річних та щомісячного платежу в більшому розмірі, ніж передбачено Додатком №1 до кредитного договору.

Рішення і ухвалу оскаржив Банк, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального і процесуального права, що привело до ухвалення незаконного та необґрунтованого рішення, постановлення незаконної ухвали. Зазначає, що між сторонам укладено кредитний договір на суму 49813,90 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 15,96% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом. ОСОБА_4 умов вказаного договору банк має право в односторонньому порядку підвищувати розмір процентної ставки ОСОБА_4 цієї умови договору та об»єктивних факторів, 6 січня 2008 року позивача повідомлено про збільшення процентної ставки до 26,47% річних. Банк був вправі в односторонньому порядку змінювати процентну ставку по кредиту. Стаття 1056-1 ЦК України у чинній редакції із змінами не має зворотної дії в часі і не може бути застосована до правовідносин між сторонами. Оскаржуваним рішенням суду пункт договору, який дозволяє банку в односторонньому порядку підвищувати процентну ставку по кредиту, не визнаний недійсним, отже, був чинним. Позивач про підвищення процентної ставки був повідомлений 6 січня 2009 року до вступу в дію ст. 1056-1 ЦК України. Судом не враховано положень ст. 49 Закону України «Про банки і банківську діяльність». Апелянт вважає, що оскаржувана ухвала про застосування заходів забезпечення позову постановлена з порушенням норм процесуального права. В матеріалах справи на час її постановлення відсутній документ про нарахування позивачу заборгованості за кредитними зобов»язаннями з врахуванням підвищеної процентної ставки. Просить скасувати оскаржувані рішення і ухвалу і закрити провадження у справі.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників процесу, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та заперечень, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що скаргу слід відхилити.

Встановлено, що між сторонами укладено кредитно-заставний договір № LVL 6АК12960142 від 31 березня 2008 року згідно якого відповідач надав позивачу кредит в сумі 49813,90 грн. із зобов»язанням останнього повернути такий кредит до 30 березня 2015 року із сплатою 15,69% річних згідно встановленого Додатком №1 до цього договору графіком. Розрахунковим визначено 5 число кожного місяця. (а.с.4-10). Відповідач листом від 6 січня 2009 року повідомив позивача про збільшення відсоткової ставки за кредитним договором, починаючи з 1 лютого 2009 року до 26,47% (а.с.15). Також цим листом повідомлено, що в разі погашення в термін до 1 лютого 2009 року суми заборгованості за тілом кредиту у розмірі 14000 грн. ставка підвищуватиметься до 21,48% річних; у розмірі 23000 грн. ставка залишається не поточному рівні і змінена не буде.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як підставу своїх вимог і заперечень, крім встановлених законом випадків.

Відповідачем не надано доказів на обґрунтування підставності та не вказане правило збільшення відсоткової ставки за кредитним договором, укладеним між сторонами, а також регулювання розмірів такої ставки.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов»язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позивальник зобов»язується повернути кредит та сплатити проценти.

Законом України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» встановлено, що фінансові послуги надаються суб»єктами підприємницької діяльності на підставі договору (ст.6).

ОСОБА_4 зі статтею 627 ЦК України сторони є вільні в укладенні договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Договори про надання кредиту укладаються на власний розсуд їх сторін з урахуванням цивільного, банківського законодавства, ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» та Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою Правління Національного банку України від 10.05.2007 року № 168 (далі- Правила).

Відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та договорами між банком і клієнтом (ст. 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність»). Частиною 4 цієї статті та ст. 1056-1 ЦК України згідно із Законом України від 12.12.2008 р. № 661-УІ, який набрав чинності 9 січня 2009 року, визначено, що банкам забороняється в односторонньому порядку змінювати умови укладених з клієнтами договорів, зокрема, збільшувати розмір процентної ставки за кредитним договором. ОСОБА_4 п.3.5 Правил банки мають право ініціювати зміну процентної ставки за кредитом лише в разі настання події, не залежної від волі сторін договору, яка має безпосередній вплив на вартість кредитних ресурсів банку. Банки не мають права змінювати процентну ставку за кредитом у зв»язку з волевиявленням однієї із сторін (зміни кредитної політики банку). Зміна процентної ставки відповідно до ст. 652 ЦК України та вимог Правил можлива лише при істотній зміні обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору. Зміни до кредитних договорів допускаються лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 651 ЦК України). У разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, такий може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором (ст.652 ЦК України).

Відповідно до п.4 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» у договорі про надання споживчого кредиту може зазначатися, що відсоткова ставка за кредитом може змінюватися залежно від зміни облікової ставки Національного банку України або в інших випадках. Про зміну відсоткової ставки за споживчим кредитом споживач повідомляється кредитодавцем письмово протягом семи календарних днів з дати її зміни. Без такого повідомлення будь-яка зміна відсоткової ставки є недійсною.

ОСОБА_4 Національного банку України від 5 січня 2009 року № 40-210/34-62 «Про недопущення внесення змін в кредитні договори в односторонньому порядку», якщо договором про надання кредиту передбачена можливість зміни процентної ставки по кредиту залежно від зміні облікової ставки Національного банку України або в інших випадках, банки зобов»язані в кредитному договорі вказати правило, за яким змінюється процентна ставка по кредиту: що саме може бути підставою для зміни процентної ставки, фактори, які свідчать про підставність і обґрунтованість таких змін, правило впливу ринкових умов на розмір процентної ставки. Про зміну процентної ставки банк повинен заздалегідь повідомити клієнта. Без такого повідомлення зміна є недійсною. Постановою Правління Національного банку України від 21 квітня 2008 року № 107, яка втратила чинність на підставі постанови Національного банку від 12.06.2009р № 343, встановлено з 30 квітня 2008 року облікову ставку в розмірі 12% річних.

Посилання апелянта на те, що процентна ставка по кредитному договору між сторонами збільшена до вступу в силу Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо заборони банкам змінювати умови договору банківського вкладу та кредитного договору в односторонньому порядку», не підтверджені доказами. 30 грудня 2008 і 5 лютого 2009 року банк прийняв платежі від позивача у незмінних сумах. (а.с.11). Рішення про збільшення процентної ставки по кредиту (наказу, розпорядження, постанови) відповідач не надав.

Суд першої інстанції, з врахуванням аналізу доказів по справі, прийшов до обґрунтованого висновку про безпідставність та порушення порядку збільшення процентної ставки по кредиту. Банк ініціював підвищення процентної ставки за кредитом всупереч вимогам ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» та Правил і лише повідомив позивача про таку зміну, не зазначаючи конкретних обставин, що змусили банк вчинити таке підвищення процентної ставки.

Колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції ґрунтуються на аналізі зібраних по справі доказів. Судом обґрунтовано відмову у задовленні вимоги про відшкодування моральної шкоди, що не передбачено договором між сторонами.

Оскаржувана ухвала суду про застосування заходів забезпечення позову постановлена з додержанням вимог закону.

З висновками суду першої інстанції слід погодитися, оскільки ним правильно визначено характер спірних правовідносин та встановлено дійсні обставини справи. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

Колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права. Підстави для скасування рішення Рвдехівського районного суду Львівської області відсутні, а тому апеляційну скаргу слід відхилити.

Керуючись ст. 303, п.1 ч.1, п.1 ч.2 ст.307, ст.ст. 308, 312, 313, п.п.1,4 ч.1 ст.314, ст.315, 319 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Закритого акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» відхилити.

Рішення Радехівського районного суду Львівської області від 3 листопада 2009 року та ухвалу цього ж суду від 22 вересня 2009 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга може бути подана протягом двох місяців з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду безпосередньо до Верховного Суду України.

Головуючий

Судді