Справа № 2-1360/10
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 грудня 2010 року

Сарненський районний суд Рівненської області в складі : головуючий суддя - Товстика І.В. при секретарі - Полупан P.M.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сарни цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про розірвання договору довічного утримання (догляду),-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася із позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про розірвання договору довічного утримання (догляду).

Позивач в обгрунтування позовних вимог посилається на те, що 15.04.2009 року між нею та відповідачами був укладений договір довічного утримання (догляду), нотаріально посвідчений, за умовами якого передала у власність ОСОБА_2, ОСОБА_3 належну їй квартиру АДРЕСА_1, які в свою чергу зобов»язались надавати довічно матеріальне забезпечення, зокрема, щомісяця забезпечувати готівкою в сумі 1000 грн. для придбання продуктів харчування та ліків, нести витрати по оплаті комунальних послуг та проведення ремонтних робіт, поховати члена її сім»ї у разі смерті та самостійно нести витрати по його похованню, однак відповідачі не виконують умов даного договору, хоча є власниками квартири, не надають будь-якої матеріальної допомоги, що змушує звертатись до інших осіб, крім того в зв»язку із тяжким станом здоров»я потребує витрат на ліки, які несе самостійно із пенсії, з якої також сплачує комунальні послуги, що суттєво впливає на її матеріальний стан, а тому просить розірвати договір довічного утримання (догляду), нотаріально посвідчений 15.04.2009 року на підставі неналежного виконання договірних зобов»язань відповідачами.

Позивач ОСОБА_1 та її представник Грозік 1.1, підтримали позовні вимоги у повному обсязі і дали пояснення згідно заяви.

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 позов визнали частково і пояснили, що дійсно уклали 15.04.2009 року договір довічного утримання (догляду) з позивачем, за умовами якого отримали у власність квартиру№72 по вул.Бєлгородській,2в в м.Сарни, при цьому виконували свої зобов»язання по утриманню ОСОБА_1, якій купували продукти харчування і ліки, хоча дійсно не надавали гроші готівкою в сумі 1000 грн., зробили у квартирі ремонт, так як мали намір в подальшому проживати в ній, також приймали участь у похованні чоловіка позивача, тобто частково виконали зобов»язання, а тому мають право на частину квартири.

Суд, заслухавши пояснення осіб, які приймають участь у справі, дослідивши докази, вважає що позовні вимоги підлягають до задоволення зі слідуючих підстав.

Із оглянутого договору довічного утримання (догляду), укладеного між ОСОБА_1 як відчужувачем та ОСОБА_2, ОСОБА_3 як набувачами майна, нотаріально посвідченого 15.04.2009 року, встановлено, що ОСОБА_1 передала у власність ОСОБА_2, ОСОБА_3 належну їй на праві власності квартиру АДРЕСА_1, взамін чого ОСОБА_2, ОСОБА_3 зобов»язались надавати відчужувачу довічно матеріальне забезпечення, зокрема згідно п.8 щомісяця надавати ^матеріальне забезпечення у розмірі 1000 грн. готівкою або забезпечувати на цю суму продуктами харчування, ліками, предметами побутового призначення ( за вибором та вказівками відчужувача), згідно п.11.3 нести всі витрати щодо сплати комунальних послуг, витрати на користування, утримання та ремонт квартири, згідно п.11.4 поховати відчужувача та члена

його сім»ї у разі їх смерті та самостійно нести витрати щодо поховання.

Із повідомлення Рівненського ОБТІ від 22.11.2010 року вбачається, що згідно реєстрових книг бюро по м.Сарни станом на 15.04.2009 року на квартиру №72 пс вул.Бєлгородській,2в в м.Сарни зареєстроване право власності за ОСОБА_1, 12.05.200е року зареєстроване право спільної часткової власності на дану квартиру за ОСОБА_2. ОСОБА_3 на підставі договору довічного утримання (догляду) від 15.04.2009 року.

Таким чином судом достовірно встановлено, що позивач ОСОБА_1 як відчужува1 виконала умови договору довічного утримання (догляду) від 15.04.2009 року по передачі ; власність відповідачам квартири АДРЕСА_1, яка належала їй н: праві власності.

Згідно оглянутих квитанцій за 2010 рік ОСОБА_1 самостійно несе витрати пе оплаті комунальних послуг за свої кошти, що підтвердила свідок ОСОБА_4, що не заперечили відповідачі.

Із пояснень позивача та відповідачів достовірно встановлено, що ОСОБА_2 ОСОБА_3 не надавали щомісячне матеріальне забезпечення в розмірі 1000 грн вважаючи, що купують необхідні продукти та доглядають позивача, яка не потребувала нг їх думку цих грошей, крім того судом з»ясовано, що витрати на проведення ремонт квартири позивач і відповідачі несли спільно, зокрема свідок ОСОБА_5 підтвердні факт участі у оплаті частини робіт ОСОБА_1, також витрати на поховання ОСОБА_1". П.П., як члена сім»ї позивача, сторони несли спільно, зокрема відповідачі визнали фа:-~ понесення витрат на суму 1000 грн., а позивачем на суму 3000 грн. на поховання.

Свідки ОСОБА_6, ОСОБА_7 підтвердили, що здійснюють догляд позивачем, так як не відвідують позивача і не приймають учасг.

у її утриманні:

Оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що набувачі майні ОСОБА_2, ОСОБА_3 за договором довічного утримання (догляду) від 15.04.2009 рог не виконують належним чином обов»язки щодо довічного матеріального забезпечені-; відчужувача квартири ОСОБА_1, чим порушують її цивільні права, які підлягай: відновленню шляхом розірвання договору довічного утримання (догляду) від 15.04.20]'- року в судовому порядку.

Крім того, суд вважає за необхідне стягнути із відповідачів судові витрати по оплаї ІТЗ розгляду справи, які понесла позивач.

Керуючись ст.ст. 15,16,744,745,755,756 ЦК України, ст.ст. 5,6,88,212-215 ЦП> України, суд-

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_8>:« Андріївни про розірвання договору довічного утримання (догляду) задовольнити.

Розірвати договір довічного утримання (догляду), нотаріально посвідчені: укладений 15 квітня 2009 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 і Івановичем, ОСОБА_3.

Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на корис ОСОБА_1 судові витрати по оплаті ІТЗ розгляду цивільної справи в сумі 11 (сто двадцять) грн. солідарно.

Звільнити позивача від сплати держмита згідно Закону України «Про статус соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на корн^ держави державне мито в сумі 8 грн. 50 коп. з кожного.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційний суд Рівненської області протя десяти днів з дня його проголошення, через Сарненський райсуд.

Суддя .