Справа № 2-1412/2010
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

"29" листопада 2010 р. м.Самбір

Самбірський міськрайонний суд

Львівської області

у складі: головуючої судді Карнасевич Г.І.

при секретарі Чайковській Ю.Р.

розглянувши у попередньому судовому засіданні в місті Самбір Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Бісковицької сільської ради Самбірського району про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до виконавчого комітету Бісковицької сільської ради про визнання права власності на спадкове майно. Просить постановити рішення, яким:

-визнати будинковолодіння по вул. Зеленій, 138 в с. Бісковичі Самбірського району спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_3;

-визнати її власником будинковолодіння по вул. Зеленій № 138 в с. Бісковичі Самбірського району в порядку спадкування майна по заповіту ОСОБА_3, яка померла 21.01.2006 року .

В підтвердження заявлених позовних вимог посилаються на те, що будинок по вул. Зеленій № 138 в с. Бісковичі Самбірського району Львівської області був збудований у 1989 році на підставі рішення виконавчого комітету Самбірської міської ради від 25.05.1989 року за № 279. Станом на 15.04.1991 зареєстрованими у цьому будинковолодінні були ОСОБА_2 та ОСОБА_3

05.04.1994 року помер ОСОБА_2 На все належне йому на час смерті майно відкрилась спадщина. Спадкоємцями були ОСОБА_3 та двоє їх дітей.

Діти до нотаріальної контори не зверталися, так як вважали, що майно повинно належати їх матері ОСОБА_3, а тому спадщину вони не приймали.

ОСОБА_3, постійно проживаючи в даному будинку, фактично вступила у володіння спадковим майном.

21.02.2006 року ОСОБА_3 померла. При житті нею було складено заповіт на користь позивачки, яким заповіла їй все належне на праві власності майно.

Таким майном був житловий будинок, розташований в с. Бісковичі Самбірського району Львівської області та земельна ділянка.

31.08.2008 року позивачці було видано свідоцтво про право на спадкове майно за заповітом - земельну ділянку. Оформити право власності на будинковолодіння не змогла, оскільки будинок не був зареєстрований.

Позивачка ОСОБА_1 у судовому засіданні позов підтримала, посилаючись на обставини, зазначені в позовній заяві, просять його задоволити.

Представник відповідача виконавчого комітету Бісковицької сільської ради Самбірського району у судовому засіданні позов визнала, не заперечила проти його задоволення.

Судом встановлено, що будинок по вул. Зеленій № 138 в с. Бісковичі Самбірського району Львівської області був збудований ОСОБА_2 у 1989 році на підставі рішення виконавчого комітету Самбірської міської ради від 25.05.1989 року за № 279. Станом на 15.04.1991 зареєстрованими у цьому будинковолодінні були ОСОБА_2 та ОСОБА_3 Двір належав до суспільної групи колгоспний двір.

05.04.1994 року помер ОСОБА_2 На все належне йому на час смерті майно відкрилась спадщина. Спадкоємцями були ОСОБА_3 та двоє їх дітей.

Діти до нотаріальної контори не зверталися, так як вважали, що майно повинно належати їхній матері ОСОБА_3, а тому спадщину вони не приймали.

ОСОБА_3, постійно проживаючи в даному будинку, фактично вступила у володіння спадковим майном.

21.02.2006 року ОСОБА_3 померла. При житті нею було складено заповіт на користь позивачки, яким заповіла їй все належне на праві власності майно.

Таким майном був житловий будинок, розташований в с. Бісковичі Самбірського району Львівської області та земельна ділянка, площею 0, 2447 га.

02 липня 2008 року Управління земельних ресурсів у Самбірському районі позивачці було видано Державний акт на право власності на земельну ділянку, площею 0,2447 га, на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 15.01.2008 року ВКС № 667566. Оформити право власності на будинковолодіння не змогла, оскільки будинок не був зареєстрований.

Згідно ч. 1 ст. 328 Цивільного Кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцю з часу відкриття спадщини.

Як було встановлено в судовому засіданні позивачка являється належною спадкоємицею по закону, однак по незалежних від її волі обставинах оформити спадщину не може, оскільки таке право за нею не визнається.

У відповідності до ст. 55 Конституції України, ст.ст. 15,16 ЦК України кожна особа має право на судових захист свого цивільного права у разі його невизнання. Способом захисту цивільного прав є визнання права.

Передбачені ч. 2 5 ст. 13, ч. 3 ст. 16 ЦК України підстави для відмови позивачам у захисті їхнього цивільного права відсутні.

За таких обставин суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212, 214, 215 ЦПК України, ст. ст. 346, 1218, 1262, 1268 ЦК України, суд, ст.ст. 120, 534, 549, 563 ЦК УРСР в редакції 1963 року, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Будинковолодіння по вул. Зеленій № 138 в с. Бісковичі Самбірського району визнати спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на будинковолодіння № 138 в селі Бісковичі Самбірського району Львівської області по вул. Зеленій в порядку спадкування по заповіту майна ОСОБА_3, яка померла 21.01.2006 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя підпис

Згідно з оригіналом

Суддя Г.І.Карнасевич