ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОСОБА_1
справа № 2-131/2010
провадження № Б/н 9
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" жовтня 2010 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі

головуючого судді: Шкоріної О.І.

при секретарі: Телегіній Н.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про виділ частки у спільній частковій власності та її грошової компенсації, поділ майна подружжя та зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя,

суд

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_4 про розірвання шлюбу, виділення частини майна, призначення аліментів, поділ майна подружжя.

В свою чергу ОСОБА_4 звернувся до суду з зустрічною позовною заявою про встановлення порядку спілкування і побачення з дитиною.

В подальшому збільшив свої позовні вимоги і просив поділити спільне нажите за час шлюбу майно.

Ухвалою Дарницького районного суду м.Києва від 25 грудня 2007 року роз»єднані в окремі провадження позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про поділ майна, виділення 1/ 3 частини квартири АДРЕСА_1 на користь дитини ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1, визнання за ОСОБА_6. ОСОБА_4 за кожним по 1/3 частині квартири, заміні суб»єкта виконання аліментного обов»язку та позовні вимоги про розірвання шлюбу, стягнення аліментів, встановлення порядку спілкування і побачення з дитиною.

Ухвалою Дарницького районного суду м.Києва від 15 квітня 2008 року позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_4 в частині зміни суб»єкта виконання аліментного обов»язку в рахунок аліментів на дитину в розмірі 1 / 4 частини заробітку відповідача на 1 / 3 частину квартири АДРЕСА_1, що належить останньому, залишені без розгляду.

В судовому засіданні 18 березня 2009 року позивачка ОСОБА_2 подала до суду заяву, в якій уточнила свої вимоги, та просила виділити їй 1 / 2 частку квартири № 133, що знаходиться в будинку № 42 по вул..Ревуцького в м.Києві, і яка є у спільній частковій власності, шляхом одержання від відповідача грошової компенсації, яка дорівнювала би вартості 1 / 2 частини ринкової вартості даної квартири, а саме 340000 грн. Крім того, просила поділити майно, що є спільною сумісною власністю подружжя, виділивши Поребняку А А шафу- купе вартістю 2900 грн., холодильник « Bosh KSV 40600 1Е» вартістю 2530 грн., кухонні меблі вартістю 3686 грн.50 коп., електроплиту Indesit KG 5043 вартістю 1396 грн.50 коп., машину пральну Indesit вартістю 800 грн., шафу виробництва «Меркс» вартістю 3200 грн., диван МЧП 170 вартістю 2000 грн., телевізор Sony вартістю 778 грн., автомобіль Москвич 214241 «Князь Володимир» 2005 року випуску вартістю 37875 грн. автомобіль Москвич A3JIK - 2141, 1991 року випуску вартістю 15477 грн. а всього на загальну суму 70643 грн. При розподілі автомобілів просила відступити від засади рівності часток подружжя за обставини, що мають істотне значення, зокрема, що відповідач не дбав про це майно, приховував, одноособово використовував чим знищив та пошкодив його на шкоду інтересам сім»ї. Визнавши дані обставини істотними для такого відступу, розподіливши це майно таким чином: їй 2/3 частини вартості автомобілів, що становитиме 35568 грн., відповідачу 1 / 3 частини вартості автомобілів - 17784 грн. Також просила стягнути грошову компенсацію 1 / 2 частини вартості майна, яке включено до розподілу та знаходиться в квартирі АДРЕСА_1, в сумі 8645 грн.50 коп. Розмір загальної грошової компенсації від частки квартири та від поділу сумісного спільного майна подружжя на суму у розмірі 384213 грн.50 коп.. яку стягнути з відповідача на її користь.

Відповідач в свою чергу 15 червня 2009 року збільшив свої вимоги, включивши до переліку майна, яке підлягає поділу автомобіль марки «Фіат Гранде - Пунто» 2007 року випуску державний знак НОМЕР_1, який був придбаний за спільні кошти, що були зібрані у період шлюбу, у зв»язку з чим просив визнати за ним право власності на 1 / 2 частину автомобіля. Крім того, в первинному позові просив залишити однокімнатну квартиру за адресою АДРЕСА_2 в спільній частковій власності по 1 / 2 частину у нього та ОСОБА_2, так як частки в її власності вже визначені договором купівлі- продажу, при цьому допускав розподіл квартири шляхом компенсації або натурального поділу коштів після продажу. А також просив поділити майно, виділивши ОСОБА_2 шафу вартістю 450 грн., шафу-купе вартістю 2450 грн., холодильник вартістю 2530 грн., металопластикові вікна вартістю 5775 грн., кухонні меблі вартістю 3686 грн.50 коп., кухонний комбайн вартістю 627 грн., електроплиту вартістю 1396 грн.50 коп., пральну машину вартістю 800 грн., відеомагнітофон вартістю 1000 грн.. DVD програвач вартістю 1160 грн., світильник - торшер вартістю 250 грн., колиску дитячу велика універсальна вартістю 1260 грн., шафу виробництва «Меркс» вартістю 3200 грн., диван МЧП 170 вартістю 2000 грн., комерційний номер телефону Укртелеком вартістю 1400 грн., комп»ютер вартістю 3241 грн., доукомплектування комп»ютера: оперативна пам»ять вартістю 500 грн., телефонний модем вартістю 150 грн., плата відео обробки вартістю 700 грн.; ремонт комп»ютера: «материнська плата» вартістю 580 грн.. блок живлення вартістю 1 10 грн.. «Жорсткий диск» вартістю 616 грн., відновлення пам»яті на пошкодженому жорсткому диску вартістю 700 грн., а всього на суму 34862 грн.. Йому просив виділити телевізор вартістю 778 грн.. кузов автомобіля Москвич 2142 1999 року випуску вартістю 4500 грн., а всього на суму 5278 грн. Просив також стягнути з ОСОБА_2 грошову компенсацію в сумі 14792 грн. Свої вимоги мотивував тим, що частину майна, яку він включив до поділу ОСОБА_2 забрала з собою, а решту він готовий їй віддати. Що стосується квартири, то вважає, що підстав для відступу рівності часток не має.

В судовому засіданні позивачка та її представник позовні вимоги підтримали і просили позов задовольнити, в задоволенні зустрічного позову просили відмовити, пославшись на обставини викладені в позовній заяві. Крім того, пояснили, що фактично шлюбні стосунки підтримували та вели спільне господарство до липня 2007 року. За час шлюбу придбали майно, яке перераховано в її уточненій позовній заяві та на яке є відповідні документи, а саме шафу - купе, холодильник, кухонні меблі,, електроплиту, пральну машину, шафу «Меркс», диван, телевізор. Зазначене майно вважає за необхідне залишити у користування відповідачу, оскільки це майно знаходиться в спільній квартирі і останні майже чотири роки цим майном виключно користується відповідач. Вартість такого майна становить 17301 грн., половину вартості якого в сумі 8645 грн.50 коп. вона проситься стягнути з останнього в рахунок грошової компенсації. Решти речей, зокрема відеомагнітофона, кухонного комбайна, DVD програвана, світильника - торшера, колиски дитячої. комп»ютера не існує, як в натурі, так і відсутні на це майно будь-які документи, а від так вважає, що таке майно не підлягає поділу. Що стосується комерційного номеру телефону , який включає до переліку майна відповідач, то вважає, що це взагалі не майно , а тому поділу не підлягає. Також пояснили, що за час шлюбу були придбані два автомобілі: автомобіль Москвич - ОСОБА_7 державний знак НОМЕР_2 в 2005 році, вартістю 37875 грн. та автомобіль НОМЕР_3 в 1997 році вартістю 15477 грн.. Вартість автомобілів визначена спеціалістом, оскільки відповідачем не були надані автомобілі експерту на виконання ухвали суду про призначення експертизи. При поділі автомобілів вважала необхідним відступити віз засад рівності часток, оскільки відповідач пошкодив їх спільне майно, розібравши автомобіль Москвич A3JIK. Крім того, пояснила, що вона згодна отримати грошову компенсацію її частки квартири, виходячи з вартості, яку визначив експерт. Що стосується автомобіля Фіат, право на 1/2 частку якого просить визнати відповідач, то пояснили, що зазначений автомобіль був придбаний в 2009 році і не є спільним майном подружжя. Крім того, просила стягнути з відповідача половину витрат, що вона понесла під час проведення судової будівельно-технічної експертизи.

В судовому засіданні представник відповідача вимоги за зустрічним позовом підтримав і просив їх задовольнити, позовні вимоги ОСОБА_2 фактично визнав частково, та пояснив, що подружжя придбало за час шлюбу квартиру, два автомобілі, та майно, а саме шафу - купе, холодильник, кухонні меблі, пральну машину, електроплиту, диван , шафу «Меркс», телевізор, відеомагнітофон, світильник- торшер, кухонний комбайн, колиска дитяча, комп»ютер з доукомплектуванням вартістю 6877 грн.. Майно, а саме відеомагнітофон, DVD програвач, світильник- торшер, кухонний комбайн, колиска дитяча, комп»ютер з доукомплектуванням вартістю 6877 грн. вивезені ОСОБА_2 і на даний час невідомо де знаходиться, а тому відповідач не заперечує передати все це майно, а також те. що просить позивачка останній. Не заперечує, що є два автомобілі, з яких не заперечує, що автомобіль A3JIK виділити позивачці, а автомобіль Москвич ОСОБА_7 залишити у власності відповідача. Крім того, пояснив, що автомобіль «Князь Володимир» зібраний власноруч відповідачем, що є хобі останнього, а отже повинен бути присуджений відповідачу. Також зазначив, що вартість автомобілів не визначена. Що стосується квартири, то просив врахувати наступні обставини, а саме в квартирі проживає відповідач, який має нову сім»ю, де два місяці тому народилася дитина, відповідач самостійно проводив в квартирі ремонтні роботи, позивачка має ж інше житло, а тому вважає, що квартира повинна бути виділена відповідачу. Який згоден сплатити грошову компенсацію за частку позивачки, виходячи з вартості квартири, визначеною висновком експерта. Щодо автомобіля «Фіат», то наполягає, що автомобіль є спільною власністю подружжя, оскільки придбаний за спільні кошти і в той час, коли спір про поділ майна триває і рішення по справі не прийнято.

Суд, вислухавши пояснення позивачка її представника та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Сторони ОСОБА_2 та ОСОБА_4 зареєстрували шлюб 14 вересня 1996 року, що підтверджується копією свідоцтва про одруження, виданого 14.09.1996 року відділом реєстрації актів громадянського стану Білоцерківського міськвиконкому Київської області /а.с.27/.

Від шлюбу мають малолітню дочку ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 /а.с.20/.

Рішенням Дарницького районного суду м.Києва від 25 грудня 2007 року шлюб між сторонами розірваний. / цивільна справа № 2-4957/07/.

Відповідно до ст..60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини /навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо/ самостійного заробітку /доходу/.

За час шлюбу сторони придбали в рівних частках квартиру АДРЕСА_3, що підтверджується договором купівлі-продажу квартири, посвідченого 15.12.2000 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, зареєстрованого в реєстрі за № к 9472. Право власності ОСОБА_4 та ОСОБА_2 зареєстровано 20 грудня 2000 року за № 279-85 в Київському міському бюро технічної інвентаризації /а.с.16/.. Квартира складається з однієї кімнати житловою площею 18 кв.м.

Згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи № 668 від 30 липня 2010 року дійсна /ринкова/ вартість квартири АДРЕСА_3 на час проведення дослідження становить 543468 гр.

Оцінюючи заперечення представника відповідача щодо правильності проведеної експертизи, та не погодження останнього з визначеною вартістю квартири, суд вважає такими, що не заслуговують на увагу суду, оскільки експертиза проведена по ухвалі суду, експерт попереджений про кримінальну відповідальність висновок найбільш наближений до дати вирішення спору. Будь-яких інших доказів, які б спростовували вартість квартири, яка визначена у висновку судової будівельно-технічної експертизи ні відповідачем, ні його представником в судовому засіданні не надано.

Отже, до основи рішення суду слід покласти висновок судової будівельно-технічної експертизи № 668 від 30 липня 2010 року.

Враховуючи вимоги позивачки ОСОБА_6 , яка просить стягнути на її користь грошову компенсацію замість її частки у праві спільної часткової власності на квартиру, а також згоду відповідача сплатити грошову компенсацію останній, суд вважає, що у відповідності до ст..71 СК України з відповідача ОСОБА_4 слід стягнути на користь позивачки 271734 грн.

Приходячи до такого рішення, судом також враховано, що спірна квартира є однокімнатною, житлова площа становить 18 кв.м., відповідач має іншу сім»ю. а від так користуватися квартирою спільно сторони не можуть.

Крім того, 31 березня 2007 року на ім.»я ОСОБА_4 був зареєстрований автомобіль НОМЕР_4, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії ААС086595, 31.03.2007 року виданого УДАЇ ГУ МВС України в м.Києві /а.с. 175 том 1/ В зазначеному свідоцтві в графі особливі відмітки вказується, що мало місце переобладнання - заміна кузова та двигуна, наряд замовлення 18.05.2005 року.

Згідно з повідомленням УДАЇ ГУ МВС України в м.Києві автомобіль A3JIK 2142 2005 року випуску державний номерний знак НОМЕР_2 зареєстрований на їм.»я ОСОБА_4 / том 2 а.с.25/.

Таким чином, суд вважає, що зазначений автомобіль є спільним сумісним майном подружжя і підлягає поділу.

Згідно довідки директора Білоцерківської філії ЗАТ «Експерт Сервіс» середня ціна автомобіля A3JIK -214241, 2005 року випуску складає 4250 ум.одиниць, що за курсом НБУ на 13.03.2009 року складає 32725 грн. /том 1 а.с.225/.

Суд вважає, що при поділі майна слід врахувати саме таку вартість автомобіля, оскільки призначена експертиза з питання визначення вартості автомобілів не була проведена, відповідач автомобілі експерту не надав, що унеможливлювало її проведення. Крім того, слід також зазначити, що ні відповідачем, ні його представником в судовому засіданні надана позивачкою вартість автомобіля не була спростована.

Відповідно до ст..70 СК України при вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім»ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім»ї.

Суд вважає, що позивачкою не доведено, що відповідач знищив чи пошкодив автомобіль всупереч інтересам сім»ї. Навпаки, надані документи, наряд замовлення від 18.05.2005 року, квитанції до прибуткового касового ордеру, рахунок фактура, акт технічного дослідження /том 1 а.с. 168-172/ свідчать, що всі роботи по ремонту автомобіля проводилися за час шлюбу, від так слід вважати з відома позивачки, і автомобіль був зареєстрований у встановленому законом порядку 31.03.2005 року, в свідоцтві про реєстрацію якого заначено, що право керування автомобілем АЗЛК-2142 2005 року випуску має і позивачка.

Від так не підлягають задоволенню вимоги позивачки про відступ від засади рівності часток при поділі автомобіля, а тому суд вважає, що частки сторін є рівними. При поділі автомобіля, суд вважає доцільним присудити автомобіль марки АЗЛК-2142, 2005 року випуску державний знак НОМЕР_2 відповідачу ОСОБА_4, а з останнього стягнути на користь позивачки ОСОБА_2 грошову компенсацію в сумі 16362 грн.50 когі.

Разом з тим, суд вважає недоведеними вимоги позивачки про поділ ще одного автомобіля НОМЕР_5, оскільки будь-яких доказів на підтвердження придбання та наявності у сторін такого автомобіля позивачкою не надано.

Відповідно до ст..60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Судом також встановлено, що сторонами ОСОБА_4 та ОСОБА_2 за час шлюбу придбане наступне майно: шафа- купе вартістю 2900 грн., кухонні меблі вартістю 3686 грн.50 коп., холодильник « Bosh KSV 40600 ІЕ» вартістю 2530 грн., пральна машина Indesit вартістю 800 грн., електроплита Indesit KG 5043 вартістю 1396 грн.50 коп., шафа виробництва «Меркс» вартістю 3200 грн., диван МЧП 170 вартістю 2000 грн.. телевізор Sony вартістю 778 грн., кухонний комбайн вартістю 627 грн.

Суд вважає, що кухонний комбайна вартістю 627 грн. був придбаний за час шлюбу, а тому підлягає поділу як спільне майно подружжя.

Посилання позивачки на те, що кухонного комбайна не має, а тому відповідно ця річ не може бути предметом поділу, спростовуються наданими самою ж позивачкою документами, гарантійним талоном на побутову техніку - комбайн «Філіпс». який придбаний в магазині ТОВ «Профіт» та чеком про сплати 627 грн. за придбання 05.08.2000 року побутової техніки в ТОВ «Профіт» /том 1 а.с. 14/. Крім того, суд також враховує, що саме позивачка спочатку заявляла вимоги про поділ кухонного комбайна «Філіпс» і просила виділити цю річ їй в порядку поділа майна подружжя.

Що стосується таких речей, як комп»ютер, відеомагнітофон, світильник-торшер, колиска дитяча, DVD програвач, вимоги по яким заявлено відповідачем, то суд вважає, що останнім не доведено факт їх придбання подружжям та наявності їх на даний час, а тому в цій частині вимоги відповідача задоволенню не підлягають. Не грунтуються на будь-яких належних доказах і пояснення представника відповідача щодо вивезення цих речей позивачкою з квартири АДРЕСА_1.

Відповідно до ст..71 СК України майно, що є об»єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

Враховуючи вимоги закону, суд вважає, що вимоги позивачки про виділення відповідачу майна - речей, які знаходяться в квартирі, а їй грошової компенсації задоволенню не підлягають, оскільки майно, яке є в наявності підлягає поділу в натурі.

Щодо вартості зазначеного майна, то сторони в ході судового розгляду дійшли згоди, а тому суд вважає можливим при постановленні рішення виходити з тієї вартості, яка погоджена сторонами.

За таких обставин, суд вважає доцільним присудити ОСОБА_4 наступні речі: шафу- купе вартістю 2900 грн., кухонні меблі вартістю 3686 грн.50 коп., електроплиту Indesit KG 5043 вартістю 1396 грн.50 коп., шафу виробництва «Меркс» вартістю 3200 грн., диван МЧП 170 вартістю 2000 грн., телевізор Sony вартістю 778 грн., а всього на загальну суму 13961 грн. Зазначені речі знаходяться в квартирі, яка за рішенням суду присуджується останньому, кухонні меблі, шафа-купе, шафа виробництва «Меркс» є меблями, які виконувалися на замовлення.

ОСОБА_2 слід присудити холодильник « Bosh KSV 40600 ІЕ» вартістю 2530 грн.. пральну машину Indesit вартістю 800 грн., кухонний комбайн вартістю 627 грн., а всього на загальну суму 3957 грн.

Загальна вартість майна - меблів та побутової техніки становить 17918 грн., тобто частка кожного із подружжя в грошовому виразі становить 8959 грн. Від так, з відповідача ОСОБА_4 підлягає стягненню грошова компенсація за частку ОСОБА_2 в спільному майні подружжя /меблів та побутової техніки/ в розмірі 5002 грн.

Що стосується комерційного номеру телефону Укртелеком вартістю 1400 грн.. то суд вважає, що в цій частині вимоги відповідача ОСОБА_4 не доведеними, оскільки номер телефону не є майном.

Отже, загальний розмір грошової компенсації за частку ОСОБА_2 в рухомому майні складає 21364 грн.50 коп. / 16362 грн. 50 коп. + 5002 грн./.

Відповідно до СТ..114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Рішенням Дарницького районного суду м.Києва від 25 грудня 2007 року розірваний шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 / справа № 2-4957-2007 рік/. Рішення суду сторонами не оскаржувалося, від так шлюб вважається розірваним з 5 січня 2008 року. Розгляд судом спору щодо поділу майна не є підставою набуття права спільної сумісної власності подружжя, а тому безпідставні посилання представника відповідача про те, що майно, придбане за час розгляду судом справи про поділ майна, є спільним майном подружжя.

Лише те майно, яке набуте подружжям за час шлюбу належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Автомобіль «FIAT GRANDE PUNTO» 2007 року

випуску державний номерний знак АА 92-31 IE придбаний ОСОБА_2 19.02.2009 року, тобто поза шлюбом. Отже зазначений автомобіль не може вважатися спільним майном подружжя, а тому в цій частині вимоги ОСОБА_4 не підлягають задоволенню.

Крім того, суд вважає, що з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню витрати понесені останньою за проведення судової будівельно-технічної експертизи в сумі 975 грн.12 коп., що складає половину вартості експертизи.

Керуючись ст.ст. 10,11,15, 60,208, 212-215 ЦГІК України, і на підставі ст..ст.57, 60, 63, 65, 67, 69, 70 СК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2, ОСОБА_3 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 замість її 1 / 2 частки у праві спільної власності на квартиру АДРЕСА_3 грошову компенсацію в сумі 271734 грн.

Присудити ОСОБА_3 квартиру АДРЕСА_3.

Поділити майно, набуте подружжям ОСОБА_8 та ОСОБА_3 за час шлюбу, присудивши ОСОБА_3 шафу- купе вартістю 2900 грн., кухонні меблі вартістю 3686 грн.50 коп., електроплиту Indesit KG 5043 вартістю 1396 грн.50 коп., шафу виробництва «Меркс» вартістю 3200 грн., диван МЧП 170 вартістю 2000 грн., телевізор Sony вартістю 778 грн., а всього на загальну суму 13961 грн.

Присудити ОСОБА_2 холодильник « Bosh KSV 40600 ІЕ» вартістю 2530 грн., пральну машину Indesit вартістю 800 грн., кухонний комбайн вартістю 627 грн., а всього на загальну суму 3957 грн.

Присудити ОСОБА_3 автомобіль марки A3JIK - 2142 2005 року випуску державний номер АА 91-83 BE вартістю 32725 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 грошову компенсацію за її частку в рухомому майні в сумі 21364 грн.50 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 витрати по оплаті вартості експерти в сумі 975 грн.12 коп.

В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_2 та ОСОБА_4 відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва протягом десяти днів з часу його проголошення.

Суддя