Справа № 2- 87/2010
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

5 січня 2010 року

Краматорський міський суд Донецької області

у складі: головуючого судді Карпенко О.М.

при секретарі Аксеніної В.М.

за участю:

позивача-відповідача ОСОБА_1

відповідача-позивача ОСОБА_2

адвоката ОСОБА_3

адвоката ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Краматорську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання громадянина таким, що втратив право користування житловим приміщенням та зняття його з реєстрації, та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, визнання права власності на ? частину квартири, та припинення права на долю в спільному майні.

В С Т А Н О В И В :

23.09.2009 року до Краматорського міського суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання громадянина таким, що втратив право користування житловим приміщенням та зняття його з реєстрації.

21.10.2009 року до Краматорського міського суду надійшла позовна заява ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, визнання права власності на ? частину квартири, та припинення права на долю в спільному майні.

02.11.2009 року вказані цивільні справи обєднані в одне провадження.

Позивачка ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримала свої позовні вимоги, та надала суду пояснення про те, що вона є власником кв.№ 2 в б.№ 8 по вул.Сакко та Ванцетті згідно договору міни № 1172 від 03.01.2001 року та рішенню суду по справі №2-3884 від 11.06.2007 року. З нею в квартирі зареєстровані колишній чоловік- Салій В.О. та донька ОСОБА_5 18.04.2008 року шлюб між нею та ОСОБА_2 було розірвано та видано свідоцтво про розірвання шлюбу № 122021 від 10.06.2008 року, тобто с цього часу відповідач не є членом її родини. Відповідач в травні 2007 року вибув із вказаної квартири на постійне місце проживання в інше житлове приміщення і до теперішнього часу в квартирі не мешкає. Відповідач також не приймає участі в утриманні квартири та сплаті комунальних послуг за користування квартирою. Ії неодноразові звернення іь з 08 лютого 1986 року по 29 жовтня 2004 року вона перебувала у шлюбі з відповідачем. Разом вони проживали у ІНФОРМАЦІЯ_1, на яку був видано ордер №19 для вселення на підставі рішення Краматорської міської ради №53 від 01.02.1995 року. Особливий рахунок відкрито на квартиронаймача - відповідача ОСОБА_6. С 13.04. 2003 року відповідач ОСОБА_6 не проживає в цієї квартирі та не сплачує свою частку за надання комунальних послуг, від добровільного зняття з реєстрації відмовляється, тому позивачка просить суд признати відповідача ОСОБА_2 таким, що втратив право користування квартирою №2, будинку №8 по вул. Сакко та Ванцетті в м. Краматорську та зняття його з реєстрації. У задоволенні позову відповідача-позивача просить відмовити.

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_3позов позивачки підтримує та просить його задовольнити.

У судовому засіданні відповідач-позивач ОСОБА_2 позов не визнав та надав суду пояснення, що з 14.01.1992 року знаходився в зареєстрованому шлюбі з позивачкою-відповідачкою. 18.04.2008 року брак між ними було розірвано, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено запис № 37 від 18.04.2007 року. За час шлюбу ними була придбана однокімнатна квартира АДРЕСА_1 та Ванцетті згідно договору міни на товарній біржі «Євгенія Сервіс». Сторонами по договору виступили ОСОБА_7 та позивачка-відповідачка ОСОБА_1 Він, як чоловік при оформленні договору давав згоду, а також було перевірено факт шлюбних стосунків. 11.06.2007 року заочним рішенням Краматорського міського суду договір міни, укладений на товарній біржі «Євгенія Сервіс» було визнано дійсним. За позивакою-відповідачкою, ОСОБА_1 було визнано право власності на вищевказану квартиру. На підставі ст.60 СК України майно, придбане подружжям за час шлюбу належить дружині та чоловіку на праві спільної сумісної власності. Після розірвання шлюбу у вказаній квартирі він не проживає, так як відповідачка-позивачка категорично відмовляється впускати його до квартири. Згідно рішення Краматорського міського суду від 13 березня 2009 року його було вселено в квартиру та встановлено порядок користування. Сумісне проживання з відповідачкою-позивачкою в одній квартирі неможливо, так як між ними склалися неприязнені стосунки, постійно відбуваються сварки, тому він вимушений проживати на квартирі, яку знімає. Квартира АДРЕСА_2 і Ванцетті в м.Краматорську складається із однієї кімнати житловою площею 19,9 кв.м. Таким чином, їх частки з відповідачкою є незначними по 9,95 кв.м і не можуть бути виділені в натурі, як неможливо і сумісне користування квартирою. Згідно ст.365 ЦК України право особи на долю в спільному майні може бути припинено згідно рішення суду на підставі позову інших співвласників, якщо доля є незначною і не може бути виділена в натурі. Просить суд постановити рішення, яким визнати кв.№ 2 в б.№8 по вул..Сакко і Ванцетті вартістю 10000 грн загальною сумісною власністю подружжя. Визнати за ним право власності на ? частки кв.№ 2 в б.№ 8 по вул..Сакко і Ванцетті в м.Краматорську. Припинити право власності відповідачки, ОСОБА_1 на ? частки кв.№ 2 в б.№8 по вул.Сакко і Ванцетті в м.Краматорську. Зобовязати його виплатити відповідачки-позивачки вартість її ? частки в кв.№2 в б.№8 по вул.Сакко та Ванцетті в сумі 5000 грн.

Адвокат ОСОБА_4 позов відповідача-позивача визнала повністю та просила його задовольнити, з позовом позивачка-відповідачки не погодилась.

Представник третьої особи СГІРФО Краматорського МВ ГУМВС України ОСОБА_8 подала заяву в якій вказала, що просить позов розглянути без представника СГІРФО, з будь яким рішенням суду згодна.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснила, що позивачка-відповідачка є її подругою. Відповідач не проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2 та Ванцетті в м.Краматорську з 2005 року, його особистих речей там немає.

Свідок ОСОБА_10 пояснив, що відповідач-позивач є його знайомим, так як раніше проживали рядом. В кв.№ 2, б.№ 8 по вул.Сакко та Ванцетті в м.Краматорську відповідач-позивач не проживає 3 роки, тому що позивачка його не пускає, там є його особисті речі.

Свідок ОСОБА_11 дала аналогічні пояснення.

Свідок ОСОБА_12 пояснила, що позивачка-відповідачка її рідна сестра, відповідач позивач в квартирі не проживає приблизно 3 роки, його особистих речей там немає, комунальні платежі не сплачує.

Свідок ОСОБА_13 пояснила, що вона є донькою сторін, оспорювала квартира належить позивачки-відповідачки, батько приблизно 4 роки в квартирі не проживає, комунальні платежі не сплачує.

Вислухавши думку позивача, відповідача проаналізувавши в сукупності зібрані в справі докази, суд вважає, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання громадянина таким, що втратив право користування житловим приміщенням та зняття його з реєстрації не підлягає задоволенню. Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, визнання права власності на ? частину квартири, та припинення права на долю в спільному майні задовольнити частково.

Згідно ст. 212 ЦПК України , суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно ст.60 СК України, майно набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Усі співвласники мають однакове, рівне право володіти, користуватися та розпорядження майном.

Згідно ст.368 ч.3 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як вбачається зі справки з міста проживання про склад родини, кв.№ 2, б.№ 8 по вул.Сакко та Ванцетті в м.Краматорську належить ОСОБА_1, а зареєстровані в ній чоловік-Салій ОСОБА_14 та донька ОСОБА_5. (а.с.11).

Згідно договору міни № 1172 від 03.01.2001 року ОСОБА_1 придбала кв.№2 в б.№8 по вул.Сакко та Ванцетті в м.Краматорську. (а.с.14).

Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу, шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано 18.04.2007 року.(а.с.22).

Згідно рішення Краматорського міського суду від 13.03.2009 року визнано поважними причини відсутності ОСОБА_2 за місцем проживання строком понад 1 місяць, його вселеноу кв.№ 2, б.№8 по вул.Сакко та Ванцетті у м.Краматорську.(а.с.26).

На підставі рішення Краматорського міського суду від 13.03.2009 року видано виконавчий лист 24.03.2009 року.(а.с.27).

Згідно вимоги державного виконавця Василенко В.О. виконавче провадження відкрито 21.04.2009 року про примусове вселення ОСОБА_2 в кв.№2, б.№8 по вул..Сакко та Ванцетті в м.Краматорську.(а.с.28).

В судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідач-позивач згідно рішення Краматорського міського суду від 13.03.2009 року вселенений в оспорювань квартиру, про що видано виконавчий лист та відкрито виконавче провадження, але позивачка-відповідачка добровільно виконувати рішення суду відмовляється. Тому вимоги позивачки-відповідачки про визнання втративши право власності та зняття з реєстрації є незаконними і на думку суду задоволенню не підлягають.

Що стосується вимог відповідача-позивача, то вони підлягають частковому задоволенню. Як встановлено в судовому засіданні кв.№2, в б.№8 по вул. Сакко та Ванцетті придбана позивачем-відповідачем та відповідачем-позивачем за час шлюбу, а тому згідно закону належить їм на праві спільної сумісної власності. Суд приходить до висновку, що кв.№2 в б.№8 по вул..Сакко та Ванцетті необхідно визнати спільною сумісною власністю подружжя та визнати за ОСОБА_2 право власності на ? частки квартири.

Згідно ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ст.365 ЦК України право особи на часку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо:

1.частка є незначною і не може бути виділена в натурі;

2.річ є неподільною;

3.спільне володіння і користування майном є неможливим;

4.таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї.

Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.

Таким чином вимоги відповідача-позивача про припинення права власності позивачки-відповідачки на ? частки квартири та зобовязання сплатити їй вартість ? частки в розмірі 5 тис.грн задоволенню не підлягають.

На підставі ст.88 ЦПК України судові витрати розподілити наступним чином: стягнути з позивачки-відповідачки на користь відповідача-позивача судовій збір у сумі 25,50 грн та витрати повязані з інформаційно-технічним розглядом справи в сумі 60 грн, тобто пропорційно задоволених вимог.

Керуючись ст. ст. 8,14,15, 212, 214, 215 ЦПК України, ст. 60 СК, 321, 365,368 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання втративши права власності та зняття з реєстрації - відмовити.

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, визнання права власності на ? частину квартири, та припинення права на долю в спільному майні задовольнити частково.

Визнати спільною сумісною власністю подружжя кв.№ 2 в б.№8 по вул..Сакко та ванцетті в м.Краматорську.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на ? частку кв.№2 в б.№8 по вул.Сакко та Ванцетті у м.Краматорську.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 25 грн. 50 коп., а також витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 60 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Донецької області через суд м. Краматорська шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів від дня його проголошення; апеляційна скарга подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя/підпис/

Рішення набрало законної сили 18 січня 2010 року.

Оригінал рішення знаходиться в архіві суду в матеріалах справи № 2-87/10р.

Суддя О.М. Карпенко