Справа №22ц-3676/2010 Головуючий у першій інстанції- Ходіч В.М.
Категорія - цивільна ОСОБА_1
УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2010 року місто Чернігів

Апеляційний суд Чернігівської області в складі:

головуючого - судді Бойко О.В.

суддів - Лазоренка М.І., Демченко Л.М.

при секретарі ОСОБА_2

за участі - представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові цивільну справу за апеляційної скаргою ОСОБА_4 на рішення Срібнянського районного суду Чернігівської області від 22 червня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_4 до приватного сільськогосподарського підприємства „Сокиринське" про розірвання договору оренди землі,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Срібнянського районного суду від 22 червня 2010 року в задоволенні позову ОСОБА_4 до ПСП „Сокиринське" про розірвання ч договору оренди землі та про зобов'язання повернути земельну ділянку відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Апелянт зазначає, що суд при ухваленні рішення невірно застосував норми земельного законодавства та не врахував, що договір оренди земельної ділянки не містить усіх істотних умов, зокрема, в договорі не встановлена належна грошова оцінка земельної ділянки, періодичність перегляду розміру орендної плати, не доданий до договору акт визначення меж земельної ділянки в натурі, який є невід'ємною частиною договору. Також, невід'ємною частиною договору оренди земельної ділянки є наявність плану (схеми) земельної ділянки, оскільки це зазначено в Законі України "Про оренду землі". А у випадку укладення договору з позивачем такий план не складався.

На думку апелянта, суд не звернув уваги, що відповідачем не були дотримані всі істотні умови договору оренди і що недотримання умов договору суперечить ст.ст. 4, 10, 203 ЦК України, роз'ясненням Пленуму Верховного Суду України в постанові "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання право чинів недійсними" від 06.11.2009 року. Також, договір оренди земельної ділянки за формою не відповідає Типовому договору оренди землі, затвердженому постановою КМУ від 03.03.2004 року та ч. З ст. 213 ЦК України.

Все це свідчить про неукладеність договору оренди, а значить безпідставне набуття відповідачем земельної ділянки, яка у відповідності до ст. 1212 ЦК України підлягає поверненню.

У судовому засіданні представник відповідача апеляційну скаргу не визнав, просив в її задоволенні відмовити.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника відповідача,

дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що не має підстав для

задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду 1 інстанції.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд 1 інстанції виходив з того, що суду не надано доказів істотного порушення умов договору, передбачених самим договором чи законодавством зі сторони відповідача, а тому відсутні підстави для дострокового розірвання договору. Також суд вважав безпідставним посилання позивача на вимоги ст. 1212 ЦК України, як на підставу для повернення земельної ділянки позивачу, оскільки позивачем не надано доказів, які би вказували на набуття, збереження майна без достатньої правової підстави.

Апеляційний суд погоджується з таким висновком суду 1 інстанції.

Судом встановлено, що між сторонами 02 липня 2004 року був укладений договір оренди землі, відповідно до якого ОСОБА_4 передав, а ПСП „Сокиринське" отримало у користування належну позивачу земельну ділянку, загальною площею 4,29га. Договір підписаний обома сторонами (а.с.6-8).

ОСОБА_4 23 квітня 2010 року звернувся до директора ПСП "Сокиринське" з заявою про розірвання договору оренди землі, посилаючись на те, що він має намір самостійно обробляти земельну ділянку (ах.9). Небажання відповідача розірвати договір оренди змусило його звернутись до суду з такою вимогою.

Відповідно до п. 39 Договору розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку допускається лише в разі пошкодження об'єкта оренди.

Відповідно до ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним порушенням є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Закону України "Про оренду землі" на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених ст.ст. 24, 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

Отже, доводи позивачки про те, що намір орендодавця (власника) самостійно обробляти земельну ділянку є підставою для дострокового розірвання договору оренди, не можуть бути взяті до уваги апеляційним судом, оскільки це не передбачено діючим законодавством.

Посилання апелянта на відсутність належної грошової оцінки земельної ділянки, невизначення сторонами періодичності перегляду розміру орендної плати, як на доказ порушення істотних умов договору, є необгрунтованим, оскільки п.5 договору визначено нормативну оцінку землі у розмірі 32 791 грн., a nJ З визначено, що розмір орендної плати переглядається за згодою сторін. Відсутність акту визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), плану (схеми) земельної ділянки, також не є підставою для розірвання договору оренди, оскільки відповідно до ст.15 Закону України „Про оренду землі" акт та план є невід'ємними частинами договору, а не його істотними умовами.

Безпідставним є посилання апелянта і на ст.638 ЦК України, як на підставу визнання договору оренди неукладеним, оскільки дана норма закону містить загальні поняття щодо укладення договору і не дає підстав вважати спірний договір оренди неукладеним.

З урахуванням вищевикладеного, не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги і стосовно того, що є підстави для повернення земельної ділянки на підставі ст.1212 ЦК України. Між сторонами існують договірні правовідносини та суду не надано доказів, що відповідач безпідставно набув земельну ділянку позивача.

Інші доводи апеляційної скарги також не спростовують висновків суду першої інстанції і не містять підстав для скасування вірного по суті рішення суду.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313-315, 317, 319, 324 ЦПК України, апеляційний суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - відхилити.

Рішення Срібнянського районного суду Чернігівської області від 22 червня 2010 року - залишити без змін.

Ухвала набуває законної сили з моменту ЇЇ проголошення, може бути

оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду України протягом 20 днів.

Головуючий: Судді: