Справа №22-ц-3079/10 Суддя-доповідач - Рибалка
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2010 року м.Суми

колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого - Рибалки В.Г.

суддів - Ведмедь Н.І., Хвостика С.Г.

з участю секретаря судового засідання - Чуприни В.І.

розглянула у відкритому судовому засіданні у приміщенні апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Зарічного районного суду м. Суми від 21 червня 2010 року

у справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Міськсумиліфт», третя особа- Запрягайло ОСОБА_2, про стягнення коштів, відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и л а :

Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 21 червня 2010 року в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено за необґрунтованістю вимог.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм матеріального права, невідповідності висновків суду обставинам справи. Просить скасувати рішення Зарічного районного суду м. Суми від 21 червня 2010 року та ухвалити нове рішення, яким повністю задовольнити позовні вимоги.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 до 29 березня 2007 року працював в ДП «Сумиліфт» . Наказом №12к від 29 березня 2007 року ОСОБА_1 було прийнято на роботу виконавчим робітником до ДП «Міськсумиліфт».

ДП «Міськсумиліфт», ТОВ «СКС Консалдт» було перетворено в ТОВ «Міськсумиліфт».

Відповідно до наказу № 82к від 01 жовтня 2008 року, яким затверджений штатний розклад ТОВ «Міськсумиліфт» на 2008 рік, позивачу встановлений посадовий оклад в розмірі 2 180 грн.

Наказом № 26к від 01 квітня 2009 року, внесені зміни до штатного розкладу підприємства та встановлені посадові оклади працівників підприємства. Зокрема, позивачу розмір посадового окладу був визначений в розмірі діючої мінімальної зробітної плати.

Наказом підприємства № 52к від 13 квітня 2010 року позивач був звільнений за власним бажанням.

Колегія суддів заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_1 та представника відповідача, дослідивши матеріали справи вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 КЗпП України, за бажанням працівників переведених на роботу з одного підприємства, установи, організації на інше підприємство, в установу, організацію, які не використали за попереднім місцем роботи повністю або частково щорічну основну відпустку і не одержали за неї грошової компенсації, щорічна відпустка повної тривалості надається до настання шестимісячного терміну безперервної роботи після переведення.

Згідно ч. 3 ст. 83 КЗпП України, у разі переведення працівника на роботу на інше підприємство, в установу, організацію грошова компенсація за не використані ним дні щорічних відпусток за його бажанням повинна бути перерахована на рахунок підприємства, установи, організації куди перейшов працівник.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції детально дослідив обставини справи і дійшов обґрунтованого висновку про те, що в позові ОСОБА_1 слід відмовити, оскільки така компенсація перерахована відповідачу не була.

Крім того, позивач не надав жодних доказів на підтвердження того, що при звільненні з ДП «Сумиліфт» ТОВ «СКС Консалд» в порядку переведення до ДП «Міськсумиліфт» ТОВ «СКС Консалд» мав невикористані дні щорічної відпустки за час роботи в ДП «Сумиліфт» ТОВ «СКС Консалд» та не отримав за них грошову компенсацію при звільненні з ДП «Сумиліфт» ТОВ «СКС Консалд».

Судом детально були досліджені всі обставини системи та розміру оплати праці позивача за різні періоди його роботи, висновки суду щодо відсутності підстав для додаткового стягнення заробітної плати належним чином обґрунтовані.

Позивач визнав той факт, що з серпня 2009 року дізнався про зменшення посадового окладу, намагався узгодити це питання з власником підприємства і фактично не заперечував ті обставини, що підприємство знаходилось у скрутному фінансовому становищі.

Крім того, розрахунки приведені позивачем не ґрунтуються на зібраних у справі доказах.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для захисту трудових справ позивача.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

За таких обставин колегія суддів вважає, що судове рішення ухвалено з додержанням вимог матеріального та процесуального права.

У звязку з цим апеляційну скаргу необхідно відхилити, а рішення суду залишити без зміни.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313, 315, ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Зарічного районного суду м. Суми від 21 червня 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: