справа № 2-54/10
БРОВАРСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

Іменем України

25 листопада 2010 року. Броварський міськрайонний суд Київської області в складі : головуючого-судді Бендик О.Г.,

при секретарі Жеребець I.A.,

з участю:

представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань суду справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, Літочківської сільської ради Броварського району Київської області про визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку

встановив:

у січні 2009 року ОСОБА_5 подала до суду позовну заяву до ОСОБА_6 про визнання недійсним державного акта на право власності на земельну ділянку площею 0,2500 га по вул. Лугова, 18 в с. Літочки Броварського району Київської області для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських споруд, виданого 12 серпня 2008 року та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі Літочківської сільської ради за №06.

Послалась на те, що 10 листопада 2007 року вона купила у ОСОБА_6 житловий будинок з відповідними надвірними будівлями під №18 по вул. Лугова в с. Літочки Броварського району Київської області, які знаходяться на земельній ділянці площею 0,25 га, яка перебувала у комунальній власності Літочківської сільської ради.

Ще 26 листопада 1997 року Літочківська сільська рада прийняла рішення №67 про передачу у приватну власність ОСОБА_6 даної земельної ділянки, проте в землевпорядні органи відповідач тоді не звернулась. Державного акта на право власності на землю на час продажу будинку ОСОБА_6 не мала, а отримала його після того, як будинок продала.

Вважаючи, що сільська рада не могла видати відповідачці ОСОБА_6 Державний акт на землю після того як та продала будинок, оскільки земельна ділянка призначена для будівництва та обслуговування жилого будинку та господарських будівель, а відповідно до ст.120 ЗК України та ст.377 ЦК України, при переході права власності на будівлю і споруду, переходить право користування земельною ділянкою, позивачка ОСОБА_5 і звернулась до суду з даним позовом.

Під час розгляду справи відповідачка ОСОБА_6 26 червня 2009 року померла, тому до участі у справі залучена її правонаступник ОСОБА_2, яка позов не визнала і проти його задоволення заперечувала. При цьому ОСОБА_2 послалась на те, що у позивача відсутні будь-які правові підстави посилатись на вимоги ст.377 ЦК та 120 ЗК як на підставу своїх вимог, оскільки між ОСОБА_5 та її матір»ю ОСОБА_6 21 жовтня 2007 року був укладений Попередній договір №1/10, який частково виконаний 10.11.2007 року укладенням договору купівлі-продажу будинку. Як попереднім договором так і договором купівлі-продажу будинку між сторонами був визначений механізм переходу права власності на прибудинкову земельну ділянку, який полягав у подальшому відчуженні (продажі) земельної ділянки продавцем покупцю після виготовлення Державного акту на земельну ділянку. За спільною згодою строк дії Попереднього договору було продовжено до 21 березня 2008 року через затримку видачі державного акту на землю, а далі - до 21.12.2008 року через відсутність грошей у покупця ОСОБА_4. 21 грудня 2008 року Попередній договір було розірвано.

Крім того, при оформленні права власності на земельну ділянку та прийнятті виконавчим комітетом Літочківської сільської ради рішення №67 від 25 листопада 1997 року була додержана передбачена на той час земельним законодавством процедура безоплатної передачі земельної ділянки у власність ОСОБА_6

Літочківська сільська рада в письмових запереченнях (а.с.43-45) позов також не визнала і проти його задоволення заперечувала з тих підстав, що видача державних актів на право власності на землю до компетенції органів місцевого самоврядування не належить, що відчуження житлового будинку ОСОБА_6 не могло бути підставою для припинення її права власності на земельну ділянку, на якій проданий будинок розміщуний, а також у зв»язку тим, що державний акт лише посвідчує право власності на земельну ділянку, а не породжує, змінює чи припиняє права і обов»язки і видається на підставі та на виконання рішень уповноважених на це органів про надання земельних ділянок у власність.

3»ясувавши обставини справи, дослідивши та оцінивши в сукупності наявні докази, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає з урахуванням наступного.

Згідно ст.120 ЗК України в редакції, яка діяла з червня 2007 року до кінця 2009 року та ст.377 ЦК України в редакції, що діяла по грудень 2009 року, до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором.

Якщо договором про відчуження житлового будинку, будівлі або споруди розмір земельної ділянки не визначено, до набувача переходить право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка необхідна для їх обслуговування (ч.І).

Якщо житловий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, наданій у користування, то в разі їх відчуження до набувача переходить право користування тією частиною земельної ділянки, на якій вони розміщені, та частиною земельної ділянки, яка необхідна для їх обслуговування (ч.2).

Судом встановлено, що 21 жовтня 2007 року продавець ОСОБА_6 та покупець ОСОБА_4 з участю виконавця агентства нерухомості «Владне» уклали попередній договір №1/10, яким, зокрема, домовились в строк не пізніше 21 грудня 2007 року укласти договір купівлі-продажу належних ОСОБА_6 будинку №18 та земельної ділянки - 0,34 га, що знаходяться по вул. Лугова в с. Діточки Броварського району Київської області (п.2.1, 3.1,4.2).

На виконання умов попереднього договору ОСОБА_6 та ОСОБА_4 10 листопада 2007 року уклали договір купівлі-продажу зазначеного житлового будинку з відповідними надвірними будівлями, який посвідчений та зареєстрований приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу ОСОБА_7 в реєстрі за №3390. Щодо земельної ділянки, на якій знаходиться проданий будинок, то в пункті 7.3 договору купівлі-продажу повториш попередню домовленість та вказали, що продавець зобов»язується відчужити її покупцеві після виготовлення державного акта на земельну

ділянку.

Після укладення договору купівлі-продажу будинку сторони Попередній договір доповнили п.7.3, яким продовжили строк його дії через затримку отримання державного акта на землю - до 21.03.2008 року, до 21.07.2008 року, до 21.09.2008 року, а потім через відсутність грошей у покупця - до 21.12.2008 року.

21 грудня 2008 року ОСОБА_6 та ОСОБА_4 склали та підписали додаток до Попереднього договору, яким розірвали його через кризу, що виникла в країні, ріст курсу долара та неплатоспроможність покупця.

Відповідно до ст.14 Конституції України право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Частиною 1 ст. 81 ЗК України визначено, що громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі : придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; безоплатної передачі земель державної і комунальної власності; приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; прийняття спадщини; виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю).

Як вбачається з технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, ведення особистого селянського господарства громадянину України ОСОБА_6 на території Літочківської сільської ради Броварського району Київської області (а.с.102-119), ОСОБА_6 набуття права власності на земельну ділянку площею 0,34 (0.25 присадибна + 0,09 для ведення особистого господарства) по вул. Лугова, 18 в с. Літочки, яка раніше їй була надана у постійне користування, здійснила шляхом її приватизації на підставі рішення виконавчого комітету Літочківської сільської ради №67 від 25 листопада 1997 року.

Заяву про виготовлення технічної документації по складанню Державного акту на право власності на землю вона подала 19.10.2005 року. Проте виготовлення технічної документації з незалежних від ОСОБА_6 причин почалось після повторного її звернення з заявою 21.06.07 року. Управлінням земельних ресурсів у Броварському районі Київської області їй складено та видано 12 серпня 2008 року три державні акти на право власності на земельну ділянку: площею 0,0427 га для ведення особистого селянського господарства, площею 0,0474 га для ведення особистого селянського господарства та площею 0,2500 га по вул. Лугова,18 в с. Літочки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель, які в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі Літочківської сільської ради зареєстровані відповідно за №08, №07, №06.

Вичерпний перелік підстав для припинення права власності на земельну ділянку за змістом ст.140 ЗК України є: добровільна відмова власника від права на земельну ділянку; смерть власника земельної ділянки за відсутності спадкоємця; відчуження земельної ділянки за рішенням власника; звернення стягнення на земельну ділянку на вимогу кредитора; відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності та для суспільних потреб; конфіскація за рішенням суду; не відчуження земельної ділянки іноземними особами та особами без громадянства у встановлений строк у випадках, визначених цим Кодексом.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що відчуження ОСОБА_6 жилого будинку не може бути підставою для припинення її права власності на земельну ділянку площею 0,25 га по вул. Лугова, 18 в с. Літочки, на якій розміщений проданий нею та куплений позивачкою ОСОБА_5 жилий будинок, та одночасно підставою автоматичного переходу права власності на земельну ділянку до позивачки ОСОБА_5 внаслідок придбання нею житлового будинку.

Спору ж щодо права на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка необхідна для їх обслуговування ОСОБА_5 не порушувала.

На підставі ст.14 Конституції України, ст.ст.81 4.1,120,140 ЗК України, ст.377 ЦК України, керуючись ч.З ст.209, ст.ст.213-215, 88 ЦПК України, суд

вирішив:

в задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_2, Літочківської сільської ради Броварського району Київської області про визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Київської області через Броварський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але були відсутніми в судовому засіданні під час його проголошення - з дня отримання копії даного рішення.

Суддя