АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № Справа № 22ц-5527/10 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Дерев'янко О.Г.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2010 року м. Дніпропетровськ колегія суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого Дерев'янка О.Г.,

суддів Осіяна О.М., Каратаєвої Л.О.,

при секретарі Горобець К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою відкритого акціонерного товариства «Павлоградвугілля» на рішення Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 24 березня 2010 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до відкритого акціонерного товариства «Павлоградвугілля» про відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2010 року позивач звернувся до суду з позовом до ВАТ «Павлоградвугілля», посилаючись на отримання трудового каліцтва за час роботи на шахті «ім. М.І. Сташкова» за трудовим договором з ВАТ «Павлоградвугілля», через що йому, згідно довідки МСЕК від 17 грудня 2009 року встановлено 80% втрати професійної працездатності та II групу інвалідності безстроково, а він пережив душевних страждань через втрачене здоров'я, у зв'язку з чим просив виплатити йому страхову виплату за моральну шкоду в сумі 80 000 гривень.

Рішенням Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 74 березня 2010 року позов частково задоволено, стягнуто з ВАТ «Павлоградвугілля» на користь ОСОБА_2 моральну шкоду в сумі 8000,00 грн. та вирішено питання про судові витрати.

В апеляційній скарзі ВАТ «Павлоградвугілля» посилається на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, в зв'язку з чим ставить питання про скасування рішення суду й ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позову в повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обгрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що судове рішення скасуванню не підлягає, виходячи з наступного.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції виходив з того, що позивач утратив працездатність внаслідок трудового каліцтва, отриманого на виробництві, спричиненого негативними виробничими факторами під час виконання трудових обов'язків, а тому, у звязку із внесеними до Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності змінами від 23.02.2007 року, відшкодувати завдану йому втратою працездатності моральну шкоду повинен роботодавець, який не створив безпечних умов праці.

Встановлено судом і підтверджується матеріалами справи, що за час роботи позивач отримав виробничу травму, через що вперше ОСОБА_2 за висновком МСЕК від 17 грудня 2009 року встановлено 80% втрати професійної працездатності та другу групу інвалідності.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 КЗпП України на всіх підприємствах, в установах, організаціях створюються безпечні і нешкідливі умови праці, забезпечення яких ч. 2 указаної статті цього Кодексу покладено на власника або уповноважений ним орган.

Статтею КЗпП України передбачено проведення відповідно до законодавства власником або уповноваженим ним органом відшкодування моральної шкоди працівнику у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

У зв'язку з тим. що відповідно до ст. КЗпГ України відшкодувати працівнику моральну шкоду у випадку, передбаченому вказаною статтею, покладено на власника або уповноважений ним орган, і. як установлено судом, втрата працездатності позивача настала внаслідок трудового каліцтва. спричиненого негативними виробничими факторами під час виконання ОСОБА_2 трудових обов'язків, і моральну шкоду йому заподіяно ушкодженням здоров'я, пов'язаним із виконанням трудових обов'язків, а роботодавець не забезпечив створення безпечних умов праці, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про відшкодування на користь ОСОБА_2 морадьної шкоди з ВАТ "Павлоградвугілля".

Зупиненням, а в подальшому й скасуванням права громадян, що потерпіли від нещасних випадків на виробництві, на відшкодування моральної шкоди за рахунок Фонду, яке вони мали відповідно до приписів первинної редакції Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності", саме право цих громадян на відшкодування моральної шкоди не порушено, оскільки ст. КЗпП України їм надано право відшкодувати моральну шкоду за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця).

Присуджений розмір страхової виплати судом першої інстанції належним чином вмотивований з урахуванням усіх обставин, що визнані судом істотними, відповідно до засад цивільного законодавства та ст.2371 КЗпП України.

Разом з тим. вирішуючи питання про розмір судового збору та стягуючи з відповідача ь користь держави останній в сумі 400,0 грн., місцевий суд не взяв до уваги вимоги п.п. «д» ч. 1 ст.З Декрету Кабінету Міністрів України від 21.01.1993 № 7-93 "Про державне мито" , відповідно до якого із позовних заяв про зміну розірвання договору найму житлових приміщень, про продовження строку прийняття спадщини, про скасування арешту на майно та з інших позовних заяв немайнового характеру (або таких, що не підлягають оцінці) сплаті підлягає 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

За таких обставин, в цій частині рішення місцевого суду необхідно змінити, зменшивши розмір стягнутого з відповідача на користь держави судового збору до 8,50 грн.

Керуючись ст.ст. 303. 307. 309. 316 ЦПК України, колегія суддів. - _

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу відкритого акціонерного товариства «Павлоградвугілля» - задовольнити частково.

Рішення Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 24 березня 2010 року змінити в частині розміру судових витрат, зменшивши розмір стягнутого з відкритого акціонерного товариства «Павлоградвугілля» на користь держави судового збору до 8,50 грн.

В решті рішення Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 24 березня 2010 року залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і протягом двох місяців може бути оскаржене до Верховного Суду України.

Судді