Справа №22-ц-3063/10 Суддя-доповідач - Семеній
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2010 року м.Суми

колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Сумської області у складі:

головуючого Шевченка В.А.

суддів Семеній Л.І., Кононенко О.Ю.,

з участю секретаря судового засідання Кияненко Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 ОСОБА_2

на ухвалу Сумського районного суду Сумської області від 25 червня 2010 року

за поданням відділу державної виконавчої служби Сумського районного управління юстиції про виділення в натурі ? частини житлового будинку, що належить на праві спільної сумісної власності

у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про примусове стягнення суми боргу внаслідок порушення зобовязання, забезпеченого завдатком,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Сумського районного суду Сумської області від 25 червня 2010 року подання відділу державної виконавчої служби Сумського районного управління юстиції задоволено.

Визначено, що ОСОБА_1 належить ? частина будинку за адресою: с. Степанівка, вул. Лесі Українки, 7, Сумського району Сумської області.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 вказує, що ухвала місцевого суду є незаконною та такою, що порушує права третіх осіб, тому просить вказану ухвалу скасувати і постановити нову, якою в задоволенні подання державного виконавця відмовити. Зазначає, що судом не взято до уваги факт знаходження житлового будинку в іпотеці, а також не визначено статус та порядок виділення ? частини будинку, землі, на якій знаходиться будинок та інших надвірних будівель.

Вислухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши законність й обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи подання, суд першої інстанції виходив з того, що боржник ОСОБА_1 володіє спільно зі своєю дружиною ОСОБА_4 житловим будинком, що знаходиться по вул. Лесі Українки, 7, с. Степанівка, Сумського району Сумської області, а тому відповідно до положень ст. 60,70 СК України та ст.370,372 ЦК України їх частки у цьому майні є рівними і становлять по ?.

З таким висновком суду можна погодитись, так як він відповідає обставинам справи та вимогам закону.

Згідно зі ст.379 ЦПК України питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, вирішується судом за поданням державного виконавця.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, на виконанні відділу державної виконавчої служби Сумського районного управління юстиції знаходиться виконавчий лист, виданий Сумським районним судом Сумської області на виконання рішення цього суду від 01 липня 2009 року про стягнення з ОСОБА_1 боргу в сумі 20212,47 грн. на користь ОСОБА_3

При примусовому виконанні цього листа встановлено, що за місцем проживання боржника, по вул. Лесі Українки, 7, с. Степанівка, Сумського району Сумської області, знаходиться незавершений будівництвом житловий будинок.

Зазначений будинок придбаний на підставі договору купівлі-продажу від 10 жовтня 2006 року №5616 (а.с. 142,143) на імя дружини боржника ОСОБА_4, з якою він перебуває у зареєстрованому шлюбі з 13 квітня 1991 року.

За змістом ст.ст.60, 70 СК України та ст.ст.370, 372 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності і їх частки у ньому є рівними.

За таких обставин суд першої інстанції вірно прийшов до висновку, що частка боржника в незавершеному будівництвом житловому будинку по вул. Лесі Українки, 7, с. Степанівка, Сумського району Сумської області, набутому подружжям ОСОБА_1І та ОСОБА_4 за час шлюбу, становить ? , оскільки належить їм на праві спільної сумісної власності.

Доводи представника ОСОБА_1 ОСОБА_2, що суд першої інстанції вийшов за межі подання та визначив, а не виділив частку у спільній сумісній власності, є необґрунтованими, оскільки виділення частки у спільній сумісній власності підлягає вирішенню в позовному провадженні, а не в порядку вирішення процесуальних питань, повязаних з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб), передбаченому розділом VI ЦПК України, з додержанням якого судом було вирішено подання державного виконавця.

Посилання його на те, що будинок має обтяження, а саме знаходиться в іпотеці в АБ «Синтез» висновків суду не спростовують, оскільки суд визначив лише частку боржника у спільній сумісній власності подружжя і ні в якій мірі не визначав порядок стягнення на це майно, а також інші питання, які могли б зачіпати інтереси іпотекодержателя. Ці та інші питання можуть бути предметом спору в інших справах.

Інші доводи апеляційної скарги також не спростовують висновків суду першої інстанції.

Обставини, на які посилається апелянт є формальними і не можуть бути підставою для скасування ухвали.

Колегією суддів не виявлено неправильного застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які могли б бути підставою для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.303, п.1 ч.2 ст.307, п.1 ч. 1 ст.312, ст.313, п.4 ч.1ст. 314, ст.ст. 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Сумського районного суду Сумської області від 25 червня 2010 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий -

Судді -