Апеляційний суд Чернігівської області
Справа № 22ц-3019/2010
Головуючий у 1 інст. - Карапиш Т.В.
УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2010 року апеляційний суд Чернігівської області у складі:

Головуючого судді : Ішутко В.М.,

Суддів ОСОБА_2, ОСОБА_3,

При секретарі - Коваленко Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Чернігові справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в Ічнянському районі на постанову Ічнянського районного суду від 30 грудня 2009 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду України в Ічнянському районі про стягнення щомісячної державної соціальної допомоги, як дитині війни,

встановив:

Постановою Ічнянського районного суду Чернігівської області від 30 грудня 2009 року позов ОСОБА_4 задоволений частково, зобов'язано відповідача провести ОСОБА_4 перерахунок та виплату доплати до пенсії, яку отримував позивач у відповідності до ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни", починаючи з 03.12.2008 по 31.12.2008 рік включно.

Управління Пенсійного фонду України в Ічнянському районі в апеляційній скарзі просить постанову місцевого суду скасувати і постановити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову повністю. Апелянт вважає, що судом першої інстанції неправильно застосовані норми матеріального права, а саме Закони України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та „Про соціальний захист дітей війни".

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що постанова суду першої інстанції ухвалена з додержанням норм матеріального і процесуального права, а підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

По справі встановлено, що позивач перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Ічнянському районі, отримує пенсію за віком та, відповідно до положень ст. 1 Закону України ,,Про соціальний захист дітей війни", має статус дитини війни. Статтею 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни", яка з врахуванням рішень Конституційного Суду України від 09 липня 2007 р. № 6-рп/2007 та від 22 травня 2008 р. у справі № 1-28/2008 щодо відповідності Конституції України окремих положень Закону України „Про Державний бюджет України на 2008 рік", діє в редакції, що діяла до 1 січня 2007 p., передбачено, що дітям війни пенсії підвищуються на 30% мінімальної пенсії за віком. Таким чином, висновок суду першої інстанції про неправомірність дій відповідача ґрунтується на нормах чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини.

Доводи апелянта щодо неможливості застосування мінімального розміру пенсії за віком, встановленого ст. 28 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" , при вирішенні даного спору не можуть бути підставою для задоволення апеляційної скарги. Розмір мінімальної пенсії за віком визначений лише ст. 28 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". Для встановлення розмірів мінімальної заробітної плати і мінімальної пенсії за віком, згідно з положеннями ст. 2 Закону України „Про прожитковий мінімум", застосовується прожитковий мінімум. Іншими чинними Законами України розмір мінімальної пенсії за віком не встановлений, а тому при визначенні розміру підвищення відповідно до ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни" застосовується розмір мінімальної пенсії за віком, встановлений ст. 28 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне - страхування". Положення ч. З ст. 28 цього Закону не є перешкодою для застосування зазначеної величини (мінімального розміру пенсії з віком) для обчислення підвищення пенсії особі, яка має статус дитини війни.

Відсутність бюджетного фінансування передбачених Законом України „Про соціальний захист дітей війни" доплат до пенсії не може бути підставою для відмови у нарахуванні та виплаті надбавки, оскільки реалізація особою права, що пов'язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних коштів.

За таких підстав, коли судове рішення ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд не знаходить підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного Фонду України в Ічнянському районі відхилити.

Постанову Ічнянського районного суду від 30 грудня 2009 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання нею законної сили.

Головуючий Судді