Справа №22-ц-4680 Суддя-доповідач - ОСОБА_1
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2010 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Сумської області у складі:

головуючого Маслова В.О.,

суддів Семеній Л.І., Білецького О.М.,

з участю секретаря судового засідання Назарової О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 11 жовтня 2010 року

у справі за позовом ОСОБА_3

до ОСОБА_2

про захист честі, гідності та відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и л а:

У липні 2010 року ОСОБА_3 звернувся до суду з зазначеним позовом, який обґрунтовував тим, що 06 липня 2010 року до Глухівського МВ ГУМВС України в Сумській області надійшла скарга відповідачки на незаконні його дії, як старшого оперуповноваженого СБНОН Глухівського МВ ГУМВС України в Сумській області, в якій вона поширила неправдиву інформацію про те, що нібито 23.06.2010 року, при огляді її дачного будинку, він підкинув наркотичні засоби з метою притягнення до кримінальної відповідальності її сина ОСОБА_4 та застосовував до нього фізичну силу під час відбирання пояснень. Вважаючи, що зазначені відомості принижують його честь, гідність та ділову репутацію, просив суд зобовязати відповідачку спростувати цю інформацію шляхом вибачення перед ним при його колегах та стягнути з неї на його користь 1700 грн. моральної шкоди.

Рішенням Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 11 жовтня 2010 року у задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено за його необґрунтованістю.

Судові витрати, понесені сторонами, залишено за кожною із сторін в межах понесених ними витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить рішення змінити в частині розподілу між сторонами судових витрат та стягнути з ОСОБА_3 на її користь 300 грн., понесених нею витрат на правову допомогу.

В іншій частині рішення суду не оскаржується.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду частковій зміні з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 15 липня 2010 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 був укладений договір про надання правової допомоги, відповідно до якого ОСОБА_5, як представник, взяв на себе зобов'язання представляти інтереси ОСОБА_2 в суді першої інстанції, за що 13 вересня 2010 року відповідачка сплатила йому 300 грн. (а.с.46,47; 44).

ОСОБА_5 є фахівцем у галузі права, що підтверджується копією свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю (а.с. 45).

У зв'язку з розглядом справи в суді першої інстанції він представляв інтереси відповідачки в судових засіданнях від 21 липня 2010 року, 13 і 23 вересня 2010 року та 11 жовтня 2010 року, які тривали 2 години 52 хвилини (а.с. 21;26,27;41;51).

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, до яких згідно з п.2 ч.2 ст.79 ЦПК належать і витрати на правову допомогу.

Згідно з ч.1 ст.56 ЦПК України правову допомогу може надавати особа, яка є фахівцем у галузі права і за законом має право на надання правової допомоги.

Постановою Кабінету Міністрів України від 27 квітня 2006 р. №590 «Про граничні розміри компенсації витрат, пов'язаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави» компенсація витрат на правову допомогу, пов'язаних з розглядом цивільних справ при компенсації іншою стороною не повинна перевищувати суму, що обчислюється виходячи з того, що зазначеній особі, виплачується 40 відсотків розміру мінімальної заробітної плати за годину її роботи.

Мінімальна заробітна плата на період розгляду даної справи в місцевому суді відповідно до Закону України «Про державний бюджет на 2010 рік» складала: з 01.07.2010 року по 01.10.2010 року - 888 грн., а з 01.10.2010 року 907 грн.

Проте, місцевий суд вказаних вимог не врахував і, залишаючи позов без задоволення, помилково залишив понесені сторонами судові витрати за кожним із них, чим фактично відмовив у відшкодуванні ОСОБА_2 понесених нею судових витрат на правову допомогу.

Оскільки заявлена відповідачкою до відшкодування сума 300 грн. не перевищує передбачений законодавством граничний розмір, на підставі вище зазначених норм підлягає відшкодуванню.

За таких обставин рішення суду першої інстанції не відповідає вимогам ст.213 ЦПК України щодо законності та обґрунтованості, і зазначені вище порушення призвели до неправильного вирішення спору в частині розподілу судових витрат, що у відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України є підставою для зміни оскаржуваного рішення у цій частині.

Відповідно до ч. 5 ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають перерозподілу.

Оскільки апеляційну скаргу відповідача задоволено повністю, йому слід компенсувати за рахунок позивача 8,50 грн. судового збору та 75 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в апеляційному суді.

Керуючись ст. 303, п. 3 ч. 1 ст. 307, п. 4 ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 314, 316, 319 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 11 жовтня 2010 року в частині розподілу судових витрат між сторонами у справі змінити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 300 грн. на відшкодування витрат на правову допомогу та 83 грн. 50 коп. на відшкодування судових витрат, понесених в суді апеляційної інстанції.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий

Судді