справа № 2-1839/10
БРОВАРСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

Іменем України

29 квітня 2010 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі: головуючого - судді Бендик О.Г.,

при секретарі Жеребець I.A.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу

встановив:

17 березня 2010 року ОСОБА_1 подала до суду позовну заяву про розірвання шлюбу з ОСОБА_2, зареєстрованого 31 жовтня 1987 року в Берлозівській сільській раді Козелецького району Чернігівської області, актовий запис № 17, від якого мають малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Послалась на те, що спільне життя з відповідачем не склалось. Відповідач не приймає участі у веденні домашнього господарства, не надає матеріальної допомоги сім'ї, проблеми сім'ї його взагалі не цікавлять. Протягом тривалого часу чоловік вживає спиртні напої, вчиняє сварки, іноді до неї застосовує фізичну силу, в зв'язку з чим вона була змушена, звертатись до працівників міліції за допомогою. Хоча відповідач став менш агресивним,

проте звичку вживати спирті напої не змінив, з 2005 року він не працює. Негативна

обстановка погано позначається на психологічному, фізичному та емоційному стані їх сина. Все це стало перешкодою для нормальних сімейних відносин та призвело до того, що понад 5 років вони не підтримують сімейних відносин. Зберігати шлюб в подальшому вона не бажає.

В судовому засіданні ОСОБА_1 позов підтримала і просила його задовольнити з наведених у ньому підстав.

Відповідач ОСОБА_2 позов визнав, проти розірвання шлюбу не заперечував.

Зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позов обгрунтований і підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування їх до шлюбу не допускається.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_2 (дівоче прізвище Самсоненко) ОСОБА_4 31 жовтня 1987 року в Берлозівській сільській раді Козелецького району Чернігівської області уклали шлюб, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблений відповідний актовий запис № 17.

Від шлюбу мають малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

У ОСОБА_2 та ОСОБА_1 спільне життя не склалось. Відповідач не приймає участі у веденні домашнього господарства, не надає матеріальної допомоги сім'ї, проблеми сім'ї його взагалі не цікавлять. Протягом тривалого часу він вживає спиртні напої, вчиняє сварки, іноді до позивачки застосовує фізичну силу, в зв'язку з чим вона була змушена, звертатись до працівників міліції за допомогою. Хоча відповідач став менш агресивним, проте звичку вживати спирті напої не змінив, з 2005 року він не працює. Негативна

обстановка погано позначається на психологічному, фізичному та емоційному стані їх сина та ОСОБА_1 Все це стало перешкодою для нормальних сімейних відносин та призвело до того, що понад 5 років вони не підтримують сімейних відносин. При встановлених обставинах подальше збереження їхнього шлюбу неможливе і суперечило б інтересам кожного з подружжя.

На даний час їхній шлюб носить чисто формальний характер.

При встановлених обставинах, коли ні позивач ні відповідач не виявили бажання до примирення, їхнє подальше спільне проживання і збереження шлюбу суперечило б їхнім особистим інтересам, оскільки б це було примушуванням до шлюбу. А це заборонено законом.

Керуючись ч. 1 ст. 110, ст. 112 Сімейного Кодексу України, ст. ст. 15, 30, 62 ЦПК України, суд

вирішив:

позов задовольнити. Розірвати шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, який 31 жовтня 1987 року був зареєстрований в Берлозівській сільській раді Козелецького району Чернігівської області, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбів зроблений відповідний актовий запис № 17.

Витрати при реєстрації розірвання шлюбу стягнути з ОСОБА_1 17 грн. держмита, ОСОБА_2, від сплати держмита звільнити.

Понесені позивачем судові витрати покласти на неї.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду може бути подано до Броварського міськрайонного суду протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а апеляційну скаргу на рішення суду - протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у встановлений двадцятиденний строк рішення суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя