Справа №22-ц-4891/10 Суддя-доповідач - Семеній
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2010 року м.Суми

колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області у складі:

головуючого Шевченка В.А.

суддів Семеній Л.І., Кононенко О.Ю.

з участю секретаря судового засідання Кияненко Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду цивільну справу за апеляційними скаргами представника ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ОСОБА_3

на рішення Лебединського районного суду Сумської області від 26 жовтня 2010 року

у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про розподіл спільного майна подружжя

та за зустрічним позовом ОСОБА_4 в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_5, ОСОБА_6

до ОСОБА_2, ОСОБА_1, Червленівської сільської ради Лебединського району Сумської області, третя особа орган опіки та піклування Лебединської райдержадміністрації в Сумській області,

про розподіл колгоспного двору та визнання права власності на частку в колгоспному дворі, про визнання права на приватизацію земельних ділянок відповідно до часток в майні колгоспного двору, про розподіл майна яке є спільною сумісною власністю подружжя, про усунення перешкод в користуванні приватною власністю та зобовязання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2009 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4, який обґрунтовував тим, що з січня 1989 року по листопад 2009 року вони перебували в зареєстрованому шлюбі. За час спільного проживання вони придбали майна на загальну суму 26300 грн. У вересні 2009 року за його відсутності та без його згоди відповідачка вивезла частину спільного майна. На його вимогу частину вона повернула, а решту утримує в себе і не повертає. Просив суд поділити спільно нажите майно та виділити йому коня, збрую та віз, загальною вартістю 11600 грн., а решту зазначеного ним майна залишити відповідачці.

У лютому 2010 року ОСОБА_4 від свого імені та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_5 та ОСОБА_6 звернулися із зустрічним позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_1, Червленівської сільської ради Лебединського району Сумської області, третя особа орган опіки та піклування Лебединської райдержадміністрації в Сумській області, який обґрунтовували тим, що після укладення шлюбу, ОСОБА_4 та її дочка від першого шлюбу ОСОБА_7 (після реєстрації шлюбу ОСОБА_6) О.Б. стали проживати однією сімєю в колгоспному дворі разом з її чоловіком, його батьками та бабою, яка на той час була головою цього двору. Під час проживання в цьому дворі вона своєю особистою працею та заробленими коштами приймала участь у веденні господарства, в його ремонтах, перебудовах, підвищенні благоустрою, обробляла земельну ділянку, утримувала домашню худобу та птицю.

В 2009 році через сварки та скандали, які виникали в її сімї, вона разом з дітьми була вимушена залишити житло. Вселитися назад вони не мають можливості, оскільки ОСОБА_2 змінив замки на вхідних дверях жилого будинку, а тому змушені проживати в іншому місці, наймати житло, нести незаплановані витрати, в звязку з чим зазнають моральних страждань.

Просили суд провести поділ колгоспного двору та визнати за кожною з них право власності на 1/5 частину жилого будинку, господарських будівель та споруд, земельної ділянки, виділити ці частки в натурі та на місцевості, поділити спільне сумісне майно подружжя і виділити ОСОБА_4 частину цього майна вартістю 22110 грн., зобовязати ОСОБА_2 та ОСОБА_1 усунути та не чинити перешкоди у використанні спільного майна, зобовязати їх надати зразки ключів від змінених замків до будинку та надвірних будівель та стягнути з них на їх користь моральну шкоду по 1000 грн. кожній.

Рішенням Лебединського районного суду Сумської області від 26 жовтня 2010 року позов ОСОБА_2 та зустрічний позов ОСОБА_4 в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_5, ОСОБА_6 задоволено частково.

Визнано за ОСОБА_4 право власності на 1/5 частину жилого будинку з цегли 1966 року побудови, який значиться під літ. "А" на плані господарства загальною площею 52,0 кв.м., житловою 44,2 кв.м., літньої кухні, яка значиться під літерою "Б" на плані господарства, сараїв, які значаться на плані господарства під літерами "В, Г, в"; погребу, який значиться на плані господарства під літ. "п/г", дощатої огорожі, яка значиться під літ. "№1-2" на плані господарства розташованого по пров. Бабенка, 5 в с. Червлене Лебединського району Сумської області.

Визнано за ОСОБА_6 право власності на 1/5 частину жилого будинку з цегли 1966 року побудови, який значиться під літ. "А" на плані господарства загальною площею 52,0 кв.м., житловою 44,2 кв.м., літньої кухні, яка значиться під літерою "Б" на плані господарства, сараїв, які значаться на плані господарства під літерами "В, Г, в"; погребу, який значиться на плані господарства під літ. "п/г", дощатої огорожі, яка значиться під літ. "№1-2" на плані господарства розташованого по пров. Бабенка, 5 в с. Червлене Лебединського району Сумської області.

Визнано право ОСОБА_4 на приватизацію 1/5 частини земельної ділянки, площею 0,36 га, розташованої по пров. Бабенка, 5 в с. Червлене Лебединського району Сумської області.

Визнано право ОСОБА_6 на приватизацію 1/5 частини земельної ділянки, площею 0,36 га, розташованої по пров. Бабенка, 5 в с. Червлене Лебединського району Сумської області.

Зобов'язано ОСОБА_2 та ОСОБА_1 усунути перешкоди, створені у використанні права на володіння, користування та розпорядження приватною власністю і надати ОСОБА_4, ОСОБА_6 та неповнолітньому ОСОБА_5 зразки ключів від замків вхідних дверей до зазначеного житлового будинку, господарських будівель та споруд господарства, розташованого по пров. Бабенка, 5 в с. Червлене Лебединського району Сумської області.

Виділено із спільно нажитого майна подружжя ОСОБА_2 у власність кінський віз вартістю 800 грн., насос водяний "Малиш" вартістю 300 грн., крісло вартістю 250 грн., доріжку вартістю 150 грн., шафу вартістю 300 грн., 1 стіл вартістю 130 грн., 1 ліжко вартістю 300 грн., 2 карнизи вартістю 130 грн., 1250 кг. сіна вартістю 375 грн., цеглу в кількості 700 шт. вартістю 700 грн., 46 шт. шиферу 8 хвильового вартістю 1840 грн., 8 шт. шиферу 6 хвильового вартістю 114 грн., 1,5 куб. м піноблоку вартістю 675 грн., 1,5т. вугілля вартістю 1350 грн., 1 т. зерна пшениці вартістю 755 грн., 2 шт. азбестових труб вартістю 300 грн., 3 стовпи бетонних вартістю 450 грн., 2 залізні бочки вартістю 300 грн., 3 склянки вартістю 18,75 грн., 3 чашки вартістю 15 грн., лопату вартістю 30 грн., граблі вартістю 25 грн., 2 вил вартістю 50 грн., 2 чавуни вартістю 30 грн., 1 теля вартістю 500 грн., 1 свиню вартістю 800 грн., 3 гусей вартістю 150 грн., 1 бройлер вартістю 40 грн., 3 індокачат вартістю 120 грн., а всього на загальну суму 10997,75 грн.

Виділено із спільно нажитого майна подружжя ОСОБА_4 у власність телевізор "LG" вартістю 600 грн., супутникову антену вартістю 600 грн., 1 диван вартістю 200 грн., 2 шт. карнизи вартістю 130 грн., ліжко вартістю 300 грн., цеглу в кількості 1500 шт. вартістю 1500 грн., 1250 кг. сіна вартістю 375 грн., 46 шт. шиферу 8 хвильового вартістю 1840 грн., 38 шт. шиферу 6 хвильового вартістю 114 грн., 1,5 куб. м. піноблоку вартістю 675 грн., 1.5т. вугілля вартістю 350 грн., 1 т. зерна пшениці вартістю 755 грн., 2 шт. азбестових труб вартістю 300 грн., 3 стовпи бетонних вартістю 450 грн., 1 залізну бочку вартістю 150 грн., лопату вартістю 30 грн., граблі вартістю 25 грн., вила вартістю 25 грн., 2 чавуни вартістю 30 грн., 1 теля вартістю 500 грн., 1 свиню вартістю 800 грн., 3 гусей вартістю 150 грн., 2 індокачат вартістю 80 грн., а всього на загальну суму 10979 грн.

В іншій частині вимог щодо розподілу спільно нажитого майна подружжя відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на відшкодування завданої моральної шкоди на користь ОСОБА_4 500 грн., на користь ОСОБА_6 500 грн.

В іншій частині позовних вимог щодо відшкодування моральної шкоди відмовлено.

В апеляційних скаргах представник ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ОСОБА_3, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, просить рішення змінити в частині задоволених позовних вимог ОСОБА_4 в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_5, ОСОБА_6

Свої доводи мотивує тим, що позивачі за зустрічним позовом не були членами колгоспного двору, а тому відповідно до вимог ст. 125 ЦК України від 18 липня 1963 року не мають права на частину цього майна. Крім того, правовстановлюючими документами підтверджується право власності ОСОБА_1 на жилий будинок № 3 по провулку Бабенка в с. Червлене Лебединського району Сумської області, а рішення ухвалене відносно будинку №5.

В іншій частині рішення суду не оскаржується.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 та ОСОБА_2 перебували в зареєстрованому шлюбі з січня 1989 року по листопад 2009 року. Від цього шлюбу вони мають неповнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Після реєстрації шлюбу ОСОБА_4 разом зі своєю неповнолітньою дочкою від першого шлюбу ОСОБА_7 (після реєстрації шлюбу ОСОБА_6) О.Б., ІНФОРМАЦІЯ_2, вибула з колгоспного двору, головою якого був її батько ОСОБА_7, та стали проживати в господарстві свого чоловіка. Цей факт сторонами не заперечується. Зазначене господарство відносилося до суспільної групи колгоспний двір. Членами цього двору на той час були: її чоловік ОСОБА_2, його батьки ОСОБА_1, ОСОБА_8 та баба ОСОБА_9, яка була головою колгоспного двору. Всі працездатні члени цього господарства, в т.ч. й ОСОБА_4, були членами колгоспу 1 Травня (а.с.210, 205). Після смерті ОСОБА_9 головою колгоспного двору став ОСОБА_1

Станом на 15 квітня 1991 року, тобто на момент припинення існування колгоспного двору, зазначений колгоспний двір складався з 5 членів: ОСОБА_1- голова двору, ОСОБА_8, ОСОБА_2, ОСОБА_4 та її дочка ОСОБА_10 До складу його майна входив житловий будинок, 1966 року спорудження, загальною площею 62,9 кв. м, з врахуванням сін та кладової; літня кухня, 1954 року спорудження з верандою; три сараї, 1967 і 1973 років спорудження; вбиральня; погріб; ворота та забори (а.с. 89-97), які знаходяться в с. Червлене Лебединського району Сумської області по вул. Бабенка,5. Адреса цього господарства в документах, що знаходяться в матеріалах справи, зазначені різні: вулиця, провулок Бабенка, а номера 3 та 5, проте, судом зясовано, що це є те саме спірне господарство, з якого позивачі просять зробити виділ їх часток.

На підставі рішення виконавчого комітету Лебединської районної ради народних депутатів № 202 від 09 вересня 1987 року, що було прийняте на виконання ОСОБА_11 Міністрів УРСР від 11.03.85 р.Про порядок державного обліку жилого фонду, оформлено право власності на спірний будинок на ОСОБА_1 та 20.10.1987 року йому видано свідоцтво про право особистої власності на цей будинок, а 12.01.1988 року зареєстровано в БТІ та видано технічний паспорт (а.с. 89-97,188-191).

Рішенням Червленівської сільської ради Лебединського району Сумської області від 09 жовтня 1993 року ОСОБА_1 передано у приватну власність земельну ділянку, яка знаходиться в с. Червлене, пров. Бабенка, 5 площею 0,36 га у тому числі для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд 0,08 га та для ведення особистого підсобного господарства 0,28 га (а.с. 108).

Судом також встановлено, що в 2009 році через сварки та скандали, які виникали в сімї, ОСОБА_4 разом з дітьми залишили житло. Проте, вселитися назад вони не мають можливості, оскільки ОСОБА_2 змінив замки на вхідних дверях жилого будинку. В даний час вони проживають в іншому місці, наймаючи житло та несуть незаплановані витрати, в звязку з чим зазнають моральних страждань.

Вказані обставини правильно встановлені судом на підставі належним чином досліджених та оцінених доказів, на які суд послався у рішенні.

За таких обставин суд першої інстанції прийшов правильного висновку, що спірний жилий будинок є спільною власністю колгоспного двору, і, виходячи з рівності часток його членів, яких станом на 15.04.1991 року було 5 осіб, правильно визначив, що частка кожного з позивачів становить по 1/5 частині спірного майна. Створені їм відповідачами перешкоди в користуванні власністю, що позбавили можливості проживати в спірному будинку, порушують їх права, тому вони підлягають захисту. Оскільки позивачі є співвласниками житлового будинку, тому пропорційно до їх часток до них переходить право на приватизацію земельної ділянки.

Рішення місцевого суду узгоджується з матеріалами справи та вимогами ст.ст.112,120, 121, 123 ЦК УРСР в редакції 1963 року, ст.118,119 ЗК України, ч.3 ст.386 ЦК України.

Доводи апеляційної скарги про те, що в матеріалах справи відсутні належні докази, які підтверджують той факт, що спірне господарство відносилося до суспільної групи колгоспний двір є необґрунтованими, оскільки цей факт підтверджується копіями погосподарських книг за 1986-1991 роки. Крім того, в зазначеному господарстві всі повнолітні члени були колгоспниками і робітників в ньому не було, що виключає можливість віднесення цього господарства до іншої суспільної групи робочий двір.

Необґрунтованими є також доводи апелянта на те, що ОСОБА_4 ніколи не була членом колгоспу, так як факт її членства в колгоспі 1 Травня підтверджується копіями погосподарських книг. Крім того, цей факт також підтверджується оглянутою в суді апеляційної інстанції трудовою книжкою колгоспника ОСОБА_4

Не спростовують висновків суду доводи апеляційної скарги про те, що спірне господарство на праві особистої власності належить ОСОБА_1, оскільки оформлення права власності на цей будинок не змінює його суспільної групи.

Інші доводи апеляційної скарги також висновків суду не спростовують.

Колегією суддів не виявлено неправильного застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які могли б бути підставою для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст. 303, п. 1 ч. 1 ст. 307, ст. 308, п. 1 ч. 1 ст. 314, ст.ст. 315, 319 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційні скарги представника ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ОСОБА_3, відхилити.

Рішення Лебединського районного суду Сумської області від 26 жовтня 2010 року в частині вирішення зустрічних вимог ОСОБА_4, в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього ОСОБА_5, ОСОБА_6 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді