Чорнухинський районний суд Полтавської області
Справа № 2-161/2010
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2010 року Чорнухинський районний суд Полтавської області в

складі: головуючого-судді Орел І.І.

при секретарі Міщнко Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Чорнухи справу за позовом ОСОБА_1 до Закритого акціонерного товариства "Українська страхова компанія "Княжа ОСОБА_2 ОСОБА_3", про стягнення страхового відшкодування,-

встановив:

В травні 2010 року позивач звернувся до суду з позовом, В якому вказав, що 210лютого 2008 року між ним та відповідачем було укладено договір добровільного страхування наземного транспортного засобу №06/02-024996 (далі-Договір). За даним договором було застраховано автомобіль позивача марки Seat Ibiza, державний номерний знак НОМЕР_1, страхова сума становила 97338,00 грн.

02 лютого 2009 року застрахований транспортний засіб потрапив у дорожньо-транспортну пригоду, внаслідок чого йому було завдано пошкодження.

З місця події позивач повідомив відповідача по "гарячій лінії" про дорожньо-транспортну пригоду. На прохання позивача прислати на місце пригоди свого представника, відповідач відповів відмовою та надав пропозицію звернутися до працівників ДАІ.

03 лютого 2009 року позивач особисто звернувся до Полтавської обласнї філії відповідача та подав заяву про дорожньо-транспортну пригоду.

Відповідно до умов п. 19.4.2 Договору страхування відповідач зобов"язався протягом двох робочих днів, як тільки стане відомо про настання страхового випадку, вжити заходів щодо оформлення всіх документів, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування. Замість беззастережного виконання свого обов"язку, відповідач повідомив позивача про відсутність на той час у відповідача аварійного комісара та проте, що його договірний незалежний експерт перебуває у відпусці, тому рекомендував самостійно звертатися до послуг незалежного сертифікованого експерта та сплатити за проведення експертної оцінки.

Позивач звернувся до експерта ТОВ "Ресурси Центр", яким і було складено "Звіт про оцінку майна" визначення розміру матеріального збитку автомобіля "Seat Ibiza", реєстраційний номер НОМЕР_1, станом на 05 лютого 2009 року.

Експертний висновок, довідки та матеріали, які від позивача вимагали представники відповідача, були вручені 28.02.2009 року особисто директору Полтавської філії відповідача п. Кориневському М.І.

В подальшому на неодноразові звернення позивача до представників Полтавської філії відповідача позивач отримав відповідь, що справа направлена до Головного офісу відповідача, а при зверненнідо Головного офісу відповідача отримав відповідь, що виплатна справа з регіональної філії ще не надходила.

21 травня 2009 року позивач з"ясував, що виплатна справа з Полтавської філії відповідача до головного офісу надійшла 23 березня 2009 року, але рішення щодо виплати страхового відшкодування не прийняте. Відповідно до п. 22.3 Договору відповідач протягом 15 робочих днів повинен розглянути одержані документи та протягом 15 робочих днів скласти ОСОБА_4 і прийняти рішення про виплату або відмову в страховій виплаті, а ще протягом 15 робочих днів здійснити страхову виплату. тому дії відповідача є грубим порушенням умов страхового Договору.

На день подання позову відповідач виплати страхового відшкодування не здійснив, на звернення позивача щодо причин затримки із виплатою в зазначені строки відповіді відповідачем не надано.

За наслідками експертизи вартість усунення ушкодженнь транспортного засобу було визначено в розмірі 40735,43 грн. За час прострочення виконання грошового зобов"язання сума заборгованості збільшилася із врахуванням індексу інфляції на 5435,43 грн. З урахуванням індексу інфляції та 3% річних сума заборгованості станом на 07.05.2010 року становила 47709,98 грн.

Позивач вважає, що крім цього відшкодуванню підлягають всі понесені у справі витрати, зокрема: оплата за складання висновку про вартість відновного ремонту в сумі 819,94 грн., оплата за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30,00 грн.

Також позивач вважає, що діями відповідача цому було завдано моральну шкоду, яку він оцінює в 50000 грн.

Всьго позивач просив стягнути з закритого акціонерного товариства "Українська страхова компанія "Княжа" на користь ОСОБА_1 98559,92 грн. та допустити негайне виконання рішення суду.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги.

Позивач та представник позивача суду пояснили, що що дійсно в лютому 2008 року ОСОБА_1 звернувся до страхової компанії "Княжа" та уклав комплексний договір добровільного страхування транспортного засобу (КАСКО), водія та пасажира від нещасних випадків.

В лютому 2009 року застрахований автомобіль потрапив до дорожньо-транспорної пригоди та був ушкоджений. Відповідно до укладеного договору страхування та Закону України «Про страхування» у випадку настання страхового випадку Страхувальник зобовязаний повідомити про його настанняя, тому відразу з місця пригоди позивач зателефонував до страхової компанії по «гарячій лінії» та повідомив про пригоду. Представники страхової компанії відмовилися направити свого представника для оформлення дорожньо-транспортної пригоди та порекомендували зробити це самостійно. Факт та обставини дорожньо-транспортної пригоди оформили працівники Чорнухинського ДАІ.

Відповідно договору відповідач збовязаний протягом двох робочих днів, як тільки стане відомо про настання страхового випадку, вжити заходів щодо оформлення всіх документів, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування.

Після оформлення страхового випадку позивач подав до 28 лютого 2009 року до Полтавської філії відповідача необхідний пакет документів, які від нього вимагали для отримання страхового відшкодування.

Після чого на неодноразові звернення до працівників Полтавської філії відповідача отримав відповідь, що документи знаходяться на розгляді, потім, що вони направлені до Головного офісу відповідача, в Головному офісі відповідали, що документи ще не надійшли від регіональної філії.

Зважаючи на такий стан справ та на необхідність у транспорті, позивач самостійно за власні кошти відремонтував автомобіль.

Лише 15 червня 2009 року позивач отримав лист від страхової компанії, в якому було вказано, що страхова компанія отримала та проаналізувала адміністративні матеріали заявленої дорожньо-транспортної пригоди, провела авто технічне дослідження. На підставі отриманих результатів страхова компанія розцінила дії позивача як подання свідомо неправдивих відомостей про факт настання страхового випадку, що є підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування.

Так як позивач не погодився з причинами відмови у виплаті страхового відшкодування, та зважаючи на те, що дорожньо-транспортна пригода сталася в лютому 2009 року, а рішення прийняте лише 15 червня 2009 року, з порушенням всіх встановлених термінів, він звернувся за захистом своїх прав до Державної комісіїз регулювання ринків фінансових послуг України, де йому повідомили, щ0о відмова страховика у страховій виплаті може бути оскаржена страхувальником у судовому порядку.

Так як матеріальна шкода була нанесена позивачу під час дорожньо-транспортної пригоди 02 лютого 2009 року і не була відшкодована на день подання позовної заяви, індекс інфляції враховується саме з цього часу.

Зважаючи на вищевикладене позивач вимушений був звернутися до суду за захистом своїх порушених прав.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив. Суду пояснив, що дійсно між страховою компанією та позивачем було укладено договір добровільного страхування наземного транспортного засобу №06/02-024996. За даним договором страхова компанія зобовячалася у разі настання страхового випадку виплатити страхове відшкодування за вирахуванням безумовної франшизи.

Після отримання повідомлення про настання дорожньо-транспортної пригоди з участю застрахованої автомашини страховик 03 лютого 2009 року прийняв заяву та розпочав власне розслідування. В тому числі, керуючись ст. 25 закону України «Про страхування» заявлено про проведення незалежної авто технічної експертизи та продовжено термін розгляду заяви, про що було повідомлено позивача 24 лютого 2009 року. Повний пакет документів від позивача до Полтавської філії надійшов 28 лютого 2009 року.

В результаті проведеного розслідування, на підставі висновку авто технічного дослідження №1106/108 від 11.06.2009 року, відповідно до якого проаналізувавши пошкодження транспортного засобу, пояснення Страхувальника, характеристики заявлених обєктів контактування, страхова компанія дійшла висновку, що є підстави технічного характеру, вважати про неспроможність пояснень ОСОБА_1 щодо вказаних обставин винекнення пошкоджень на застрахованому автомобілю.

На підставі даних висновків страхова компанія розцінила дії Страхувальника як подання свідомо неправдивих відомостей про факт настання страхового випадку, що відповідно до п. 3 ст. 26 Закону України «Про страхування» є підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування.

Про пр ийняте рішення щодо відмови у виплаті страхового відшкодування по даному випадку Страхувальник був повідомлений 15 червня 2009 року.

Представник позивача вважає, що підстави для задоволення позову відсутні, просив відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог.

Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги частково підлягають задоволенню.

21 лютого 2008 року між ОСОБА_1 та Закритим акціонерним товариством «Українська страхова компанія «Княжа ОСОБА_2 ОСОБА_3» було укладено комплексний договір №06/02-024996 добровільного страхування транспортного засобу (КАСКО), водія та пасажирів від нещасних випадків, програма «Авто пакет» на 3 роки. Застрахованим транспортним засобом є автомобіль Seat Ibiza, державний номерний знак НОМЕР_1, належний позивачу. ОСОБА_4 сума визначена 97338,00 грн. Строк дії договору з 22 лютого 2008 року до 21 лютого 2009 року.

02 лютого 2009 року в с. Кізлівка Чорнухинського району Полтавської області відбулася дорожньо-танспортна пригода за участю застрахованого автомобіля, в результаті якої транспортному засобу були нанесені пошкодження.

Факт пригоди, вина водія ОСОБА_1 та отримання застрахованим автомобілем ушкоджень підтверджується матеріальними справами про адміністративне правопорушення та постановою Чорнухинського районного суду Полтавської області №3-65/2009 від 23 лютого 2009 року, яка набрала законної сили . Наявність факту дорожньо- транспортної пригоди та факт ушкодження автомобіля визнається і не заперечується представниками відповідача.

Відповідно до п. 13.1 договору страхування дорожньо-транспортна пригода є страховою подією.

Відразу після настання страхового випадку позивач ОСОБА_1 з місця події зателефонував по «Гарячій лінії» відповідачу та повідомив про настання такої події. На дане повідомлення працівник відповідача запропонував ОСОБА_1 самостійно оформити випадок дорожньо-транспортної пригоди, через відсутність аварійного комісара та самостійно організувати визначення розміру збитків, звернувшись до відповідної організації для проведення авто товарознавчого дослідження. Ці обставини визнаються та не заперечуються представником відповідача в судовому засіданні.

За заявою ОСОБА_1 від 05 лютого 2009 року ТОВ «Ресурси Центр», що має право на використання робіт по незалежній оцінці на підставі сертифікату № 5418/07 від 25.01.2007 року та кваліфікаційного сертифікату №2422 від 30.05.2001 року, провело незалежну оцінку вартості автотранспортного засобу, автомобіля Seat Ibiza, державний номерний знак НОМЕР_1, та визначення розміру матеріального збитку. Відповідно наданого звіту про оцінку майна (визначення розміру матеріального збитку) розмір матеріального збитку станом на 05 лютого 2009 року складає 40735,05 грн. з урахуванням податку на додану вартість 20%.

28 лютого 2009 року позивачем до керівника Полтавської філії відповідача була подана заява на страхову виплату та всі інші необхідні документи, що вимагалися представниками відповідача, в повному обсязі.

За твердженням представника відповідача після надходження повідомлення про настання страхового випадку було прийняте рішення про проведення незалежного від позивача розслідування щодо обставин дорожнььо-транспортної пригоди, при чому представник відповідача не зміг пояснити ким, коли та на якій підставі було прийняте таке рішення.

Відповідно Звіту №2138/1 товарознавчого дослідження транспортного засобу складеного 02 березня 2009 року, за заявою відповідача, матеріальний збиток, завданий власнику автомобіля складає 32783,51 грн.

При складанні даного звіту оцінювачем було взято до уваги коефіцієнт фізичного зносу автомобіля, але п. 16,2 Договору страхування передбачає виплату відшкодування без урахування експлуатаційної зношеності запасних частин і деталей, що підлягають заміні.

До того ж, за твердженням представника відповідача рішення про проведення додаткового розслідування було прийняте 24 лютого 2009 року, а заява оцінювачу про проведення дослідження була подана 05 лютого 2009 року.

Сам звіт товарознавчого дослідження був поданий суду для дослідження без підпису оцінювача.

Зважаючи на вищевикладені обставини в сукупності з неспроможністю представника відповідача надати пояснення про хід розгляду поданих позивачем документів та заяви на виплату страхового відшкодування, суд не може взяти до уваги Звіту № 2138/1 товарознавчого дослідження транспортного засобу складеного 02 березня 2009 року як достовірний.

14 травня 2009 року за проханням начальника відділу розслідувань відповідача спеціалістом Науково-дослідного Бюро судових експертиз було проведено авто технічне дослідження з метою перевірки заяви про надання страхового випадку з застрахованим автомобілем.

На підставі Висновку № 1106/108 від 11 червня 2009 року страхова компанія зробила висновок, що позивачем було свідомо надано неправдиві відомості щодо обставин дорожньо-транспортної пригоди та відповідно до п. 3 ст. 26 Закону України «Про страхування» відмовлено у виплаті страхового відшкодування. Про прийняте рішення позивач був повідомлений листом від 15 червня 2009 року.

Автотехнічне дослідження від 11 червня 2009 року було проведено на основі наступних вихідних даних: заяви ОСОБА_1 про настання страхового випадку, його пояснення про настання страхового випадку, фотоілюстрацій автомобіля в пошкодженому стані та фотоілюстрацій місця, вказаного на схемі співробітниками ВДАІ, де відбулася дорожньо-транспортна пригода. Про проведення даного дослідження позивач повідомлений не був. Огляд місця події та ушкодженого автомобіля не проводився. Тому суд не бере до уваги авто технічне дослідження від 11 червня 2009 року як достовірне.

Зважаючи на вищевикладене суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 має право на отримання страхової виплати відповідно до комплексного договору № 06/02-024996 добровільного страхування транспортного засобу (КАСКО), водія та пасажирів від нещасних випадків від 21 лютого 2008 року, за страховим випадком, що мав місце 02 лютого 2009 року в с.Кізлівка Чорнухинського району Полтавської області.

Відповідно до укладеного договору страхування страхова виплата здійснюється з врахуванням безумовної франшизи у розмірі 1460, 07 грн., розмір збитків, завданих застрахованому транспортному засобу, визначається на підставі звіту авто товарознавчого дослідження, проведеного незалежною експертною організацією. Відповідно наданого позивачем звіту про оцінку майна (визначення розміру матеріального збитку) розмір матеріального збитку станом на 05 лютого 2009 року складає 40735,05 грн. з урахуванням податку на додану вартість 20%.

В той же час, відповідно до п. 17 ст. 9 Закону України «Про страхування» страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник. В матеріалах справи наявні документи , надані позивачем, які свідчать, що ремонт застрахованого автомобіля вже проведений і вартість відновлюваних робіт, придбаних запасних частин склала 37532,80 грн.

Таким чином страхова виплата з вирахуванням безумної франшизи, що підлягає сплаті позивачу, становить 36072,73 грн.

Відповідно до умов договору страхування за загальним правилом рішення про виплату чи відмову у виплаті страхового відшкодування повинно бути прийнято не пізніше 30 днів з дня повідомлення про настання страхового випадку. На день подання позовної заяви виплата страхового відшкодування не була проведена, тому відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦПК України суиа заборгованості підлягає сплаті з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Тобто, матеріальна шкода, завдана позивачу невиконанням умов договору страхування відповідачем складається з 36072 грн. страхового відшкодування, з вирахуванням безумовної франшизи, 4183,73 грн. суми, на яку збільшується грошове зобов»язання з урахуванням індексу інфляції, та 1245,22 грн пені за несвоєчасне виконання грошового зобов»язання, всього 41500,95 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому оплата за інформаційно-технічне забезпечення розгляду срави в сумі 120,00 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача ОСОБА_1

Позовна вимога про стягнення з відповідача коштів за оплату за складання висновку про вартість відновного ремонту в сумі 819, 94 грн. не підлягає задоволенню, так як позивач не надав документальних доказів, підтверджуючих проведення ним таких витрат.

Позовна вимога щодо відшкодування моральної шкоди у розмірі 50 000,00 грн. не підлягає задоволенню, так як позивач не зазначив в чому саме полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю заподіяно її позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Керуючись ст. 625 ЦК України, Закону України «Про захист прав споживачів», ст. ст. 9,20,21,25,26, Закону України «Про страхування», ст. ст. 10,60,212,213,215 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного підприємства «Українська страхова компанія «Княжа ОСОБА_2 ОСОБА_3», з юридичною адресою м. Київ, вул.. Глибочицька, 44, , на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в сумі 41500,95 грн., що складається з 36072 грн. страхового відшкодування, з вирахуванням безумовної франшизи, 4183,73 грн. суми, на яку збільшується грошове зобов»язання з урахуванням індексу інфляції, та 1245,22 грн. пені за несвоєчасне виконання грошового зобов»язання.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа ОСОБА_2 ОСОБА_3», з юридичною адресою м. Київ, вул. Глибочицька, 44, кол , на користь ОСОБА_1 витрати на іформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи в розмірі 120 грн.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа ОСОБА_2», з юридичною адресою м. Київ, вул.. Глибочицька, 44, , на користь держави судовий збір у сумі 415 грн.

В задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Полтавськьго апеляційного суду через Чорнухинский районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуючий