Провадження № 2-202/10 Справа № 2-202/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2010 року Комінтернівський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого - судді Григор'єва Б.П.

при секретарі - Листопад І.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів у розмірі 9000 грн.

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суду з позовом,в якому просить стягнути з ОСОБА_2 9000 грн. посилаючись на те, що 12 липня 2008 року між нею й відповідачем був укладений договір № ХА 4106, відповідно до якого відповідач зобов'язався продати їй гараж металевий, розмірами 6,0х3,0м.,загальною вартістю10000 грн. Відповідно до умов договору у вартість гаража були включені витрати, пов'язані з доставкою, погрузкою, розвантаженням і зборкою гаража на місці. 19 червня 2008 року відповідач доставив гараж на місце,яке вказала позивачка, остання підписала акт приймання - передачі гаража. Після підписання акту робітники,які доставили гараж, почали здійснювати його зборку. Гараж був установлений із грубими порушеннями норм ДБД, конструкція була нестійка, не закріплена, хиталася й користуватися гаражем було неможливо. Позивачка звернулася до відповідача з вимогою про неможливість використання гаража, відповідач погодився з її доводами, погодився також анулювати договір і повернути їй сплачені нею гроші. 21 червня 2008 року відповідач розібрав металевий гараж та забрав із собою металеві конструкції гаражу, однак гроші не повернув. 03 липня 2008 року позивачка направила на адресу відповідача претензію про повернення грошей. 24 липня 2008 року відповідач повернув їй 2000 грн., а 4 серпня 2008 року повернув 1000 грн. Іншу суму не повернув і від повернення ухиляється.

Позивач ОСОБА_1, представник позивача ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримали заявлені позовні вимоги, просили позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні частково визнав позовні вимоги ОСОБА_4, не заперечував, що дійсно між ним і позивачкою був укладений договір на продаж гаража, не заперечував, що гараж йому був повернутий позивачкою через неякісну установку, також не заперечує, що гроші в сумі 3000грн. їм були повернуті, однак заперечує проти стягнення моральної шкоди в сумі 2000 грн.

Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 12 липня 2008 року між ОСОБА_4 і СПДФЛ ОСОБА_2 був укладений договір № ХА 4106, згідно якого відповідач зобов'язався продати ОСОБА_4 металевий гараж розмірами 6,0х2,0 м і вартістю 10000 грн.

Відповідно до п.2.2. договору в ціну металевого гаража були включені послуги з доставки, розвантаженню й зборці гаража на місці, визначеному позивачем.

19 червня 2008 року гараж був доставлений на місце,яке вказала позивачка й нею був підписаний акт приймання-передачі металевого гаража. Установка гаража за участю робітників, які були направлені відповідачем для його установки. При встановленні гаража були допущені порушення норм ДБН, конструкція була нестійка, користуватися гаражем було неможливо.

03.07.2008 року позивачка письмово звернулася до відповідача із претензіями, указавши на те, що користуватися гаражем було неможливо й просила його розірвати договір і повернути сторони в первісне положення.

ОСОБА_2 погодився з доводами ОСОБА_4 анулювати договір і повернути їй гроші. Металева конструкція їм була забрана.

24 липня 2008 року ОСОБА_2 повернув ОСОБА_1 2000 грн., а 4 серпня 2008 року повернув - 1000 грн. Повернення зазначених сум підтверджується розписками, представленими позивачкою. Решта суми 7000 грн. відповідачем не повернута по теперішній час.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_5, ОСОБА_6 пояснили, що металевий гараж, який придбала ОСОБА_1 дійсно був встановлений з порушенням будівельних норм, належним чином не був закріплений, металеві конструкції гаражу хиталися, будь-якого фундаменту під гаражем не було, тобто користуватися гаражем було неможливо. Металева конструкція гаражу була встановлена на місці, яке вказала позивач ОСОБА_1

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_7, ОСОБА_8 повідомили, що металевий гараж був встановлений на місці, яке вказала ОСОБА_1, при цьому вона не була присутня при зборці та встановленні гаражу, пізніше підписала власноручно акт прийома-передачі металевого гаража. Але через декілька днів ОСОБА_1 подзвонила та повідомила, що гараж знаходиться не на тому місці , на яке вона вказала, начебто власники інших гаражів були незадоволені тим, що ОСОБА_1 встановила металевий гараж поряд з гаражним кооперативом та змінили місце встановлення металевого гаражу. ОСОБА_8 разом з ОСОБА_2 забрали металевий гараж і пізніше повернули частину грошей в сумі 3000,00 грн. Решту коштів повинні були повернути після реалізації металевого гаражу.

Згідно ст.. 526 ЦК України зобов'язання повинне виконуватися належним чином відповідно до умов договору й вимогам ЦК України. У відповідності зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, певних утримуванням зобов'язання. Статтею 611 п.1 ч.1 п.п.4 ЦК України у випадку порушення зобов'язання наступають правові наслідки,встановлені договором або законом, зокрема : відшкодування збитків і моральної шкоди.

При вирішенні питання щодо відшкодування моральної шкоди, суд вважає ствердження позивачки про спричинення їй моральної шкоди діями відповідача обґрунтованими, проте розмір спричиненої моральної шкоди позивачем завищений, а тому позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди підлягають частковому задоволенню у розмірі 1000,00 грн.

З відповідача також на користь ОСОБА_1 згідно зі ст. 88 ЦПК України, підлягають стягненню судові витрати на загальну суму 320,00 грн.

Керуючись ст..10,11,209, 214-215,217,218 ЦПК України, ст.22,23,526,610,611 ГК України,

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальні збитки у сумі 7000 грн.; моральну шкоду в сумі 1000 грн.;судові витрати: 90 грн. держмито, 30 грн.- за информаційно- технічне забезпечення судового процесу, 200 грн.- за надання юридичної допомоги, а всього -8320 грн.

Рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги або в порядку ч.1 ст. 294 ЦПК України.

Суддя: ОСОБА_9