Провадження № 2-619/10 Справа № 2-619/10
27 квітня 2010 року Комінтернівський районний суд міста харкова у складі:
головуючого судді Григор′єва Б.П.
при секретарі - Горгуль О.Є.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Приватного підприємства «Інтермаркет» про стягнення заробітної плати, середньомісячного заробітку та відшкодування моральної шкоди,
ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною завою до ПП «Інтермаркет», в якому просить виправити запис про звільнення в трудовій книжці, зобов?язати відповідача видати трудову книжку, стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі за період з вересня 2008 року по березень 2009 року за 148 робочих днів в розмірі 3442,48 грн., стягнути з відповідача середній заробіток за дні вимушеного прогулу ( 106 робочих днів) в розмірі 2465,56 грн.; компенсацію за невикористані щорічні відпустки за період 2008 рік та 2009 рік у розмірі 1000 грн.; моральну шкоду у розмірі 10 000,00 грн.
В судовому засіданні позивач збільшила позовні вимоги в частині стягнення суми середнього заробітку за час затримки розрахунку до 5210,24 грн., решту позовних вимог залишила без змін, остаточно визначивши позовні вимоги наступним чином: заборгованість по заробітній платі - 3442,48 грн.; середній заробіток - 5210,24 грн.; компенсація за невикористані відпустки - 1000,00 грн.; моральну шкоду - 10 000,00 грн.
В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначила, що з 15.02.2007 року по 10.10.2008 року
В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 підтримала уточнені та збільшені позовні вимоги, надала пояснення відповідно до викладених в позові, просила вимоги задовольнити.
Представник відповідача в судове засідання не з′явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Згідно ст.. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належить йому від підприємства, установи, організації, провадить в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред?явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
ОСОБА_1 в період з 15.02.2007 року по 10.10.2008 року перебувала в трудових відносинах з відповідачем ПП «Інтермаркет».
24.09.2008 року ОСОБА_1 направлено на адресу ПП «Інтермаркет» ( фактичну та юридичну) заяву про звільнення її за угодою сторін на підставі ст. 36 КЗпПУ.
Матеріалами справи встановлено, що згідно повідомлення територіальної державної інспекції праці Херсонської області від 28.01.2009 року № 21-01-11/кол-273, виданого на ім?я ОСОБА_2, в результаті перевірки ПП «Інтермаркет» встановлено наступне: на підприємстві відсутні заяви на звільнення від працівників Харківського відділення , на момент перевірки, зокрема ОСОБА_1, перебувала в трудових відносинах з підприємством. Приватне підприємство «Інтермаркет» дійсно факсимільним листом за № 29/09-01 від 29.09.2008 року розірвало з асоціацією «Єдність» договори оренди нежилих приміщень з 01.10.2008 року в зв?язку з чим працівники, в тому числі і ОСОБА_1, втратили своє робоче місце, інше місце для виконання своїх трудових обов?язків роботодавець не надав, про зміну істотних умов праці за два місяці власник, в особі директора ПП «Інтермаркет» працівників не попередила, чим порушено вимоги ст.. 32 КЗпП України. Таким чином, з 01.10.2008 року працівник перебував в простої з вини роботодавця, 2/3 тарифної ставки ( окладу) за час простою не нараховувалось та не виплачувалось, чим порушено ст.113 КЗпПУ, заробітна плата за вересень 2008 року виплачена ОСОБА_1 02.10.2008 року; щорічні відпустки ОСОБА_1 за 2007 рік не надавались, чим порушено вимоги ст.. 74 КЗпП України, трудова книжка працівника ОСОБА_1 знаходиться у відділі кадрів ПП «Інтермаркет» м.Херсон, записи про звільнення відсутні. В зв?язку з виявленими порушеннями державним інспектором праці територіальної державної інспекції праці у Херсонській області винесено припис № 21-01-98/08-08 від 27.01.2009 року щодо усунення в місячний термін зазначених порушень, тобто до 27.02.2009 року і необхідністю письмово проінформувати державного інспектора праці про виконання вимог припису.
Згідно постанови № 21-01-98/58-18 від 11.03.2009 року директор ПП «Інтермаркет» ОСОБА_3 притягнена до адміністративної відповідальності за часткове невиконання припису державного інспектора праці і на неї накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави.
Відповідно до статті 113 КЗпП України час простою не з вини працівника оплачується з розрахунку не нижче від двох третин тарифної ставки встановленого працівникові розряду (окладу).
Як зазначено ч.1 ст. 83 КЗпП України у разі звільнення робітника йому виплачується грошова компенсація за всі невикористані ним дні щорічної відпустки.
Відповідно до ст.47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов?язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 КЗпП України.
На підставі статті 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 КЗпПУ, при наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити вказане відшкодування якщо спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.
Відповідно до ч.3,4 ст. 235 КЗпП України у разі визнання формулювання причини звільнення неправильним або таким, що не відповідає чинному законодавству, у випадках, коли це не тягне за собою поновлення працівника на роботі, орган,який розглядає трудовий спір, зобов?язаний змінити формулювання і вказати в рішенні причину звільнення у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства та з посиланням на відповідну статтю закону. Якщо неправильне формулювання причини звільнення в трудовій книжці перешкоджало працевлаштуванню працівника, орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату йому середнього заробітку за час вимушеного прогулу в порядку і на умовах, передбачених частиною другою цієї статті. У разі затримки видачі трудової книжки з вини власника або уповноваженого ним органу працівникові виплачується середній заробіток за весь час затримки.
Згідно статті 34 Закону України « Про оплату праці» компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв?язку із порушенням строків її виплати провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством.
В судовому засіданні судом достовірно встановлено, що відповідач не виплачував ОСОБА_1 ні заробітну плату за період з вересня 2008 року по березень 2009 року, ні середній заробіток за дні вимушених прогулів та у зв?язку із затримкою розрахунку, також не виплатив компенсацію за невикористані відпустки за 2008 та 2009 роки в розмірі 1000,00 грн.
Позивач на підтвердження позовних вимог надала відповідні розрахунки, зроблені нею відповідно до чинного законодавства, загальний розмір яких складає - 9652,72 грн.
Відповідно до статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов?язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України.
Оскільки з боку відповідача відсутні жодні заперечення щодо позовних вимог ОСОБА_1, відсутні будь-які довідки про сплату належних ОСОБА_1 грошових виплат, суд вважає змінені позовні вимоги позивача такими, що засновані на законі і підлягають задоволенню.
Крім того, враховуючи викладені в позові обставини, суд приходить до висновку про наявність підстав і для задоволення вимог про зобов?язання ПП «Інтермаркет» видати ОСОБА_1 оригінал трудової книжки, який всупереч вимогам законодавства, не зважаючи на неодноразові звернення позивачки, припис державної інспекції праці в Херсонській області, не був наданий, визнавши запис в трудовій книжці від 31.03.2009 року в частині підстав звільнення за п.4 статті 40 КЗпП України « за прогули»- таким, що не відповідає чинному законодавству і підлягає зміні на п.1 статті 40 КЗпП України, а саме: « у зв?язку із змінами в організації виробництва і праці, пов?язаними із скороченням чисельності працівників», що фактично підтверджено вищевикладеними обставинами, які містяться в актах перевірки і свідчать про наявність змін в організації виробництва і праці, а саме розірвання договору оренди приміщення між ПП «Інтермаркет» та Асоціацією «Єдність» в місті Харкові, що потягло скорочення чисельності працівників ПП «Інтермаркет».
Стаття 237-1 КЗпП України передбачає, що відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.
При вирішенні питання щодо відшкодування моральної шкоди, суд вважає ствердження позивача про спричинення йому моральної шкоди діями відповідача обґрунтованими, проте розмір спричиненої моральної шкоди позивачем завищений, а тому позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди підлягають частковому задоволенню у розмірі 5000,00 грн.
З відповідача , відповідно до ст.88 ЦПК України, також підлягає стягненню судовий збір у розмірі 148,38 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 грн.00 коп.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.10,11,209, 212, 214-215,218, 224-226 ЦПК України, ст.ст.47, 81 ч.1,113 ,116, 117,235, 237-1 КЗпП України, ст.ст.24,34 Закону України Про оплату праці,-
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.
Зобов?язати Приватне підприємство «Інтермаркет» видати оригінал трудової книжки ОСОБА_1, оформлений на її ім?я.
Стягнути з Приватного підприємства «Інтермаркет» на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі у розмірі 3442 грн. 48 коп.; середній заробіток за весь час вимушених прогулів у розмірі 5210 грн. 24 коп.; компенсацію за невикористані щорічні відпустки за 2008 2009 роки у розмірі 1000 грн. 00 коп., а всього -9652 грн. 72 коп.
Стягнути з Приватного підприємства «Інтермаркет» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 5000,00 грн.
Стягнути з Приватного підприємства «Інтермаркет» на користь держави судовий збір у розмірі 148 грн. 38 коп., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 120,00 грн.
Рішення суду в частині виконання виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць підлягає негайному виконанню.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

Суддя: ОСОБА_5