Справа №22-ц-853/10 Суддя-доповідач - ОСОБА_1
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2010 року м.Суми

колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Сумської області у складі :

головуючого Шевченка В.А.,

суддів Семеній Л.І., Кононенко О.Ю.,

з участю секретаря судового засідання Кияненко Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 12 лютого 2010 року

у справі за позовом ОСОБА_2

до ОСОБА_3

про витребування майна із чужого незаконного володіння,

в с т а н о в и л а:

У січні 2010 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про витребування майна із чужого незаконного володіння.

У позові зазначає, що з серпня 2003 року по 11 червня 2004 року вона знаходилась з відповідачем у зареєстрованому шлюбі.

26 грудня 2004 року вона придбала в магазині ПП «Абсолют» у м. Конотопі телевізор марки «Samsung» модель CS-29-M16MG, заводський номер TXA00100.

В березні 2009 року, на прохання відповідача, надала йому спірний телевізор в тимчасове користування. На початку червня 2009 року вона попросила його повернути телевізор, але він відмовив, посилаючись на те, що вона винна йому кошти. Вказує, що грошей у відповідача не займала і ніяких коштів йому не винна. Просила суд зобовязати ОСОБА_3 передати їй спірний телевізор та покласти судові витрати на відповідача.

Рішенням Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 12 лютого 2010 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 про витребування майна з чужого незаконного володіння відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 вказує, що рішення місцевого суду незаконне, необґрунтоване та винесене без врахування всіх обставин, що мають значення для справи, тому просить скасувати рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 12 лютого 2010 року та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

Зазначає, що суд першої інстанції прийшов до необґрунтованого висновку про продаж нею відповідачу спірного телевізора.

Вислухавши доповідь судді-доповідача, пояснення позивача, який підтримав апеляційну скаргу з мотивів в ній викладених, пояснення відповідача, який заперечив проти її задоволення, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду скасуванню і ухваленню нового рішення по суті позовних вимог.

З матеріалів справи вбачається, що з серпня 2003 року по червень 2004 року сторони перебували в зареєстрованому шлюбі. 11 червня 2004 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 розірвано, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії І-БП №088827 від 13 серпня 2004 року, актовий запис № 159 (а.с. 5).

26 грудня 2004 року ОСОБА_2 придбала в магазині ПП «Абсолют» у м. Конотопі телевізор марки «Samsung» модель CS-29-M16MG, заводський номер TXA00100, що підтверджується копією гарантійного талону №АА 418151 (а.с. 6).

Судом першої інстанції встановлено, що в березні 2009 року на прохання бувшого чоловіка ОСОБА_3, який знаходився на лікарняному, ОСОБА_2 надала йому у тимчасове користування, до його видужання, телевізор марки «Samsung» модель CS-29-M16MG, заводський номер TXA00100.

Відмовляючи позивачу в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач на початку червня 2009 року придбав спірний телевізор у позивача за 2000 грн. і цей факт стверджується поясненнями свідків, а тому він на законних підставах володіє ним.

Проте, з таким висновком суду погодитись не можна з таких підстав.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 208 ЦК України правочини фізичних осіб між собою на суму, що перевищує у двадцять і більше разів розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу, належить вчиняти у письмовій формі.

Указом Президента України від 25 серпня 1996 року № 762/96 з 02 вересня 1996 року розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян складає 17 грн. Відповідно, правочини на суму 340 грн. та більше підлягають вчиненню у письмовій формі.

Згідно з ч. 1 ст. 218 ЦК України недодержання сторонами письмової форми правочину, яка встановлена законом, не має наслідком його недійсність, однак суд, при встановлення факту вчинення правочину, не може обґрунтовувати своє рішення свідченнями свідків.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції зазначених норм закону не врахував, у достатньому обсязі не визначився з характером спірних правовідносин та правовою нормою, що їх регулює, а зважаючи не заперечення відповідача про те, що він придбав у позивача спірний телевізор за 2000 грн., всупереч вимогам ч.1 ст.60 ЦПК України не врахував, що такі заперечення повинні бути підтверджені належними та допустимими доказами. Проте, як вбачається з матеріалів справи, таких доказів відповідач суду не надав.

Таким чином, висновок місцевого суду про те, що відповідач володіє спірним майном на законних підставах, є помилковим.

Відповідно до ст.387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави, заволоділа ним.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач надав докази в підтвердження права власності на спірний телевізор. Проте, зазначеним майном володіє відповідач по справі без відповідних на те підстав.

За таких обставин, колегія суддів прийшла до висновку про наявність законних підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_2

Оскільки судом першої інстанції ухвалено рішення, яке ґрунтується на недоведеності обставин, що мають значення для справи, які він вважав встановленими, невідповідності висновків суду обставинам справи та невірному застосуванні норм матеріального права, колегія суддів вважає, що судове рішення відповідно до ст.309 ЦПК України підлягає скасуванню та ухваленню нового рішення про задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч. 5 ст. 88 ЦПК України підлягають перерозподілу судові витрати.

Враховуючи те, що рішення суду ухвалено на користь позивача, тому на його користь з відповідача необхідно стягнути понесені ним у суді першої інстанції витрати на судовий збір у розмірі 51 грн. та у суді апеляційної інстанції 25,50 грн., а також витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в суді першої інстанції у сумі 120 грн., та в суді апеляційної інстанції 120 грн., а всього судового збору 76,50 грн., та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи 240 грн.

Керуючись ст. 303, п. 2 ч. 1 ст. 307, п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 314, 316, 319 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 12 лютого 2010 року скасувати.

Задовольнити позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про витребування майна з чужого незаконного володіння.

Зобовязати ОСОБА_3 повернути ОСОБА_2 телевізор марки «Samsung» модель CS-29-M16MG, заводський номер TXA00100.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судовий збір у сумі 76 грн. 50 коп. та 240 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в судах першої та апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили і може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання ним законної сили.

Головуючий -

Судді -