№ 2-775-10
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 серпня 2010 року Нетішинський міський суд Хмельницької області в складі судді

ОСОБА_1, при секретарі Алексюк О.О. розглянувши справу за позовом ОСОБА_2

Миколаївни до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів, стягнення додаткових витрат на дитину, за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про звільнення від сплати аліментів на утримання дитини,

ВСТАНОВИВ:

Згідно позовної заяви, уточнень до позову та усниу пояснень ОСОБА_2 в судовому засіданні, сторони є бувшим подружжям, за час якого 27 жовтня 2002 року у них народився син ОСОБА_4.

Рішенням суду від 22 квітня 2008 року з ОСОБА_3 на її користь на утримання сина стягнуті аліменти в розмірі 1/5 частини заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

В січні 2009 року шлюб між сторонами розірвано.

її матеріальний стан погіршився, на теперішній час не працює, у відповідача дохід становить 8000 гривень в місяць, а тому просить збільшити розмір аліментів на дитину і стягнути з відповідача на її користь Ул частину заробітку відповідача.

Зазначила також, що син хворіє, перебуває на обліку у кардіолога, мав запалення аденоїдів, перелом кісток, переніс операції, в дитини понижений імунітет, організм потребує насичення вітамінами, є проблеми з зором, потребує постійного лікування, в тому числі санаторно-курортного. На

лікування дитини, його оздоровлення потратила значні кошти, в позові, як додаткові витрати, визначила суму 12682 грн., проте з відповідача просить стягнути ту суму, яка підтверджується наданими нею до позову касовими документами.

Просить також на майбутнє стягувати з відповідача додаткові витрати на лікування та оздоровлення дитини в розмірі 1/10 частки його заробітку.

Відповідач позов не визнав, свої вимоги підтримав і зазначив, до син в більшій мірі знаходиться на утриманні позивачки, проте остання веде не правильний спосіб життя, аліменти, які стягуються з нього на утримання дитини використовує не за призначенням, тому проти збільшення розміру аліментів і одночасно з названих підстав просить звільнити його від сплати аліментів.

Крім того зазначив, що середньомісячний дохід становить 6500 гривень, стягнення за виконавчими листами з нього не проводяться, інших дітей немає, нещодавно створив нову сім'ю, в дружини є дитина від першого шлюбу віком 8 років, аліментів дружина на дитину не отримує у зв'язку з розшуком боржника аліментів, дружина на теперішній час не працює, його батьки є пенсіонерами, отримують мінімальну пенсію.

Дослідивши докази по справі суд вважає, що позов ОСОБА_2 підлягає задоволенню частково, а в позові ОСОБА_3 необхідно відмовити.

Відповідно до змісту ст. ст. 180, 182, 192 Сімейного кодексу України:

батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття;

при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення;

розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Так, ОСОБА_3 визнається той факт, що син фактично знаходиться на утриманні ОСОБА_2, остання є непрацюючою, його чистий середньомісячний дохід становить 6500 гривень, стягнення за виконавчими листами з нього не проводяться, інших дітей у нього немає.

Обгрунтованність вимог ОСОБА_2 об'єктивно підтверджується:

свідоцтвом про народження, згідно якого ОСОБА_5 народився 27 жовтня 2002 року, батьками його є ОСОБА_3, ОСОБА_2 (а.с.5);

рішенням Нетішинського міського суду від 22 квітня 2008 року, згідно якого з ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 стягнуті аліменти в розмірі 1/5 частки заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 до виповнення ним повноліття; свідоцтвом про розірвання шлюбу, згідно якого 04 березня 2009 року розірвано шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 (а.с.5);

ксерокопією трудової книжки на ОСОБА_2 згідно якої 29 серпня 2008 року звільнена з роботи у зв'язку із закінченням строку трудового договору, 28 листопада 2008 року призначено виплату допомоги по безробіттю, (а.с. 24-26);

рішенням від 19 березня 2009 року № 128 виконавчого комітету Нетішинської міської ради згідно якого встановлено дні зустрічі та особистого спілкування ОСОБА_3 з сином ОСОБА_5 перший та третій тиждень місяця; зобов'язано ОСОБА_3 брати участь у заходах для батьків, що проводяться навчально-виховним закладом, який відвідує дитина, забезпечувати відпочинок та оздоровлення сина у літній період;

довідкою виданою ОСОБА_3 про нарахування та утримання заробітної плати, ііі згідно якої дохід ОСОБА_3 з відрахуванням обов'язкових платежів, утримання Аліментів, утримання позики за період з 01 січня 2010 року по 30 червня 2010 року становить 47503,3 грн., а середньомісячний дохід за означений період відповідно становить 7917,22 грн. (47503,3 грн. : 6 міс. = 7917,22 грн.).

Таким чином сукупність досліджених доказів свідчить про те, матеріальний стан ОСОБА_2 погіршився, ОСОБА_3 навпаки покращився, тому суд вважає, що він цілком спроможний сплачувати аліменти в розмірі УА частини заробітку, а тому вимоги позивачки в цій частині підлягають задоволенню.

Згідно змісту ст. 185 Сімейного кодексу України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину зобов'язаний брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком якихось здібностей дитини, вадами фізичного розвитку, її тяжкою хворобою, каліцтвом тощо).

Суд вважає, що ті обставини, на які посилається позивачка в обґрунтування своїх вимог не підпадають під ті особливі обставини, про які йдеться в статті 185 Сімейного кодексу України, тобто такі особливі обставини відсутні.

Тому вимоги позивачки про стягнення додаткових витрат на дитину не ґрунтуються на дійсних обставинах справи і в цій частині позову необхідно відмовити.

Статтею 186 Сімейного кодексу України передбачено контроль органу опіки та піклування за цільовим витрачанням аліментів.

Зокрема, йдеться про те, що за заявою платника аліментів або за власною ініціативою орган опіки та піклування перевіряє цільове витрачання аліментів.

У разі нецільового витрачання аліментів платник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів або про внесення частини аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України.

В зустрічному позові ставиться вимога про звільнення від сплати аліментів через нецільове витрачання аліментів, що підтримав позивач в судовому засіданні.

Таким чином, Законом не передбачено звільнення від сплати аліментів через нецільове витрачання аліментів, а тому в зустрічному позові необхідно відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 180, 182, 185, 186, 192 Сімейного кодексу України,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 задовольнити частково.

Стягнути щомісячно з ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з часу вступу рішення в законну силу і до досягнення дитиною повноліття.

В решті позову ОСОБА_2 відмовити.

В позові ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про звільнення від сплати аліментів на утримання дитини відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в розмірі 51 гривні, 120 гривень витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Хмельницької області через Нетішинський міський суд.

Суддя Б.В. Ходоровський