АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 2-14/09 Головуючий у 1-й інстанції Кренцель
Провадження № 22ц- 428/10 Доповідач - Ткач О.І.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 квітня 2010 р. Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Ткач О.І.

суддів - Бахметова В. Х., Бершадська Г. В.,

при секретарі Вийванко О.В.

з участю сторін та адвоката

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Козівського районного суду від З грудня 2009 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на одну кімнату, виділення її в натурі та усунення перешкод в її користуванні, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про втрату права користування житловим приміщенням,-

ВСТАНОВИЛА:

В грудні 2008 року ОСОБА_1 звернулася з вищезазначеним позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 та просила суд визнати за нею право власності на одну з кімнат в трьохкімнатній квартирі, ш;о розташована за адресою смт. Козова, вул. Ушинського, 1/2 та виділити її в натурі, крім цього, зобов'язати відповідачів не чинити перешкод в користуванні вказаною кімнатою та приміщеннями, які залишаються в спільному користуванні сторін, посилаючись на те, що вказана квартира є спільною сумісною власністю ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, однак відповідачі порушують її право на володіння та користування вказаним майном.

ОСОБА_2, ОСОБА_3 звернулися із зустрічним позовом та просили суд визнати ОСОБА_1 такою, що втратила право на користування спірним житловим приміщенням, оскільки вона понад 6 років (з кінця 2002 року) не проживає у вказаній квартирі.

Рішенням Козівського районного суду від З грудня 2009 року у задоволенні позову ОСОБА_1 та зустрічного позову ОСОБА_2,

ОСОБА_3 відмовлено за безпідставністю позовних вимог.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду в частині відмови в задоволенні її вимог скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити її позовні вимоги, посилаючись на невірне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та невідповідність висновків суду обставинам справи.

Апелянт зазначає, ш;о вона як співвласник вказаної квартири має право на володіння та розпорядження нею, однак відповідачі чинять їй перешкоди у користуванні спірною квартирою, оскільки вони поміняли замки та фактично не допускають її до вказаної квартири з метою проживання в ній.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність та обгрунтованість судового рішення , суд апеляційної інстанції прийшов до висновку, ш,о апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив з того, що відсутні підстави для виділу однієї кімнати в квартирі багатоповерхового житлового будинку для проживання, оскільки відсутній дозвіл селищної ради на влаштування окремого входу у вказану кімнату. Крім цього, відповідачі не заперечують проти проживання ОСОБА_1 у спірній квартирі.

З даним висновком погоджується суд апеляційної інстанції, оскільки він є обгрунтованим.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_1 є співвласниками квартири №2, багатоповерхового житлового будинку за адресою смт. Козова, вул. Ушинського, 1 в силу її приватизації 28 січня 2002 року.

Рішенням виконавчого комітету Козівської селищної ради від 19.11.2009 року №194 відмовлено ОСОБА_1 у видачі дозволу на облаштування окремого входу через лоджію у спірну квартиру у зв'язку з відсутністю згоди співвласників вказаного будинку та співвласників квартири.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про безпідставність вимог ОСОБА_1 про виділ в натурі окремої кімнати.

Однак, суд апеляційної інстанції не погоджується з висновком суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позову ОСОБА_1 щодо усунення перешкод в користуванні спірною квартирою, оскільки він не відповідає обставинам справи та суперечить вимогам закону.

Так, з матеріалів справи вбачається, що відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 поміняли вхідні замки у вказаній квартирі, чого вони не заперечують як в суді першої інстанції, так і в суді апеляційної інстанції.

Згідно Ч.1 ст. 321 Цивільного кодексу України "Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні."

Згідно ст. 391 Цивільного кодексу України "Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном."

Таким чином, відповідачі вказаними діями чинять перешкоди ОСОБА_1 у користуванні спірною квартирою та позбавляютьїї права на проживання в ній.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає, що рішення суду першої інстанції у вказаній частині слід скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 щодо усунення перешкод у користуванні квартирою №2, яка знаходиться за адресою смт. Козова, вул. Ушинського, 1.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 309 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,-

ВИРІШИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Козівського районного суду від З грудня 2009 року в частині відмови в задоволенні позову ОСОБА_1 щодо усунення перешкод в користуванні квартирою скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позов у вказаній частині.

Зобов'язати ОСОБА_2, ОСОБА_3 не чинити перешкод в користуванні квартирою №2 на вул. Ушинського, 1 в смт. Козова.

В решті - рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає чинності з моменту проголошення, але може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_4