Справа № 2-870/2010
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2010 року м.Тлумач

Тлумацький районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючої - судді Лущак Н.І.

з участю: секретаря Курко М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тлумачі справу за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Тлумацькому районі Івано-Франківської області на неправомірні дії щодо ненарахування та невиплат підвищення до пенсії як дитині війни, -

в с т а н о в и в :

Позивачка звернулася в суд з позовом до відповідача про визнання неправомірними дій управління Пенсійного фонду України в Тлумацькому районі щодо ненарахування та невиплат підвищення до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком як дитині війни відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», зобовязання стягнути підвищення до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком як дитині війни відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» починаючи з 01 серпня 2007 року по 31 грудня 2007 року, з 01 січня 2008 року по 31 серпня 2010 року включно в розмірі 4298 грн. 40 коп., з тих підстав, що згідно ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» дітям війни, до яких вона відноситься, пенсії підвищуються на 30% від мінімальної пенсії за віком. Однак, підвищення управлінням Пенсійного фонду України в Тлумацькому районі за 2007 рік здійснено не було, а за 2008 рік та надалі така виплата проводиться в розмірі 10% мінімальної пенсії за віком. Вважає такі дії відповідача неправомірними, при цьому посилається: на норми Конституції України; Рішення Конституційного Суду України від 09.07.2007 р. №6-рп/2007, яким визнані неконституційними окремі положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік»; Закон України «Про соціальний захист дітей війни»; Закони України про Державний бюджет на 2007, 2008 роки та інші нормативно-правові акти.

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не зявилася, попередньо подавши клопотання щодо підтримання позову та розгляду справи у її відсутності.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, однак попередньо подав заперечення, в якому позов не визнав, вказавши на відсутність чіткого механізму реалізації положень ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни». Наголосивши на тому, що Пенсійний фонд України в Тлумацькому районі діяв виключно в межах повноважень визначених законами України та нормативно-правовими актами Кабінету Міністрів України, що приймались та діяли у визначений позивачем період. Просив відмовити у позові.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, з таких підстав:

Судом встановлено, що між сторонами виник спір щодо захисту порушеного права на отримання підвищення до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Позивачка є пенсіонером, народилася 05 квітня 1945 року. Вона відповідно до вимог ст.1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», який набрав чинності з 01.01.2006р., набула статусу «дитина війни», тому згідно ст.6 вказаного Закону має право на підвищення пенсії на 30% мінімальної пенсії за віком.

Дію ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» на 2007 р. було зупинено ст.111 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік (з урахуванням положень п.12 ст.71 цього Закону).

Рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 р. № 6-рп/2007 визнані неконституційними положення п.12 ст.71 та ст.111 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», дію ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» відновлено. Відповідно до п.5 резолютивної частини вказаного рішення воно має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у звязку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей законів, що визнані неконституційними. У відповідності з вимогами ч.2 ст.152 Конституції України визнані неконституційними положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» втратили чинність з дня ухвалення рішення Конституційним Судом України.

Згідно Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» рішення щодо призначення, донарахування, перерахунок пенсії приймаються територіальними органами Пенсійного фонду України за місцем проживання пенсіонерів. Таким чином, обовязок по нарахуванню і виплаті передбаченої ст.6 Закону доплати до пенсії позивачу покладено на управління Пенсійного фонду України в Тлумацькому районі.

Положення ч.3 ст.28 Закону «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» не є перешкодою для застосування даної величини - мінімального розміру пенсії за віком для розрахунку інших пенсій чи доплат, повязаних з мінімальною пенсією за віком, оскільки чинним законодавством не встановлено іншого, крім передбаченого ч.1 ст.28 вказаного Закону мінімального розміру пенсії за віком.

Судом встановлено, що всупереч рішенню Конституційного Суду України відповідач не нараховував та не виплачував позивачці вказане підвищення до пенсії, що мало бути нараховане і виплачене, починаючи з 09.07.2007 р. до 31.12.2007 р. включно.

Стосовно вимоги за період з 01 січня 2008 р. по серпень 2010 р. судом встановлено, що згідно п.41 розд.ІІ Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» викладена в новій редакції, згідно якої дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») до пенсії виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни. Вказані положення визнані неконституційними згідно Рішення Конституційного Суду України № 10-рп/2008 від 22.05.2008 р. Незважаючи на те, що з 22.05.2008 р. відновлено дію ст.6 Закону у попередній редакції, відповідач всупереч рішенню Конституційного Суду України в період з 22.05.2008 р. до 31.07.2010 р. нараховував та виплачував позивачці підвищення до пенсії у розмірі лише 10% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Факт нарахування та виплати позивачці за вказаний період підвищення до пенсії тільки в розмірі 10% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність визнав також відповідач.

Згідно зі ст.ст. 257 та 267 Цивільного кодексу України загальна позовна давність встановлена три роки і застосується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Оскільки позивачка звернулася з позовом 30.08.2010 року, а відповідачем заявлено клопотання про застосування трьохрічного строку звернення до суду, суд вважає, що у позові за період з 01.08.2007 року до 31.08.2007 року слід відмовити за пропуском строку звернення до суду.

За таких обставин суд дійшов висновку, що заявлені позивачкою вимоги підлягають до часткового задоволення. Слід визнати неправомірними дії відповідача щодо не нарахування та невиплати позивачці підвищення до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком як дитині війни відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» за період з 01.09.2007р. до 31.12.2007 р. та з 22.05.2008 р. до 31.08.2010 р. та зобовязати відповідача нарахувати та виплатити позивачці підвищення до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком як дитині війни відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» за період з 01.09.2007 р. до 31.12.2007 р. та за період з 22.05.2008 р. до 31.08.2010 р.

Прохання позивачки щодо стягнення конкретної суми на вимогах закону не базуються, оскільки нарахування та виплата підвищення до пенсії є обов'язком відповідача, а не суду.

Щодо судових витрат по справі, то оскільки позивачка не наполягає на їх стягненні з відповідача, то такі слід віднести на її рахунок.

На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 55, 124 Конституції України, ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», Закону України „Про державний бюджет на 2009 рік, Рішення Конституційного Суду України від 09.07.2007 р. № 6-рп/2007, Рішення Коституційного Суду України від 22.05.2008 р. № 10-рп/2008, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212-215 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 задоволити частково.

Визнати неправомірними дії управління Пенсійного фонду України в Тлумацькому районі Івано-Франківської області щодо не нарахування та невиплат ОСОБА_1 підвищення до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком як дитині війни відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» за період з 01 вересня 2007 року до 31 грудня 2007 року та за період з 22 травня 2008 року до 31 серпня 2010 року.

Зобовязати управління Пенсійного фонду України в Тлумацькому районі Івано-Франківської області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 підвищення до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком як дитині війни відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» з урахуванням ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», за період з 01 вересня 2007 року до 31 грудня 2007 року та за період 22 травня 2008 року до 31 серпня 2010 року включно, із врахуванням виплачених сум.

В решті позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку встановленому ст. 223 ЦПК України та може бути оскаржене до апеляційного суду Івано-Франківської області в порядку і строки передбачені ст. 294 ЦПК України.

Рішення виготовлено в повному обсязі 27 жовтня 2010 року.

Головуюча Н.І. Лущак