Справа №: 2-208-10
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2010 року Уманський міськрайонний суд Черкаської області

в складі: головуючої-судді ОСОБА_1

при секретарі Шаповал Н.В.

розглянувши у відкритому попередньому судовому засіданні в залі суду в місті Умані справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення від права на спадкування, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом про усунення від права спадкування ОСОБА_3, після смерті його батька - ОСОБА_4, посилаючись на те, що батько був тяжко хворий, потребував стороннього догляду та матеріальної допомоги на придбання ліків, але відповідач свідомо ухилявся від надання допомоги батьку, хоч мав таку можливість, тому вважає, що оскільки відповідач не виконував свої обовязки по утриманню свого непрацездатного батька, то він не має права на майно, яке залишилося, після смерті ОСОБА_4

В судовому засіданні, позивачка ОСОБА_2, позовні вимоги підтримала та пояснила, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4, з яким проживала ІНФОРМАЦІЯ_1, по вул. С.Лазо, м. Умані, останні 3 роки ОСОБА_4 тяжко хворів, потребував стороннього догляду, але його син ОСОБА_3, будучи працездатним, не надавав матеріальної допомоги та не відвідував батька, тому вона просить суд усунути ОСОБА_3 від права спадкування на майно, яке залишилося після смерті ОСОБА_4

Представник позивачки ОСОБА_5, в судовому засіданні, поданий позов позивачки підтримав та пояснив, що відповідач по справі участі в догляді свого батька ОСОБА_4 не приймав, матеріальної допомоги не надавав, з батьком не спілкувався.

Відповідач ОСОБА_3, позов не визнав та пояснив, що його батько ОСОБА_4, перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 та мешкали в будинку, який належав його батьку. З батьком він підтримував відносини, по мірі можливості відвідував його, так як проживає та працює в м. Києві, надавав матеріальну допомогу. Батько ніколи не звертався до нього, щодо надання більшої матеріальної допомоги. За життя батько мав намір скласти на нього заповіт на частку майна, але зникли документи на будинок.

Свідок ОСОБА_6, яка є невісткою позивачки, пояснила, що відповідач не надавав батьку матеріальної допомоги, батько був тяжко хворий, потребував сторонньої допомоги, останній раз бачила відповідача, який відвідував батька, в липні 2008 року. Чи просив ОСОБА_4 матеріальну допомогу у сина їй не відомо. Про смерть ОСОБА_4 вона особисто нікого з родичів не повідомляла.

Свідок ОСОБА_7, в судовому засіданні, пояснив, що він чув як ОСОБА_4 спілкувався з сином по телефону, чув сварку ОСОБА_4 з сином, при розмові по телефону. Відповідача бачив у батька один раз, чи просив ОСОБА_4 матеріальну допомогу у сина йому не відомо, при спілкуванні з ОСОБА_4 не чув, щоб він мав намір позбавити права на майно сина.

Свідок ОСОБА_8, в судовому засіданні, пояснила, що вона є сестрою позивачки і часто бувала в гостях у сестри. ОСОБА_4 був тяжко хворий і його доглядала його дружина ОСОБА_2 Чи просив матеріальної допомоги у сина ОСОБА_4 їй не відомо, але за років пять до смерті, чула, як ОСОБА_4 говорив, що позбавить сина спадщини, а складе заповіт на дружину та онучку.

Свідок ОСОБА_9, онучка позивачки, в судовому засіданні, пояснила, що відповідач по справі не надавав ОСОБА_10 матеріальної допомоги, не доглядав його, останні два з половиною роки відповідач батька не відвідував, тому ОСОБА_4 говорив, що позбавить свого сина права на спадщину.

Свідок ОСОБА_11, в судовому засіданні, пояснила, що вона кума з ОСОБА_4 Відвідувала ОСОБА_4 постійно, коли приїздила в м. Умань до сестри в гості, його син ОСОБА_3 відвідував батька і влітку 2008 року, вона знаходилася в гостях у ОСОБА_4, в той час, в гостях у батька був і відповідач, на той час ОСОБА_4 був хворий, на сина не скаржився, а скаржився на дружину, що вона його бє, так як він хотів зробити заповіт на свого сина на майно, але вона заховала документи на будинок.

Свідок ОСОБА_12 пояснив, що він дружив з ОСОБА_4 більше 30 років, неодноразово відвідував його, характер у ОСОБА_4 був складний, стосунки з сином були нормальні, син його відвідував, про те, що син не надає йому матеріальної допомоги, ніколи ОСОБА_4 не скаржився, скаржився тільки на відносини з дружиною. Позивачка про день смерті ОСОБА_4 не повідомила нікого з його близьких родичів. Про наміри ОСОБА_4, що він хоче позбавити свого сина спадщини ніколи від нього не чув, навпаки ОСОБА_4, мав намір скласти заповіт на імя сина.

Свідок ОСОБА_13, пояснила, що її мати проживала в сусідстві з сімєю ОСОБА_4, вона бачила не один раз, як відповідач відвідував батька, приносив продукти.

Свідок ОСОБА_14, пояснила, що ОСОБА_4 її колишній чоловік, батько її сина, але після розлучення вона підтримувала з ним звязок, спілкувалися по телефону, коли син приїздив з м. Києва, то завжди відвідував батька. В 2008 році їй стало відомо, що ОСОБА_4 тяжко хворий і на його прохання, вона його відвідала, його дружина перебувала в лікарні, він знаходився в антисанітарних умовах, але їхати в лікарню відмовився. Про смерть ОСОБА_4, його дружина не повідомила, а повідомила сусідка, коли син приїхав, то позивачка його не допустили в будинок та не дала можливості похоронити батька на кладовищі, де похоронені родичі ОСОБА_4

Свідок ОСОБА_15, в судовому засіданні, пояснив, що він проживає в сусідстві з сімєю ОСОБА_4, знав, що у ОСОБА_4 є син, але його не бачив, чи допомагав син батьку і чи просив батько у сина допомоги, йому про це невідомо. ОСОБА_4 останні два роки був тяжко хворий, доглядала дружина.

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, помер 24 травня 2009 року, що підтверджується актовим записом за № 6, зареєстрованим Полянецькою сільською радою Уманського району 25 травня 2009 року.

ОСОБА_4 належав на праві власності будинок по вул. С.Лазо, 45-а, м. Умані та автомобіль НОМЕР_1. За життя ОСОБА_4 майном не розпорядився, заповіту не посвідчував.

Відповідно ст. 1261 ЦК України, сторони по справі є спадкоємцями першої черги по закону та мають право на майно, яке залишилося після ОСОБА_4 в рівних частках.

Згідно ст. 1224 ЦК України, не мають права на спадкування за законом діти, які ухиляються від виконання обовязку, щодо утримання спадкодавця або вчинили злочин відносно спадкодавця.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, свідків, судом встановлено, що ОСОБА_4 проживав разом з своєю дружиною ОСОБА_2, отримував пенсію, мав власний будинок. ОСОБА_4 перебував на диспансерному обліку в Уманській міській поліклініці з 1980 року з діагнозом: виразкова хвороба шлунку, в 2003 році переніс інсульт і останні два роки до смерті, потребував стороннього догляду, який здійснювала за ним ОСОБА_2 ОСОБА_4 підтримував відносини з своїм сином, ОСОБА_3, який працював та проживав в м. Києві, а тому постійно знаходитися біля батька не мав можливості, але відвідував батька та надавав посильну матеріальну допомогу, так як надати більшу матеріальну допомогу не мав можливості, оскільки у нього на утриманні знаходиться троє малолітніх дітей, дружина не працює, мати хворіє, власного житла не має, що підтверджено наданими доказами в судовому засіданні. Доказів, які б підтверджували, що ОСОБА_4 потребував більшої матеріальної допомоги та звертався до сина за такою допомогою, ставив питання щодо його переїзду до сина, а відповідач відмовив йому, судом не встановлено. Позивачкою не надано доказів, які б свідчили про те, що вона зверталася до відповідача, щодо догляду за батьком, так як вона не мала такої можливості і що відповідач свідомо ухилявся від виконання своїх обовязків по догляду та утриманню батька. Свідки, допитані в судовому засіданні, не заперечували того факту, що відповідач підтримував відносини з батьком, відвідував його. Пояснення свідків ОСОБА_6, ОСОБА_9 та ОСОБА_8, що відповідач не відвідував батька та не надавав матеріальної допомоги, суд оцінює критично, оскільки дані свідки являються близькими родичами позивачки і зацікавлені в результаті розгляду справи. Не встановлено судом і обставин, які б підтвердили, що відповідач вчинив будь-які неправомірні дії відносно батька. Відповідно до Постанови ПВС України № 7, від 30 травня 2008 року „Про судову практику в справах про спадкування, спадкоємець може бути усунений від права на спадкування, якщо судом буде встановлено, що спадкодавець перебував у безпорадному стані, тяжко хворів та не мав можливості самостійно забезпечити умов свого життя, потребував стороннього догляду, а спадкоємець маючи можливості для надання допомоги, свідомо не виконував встановлений законом обовязок. Судом не встановлено та не надано доказів позивачкою, що ОСОБА_3 свідомо ухилявся від виконання своїх обовязків, маючи таку можливість та не встановлено обставин, підтверджуючих, що він вчинив неправомірні дії, відносно свого батька, які є підставою для усунення від права на спадкування, а тому суд вважає, що підстав для задоволення позову ОСОБА_2 про усунення від права на спадкування ОСОБА_3 та визнання за нею права власності на весь будинок № 45-а, по вул. С.Лазо, м. Умані, автомобіль ВАЗ-2121 „Нива, д.н.з Н 34-30 ЧК, не має.

Відповідно ст.ст. 1261, 1224 ЦК України, керуючись ст.ст. 10, 60, 213-215, 218 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

В задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення від права спадкування за законом, після смерті спадкодавця ОСОБА_4 та визнання права власності на будинок № 45-а, по вул. С.Лазо, м. Умані, автомобіль ВАЗ-2121, д.н.з Н 34-30 ЧК, відмовити.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом десяти днів, з дня його проголошення, а апеляційну скаргу протягом двадцяти днів, після подання заяви про апеляційне оскарження.

Головуючий: .