Справа № 2-1317/2010
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

"26" жовтня 2010 р. м.Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області

у складі: головуючого судді Казана І.С.

при секретарі Лимар Л.І.,

із участю: позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Самборі Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом про стягнення аліментів із ОСОБА_2 посилаючись на те, що вони перебувають у шлюбі, від якого з відповідачем народилося двоє дітей: дочка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 на утримання яких відповідач не надає належної та необхідної матеріальної допомоги, хоча має в тому зобовязання. У січні 1999 року відповідач залишив позивача як дружину та переїхав окремо проживати у ІНФОРМАЦІЯ_3. Оскільки у ОСОБА_2 нема постійного місця праці та у звязку із наведеним ОСОБА_1 просить присудити до стягнення в судовому порядку аліменти на утримання обох дітей у твердій грошовій сумі в розмірі всього 1000 гривень щомісячно, оскільки відповідач не має на своєму утриманні інших осіб та не має жодних грошових зобовязань.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 у підтримання своїх вимог посилалася на обставини, викладені у позовній заяві, представила довідку про дохід з місця роботи.

Відповідач ОСОБА_2 по суті спору позов визнав частково і пояснив, що фактично надавав і надає матеріальну допомогу на утримання дітей в силу своїх можливостей; на даний час не працює, однак планує якнайшвидше влаштуватись на роботу; проживає за рахунок господарки, що утримує. На твердження позивача визнав, що в середньому за останні пять років сплатив допомогу на утримання дітей всього в сумі 500 гривень, а також кілька разів допомагав по господарству.

Вислухавши пояснення сторін, зясувавши обставини справи, суд прийшов до висновку, що позов слід частково задовольнити з наступних підстав:

Із копії свідоцтва про одруження вбачається, що сторони зареєстрували шлюб 27.10.1995 року. Від шлюбу в них народилося двоє дітей: дочка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, які перебувають на утриманні позивача та проживають з матірю окремо від батька, - відповідача у справі.

У судовому засіданні під час розгляду цивільної справи встановлено, що ОСОБА_2 неналежно виконував обовязок по утриманню дітей, а також в малій мірі брав участь у їх вихованні, що потягнуло звернення позивача до суду із спором про стягнення аліментів. У звязку з цим суд надає віри позивачу ОСОБА_1 в тому, що фактично на утримання дітей використовуються та затрачаються значно більші кошти, аніж встановлений прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць: на харчування, одяг, при необхідності на лікування та інші потреби, але про це документально підтвердити складно, оскільки постійно не збираються докази.

За законодавством України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття у спосіб, визначений за домовленістю між ними. Судом установлено, що між сторонами в даній цивільній справі не досягнуто згоди; відповідач ОСОБА_2 не має постійного місця праці, працює на тимчасових роботах, - тобто має нерегулярний, мінливий дохід.

Згідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Аналізуючи зібрані докази, пояснення сторін, враховуючи інтереси дітей, стан здоровя та матеріальне становище, обставини при визначенні розміру аліментів, передбачені ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу, - слід присудити стягувати аліменти в розмірі по 300 гривень щомісячно на кожну дитину до досягнення ними повноліття з часу предявлення такого позову, всього 600 грн.

При присудженні такої суми і частковому задоволенні позову суд виходить із засад змагальності щодо подання доказів, їх дослідження та доведеності перед судом їх переконливості, диспозитивності цивільного судочинства; з аналізу пояснень сторін, представлених документів. Під час провадження в справі та під час судового розгляду позивач не зверталася із клопотанням про доказування зазначеної у позовній заяві суми; відповідач не довів суду, що належним чином добровільно надавав кошти на утримання дітей (аліменти) у сумі, достатній для задоволення їх розумних потреб; що може бути звільненим від обовязку утримувати дітей.

Тому за рішенням слід присудити до стягнення щомісячні кошти (аліменти) з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 на утримання дітей, розяснивши сторонам, що визначений розмір аліментів може бути згодом збільшений чи зменшений (припинений) судом на вимогу платника або одержувача аліментів; що ОСОБА_1 вправі звернутись із окремим позовом про участь батька у додаткових витратах на дитину.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 174, 209, 212, 214 - 215, 218 ЦПК України, ст. ст. 180 182, 184 СК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягувати із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, який проживає в ІНФОРМАЦІЯ_5, непрацюючого, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, яка проживає у ІНФОРМАЦІЯ_7, - аліменти на утримання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі по 300 гривень на кожну дитину щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 19 жовтня 2010 року і до досягнення дітьми повноліття.

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць в розмірі 600 гривень підлягає обовязковому негайному виконанню.

Стягнути із ОСОБА_2 судові витрати в дохід держави на суму 51 грн. та 120 грн. за ІТЗ.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через суд першої інстанції протягом десяти днів із дня його проголошення.

Суддя: І.С. Казан.