Справа №22ц-5004/10 Головуючий у 1-й інстанції: Слиш А.Т.
Категорія: 30 Доповідач в апел. інстанції: ОСОБА_1
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2010 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого: Петрички П.Ф.

суддів: Зверхановської Л.Д., Цяцяка Р.П.

при секретарі: Стасів М.І.

з участю: позивачки ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Бориславського міського суду Львівської області від 10 березня 2010 року,

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваним рішення Бориславського міського суду Львівської області від 10 березня 2010 року частково задоволено позов ОСОБА_2, ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення злочину.

Стягнуто із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 та ОСОБА_4 моральну шкоду, завдану внаслідок вчинення злочину, у розмірі 30 000 грн., 850 грн. витрат на правову допомогу, 30 грн. витрат на інформаційно -технічне забезпечення розгляду справи. Стягнуто із ОСОБА_3 в користь держави 300 грн. судового збору.

Рішення суду оскаржив ОСОБА_3. В апеляційній скарзі вказує, що рішення суду прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зокрема, зазначає, що суд в порушення вимог ст.214 ЦПК України не визначив правової норми, яка підлягала застосуванню до спірних правовідносин, в порушення ст.215 цього ж Кодексу не послався в даному рішенні на конкретну назву статті, її частину, абзац, пункт. Вважає, що судом не виконані і вимоги ст.23 ЦК України, оскільки позивачами не подано жодних доказів заподіяння їм моральної шкоди та підтвердження її розміру. Крім того, судом не враховано, що моральна шкода є категорією індивідуальною, а тому суд неправомірно стягнув з нього моральну шкоду в користь обох позивачів.

Просить рішення суду першої інстанції скасувати, провадження по справі закрити.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, виходячи із наступного.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення не в повній мірі відповідає цим вимогам.

Відповідно до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливостей їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовуються особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Судом вірно взято до уваги спричинення душевних страждань позивачам у звязку з протиправною поведінкою відповідача, наявність якої підтверджена судовими рішеннями, що знаходяться в матеріалах справи.

А тому покликання апелянта на відсутність підстав для відшкодування моральної шкоди є безпідставним.

Разом з тим , виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, а також з врахуванням ст.ст. 23, 1167 ЦК України, роз»яснень Постанови Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 року №4 (з наступними змінами) «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової ) шкоди», колегія судів вважає, що висновки суду щодо розміру відшкодування моральної шкоди не в повній мірі відповідають обставинам справи, а тому рішення суду підлягає зміні і в користь позивачів слід стягнути моральну шкоду у розмірі по 10 000 грн. кожному.

Колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення підлягає зміні і в частині стягнення з відповідача в користь держави судового збору в розмірі 300 грн., оскільки відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України «Про державне мито» судовий збір повинен бути стягнутий у розмірі 8,5 грн.

Судом правильно встановлені фактичні обставини справи, вірно застосовано матеріальний закон та дотримана процедура розгляду, передбачена ЦПК України, а тому колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п.3, 309, 313, 314 ч.2, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволити частково.

Рішення Бориславського міського суду Львівської області від 10 березня 2010 року в частині стягнення моральної шкоди та судового збору змінити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 та ОСОБА_4 моральну шкоду у розмірі по 10 000 грн. кожному.

Зменшити розмір судового збору, який підлягає стягненню з ОСОБА_3 в користь держави із 300 грн. до 8,5 грн.

У решті рішення районного суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів до суду касаційної інстанції.

Головуючий :

Судді: