Рокитнівський районний суд Рівненської області
Справа №2-60/2010
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 грудня 2010 року смт.Рокитне

Рокитнівський районний суд Рівненської області у складі: одноособово судді Комзюк А.Ф., з участю секретаря Качановської О.Ф., за участю позивача ОСОБА_1, представників відповідача ОСОБА_2, ОСОБА_3, відповідача ОСОБА_4, представника відповідачів ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_6 селищної ради Рокитнівського району Рівненської області, ОСОБА_7, ОСОБА_4, ОСОБА_8 про встановлення факту розпорядження житловим будинком, визнання недійсним та скасування рішення, визнання недійсними та скасування договору дарування житлового будинку, припинення права власності на житловий будинок та визнання права власності на житловий будинок,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_6 селищної ради Рокитнівського району Рівненської області, ОСОБА_7, ОСОБА_4 про встановлення факту розпорядження житловим будинком №3 по вул.Кузнецова в смт.Томашгород Рокитнівського району Рівненської області шляхом посвідчення 20 травня 1974 року ОСОБА_9 на її користь договору дарування вказаного житлового будинку, посвідченого у ОСОБА_6 селищній раді народних депутатів Рокитнівського району Рівненської області; визнання недійсним та скасування рішення виконавчого комітету ОСОБА_6 селищної ради Рокитнівського району Рівненської області №67 від 22 січня 1991 року про оформлення права власності на житловий будинок №3 по вул.Кузнецова в смт.Томашгород Рокитнівського району Рівненської області за ОСОБА_9 та свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння, оформлене на ОСОБА_9, оскільки обєктом зазначеного рішення і свідоцтва був житловий будинок, який був власністю ОСОБА_1 та те, що на померлу особу не можна оформляти право власності, так як така особа не володіє цивільною правоздатністю і дієздатністю; припинення права власності ОСОБА_4 на житловий будинок №3 по вул.Кузнецова в смт.Томашгород Рокитнівського району Рівненської області, оскільки даруватель зазначеного житлового будинку не мав права власності на даний житловий будинок та не мав права його відчужувати; визнання права власності на житловий будинок №3 по вул.Кузнецова в смт.Томашгород Рокитнівського району Рівненської області за ОСОБА_1, який вона набула на підставі договору дарування від 20 травня 1974 року, посвідченого ОСОБА_6 селищною радою народних депутатів Рокитнівського району Рівненської області.

Під час судового розгляду справи позивачем було змінено позовні вимоги, позивач просить встановити факту розпорядження житловим будинком №3 по вул.Кузнецова в смт.Томашгород Рокитнівського району Рівненської області шляхом посвідчення 20 травня 1974 року ОСОБА_9 на її користь договору дарування вказаного житлового будинку, який було посвідчено у ОСОБА_6 селищній раді народних депутатів Рокитнівського району Рівненської області; визнання недійсним та скасування рішення виконавчого комітету ОСОБА_6 селищної ради Рокитнівського району Рівненської області №67 від 22 січня 1991 року про оформлення права власності на житловий будинок №3 по вул.Кузнецова в смт.Томашгород Рокитнівського району Рівненської області за ОСОБА_9 та свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння, оформлене на ОСОБА_9, оскільки обєктом зазначеного рішення і свідоцтва був житловий будинок, який був власністю ОСОБА_1 та те, що на померлу особу не можна оформляти право власності, так як така особа не володіє цивільною правоздатністю і дієздатністю; визнання протиправним і скасування договору дарування житловим будинком №3 по вул.Кузнецова в смт.Томашгород Рокитнівського району Рівненської області, укладеними між ОСОБА_4 та ОСОБА_8 та посвідченим Рокитнівською державною нотаріальною конторою 11 листопада 2009 року, реєстровий №2565; припинення права власності ОСОБА_8 на житловий будинок №3 по вул.Кузнецова в смт.Томашгород Рокитнівського району Рівненської області, оскільки даруватель зазначеного житлового будинку не мав права власності на даний житловий будинок і не мав права його відчужувати; визнання права власності на житловий будинок №3 по вул.Кузнецова в смт.Томашгород Рокитнівського району Рівненської області за ОСОБА_1, який вона набула на підставі договору дарування від 20 травня 1974 року, посвідченого ОСОБА_6 селищною радою народних депутатів Рокитнівського району Рівненської області, а також звільнити від сплати державного мита на підставі п.18 ст.4 Декрету Кабінету Міністрів України «Про державне мито».

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1позовні вимоги підтримала у повному обсязі та пояснила, що житловий будинок №3 по вул.Кузнецова в смт.Томашгород Рокитнівського району Рівненської області належить їй, так як вказаний житловий будинок подарували батьки у 1973 році їй на весілля. Договір дарування житлового будинку батько ОСОБА_9 оформив 20 травня 1974 року. У цьому житловому будинку проживали батьки ОСОБА_9 та ОСОБА_10. Після смерті матері, у 1982 році батько одружився вдруге і зі своєю новою дружиною ОСОБА_7 продовжував проживати у цьому житловому будинку аж до смерті, тобто до 10 серпня 1990 року. Батько не міг заповісти будинок своїй другій дружині ОСОБА_7, тому що будинок фактично належав їй. ОСОБА_7 не мала законних підстав дарувати житловий будинок ОСОБА_4, оскільки він їй не належав. ОСОБА_4 також не мала права подарувати вказаний житловий будинок ОСОБА_8, тому що вона не є його власником. Крім того, позивач доповнила, що житловий будинок по вул.Лісна,5 в смт.Томашгород, в якому вона на даний час проживає, належить її сестрі ОСОБА_11, яка його будувала, а пізніше у 1979 році виїхала проживати у м.Харків. Просить позовні вимоги задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_6 селищної ради ОСОБА_3 просить вирішити спір згідно вимог чинного законодавства.

Відповідач ОСОБА_4, представник відповідачів ОСОБА_4 та ОСОБА_8 ОСОБА_5 позовні вимоги не визнали та пояснили суду, що згідно договору дарування від 20 травня 1974 року позивач ОСОБА_1 оформила право власності на житловий будинок №5 по вул.Лісна в смт.Томашгород Рокитнівського району Рівненської області. А відповідно, договір дарування від 20 травня 1974 року, на який вона посилається як на підставу визнання за нею права власності на житловий будинок №3 по вул.Кузнецова в смт.Томашгород не може бути взятий до уваги. Крім того, з листопада 2004 року судами різних інстанцій розглядалася справа за позовом ОСОБА_1, предметом спору якої був житловий будинок №3 по вул.Кузнецова в смт.Томашгород. Рішенням Рокитнівського районного суду Рівненської області від 18 вересня 2008 року ОСОБА_1 у позові відмовлено. Рішення суду набрало законної сили. Щодо укладення договору дарування вказаного житлового будинку на користь ОСОБА_8 у листопаді 2009 року, перед тим, як засвідчити вказаний договір державним нотаріусом Рокитнівської державної нотаріальної контори ОСОБА_12 було перевірено всі необхідні дані щодо будинку і тільки після перевірки договір був посвідчений. За вказаних обставин вважають, що позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими і такими, що не підлягають задоволенню. Просять у позові відмовити.

Відповідач ОСОБА_7 у судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про наявність поважних причин неявки до суду не сповістила, заяви про відкладення розгляду справи не надала. Суд, за згодою сторін, ухвалив розглянути справу у відсутності відповідача ОСОБА_7

Суд, заслухавши пояснення сторін, показання свідків, вивчивши письмові докази та оцінивши їх в сукупності приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення.

Свідок ОСОБА_13 дала показання про те, що була присутня на весіллі позивачки. Чула, як батько ОСОБА_1 ОСОБА_9 говорив про те, що дарує їй житловий будинок в смт.Томашгород по вул.Кузнецова,3. Чи оформлявся договір дарування на вказаний житловий будинок, їй невідомо.

Свідок ОСОБА_14 дала показання про те, що позивачкою дружать з дитинства. У 1973 році, коли одружувалась позивач з ОСОБА_15, вона була її дружкою. Чула, як батько ОСОБА_9 дарував позивачці житловий будинок, в якому він проживав, тобто будинок по вул..Кузнецова,3 в смт.Томашгород. Крім того, доповнила, що житловий будинок, в якому на даний час проживає позивач, належить її сестрі ОСОБА_11

Свідок ОСОБА_16 дала показання, аналогічні показанням свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_14

Свідок ОСОБА_11 дала показання про те, що коли одружувалась її сестра ОСОБА_1 батько на весіллі подарував їй старий житловий будинок, тобто будинок по вул.Кузнецова,3 в смт.Томашгород. Житловий будинок по вул.Лісна,5 в смт.Томашгород, в якому на даний час проживає позивач, будувала вона зі своїм чоловіком, а тому будинок належить їй. У 1979 році вона виїхала у м.Харків, тому будинок залишила сестрі ОСОБА_1 Право власності на житловий будинок вона не оформляла, тому що не було жодних документів. Яким чином та на підставі яких документів вказаний житловий будинок був оформлений на її сестру ОСОБА_1, їй не відомо.

Свідок ОСОБА_17 дав показання про те, що у 2004 році ОСОБА_1 звернулася до ОСОБА_6 селищної ради із заявою про надання їй довідки про належність ОСОБА_1 житлового будинку по вул.Кузнецова,3 в смт.Томашгород. Довідку видано на підставі даних погосподарських книг. Чому у лютому 2005 року щодо вказаного житлового будинку була видана довідка іншого змісту, пояснити не зміг.

Встановлено, що згідно договору дарування індивідуального будинку від 20 травня 1974 року, ОСОБА_9, за згодою дружини ОСОБА_10, подарував своїй дочці ОСОБА_1 індивідуальний будинок з усіма господарськими будівлями, які до нього прилягають і знаходяться в селищі Томашгород (а.с. ).

Із копії акта прийняття в експлуатацію індивідуального домоволодіння вбачається, що 10 лютого 1986 року приймальна комісія прийняла в експлуатацію в присутності домовласника ОСОБА_1 домоволодіння по вул.Лісній,5 в смт.Томашгород. Будівництво будинку було розпочато у травні 1973 року і закінчено у травні 1974 року, та належало домовласнику на підставі договору дарування від 20 травня 1974 року (а.с. ).

В силу вимог ст.534 ЦК України (в редакції 1963 року) заповідач має право охопити заповітом права і обовязки, які йому належать на момент заповіту, а також ті права і обовязки, які йому можуть належати в майбутньому.

З копії заповіту вбачається, що 26 липня 1990 року ОСОБА_9 на випадок його смерті зробив розпорядження за яким належний йому житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями, що знаходяться в смт.Томашгород по вул.Кузнецова,3 та грошовий вклад, який знаходився у ОСОБА_6 філіалі № 6575/06 Рокитнівського Ощадбанку, заповідає дружині ОСОБА_7. Заповіт посвідчений державним нотаріусом Рокитнівської державної нотаріальної контори ОСОБА_12 (а.с. ).

Твердження позивача ОСОБА_1 про те, що батько не міг заповісти своїй другій дружині ОСОБА_7 житловий будинок по вул.Кузнецова,3 в смт.Томашгород, оскільки він не являвся його власником не знайшли свого підтвердження, оскільки з копії свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння та копії технічного паспорта вбачається, що вказаний житловий будинок належить ОСОБА_9 (а.с. ).

Суд оцінює критично та не бере до уваги показання свідків ОСОБА_13, ОСОБА_14 ОСОБА_16 та ОСОБА_11 про те, що житловий будинок по вул..Лісна,5 в смт.Томашгоро належить ОСОБА_11, а житловий будинок по вул.Кузнецова,3 в смт.Томашгород був подарований позивачці ОСОБА_1 на весілля ОСОБА_9, а тому належить їй, оскільки вказане не підтверджується письмовими доказами.

Суд не бере до уваги довідку №02/20-164 від 30.04.2004 року, видану ОСОБА_6 селищною радою Рокитнівського району Рівненської області про те, що житловий будинок по вул.Кузнецова,3 в смт.Томашгород подарований ОСОБА_1 на підставі договору дарування від 20.05.1974 року за №12, оскільки вона суперечить зібраним по справі письмовим доказам.

Крім того, не знайшли свого підтвердження твердження позивачки ОСОБА_1 про те, що житловий будинок по вул.Лісна,5 в смт.Томашгород належить її сестрі ОСОБА_11 і не міг бути їй подарований у 1974 році, оскільки з копії акта прийняття в експлуатації індивідуального домоволодіння вбачається, що 10 лютого 1986 року приймальна комісія прийняла в експлуатацію в присутності домовласника ОСОБА_1 домоволодіння по вул.Лісній,5 в смт.Томашгород, будівництво якого було розпочато у травні 1973 року, а закінчено в травні 1974 року і належало домовласнику на підставі договору дарування від 20 травня 1974 року (а.с. ).

Факт належності ОСОБА_1 житлового будинку по вул.Лісна,5 в смт.Томашгород на підставі договору дарування від 20 травня 1974 року підтверджується поясненнями ОСОБА_1, даними під час розгляду справи Костопільським районним судом за позовом ОСОБА_9 до ОСОБА_1 та ОСОБА_15 про виселення з будинку, де вона пояснила, що у 1974 році батько з матірю вирішили переоформити на неї розпочатий будівництвом будинок, про свідчить договір дарування від 20.05.1974 року. В 1979 році будівництво будинку було закінчено і вона з своєю сімєю з державної квартири перейшла жити в згаданий будинок по вул.Лісна №5. У лютому 1986 року вона у встановленому законом порядку оформила на свої імя право власності на спірне домоволодіння (а.с. ).

Згідно договору дарування житлового будинку від 25 вересня 2004 року, ОСОБА_7 подарувала, а ОСОБА_4 прийняла у дар належний ОСОБА_7 на праві приватної власності, на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом житловий будинок №3 по вул. Кузнецова в смт.Томашгород.

З копії рішення Рокитнівського районного суду Рівненської області від 18 вересня 2008 року за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_7, ОСОБА_4 про визнання частково недійсним заповіту, свідоцтва про право на спадщину за заповітом, договору дарування та визнання права власності на житловий будинок, предметом спору якого був житловий будинок №3 по вул.Кузнецова в смт.Томашгород,вбачається, що позивачу ОСОБА_1 відмовлено у позові за безпідставністю. Рішення суду не змінено і не скасоване (а.с. ).

Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

В силу вимог ст.ст.717, 719 ЦК України, за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобовязується передати в майбутньому другій стороні (обдарованому) безоплатно майно (дарунок) у власність. Договір дарування нерухомої речі укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

З копії договору дарування житлового будинку від 11 листопада 2009 року ОСОБА_4 подарувала, а ОСОБА_8 прийняв у дар належний ОСОБА_4 на праві договору дарування від 25 вересня 2004 року житловий будинок №3 по вул. Кузнецова в смт.Томашгород (а.с. ). Договір укладений з дотриманням вимог щодо його форми, змісту і не суперечить закону. Інших підстав для визнання договору дарування недійсним, судом не встановлено.

За вказаних обставин, суд не бере до уваги твердження позивача ОСОБА_1, що відповідач ОСОБА_4 не мала права дарувати вказаний житловий будинок, оскільки він належав позивачці, оскільки вказане суперечить письмовим доказам.

Крім того, суд не приймає до уваги посилання позивача щодо неправомірності рішення ОСОБА_6 селищної ради від №67 від 22 січня 1991 року області про оформлення права власності на житловий будинок №3 по вул.Кузнецова в смт.Томашгород Рокитнівського району Рівненської області за ОСОБА_9 та свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння, так як жодних доказів їх неправомірності позивачем не надано.

Аналізуючи зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що вимоги позивача ОСОБА_1 про встановлення факту розпорядження житловим будинком, визнання недійсним та скасування рішення, свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння, визнання недійсними та скасування договору дарування житлового будинку, припинення права власності на житловий будинок та визнання права власності на житловий будинок спростовані відповідачем ОСОБА_18 та представником відповідачів ОСОБА_5, а тому є безпідставними та такими, що не підлягають до задоволення.

Відповідно до п.18 ст.4 Декрету КМ України «Про державне мито» суд звільняє позивача ОСОБА_1 від сплати судового збору як громадянку, яка є потерпілою від Чорнобильської катастрофи (а.с. ).

Керуючись ст.ст.10,60, 209-213 ЦПК України, ст.534 ЦК України (в редакції 1963 р.), суд,

в и р і ш и в:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_7, ОСОБА_4, ОСОБА_8 про встановлення факту розпорядження житловим будинком, визнання недійсним та скасування рішення, визнання недійсними та скасування договору дарування житлового будинку, припинення права власності на житловий будинок та визнання права власності на житловий будинок, - відмовити за безпідставністю.

Звільнити позивача ОСОБА_1 від сплати судового збору на підставі п.18 ст.4 Декрету Кабінету Міністрів України «Про державне мито».

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Рівненської області через Рокитнівський районний суд Рівненської області з поданням в десятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. У разі, якщо рішення було проголошено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Рокитнівського районного суду

Рівненської області ОСОБА_19