Справа №22ц-4930/10 Головуючий у 1-й інстанції: Посисень Л.М.
Категорія: 51 Доповідач в апел. інстанції: ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2010 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого: Петричка П.Ф.

суддів: Цяцяка Р.П., Зверхановської Л.Д.

при секретарі: Панчуку І.С.

з участю: позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Бориславського міського суду Львівської області від 09 березня 2010 року,

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваним рішенням Бориславського міського суду Львівської області від 09 березня 2010 року відмовлено у задоволенні позові ОСОБА_2 до Відкритого акціонерного товариства „Укрнафта про приведення запису назви посади відповідно до вимог законодавства України та стягнення моральної шкоди.

Рішення оскаржив ОСОБА_2.

В апеляційній скарзі зазначає, що рішення суду є незаконними, винесеним з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що порушення норм процесуального права полягає у тому, що суддя Посисень Л.М. не задоволила його заяви про її відвід. Вказує також, що висновок суду про те, що записи в його трудовій книжці є вірними, не відповідає дійсності, оскільки він фактично виконував обовязки начальника котельні.

Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задоволити його позовні вимоги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_2, місцевий суд виходив з того, що записи у його трудовій книжці про роботу на посаді майстра дільниці пароводопостачання здійснені відповідно до Класифікатора професій, затвердженого ОСОБА_4 Міністрів СРСР №563 від 15.05.1986 року, і приведення цих записів у відповідність до Класифікатора професій ДК-003-05, який вступив в дію, коли позивач вже не працював у відповідача, є неможливим.

Колегія суддів погоджується з таким висновком місцевого суду.

Відповідно до ч.ч.1,5 ст. 48 КЗпП України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Порядок ведення трудових книжок визначається Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 2.14 наказу Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту України №58 від 29.07.1993 року «Про затвердження Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників» записи про найменування роботи, професій або посад, на яку прийнятий працівник, виконуються для робітників та службовців відповідно до найменування професій і посад, зазначених у «Єдиному державному класифікаторі професій всіх категорій працівників на підставі міжнародних стандартів».

З трудової книжки ОСОБА_2 вбачається, що 1.10.1994 року відповідачем у ній здійснено запис про те, що він працює майстром дільниці пароводопостачання.

Колегія суддів вважає, що даний запис вчинений відповідно до діючого на той час законодавства, зокрема Класифікатора професій, затвердженого ОСОБА_4 Міністрів СРСР №563 від 15.05.1986 року із змінами та доповненнями.

Виконання ОСОБА_2 обовязків, передбачених даною посадою, стверджується матеріалами справи.

Факт праці позивача на посаді майстра дільниці пароводопостачання газопереробного виробництва, яке до 2000 року відносилось до Волинського газопереробного заводу, а з 2000 року до КГВУ «Бориславнафтогаз» - структурного підрозділу ВАТ „Укрнафта встановлений також рішення Бориславського міського суду Львівської області від 19.03.2004 року, яке набрало законної сили (т.1 а.с.63, 65).

Покликання апелянта, як на підставу незаконності оскаржуваного рішення, на те, що судом не було задоволено його заяви про відвід судді, яка розглядала справу, колегія суддів не приймає до уваги.

Судом правильно встановлені фактичні обставини справи, вірно застосовано матеріальний закон та дотримана процедура розгляду, передбачена ЦПК України, а тому колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч. 1 п.1, 308, 313, 314 ч.1 п.1, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Бориславського міського суду Львівської області від 09 березня 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий :

Судді: