Жовтневий районний суд м.Кривого Рогу
Справа № 2-3959/10
Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу в складі:
головуючого-судді: Шум Л.И.,
при секретарі: Токарєвій Т.І.,
за участі позивача ОСОБА_1,
відповідача ОСОБА_2,
представника позивача ОСОБА_3,
розглянувши у відкритому засіданні, у залі суду, у місті ОСОБА_5, цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_6 до ОСОБА_2, 3-тя особа: комунальне підприємство «Житлово-експлуатаційна організація № 31», про визначення порядку користування квартирою, усунення перешкод у користуванні квартирою, вселення, укладення договору найму та стягнення моральної шкоди, -
Позивачі звернулись до Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу з позовом про визначення порядку користування квартирою, усунення перешкод у користуванні квартирою, вселення, укладення договору найму та стягнення моральної шкоди, посилаючись на наступні обставини, що вони являються спадкоємцями 3/4 частини спадкового майна квартири АДРЕСА_1. Відповідач являється спадкоємцями ? частини спадкового майна квартири АДРЕСА_1. Станом на теперішній час відповідач перешкоджає їм у користуванні власністю, неодноразові спроби поновити порушене право не мали позитивного результату. Іншого способу захистити право, окрім як звернення до суду, вони вичерпали. Внаслідок порушеного права їй ОСОБА_1 спричинена моральна шкода, яку оцінила у 2000 гривень 00 коп.
У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 вимоги позову підтримала у повному обємі, просила суд задовольнити позов.
Представник позивача ОСОБА_3 у судовому засіданні наголосив на обґрунтованість позовних вимог та відповідність чинному законодавству, просив суд задовольнити позов у повному обємі.
Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні вимоги позову не визнала, наголошуючи, на тому, що позовні вимоги не обґрунтовані, обставини які покладені в основу вимог не відповідають дійсності, оскільки заздалегідь мала місце усна домовленість щодо порядку розподілу спадкового майна. Як наслідок просить відмовити у задоволенні позову.
Адвокат відповідача ОСОБА_4 у судовому засіданні просив суд позовні вимоги залишити без задоволення мотивуючи їх необґрунтованістю та невідповідністю обставинам.
Допитавши сторони, вислухавши позицію представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню по наступних підставах.
У судовому засіданні встановлено, що 17 квітня 2009 року помер ОСОБА_7, після смерті якого відкрилась спадщина, у т.ч. на нерухоме майно квартиру АДРЕСА_1.
Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 18.12.2009 року (реєстровий № 2-7893) спадкоємцем ? частки майна ОСОБА_7, померлого 17.04.2009 року, є його мати ОСОБА_1.
Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 18.12.2009 року (реєстровий № 2-7896) спадкоємцем ? частки майна ОСОБА_7, померлого 17.04.2009 року, є його дочка ОСОБА_6.
Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 18.12.2009 року (реєстровий № 2-7898) спадкоємцем ? частки майна ОСОБА_7, померлого 17.04.2009 року, є його дружина ОСОБА_2.
Спадкове майно, на яке видані у вказаних частках свідоцтва складається з: двокімнатної квартири АДРЕСА_1, та має загальну площу 52,6 м2, житлову площу 29,5 м2.
Судом встановлено, що сторонами здійснено реєстрацію права власності на спадкове майно в комунальному підприємстві ДОР «Криворізьке БТІ», про що свідчать копії витягів про реєстрацію права власності на нерухоме майно.
Як встановлено судом, відповідач являючись співвласником здійснює перешкоди у користуванні спільною власністю іншим співвласникам, якими являються позивачі.
Вимогами чинного цивільного законодавства визначено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Окрім того, співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.
У судовому засіданні сторонами не надано письмової згоди щодо порядку користування спільною власністю.
Одночасно кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.
Сторонами цивільного спору не надано суду жодних доказів, підтверджуючих факт досягнення згоди щодо порядку користування спільною власністю. За даних підстав, суд розцінює дії позивача як порушення прав позивачів щодо користування власністю.
В силу статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.
У відповідності до статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
За викладених обставин суд знаходить належним вимоги позивачів в частині усунення перешкод та вселення до квартири.
Окрім того, за технічним паспортом на квартиру нерухоме майно складається з двох кімнат, які мають наступні площі: 17,3 м2 та 12,2 м2.
Вирішуючи вимоги про визначення порядку користування власністю суд знаходить обгрутованими вимоги щодо виділення у користування кімнати, площею 17,3 м2, оскільки співвласники мають право на надання їм у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає їх частці у праві спільної часткової власності.
Вирішуючи позовні вимоги щодо стягнення моральної шкоди судом враховано, що статтею 386 ЦК України передбачено право власника на на відшкодування завданої майнової та моральної шкоди, у разі порушення його права.
Частиною 1 статті 10 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.
Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, що передбачає свободу в наданні суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до частини 1 статті 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
У судовому засіданні позивачем не доведено факт спричинення моральної шкоди, суду не надано доказів зміни звичного способу життя, або ж зумовлені порушеним правом зміни.
За таких обставин суд не знаходить вимоги про відшкодування моральної шкоди належними до задоволення.
Виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві посилання позивача є обґрунтованими, та відповідно такими, що мають бути задоволені.
Керуючись ст.ст. 10,60,212 ЦПК України, ст. 321, 358, 386, 391 Цивільного кодексу України, суд -
Позов ОСОБА_1, ОСОБА_6 до ОСОБА_2, 3-тя особа: комунальне підприємство «Житлово-експлуатаційна організація № 31», про визначення порядку користування квартирою, усунення перешкод у користуванні квартирою, вселення, укладення договору найму та стягнення моральної шкоди задовольнити частково.
Усунути перешкоди у користуванні ОСОБА_1 та ОСОБА_6 власністю квартирою № 42 у будинку № 36 по вул.. Кремлівська у м. Кривий Ріг.
Вселити ОСОБА_1 та ОСОБА_6 у квартиру АДРЕСА_1.
Визначити порядок користування квартирою № 42 у будинку № 36 по вул.. Кремлівська у м. Кривий Ріг, виділивши ОСОБА_1 та ОСОБА_6 кімнату площею 17,3 м2, ОСОБА_2 кімнату площею 12,2 м2, інші приміщення залишити в загальному користуванні.
Зобовязати комунальне підприємство «Житлово-експлуатаційна організація № 31»оформити окремі фінансові рахунки на виділені житлові площі на імя ОСОБА_1, ОСОБА_6 та ОСОБА_2.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 та ОСОБА_6 понесені витрати, повязані з отриманням правової допомоги, у розмірі 2500 гривень 00 коп.
В іншій частині позову відмовити.
Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі: заяви на апеляційне оскарження протягом 10 днів та апеляційної скарги протягом 20 днів з моменту подачі заяви.

Суддя Шум Л.І.