Справа № 2-492/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.06.2010 року Ленінський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючої судді: Шевченко І.М.

при секретарі: Гіс О.В.

з участю адвоката: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про встановлення факту сумісного проживання однією сім"єю разом із спадкодавцем, про визнання права на спадкування разом із спадкодавцем, про визнання заповіту частково недійсним та про визнання права на 1/2 частину домоволодіння в порядку спадкування, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулась в суд з позовом до ОСОБА_3 про встановлення факту сумісного проживання однією сім»єю разом зі спадкодавцем, визнання права на спадкування разом зі спадкоємцем, визнання заповіту частково недійсним, визнання права на ? частини домоволодіння в порядку спадкування мотивуючи його тим, що з 15 листопада 1998 року проживала однією сім»єю з ОСОБА_4 в належному йому будинку №13 по провулку Нестерова м. Кіровограда. За час сумісного проживання вони вели спільне господарство придбали газовий котел, лічильник вартістю 1900 грн., відремонтували дах флігеля за 300 грн., встановили євро огорожу за 1800 грн., установка огорожі становила 500 грн., придбали двоє броньованих дверей за 2000 грн. і встановили їх за 500 грн. Крім того, вони тримали підсобне господарство свиней, курей, кролів, отримували пенсію, вона працювала.

15 липня 2009 року ОСОБА_4 помер. Вона доглядала його коли він хворів невиліковною хворобою та потребував спеціального харчування та догляду, здійснила поховання за власні кошти. Їй було відомо, що ОСОБА_4 укладав договір довічного утримання з відповідачкою і в судовому порядку цей договір було розірвано.

Після смерті ОСОБА_4 їй стало відомо, що спадкодавець заповів відповідачці все своє майно з правом її довічного проживання в його домоволодінні. Вона вважає, що являється спадкоємцем четвертої черги на майно ОСОБА_4 і тому за рішенням суду повинна одержати право на спадкування разом з позивачкою відповідно зі ст.1259 ЦК України. В зв»язку з тим, що заповіт істотно ущемляє її права, ? його частина повинна бути визнана недійсним. Просить суд встановити факт проживання із спадкодавцем ОСОБА_4 однією сім»єю з 15 листопада 1998 року до 15 липня 2009 року, встановити її право на спадкування разом з відповідачкою, визнати ? частину заповіту недійсним, визнати за нею право на ? частину домоволодіння №13 по провулку Нестерова м. Кіровограда в порядку спадкування.

В судовому засіданні позивачка та її представник заявлені вимоги підтримали, посилаючись на обставини, викладені в позові.

Відповідачка і її представник позов не визнали, пояснили, що відповідачка ОСОБА_3 рідна дочка померлого ОСОБА_4 За життя він склав заповіт, за умовами якого в разі смерті все своє майно заповів останній. Позивачка не вірно вказала про їх відносини з померлим її речей в будинку ОСОБА_4 не було, ремонт спадкодавець робив сам, двері були придбані за кошти відповідачки. За час хвороби він чотири рази лежав в лікарнях, доглядала за ним тільки відповідачка, а після смерті поховала. Вважає, що позивачка не проживала з померлим однією сім»єю більше п»яти років, не опікувалася, не надавала необхідної допомоги, коли він її потребував. Вона, відповідачка спадкоємець після смерті батька за заповітом, а не за законом. Тому не можна змінити черговість одержання права на спадкування. Вимоги про визнання заповіту частково недійсним не обґрунтовані в позові не вказано в чому саме він не відповідає вимогам діючого законодавства. Просить відмовити в задоволенні позову ОСОБА_2

Заслухавши пояснення сторін та їх представників, допитавши свідків, нотаріуса, оглянувши спадкову справу та дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено, що батьком ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим міським РАЦС м. Кіровограда 29.06.1960 року, актовий запис № 1031.

ОСОБА_5 змінила своє прізвище на ОСОБА_3 після одруження 11.08.1984 року з ОСОБА_6І-О., що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим міським відділом РАЦС м. Кіровограда 11.08.1984 року, актовий запис № 1453.

Відповідно до довідки про належність нерухомого майна № 38819 від 07.08.2009 року ОСОБА_4 належав будинок № 13 по провулку Нестерова в м. Кіровограді на підставі рішення місцевого суду Ленінського району м. Кіровограда від 15.04.2003 року.

15 липня 2009 року помер ОСОБА_4, який за життя склав заповіт за умовами якого все своє майно заповів своїй дочці - ОСОБА_3 та поклав на неї обов»язок надати право довічного проживання в будинку, що знаходиться в м. Кіровограді по провулку Нестерова, 13 ОСОБА_2. Даний заповіт посвідчений приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу 14 жовтня 2008 року та зареєстровано в реєстрі за № 2317.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом, а ст. 1223 ЦК України визначено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Відповідач ОСОБА_3 одержала своє право на спадкування не в порядку черговості, а в порядку спадкування за заповітом і 23 липня 2009 року звернулась до нотаріальної контори з заявою за № 972 про прийняття спадщини, що підтверджується в судовому засідання копією спадкової справи № 582/2009 Першої кіровоградської державної нотаріальної контори.

Позивачка ОСОБА_2 також звернулась до вказаної нотаріальної контори із заявою № 1 від 12.01.2009 року про прийняття спадщини.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Відповідачка ОСОБА_3 не проживала із спадкодавцем, вона подала заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини, тобто за умовами ст.1269 ЦК України прийняла спадщину за заповітом.

Згідно ч.2 ст.1259 ЦК України фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалась, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

В даному випадку ОСОБА_3 одержала своє право на спадкування не в порядку черговості, а в порядку спадкування за заповітом. Пояснення позивачки про те, що вона проживала з померлим однією сім»єю не доведені в судовому засіданні.

В судовому засіданні були допитані свідки ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, пояснення яких не підтверджували факту сумісного проживання однією сім»єю позивачки з померлим ОСОБА_4, містили нечіткі відомості.

Із наданих суду письмових доказів вбачається, що померлий отримував пенсію, сам придбав двері металічні, як пояснили сторони двері були встановлені в його будинок. Надані суду копії чеків про витрати на лікування не містять відомостей про платника коштів, але добровільний внесок в лікарню внесений самим ОСОБА_4Свідоцтво про поховання ОСОБА_4 видане ОСОБА_3, яка пояснила, що за власні кошти хоронила батька.

Ст.1257 ЦК України передбачено вичерпний перелік підстав визнання недійсності заповіту заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним. За позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі.

В судовому засіданні була допитана в якості свідка приватний нотаріус ОСОБА_10, яка пояснила, що пам»ятає укладення заповіту ОСОБА_11 Він чітко виклав свою думку, заповів все своє майно доньці ОСОБА_3 та визначив умову довічне проживання в будинку ОСОБА_2 До нотаріальної контори він приходив сам та розумів всі роз»яснення нотаріуса, заповіт складено відповідно до вимог чинного законодавства та належним чином посвічено.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог.

Таким чином позивачкою не зазначено ні обставин заявлених вимог недійсності заповіту, ні доказів, якими вона обґрунтовує їх, відповідно, суд не вбачає підстав для їх задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 1217, 1223, 1257, 1259, 1268, 1269 України, ст.ст. 10, 11, 30, 60, 213-215 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

В позові ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про встановлення факту сумісного проживання однією сім"єю разом із спадкодавцем, про визнання права на спадкування разом з спадкодавцем, про визнання заповіту частково недійсним та про визнання права на 1/2 частину домоволодіння в порядку спадкування - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Кіровоградського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Кіровограда. Заява про апеляційне оскарження подається протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя Ленінського районного

суду м. Кіровограда Шевченко