АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № Справа № 22ц-1316/10 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Котушенко С.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2010 року колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого Петренко О.І.

суддів Романюк М.М., Котушенко С.П.

при секретарі Шило С.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Синельниківськогоміськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 червня 2009 року за позовом ОСОБА_3 до Вільненської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області, третя особа ОСОБА_4 про визнання права на спадщину,-

ВСТАНОВИЛА:

В травні 2009 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Вільненської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області про визнання права на спадщину, мотивуючи позовні вимоги тим, що 13 листопада 1999 року після смерті батька ОСОБА_5 відкрилася спадщина на будинок з господарськими спорудами та присадибну земельну ділянку по вул.Леніна,175 в с.ВільнеСинельниківського району Дніпропетровської області, а також на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 9,110 га, розташовану на території КСП «Серп і молот» Вільненської сільської ради. Спадкоємцями померлого був він позивач та мати ОСОБА_6, які фактично прийняли спадщину, вступивши в володіння спадковим майном, а також 3 особа у справі ОСОБА_4, яка спадщину не прийняла.

27 березня 2008 року померла його мати ОСОБА_6 і після її смерті відкрилася спадщина на ? частину спадкового майна, що залишилось після смерті батька. Спадкоємцями померлої є 3 особа ОСОБА_4, яка спадщину не прийняла та він позивач, який постійно проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а тому вважається таким, що прийняв спадщину.

Посилаючись на відмову нотаріуса у видачі йому свідоцтва про право на спадщину в звязку з тим, що родинні стосунки не простежуються, оскільки в різних документах не співпадає прізвище спадкодавця, позивач просив встановити той факт, що померла 27 березня 2008 року НіколайчикЮстинія Іванівна є його матірю та факт прийняття ним спадщини після смерті батька ОСОБА_5, визнати за ним право власності на будинок з господарськими спорудами та присадибну земельну ділянку по вул.Леніна,175 в с.ВільнеСинельниківського району Дніпропетровської області, а також на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 9,110 га, розташовану на території КСП «Серп і молот» Вільненської сільської ради.

Рішенням Синельниківськогоміськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 червня 2009 року позов задоволено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 ставить питання про скасування рішення і про повернення справи на новий розгляд, посилаючись на те, що без залучення її та районного відділу земельних ресурсів до участі в справі, суд вказаним рішенням вирішив питання про право ОСОБА_3 на земельну ділянку, яка належить їй на праві власності.

Вивчивши доводи скарги, перевіривши їх матеріалами справи, колегія суддів вважає апеляційну скаргу підлягаючою задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Воно є таким, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених дослідженими в судовому засіданні доказами, вирішить справу згідно із законом, що підлягає застосуванню до правовідносин сторін.

Усупереч зазначеній нормі, суд не встановив обставини, що мають значення для справи, а саме: не перевірив належним чином кому належить майно, на яке позивач просить визнати за ним право власності; не зясував причину оформлення державного акта про право власності ОСОБА_5 наземельну ділянку площею 9,110 га, розташовану на території КСП «Серп і молот» Вільненської сільської ради 2 лютого 2000 року, тобто після його смерті; не перевірив чи передавалась ця земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва ОСОБА_5 за його життя; не встановив на підставі чого державний акт про право власності на ту саму земельну ділянку 22 жовтня 2004 року був виданий ОСОБА_2; не встановив всіх осіб, на чиї права та обовязки може вплинути ухвалене судом рішення, та не залучив їх до участі в справі.

Крім того, встановлюючи факт родинних відносин між позивачем та його матірю, суд не звернув уваги на те, що їх родинні стосунки простежуються документами, копії яких знаходяться в матеріалах справи і прізвище спадкодавця в них співпадає.

Разом з тим, посилаючись в мотивувальній частині рішення на те, що ОСОБА_6 є спадкоємицею 1/2 частини спадкового майна після смерті ОСОБА_5, суд не звернув уваги на відсутність доказів про це, оскільки в копії свідоцтва про шлюб (а.с.9) зазначено про укладення шлюбу ОСОБА_7 з ОСОБА_8, якій після укладення шлюбу присвоєно прізвище ОСОБА_7.

Оскільки вказані обставини суд не взяв до уваги, допустив порушення норм процесуального права, ухвалене рішення на підставі п.4 ч.1 ст.311 ЦПК України підлягає скасуванню з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст.303, 307, п.4 ч.1 ст.311, ст.313, 315 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Синельниківськогоміськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 червня 2009 року скасувати і справу направити на новий розгляд до того ж суду в іншому складі.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців.

ГОЛОВУЮЧИЙ:

СУДДІ: