АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № Справа № 22ц-1514/10 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Романюк М.М.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2010 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі :

головуючого судді Петренко І.О.

суддів Котушенко С.П., Романюк М.М.

при секретарі Шило С.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Заводського районного суду м.Дніпродзержинська від 30 грудня 2009 р. по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, 3-я особа приватний нотаріус Дніпродзержинського міського нотаріального округу ОСОБА_4 про розділ майна та по зустрічному позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розділ майна, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернувся до суду з позовом про розділ майна. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що з відповідачкою перебував у зареєстрованому шлюбі з 16 листопада 1974 р., під час якого придбали майна на загальну суму 106 280 грн., в тому числі АДРЕСА_1, в яку встановили броньовані двері, сантехніку, замінили столярку, будинок 16 по 3-му Чугуївському провулку у м.Дніпродзержинську, жилу кімнату (стінку) гарнітур, кухонний гарнітур, пральну машину автомат, м'які меблі, телевізор, люстру, телефон. З урахуванням того, що зазначене майно є спільною власністю подружжя просив визнати за ним право власності на ? частину спільного майна, виділивши йому буд.16 по 3-му Чугуївському провулку в м.Дніпродзржинську, інше майно виділити відповідачці, стягнув з неї грошову компенсацію в розмірі 36 640 грн. В уточненому позові в остаточному варіанті позивач просив визнати договір дарування ним відповідачці АДРЕСА_2 від 18.05.2001 р. недійсним посилаючись на те, що дана угода укладена в наслідок зловживання довірою. Крім того, просив визнати за ним право власності на домоволодіння 16 по 3-му Чугуївському провулку м.Дніпродзержинська, оскільки воно придбано за його власні кошти. Відповідачці просив виділити АДРЕСА_1 та усе інше майно, на загальну суму 110 421 грн. зі стягненням на його користь різниці в розмірі 55 210 грн.

Відповідачка звернулася до суду із зустрічним позовом та посилаючись на те, що позивач зазначив в позові не усе майно, просила розділити між ними усе майно придбане у шлюбі. В уточнених позовних заявах просила визнати за нею право власності на ? частину домоволодіння 44 по вул.Чкалова с.Чкаловка Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, як придбаного під час шлюбу, виділити його ОСОБА_3 зі стягненням компенсації на її користь та виключити АДРЕСА_3 та буд.16 що розташований по 3-му Чугуєвському провулку у м.Дніпродзержинську з майна, що підлягає розділу, як таке що є її особистою власністю.

Рішенням Заводського районного суду м.Дніпродзержинська від 30.12.2009 р. позовні вимоги сторін задоволені частково, договір дарування АДРЕСА_4 від 18.05.2001 р. визнаний недійсним, позивача визнано стороною у договорі міни АДРЕСА_4 на 48/100 частин домоволодіння 16 по 3-му Чугуївському провулку м.Дніпродзержинська, за ОСОБА_3 визнано право власності на 48/100 частин домоволодіння 16 по 3-му Чугуївському провулку м.Дніпродзержинська, як придбані за його особисті кошти. Спільне майно розділено наступним чином: ОСОБА_3 виділено в натурі 52/100 частин домоволодіння 16 по 3-му Чугуївському провулку м.Дніпродзержинська, домоволодіння 44 по вул.Чкалова с.Чкаловка Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, автомобіль ВАЗ 21013 1986 року випуску держномер 35265 АВ; ОСОБА_2 виділена АДРЕСА_5 та інше рухоме майно, зі стягненням на її користь компенсації в розмірі 3 717 грн. 58 коп.

Позивачка подала апеляційну скаргу на рішення суду та посилаючись на те, що при вирішенні справи судом першої інстанції були порушені вимоги норм матеріального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення яким виділити ОСОБА_3 домоволодіння 44 по вул.Чкалова с.Чкаловка Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, автомобіль ВАЗ 21013 1986 року випуску держномер 35265 АВ, інше рухоме майно, крім житлової кімнати (стінки) гарнітур, який виділити їй зі стягненням на її користь компенсації в розмірі 23 964 грн. 50 коп.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів, дійшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню на таких підставах.

Відповідно до п.п.3, 4 ч.1 ст.309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Приймаючи рішення про визнання договору дарування АДРЕСА_2, укладеному 18.05.2001 р. між ОСОБА_3 та ОСОБА_2, недійсним та визнання ОСОБА_3 стороною в договорі міни АДРЕСА_2 на 48/100 частин домоволодіння 16 по 3-му Чугуївському провулку м.Дніпродзержинська суд першої інстанції виходив з того, що вказаний договір дарування не мав на меті переходу права власності, був укладений з метою полегшення в майбутньому провести обмін на квартиру в РФ, а тому є недійсним. З даним висновком суду погодитися не можна виходячи з наступного.

Як на обґрунтування позовної вимоги про визнання вищезазначеного договору недійсним, позивач посилався на те, що дана угода укладена в наслідок зловживання довірою.

Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч.1, 3 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

При розгляді справи в суді першої інстанції позивачем не було надано будь яких доказів того, що договір дарування був укладений в наслідок зловживання довірою. Крім того, діючим на той час ЦК України визнання угоди недійсною з зазначених позивачем підстав не передбачалось.

З урахуванням зазначеного у задоволені позовних вимог про визнання договору дарування АДРЕСА_2 укладеному 18.05.2001 р. між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 недійсним та визнання ОСОБА_3 стороною в договорі міни АДРЕСА_2 на 48/100 частин домоволодіння 16 по 3-му Чугуївському провулку м.Дніпродзержинська необхідно відмовити.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачка 23.11.2001 р. обміняла належні їй на підставі договорів дарування АДРЕСА_2 на 48/100 частин домоволодіння 16 по 3-му Чугуївському провулку м.Дніпродзержинська та АДРЕСА_6 на 52/100 частин домоволодіння 16 по 3-му Чугуївському провулку м.Дніпродзержинська (т.1 а.с.17, 18).

Крім того, встановлено, що на підставі договору дарування від 17.07.1995 р. відповідачці належить АДРЕСА_7 (т.1 л.л.14).

Відповідно до ч.1 ст.24 КпШС України (який був чинним на той час) майно, яке належало кожному з подружжя до одруження, а також одержане ним під час шлюбу в дар або в порядку успадкування, є власністю кожного з них.

З урахуванням зазначеного судова колегія дійшла до висновку, що домоволодіння 16 по 3-му Чугуївському провулку, а також АДРЕСА_7 є роздільним майном подружжя, належить відповідачці і є її власністю, а тому не підлягає розділу.

Як вбачається з наданих документів під час подружнього життя, а саме 01.03.1986 р., сторони придбали жилий будинок с господарчими спорудами у с.Чкаловка Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, який відповідно до ст.ст.22, 28 КпШС України є їх спільною сумісною власністю в рівних частках.

Таким чином, спільним майном подружжя є: домоволодіння 44 по вул.Чкалова с.Чкаловка Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, автомобіль ВАЗ 21013, 1986 року випуску держномер 35265 АВ, жила кімнату (стінка) гарнітур, кухонний гарнітур, пральна машину автомат, м'які меблі, телевізор, дві магнітоли, відеомагнітофон «Соні», люстра, телефон, електросоковижималка «Росинка», електром'ясорубка з приводом від кухонного комбайну «Мрія», пилосос «Тайфун», на загальну суму 74 129 грн. (вартість майна була визначена та визнана сторонами).

Відповідно до ч.1 ст.69, ч.1 ст.70 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

При вирішені питання про розділ майна подружжя судова колегія приймає до уваги, що у власності відповідачки є нерухоме майно, а тому вважає за необхідне виділити домоволодіння 44 по вул.Чкалова с.Чкаловка Верхньодніпровського району Дніпропетровської області та автомобіль ВАЗ 21013, 1986 року випуску держномер 35265 АВ на загальну суму 35 729 грн. - позивачу, а жилу кімнату (стінку) гарнітур, кухонний гарнітур, пральну машину автомат, м'які меблі, телевізор, дві магнітоли, відеомагнітофон «Соні», люстру, телефон, електросоковижималку «Росинка», електром'ясорубку з приводом від кухонного комбайну «Мрія», пилосос «Тайфун», на загальну суму 38 400 грн. відповідачці, зі стягненням з неї компенсації в розмірі 1 335 грн. 50 коп. на користь позивача.

Керуючись ст.307, 309 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Заводського районного суду м.Дніпродзержинська від 30 грудня 2009 р. скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_3 та ОСОБА_2 про розділ майна задовольнити частково.

Розділити спільне майно ОСОБА_3 та ОСОБА_2 наступним чином:

- виділити ОСОБА_3 домоволодіння 44 по вул.Чкалова с.Чкаловка Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, автомобіль ВАЗ 21013, 1986 року випуску держномер 35265 АВ, на загальну суму 35 729 грн.;

- виділити ОСОБА_2 жилу кімнату (стінку) гарнітур, кухонний гарнітур, пральну машину автомат, м'які меблі, телевізор, дві магнітоли, відеомагнітофон «Соні», люстру, телефон, електросоковижималку «Росинка», електром'ясорубку з приводом від кухонного комбайну «Мрія», пилосос «Тайфун», на загальну суму 38 400 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 грошову компенсацію в розмірі 1 335 грн. 50 коп.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 в частині визнання договору дарування АДРЕСА_2 укладеному 18.05.2001 р. між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 недійсним та визнання ОСОБА_3 стороною в договорі міни АДРЕСА_2 на 48/100 частин домоволодіння 16 по 3-му Чугуївському провулку м.Дніпродзержинська відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання законної сили.

Судді: