АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 2-1988/10Головуючий у 1-й інстанції Процько
Провадження № 22-ц-2457/10 Доповідач - Ткач О.І.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 листопада 2010 р. колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Ткач О.І.

суддів - Бахметова В. Х., Гірський Б. О.,

при секретарі ОСОБА_2

з участю представника ПАТ АБ Укргазбанк

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3, ОСОБА_4 на рішення Тернопільського міськрайонного суду від 05 серпня 2010 року у справі за позовом ПАТ АБ Укргазбанк до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості по кредиту, позовом ОСОБА_3 до ПАТ АБ Укргазбанк про визнання недійсними договорів,-

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 05 серпня 2010 року позовні вимоги ПАТ АБ Укргазбанк задоволено:

стягнуто солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_4 в користь ПАТ АБ Укргазбанк - 63 548, 17 доларів США заборгованості по кредиту, що по курсу НБУ становить 502 691 грн. 44 коп., включаючи суму основного боргу, нарахованих відсотків, процентів по кредиту, заборгованості по тілу кредиту та пені в сумі 28 893 грн. 13 коп., 1 700 грн. державного мита та 120 грн. втрат на інформаційно-технічне забезпечення, всього 533 404 грн. 57 коп.

В позові ОСОБА_3 до ПАТ АБ Укргазбанк про визнання недійсним кредитного договору № 8 від 08.08.2008 року та іпотечного договору від 08.08.2008 року відмовлено за недоведеністю заявлених вимог.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 просять рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити їхні позовні вимоги та відмовити в задоволенні позовних вимог ПАТ АБ Укргазбанку, посилаючись

на те, що воно ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального

Справа № 22ц-2457 Головуючий у 1-й інстанції-Процько ОСОБА_1 27 Доповідач ОСОБА_5

права.

Апелянт зазначає, що суд невірно трактував правомірність дій банку стосовно надання кредиту в іноземній валюті та отримання плати за такий кредит.

Оскільки є підстава для визнання кредитного договору недійсним, то всі похідні угоди про забезпечення його виконання теж є недійсними.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги та межах позовних вимог, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення, суд апеляційної інстанції прийшов до висновку, що апеляційну скаргу слід відхилити.

В листопаді 2009 року ПАТ АБ Укргазбанк звернулось з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором № 8 від 08.08.2008 р.

В процесі розгляду справи банк неодноразово уточнював суми та підстави позову.

24.06.2010 р. банком ( а.с. 107) було подано уточнені вимоги лише про стягнення заборгованості та штрафних сум в нижчезазначених розмірах, а саме: суму основного боргу 49725 дол. США; відсотки за кредитом 465, 40 дол. США, проценти за кредитом 9751,63 дол. СШ, заборгованість за тілом кредиту 4056,14 дол. США , пеню за порушення строків повернення кредиту 28893,13 грн.

В січні 2010 року ОСОБА_3, звернувся із позовом до ПАТ АБ Укргазбанк про визнання недійсним кредитного договору, договору іпотеки та договору поруки мотивуючи свої позовні вимоги тим, що зобовязання повинно бути виражене у грошовій одиниці України гривні, а тому недійсне зобов'язання не підлягає забезпеченню.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_3 та задовольняючи позовні вимоги ПАТ АБ Укргазбанк, суд першої інстанції виходив з того, що укладений кредитний договір в іноземній валюті не суперечить вимогам цивільного законодавства, а тому відсутні підстави для визнання його та похідних правочинів недійсними.

З таким висновком суду першої інстанції погоджується суд апеляційної інстанції, оскільки він відповідає вимогам закону та ґрунтується на матеріалах справи.

Статтею 99 Конституції України встановлено, що грошовою одиницею України є гривня. При цьому Основний закон держави не встановлює якихось обмежень щодо можливості використання в Україні грошових одиниць іноземних держав.

Відповідно до ст. 192 ЦК України іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Таким чином, гривня має статус універсального платіжного засобу, який без обмежень приймається на всій території України, однак у той же час обіг іноземної валюти обумовлений вимогами спеціального законодавства України.

Основним законодавчим актом, який регулює правовідносини у сфері валютного регулювання і валютного контролю є Декрет Кабінету Міністрів України Про систему валютного регулювання і валютного контролю (далі Декрет КМУ).

Статтею 1054 ЦК передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

При цьому, згідно ст. 2 Закону України "Про банки і банківську діяльність" кошти - це гроші у національній або іноземній валюті чи їх еквівалент.

Статті 47 та 49 цього Закону визначають операції банків із розміщення залучених коштів від свого імені, на власних умовах та на власний ризик як кредитні операції, незалежно від виду валюти, яка використовується. Вказані операції здійснюються на підставі банківської ліцензії та письмового дозволу.

Відповідно до ст. 5 Декрету КМУ операції з валютними цінностями здійснюються на підставі генеральних та індивідуальних ліцензій Національного банку України. Операції з валютними цінностями банки мають право здійснювати на підставі генеральної ліцензії на здійснення операцій з валютними цінностями відповідно до п. 2 ст. 5 цього ж Декрету.

Відповідно до п.2.3. Положення про порядок видачі банкам банківських ліцензій, письмових дозволів та ліцензій на виконання окремих операцій, що затверджене Постановою Правління НБУ № 275 від 17.07.2001 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України від 21 серпня 2001 р. за № 730/5921) за наявності банківської ліцензії та за умови отримання письмового дозволу Національного банку банки мають право здійснювати операції з валютними цінностями, серед яких:

- неторговельні операції з валютними цінностями;

- операції з готівковою іноземною валютою (купівля, продаж, обмін), що здійснюються в пунктах обміну іноземної валюти, які працюють на підставі укладених банками агентських договорів з юридичними особами-резидентами;

- ведення рахунків клієнтів (резидентів і нерезидентів) в іноземній валюті та клієнтів-нерезидентів у грошовій одиниці України;

- залучення та розміщення іноземної валюти на валютному ринку України;

- залучення та розміщення іноземної валюти на міжнародних ринках;

- інші операції з валютними цінностями на валютному ринку України.

Отже, уповноважені банки на підставі банківської ліцензії та письмового дозволу на здійснення операцій з валютними цінностями мають право здійснювати операції з надання кредитів в іноземній валюті.

Щодо вимог підпункту "в" п. 4 ст. 5 Декрету КМУ, який передбачає наявність індивідуальної ліцензії на надання і одержання резидентами кредитів в іноземній валюті, якщо терміни і суми таких кредитів перевищують встановлені законодавством межі, то на сьогодні законодавець не визначив межі термінів і сум надання або одержання кредитів в іноземній валюті. Відповідно до п. 1.5 Положення про порядок видачі НБУ індивідуальних ліцензій на використання іноземної валюти на території України як засобу платежу, затвердженого постановою Правління НБУ від 14 жовтня 2004 р. № 483, використання іноземної валюти як засобу платежу без індивідуальної ліцензії дозволяється, якщо ініціатором або отримувачем за валютною операцією є уповноважений банк (ця норма стосується лише тих операцій уповноваженого банку на здійснення яких Національний банк видав банківську ліцензію та письмовий дозвіл на здійснення операції з валютними цінностями).

Судом першої інстанції встановлено, що ПАТ АБ Укргазбанк отримав 22 червня 2009 року від Національного банку України генеральну ліцензію за №123, та письмовий дозвіл №123-4 на здійснення кредитних операцій у валюті.

Між сторонами ОСОБА_3 та ПАТ АБ Укргазбанк 08.08.2008 року за № 8 від 08.08.2008 року було укладено кредитний договір на суму 54 000 доларів США строком до 07.08.2028 року та договори іпотеки та поруки на забезпечення виконання кредитного договору.

З червня 2009 року боржник перестав виконувати взяті за кредитом зобов'язання.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що укладаючи кредитний договір в іноземній валюті, банк діяв в межах своїх повноважень та на підставі вимог чинного законодавства, а тому відсутні підстави для визнання його та договорів на забезпечення цього договору недійсними.

Судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, є законним та обґрунтованим.

Керуючись ст.ст.307, 308 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,

УхвалиВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду від 05 серпня 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_5