Справа № 1-11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.04.2010р. м. Снятии

Снятинський районний суд Івано-Франківської області в складі: головуючого -судді - Потятинника Ю.Р.,

секретаря - Шовкопляс С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за позовами ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до приватного агропромислового підприємства «Ольвія-М», приватного агропромислового підприємства «Вітамир», ТзОВ «Агропромислова фірма «Родник», ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до суду з позовом який мотивують тим, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась 23.05.2008р. з вини водія ПАП «Вітамир» ОСОБА_4, який керував автомобілем ВАЗ 2121 було пошкоджено належний їм на праві спільної сумісної власності подружжя автомобіль «Черрі Амулет» р.н. НОМЕР_1 , чим завдано матеріальну шкоду яка згідно висновку спеціаліста - автотоварознавця становить 52156 грн.80 коп. Враховуючи, що автомобіль був ними придбаний за 57620 грн. Згідно страхового акту СК «Інгосстрах» від 01.07.2008р. їм було виплачено страхове відшкодування в сумі 38 643 грн. 56 коп. Таким чином, залишається невідшкодовано 18 976 грн. 44 коп. Крім того, оскільки автомобіль був придбаний в кредит заборгованість по якому становить 24705 грн. 44 коп. і відновленню не підлягає, то вважають, що ця сума підлягає відшкодуванню. До того ж, під час дорожньо-транспортної пригоди позивач ОСОБА_1 переніс нервовий стрес , душевне хвилювання, оскільки його життя знаходилось в небезпеці, , що негативно вплинуло на його душевний стан. У зв»язку з цим, через сильний нервовий стрес та душевне хвилювання у позивачки ОСОБА_2 стались передчасні пологи в період вагітності 29-30 тижнів, внаслідок чого одна дитина - син ОСОБА_5, 01.06.2008р.н. в цей же день помер. З іншою дитиною позивачка з часу народження протягом 1,5 місяця перебувала в Івано-Франківській дитячій клінічній лікарні, по даний час знаходяться на обліку в невролога, що негативно вплинуло на душевний стан позивачів. Тому, просять стягнути з ПАП «Вітамир» 24 705 грн. матеріальної шкоди та моральну шкоду в розмірі 35000 грн. в користь ОСОБА_1 та моральну шкоду в розмірі 50000 грн. в користь ОСОБА_2

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом, який мотивує тим, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась 23.05.2008р. з вини водія ПАП «Вітамир» ОСОБА_4, який керував автомобілем ВАЗ 2121, їй було завдано струс головного мозку, травму грудної і черевної порожнин, забій обох гомілок, перебувала на лікарняному, зазнала нервового стресу, душевного хвилювання. Тому просить стягнути з ПАП «Вітамир» 10000 грн. моральної шкоди та 2825 грн. 8 коп. витрат на придбаня медикаментів. Під час ДТП була пасажиром автомобіля «Черрі Амулет» під керуванням ОСОБА_1

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та їх представник в судовому засіданні позов підтримали. Просять стягнути матеріальну шкоду в сумі 24705 грн. 44 коп. в їх користь в рівних частках. Пояснили, що перша оцінка завданих збитків була проведена спеціалістом, який діяв на підставі договору з страховиком, на підставі поверхового огляду пошкодженого автомобіля на штрафмайданчику і було оцінено лише видимі пошкодження, а повторна оцінка була проведена іншим спеціалістом за ініціативою позивачки з детальним врахуванням всіх завданих пошкоджень в тому числі і внутрішніх. Автомобіль не ремонтували, оскільки він відновленню не підлягає. Тому, відразу у вересні 2009р. позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом про стягнення всієї матеріальної шкоди з ПАП «Вітамир», який був залишений без розгляду ухвалою суду від 11.12.2008р. в зв»язку з тим, що ПАП «Вітамир» зобов»язався добровільно врегулювати спір, однак свої обіцянки не виконав. З отриманих в липні 2008р. коштів страхового відшкодування 17000 грн. витратили на дострокове погашення кредиту, зокрема 08.08.2008р. - 10000 грн. та в листопаді - 7000 грн., решту коштів витратили на лікування. ОСОБА_2 як працівниці ПАТ «Приватбанк» кошти перераховувались на картку по якій отримує заробітну плату. На даний час заборгованості по кредиту не мають. Відстрочка по сплаті кредиту їм не надавалась. ОСОБА_2 під час дорожньо-транспортної пригоди в автомобілі не знаходилась, але коли дізналась про ДТП, то сильно переживала в результаті чого 01.06.2008р. потрапила в лікарню, передчасно родила двійню, одна дитина померла. Позивачу ОСОБА_1 тілесних ушкоджень не було завдано, однак в результаті спрацювання подушки безпеки погіршився зір і слух, за медичною допомогою не звертався. До страхової компанії не мають будь-яких претензій. Представники ПАП «Вітамир» оглядали автомобіль, робили фотографії, казали, що ремонту не підлягає, але відшкодувати збитки відмовились.

Позивач та представник позивача ОСОБА_3 в судовому засіданні позов підтримали. Пояснили, що в результаті отриманих тілесних ушкоджень лікувалась амбулаторно, погіршилась пам»ять і зір, пережила нервовий стрес.

Представник відповідача - ПАП «Вітамир проти позову заперечив. Подав письмові заперечення. Пояснив, що автомобіль НОМЕР_2 не є власністю і на балансі підприємства ніколи не знаходився. Його власником згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу є ПАПП «Ольвія-М». Відповідач ОСОБА_4 на час дорожньо- транспортної пригоди не перебував в трудових відносинах з ПАП «Вітамир», так як 05.05.2008р. був звільнений і переведений в ТзОВ «Агропромислова фірма «Родник». Адміністрації ПАП «Вітамир» і відділення № 8 ТзОВ «Агропромислова фірма «Родник» знаходяться в одному приміщенні, спільний бухгалтер.

Представник відповідача - ПАПП «Ольвія -М» проти позову заперечив. Подав письмові заперечення. Пояснив, що автомобіль НОМЕР_2 перебував в користуванні підприємства до 2005р. на підставі договору передачі майна колективом співвласників від 26.04.2006р., після чого згідно акту приймання -передачі від 29.05.2005р. був переданий в оренду та на зберігання ПАП «Вітамир» в присутності уповноважених представників пайовиків колишньої спілки селян «Нове життя». Даний автомобіль є спільною частковою власністю пайовиків, хоча й був відповідно до п. 5.1 вищевказаного договору зареєстрований тимчасово за ПАПП «Ольвія-М». Перереєстрація після закінчення дії договору не проводилась. ПАПП «Ольвія-М» з часу акту приймання - передачі автомобілем не володіла і не користувалась.

Відповідач ОСОБА_4 та його представник проти позову заперечили. Пояснили, що ОСОБА_4 працював в ПАП «Вітамир» бригадиром тракторної бригади і 05.05.2008р. був звільнений і переведений на посаду керівника відділку відділення № 8 ТзОВ «Агропромислова фірма «Родник», адміністрація і бухгалтерія якого знаходяться в одному приміщенні з ПАП «Вітамир», спільний бухгалтер. На час вчинення ДТП керував автомобілем НОМЕР_2 на підставі подорожнього листа виданого ПАП «Вітамир» на період з 01.05. по 30.05.2008р. Використовував даний службовий автомобіль як бригадир тракторної бригади. Йому відомо, що автомобіль був переданий ПАП «Вітамир» за договором пайовиками колишньої спілки селян.

Представник ТзОВ «Агропромислова фірма «Родник» в судове засідання не з»явився, але звернувся до суду із заявою в якій просить справу розглянути без його участі, покладається на розсуд суду, вказав, що автомобіль НОМЕР_2 на балансі та в користуванні ТзОВ «Агропромислова фірма «Родник» ніколи не був.

Суд, вислухавши сторони , аналізуючи обставини встановлені в судовому засіданні та зібрані докази, вважає, що позови частково підставні і підлягають до часткового задоволення з таких мотивів.

Згідно постанови Снятинського райсуду від 02.07.2008р. та оглянутої в судовому засіданні справи про вчинення водієм ПАП «Вітамир» ОСОБА_4 адміністративного правопорушення, останнього визнано винним за ст. 124 КУпАП в тому , що він 23.05.2008р. в с. Устя Снятинського району керуючи автомобілем НОМЕР_2 в результаті порушення п.16.11 Правил дорожнього руху України допустив зіткнення з автомобілем «Черрі-Амулет» під керуванням позивача ОСОБА_1 В судовому засіданні встановлено , що ОСОБА_4 на час вчинення ДТП вже не працював в ПАП «Вітамир» звідки згідно данних трудової книжки та наказу про звільнення був 05.05.2008р. звільнений з посади бригадира тракторної бригади і переведений керівником відділку відділення № 8 ТзОВ «Агропромислова фірма «Родник». Разом з тим, ОСОБА_4 продовжував використовувати автомобіль НОМЕР_2 і на час вчинення ДТП керував даним автомобілем на підставі подорожнього листа виданого ПАП «Вітамир» на період з 01.05. по 30.05.2008р. згідно довідки ТзОВ «Агропромислова фірма «Родник» автомобіль НОМЕР_2 на балансі та в користуванні цього підприємства ніколи не був. Продовжуючи викладене, з пояснень представника ПАПП «Ольвія-М», ОСОБА_4, акту приймання-передачі майна, що є спільною частковою власністю співвласників майнових паїв колишньої спілки селян «Нове життя» переданого згідно Договору від 26.04.2000р. в оренду та на зберігання ПАПП «Ольвія -М» вбачається, що автомобіль НОМЕР_2 був переданий 29.05.2005р. разом з іншим майном пайовиків ПАП «Вітамир», прийнятий ним на зберігання і використовувався. Згідно умов договору від 26.04.2000р. автомобіль був переданий пайовиками в оренду ПАПП «Ольвія -М» терміном ра 5 років з тимчасовою реєстрацією на період дії договору на ім»я ПАПП «Ольвія -М», що не дає останньому право на власності, про що зазначено у п.5.1 договору. Таким чином, на підставі вищевикладеного, суд вважає безпідставним посилання представника ПАП «Вітамир» на те, що даний автомобіль не перебував в користуванні ПАП «Вітамир» та на довідку головного бухгалтера ПАП «Вітамир» про те,що автомобіль на балансі та позабалансовому рахунку цього підприємства не числиться. Будь-яких доказів перебування автомобіля НОМЕР_2 в користуванні ТзОВ «Агропромислова фірма «Родник» в судовому засіданні не здобуто. Тому, суд приходить до висновку, що у відповідності до вимог ст. 1187 ч. 2 ЦК України ПАП «Вітамир» як володілець транспортного засобу повинен відповідати за шкоду завдану джерело підвищеної небезпеки. При цьому, суд враховує, що ПАП «Вітамир» незважаючи на припинення трудових відносин з ОСОБА_4 допустив останнього до керування автомобілем.

Згідно висновку спеціаліста автотоварознаця ОСОБА_6 від 10.02.2009р. матеріальний збиток завданий власнику автомобіля «Черрі Амулет» р.н. НОМЕР_1 в результаті його пошкодження при ДТП складає 52156 грн., що дорівнює ринковій вартості

автомобіля на момент пошкодження, при вартості відновлюваного ремонту 59563 грн. Тобто, відновлювальний ремонт є недоцільним. Таким чином, суд вважає, що з врахуванням того, що автомобіль по даний час не відремонтований і згідно пояснень позивачів ремонту не підлягає, згідно звіту про проведену оцінку ТзОВ «Оперейтор», який проводив оцінку у відповідності до договору із страховиком, який є зацікавленою особою, без врахування втрати товарної вартості ( п.2.1, 6.3 звіту), слід стягнути з ПАП «Вітамир» в користь ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в рівних частках матеріальну шкоду в сумі 13512 грн. 44 коп., як різницю між розміром матеріального збитку визначеним спеціалістом ОСОБА_6 та фактично виплаченою сумою страхового відшкодування ( 52156 грн. - 38 643 грн. 56 коп.). Згідно п. 7, 16.4 договору страхування від 11.04.2008. страховиком не відшкодовуються збитки в розмірі франшизи 0,5 % та збитки які полягають у втраті експлуатаційних якостей та товарної вартості транспортного засобу.

Суд, вважає безпідставними позовні вимоги в частині стягнення в якості спричинених збитків заборгованості по кредиту, оскільки в судовому засіданні встановлено, що на час повідомлення про затвердження до виплати страхового відшкодування в сумі 38643 грн. 56 коп. від 01.07.2008р. залишок кредиту ОСОБА_2 станом на 15.07.2008р. становив згідно встановленого графіку 44 402 грн. Однак, страхове відшкодування всупереч умов договору страхування (п.15.19) не було повністю направлено на дострокове погашення кредиту, а виплачувалось позивачці на картку заробітної плати як працівниці ПАТ «Приватбанк» і використовувалось нею на інші цілі. Згідно умов кредитно-заставного договору ( п. 6.4.2 ) позивачка наділена правом дострокового погашення кредиту. При цьому, суд враховує , що позивачі не виконали умови кредитно-заставного договору щодо негайного письмового повідомлення кредитодавця про недоступність предмету застави , що вважається подією дефолту і не передали предмету застави у володіння банку протягом 30 днів ( п.11 ;12 ). З врахуванням викладеного, беручи до ваги, що позивачка не представила суду розрахунку збитків пов»язаних із заборгованістю по сплаті кредиту, який погашається шляхом ануїтету, суд вважає, що оскільки сума виплаченого страхового відшкодування в разі її своєчасного повного спрямування на дострокове погашення кредиту з врахуванням присуджених судом 13512 грн. 44 коп. є значно більшою за залишок кредиту станом на 15.07.2008р, то при наявних доказах в решті позову в частині стягнення матеріальної шкоди слід відмовити. .

Крім того, слід стягнути з ПАП «Вітамир» в користь ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в рівних частках 4000 грн. матеріальної шкоди, яка полягає у перенесених душевних та фізичних стражданнях внаслідок пошкодження незадовго до ДТП придбаного в кредит автомобіля, під час перебування ОСОБА_2 в стані вагітності. Разом з тим, суд вважає, що представленими позивачкою медичними документами недоведено наявність причинно- наслідкового зв»язку між перенесеними внаслідок ДТП стражданнями та передчасними пологами ОСОБА_2 і смертю одної дитини.

Суд, вважає безпідставними позовні вимоги в частині стягнення в якості спричинених збитків заборгованості по кредиту, оскільки в судовому засіданні встановлено, що на час повідомлення про затвердження до виплати страхового відшкодування в сумі 38643 грн. 56 коп. від 01.07.2008р. залишок кредиту ОСОБА_2 станом на 15.07.2008р. становив згідно встановленого графіку 44 402 грн. Однак,'страхове відшкодування всупереч умов договору страхування (п.15.19) не було повністю направлено на дострокове погашення кредиту, а виплачувалось позивачці на картку заробітної плати як працівниці ПАТ «Приватбанк» і використовувалось нею на інші цілі. Згідно умов кредитно-заставного договору ( п. 6.4.2 ) позивачка наділена правом дострокового погашення кредиту. При цьому, суд враховує , що позивачі не виконали умови кредитно-заставного договору щодо негайного письмового повідомлення кредитодавця про недоступність предмету застави , що вважається подією дефолту і не передали предмету застави у володіння банку протягом 30 днів (п.11 ;12 ). З врахуванням викладеного, беручи до ваги, що позивачка не представила суду розрахунку збитків пов»язаних із заборгованістю по сплаті кредиту, який погашається

шляхом ануїтету, суд вважає, що оскільки сума виплаченого страхового відшкодування в разі її своєчасного повного спрямування на дострокове погашення кредиту з врахуванням присуджених судом 13512 грн. 44 коп. є значно більшою за залишок кредиту станом на 15.07.2008р, то при наявних доказах в решті позову слід відмовити..

Суд, вважає, що у відповідності до ст. 1195 ч.І ЦК України слід стягнути з ПАП «Вітамир» в користь ОСОБА_3 2381 грн. 8 коп. витрат на придбання медикаментів згідно представлених довідок про використані для амбулаторного лікування медикаменти та їх вартість, у зв»язку з лікуванням внаслідок спричинених в результаті ДТП тілесних ушкоджень, а саме, закритої травми грудної і черевної порожнини, забою та гематом обох гомілок, що підтверджується данними листка непрацездатності . Крім того, слід стягнути з ПАП «Вітамир» в користь ОСОБА_3 2000 грн. моральної шкоди, яка полягає у перенесених в результаті завданих тілесних ушкоджень душевних та фізичних стражданннях, фізичного болю, нервового потрясіння. В решті позову слід відмовити.

На підставі викладеного та ст. 22, 1166, 1167 ЦК України, керуючись ст. 213-215 ЦПК України

РІШИВ:

Позови задоволити частково. Стягнути з приватного агропромислового підприємства «Вітамир» в користь ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в рівних частках 13512 грн. 44 коп. матеріальної та в рівних частках 4000 грн. моральної шкоди.

Стягнути з приватного агропромислового підприємства «Вітамир» в користь ОСОБА_3 2381 грн. 8 коп. матеріальної шкоди та 2000 грн. моральної шкоди. В решті позовів відмовити.

Стягнути з ПАП «Вітамир» в користь ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в рівних частках 335 грн. 44 коп. судового збору, 250 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи , 800 грн. витрат на оплату юридичної допомоги та в користь держави 151 грн. судового збору та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Івано-Франківської області шляхом подання заяви про апеляційне оскарження протягом 10 днів з дня його проголошення , з подальшим поданням апеляційної скарги протягом 20 днів з дня подання заяви про апеляційне оскарження через Снятинський райсуд. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження у строк встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Головуючий: підпис

Суддя Снятинського районного суду: Ю.Р.Потятинник