Справа № 2-4/2010
Провадження №-
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" травня 2010 р. Монастириський районний суд Тернопільської області в складі :

головуючого судді: Бойка М. П.

при секретарі: Бєля Д.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Монастириська справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третьої особи Монастириської державної нотаріальної контори Тернопільської області про визнання права власності на майно в порядку спадкування та визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом після сметрі пігурської ОСОБА_3 виданого Монастириською державною нотаріальною конторою 25 липня2005 року на імя ОСОБА_4 та за позовом ОСОБА_2 до Підліснянської сільської ради Монастириського району Тернопільської області, треті особи Монастириська державна нотаріальна контора, ОСОБА_1 про визнання заповіту недійсним, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся в суд до Монастириської міської ради Тернопільської області, заінтересованої особи Монастириської державної нотаріальної контори про продовження строку для прийняття спадщини.

В судовому засіданні ОСОБА_1 змінив позовні вимоги і просить суд визнати за ним право власності на спадкове майно, яке складається з житлового будинку з надвірними будівлями по вул.. Злуки, 29 м. Монастириська Тернопільської області після смерті його сестри ОСОБА_5 та скасувати свідоцтво про право на спадщину за законом видане Монастириською державною нотаріальною конторою 20 липня 2005 року після смерті ОСОБА_5 на імя ОСОБА_4 залучивши при цьому в якості відповідача ОСОБА_2

ОСОБА_2 подала до суду позов до Підліснянської сільської ради, третьої, яка не заявляє самостійних вимог Монастириської державної нотаріальної контори, третьої особи на стороні відповідача ОСОБА_1 про визнання заповіту недійсним.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник заявлений позов підтримали, позов ОСОБА_2 не визнали і пояснили, що 04 червня 2003 року померла ОСОБА_6 сестра ОСОБА_1

Після її смерті залишився житловий будинок з надвірними будівлями по вул.. Злуки, 29 м. Монастириська Тернопільської області.

ОСОБА_6 11.09.2001 року склала заповіт, посвідчений підліснянською сільською радою, зареєстрований в реєстрі за №7, яким все своє майно де б воно не було і з чого б воно не складалося зіповідає в рівних долях ОСОБА_1 та ОСОБА_7

ОСОБА_7 на спадщину не претендує і уступає свою частку у спадковому майні ОСОБА_1

Згідно ст.. 549 ЦК України в редакції 2003 року, який діяв на час відкриття спадщини, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Він фактично прийняв спадщину, оскільки хоронив сестру, після її смерті забрав всі документи на будинковолодіння, в нього з того часу знаходяться ключі від будинку. З будинку забрав речі домашнього вжитку, приїжджав в будинок.

В даний час він не може оформити право власності на майно в порядку спадкування у звязку з тим, що йому стало відомо, що в Монастириській державній нотаріальній конторі оформлено свідоцтво про право на спадщину за законом на чоловіка покійної.

Просить суд позов задоволити.

Позовні вимоги ОСОБА_2 вважає незаконними і необґрунтованими, так як заповіт на його імя, посвідчений уповноваженою виконкомом Підліснянської сільською радою особою, з додержанням форми, змісту та процедури посвідчення.

ОСОБА_2 та її представник позов ОСОБА_1 не визнали, заявлений позов підтримали і пояснили, що 04.06.2003 року померла дружина рідного брата ОСОБА_2

25.07.2005 року Монастириська державна нотаріальна контора видала свідоцтво про право на спадщину за законом на імя ОСОБА_4

19.10.2008 року помер її рідний брат ОСОБА_4 Після його смерті вона подала до Монастириської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини за законом.

Коли пройшло шість місяців після смерті брата, вона звернулась до нотаріальної контори, щоб оформити спадщину, але її було відмовлено в звязку з тим, що ОСОБА_1 подав заяву до суду з приводу спадкування даного майна.

Потім її стало відомо, що покійна ОСОБА_5 склала заповіт на спірне будинковолодіння на ОСОБА_1

Заповіт вважають недійсним поскільки він посвідчений неповноваженою на те особою.

Крім цього вважають, що ОСОБА_1 пропустив строк позовної давності для звернення за захистом своїх прав.

Просять суд визнати заповіт складений ОСОБА_5 на імя ОСОБА_1 і посвідчений головою Підліснянської сільської ради 11.09.2001 року визнати недійсним, відмовити в позові ОСОБА_1 та скасувати ухвалу Монастириського районного суду від 20.07.2009 року про забезпечення позову.

Представник сільської ради ОСОБА_7 суду пояснила, що 11.09.2001 року головою Підліснянської сільської ради був посвідчений заповіт, складений ОСОБА_5 на імя ОСОБА_1 та ОСОБА_7 Обовязки секретаря сільської ради в цей час виконував сільський голова. Заповіт складений з дотриманням закону.

Будучи в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, представник Монастириської державної нотаріальної контори пояснив, що дійсно 25 липня 2005 року було видано свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_5 на імя ОСОБА_4 Про заповіт не було нічого відомо.

Будучи в якості свідка у судовому засіданні ОСОБА_8 показала, що спірне будинковолодіння було недобудоване, добудував ОСОБА_1 Коли вони виїзжали, покійна дала їм ключі від житлового будинку, в якому вони мали свою кімнату. З будинку вони забрали необхідні речі, забрали документи на будинковолодіння, а саме свідоцтво про право власності, будинкову книгу, технічний паспорт, план на забудову. На момент смерті ОСОБА_5, ОСОБА_1 проживав з нею біля десяти днів, поскільки вона була у важкому стані і потребувала догляду. Покійні мати і сестра постійно говорили, що хата буде їхня тобто ОСОБА_1

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні показав, що всі жили у старій хаті. Почали будувати нову. ОСОБА_1 давав гроші на будівництво, всім чим міг допомагав. Жив ОСОБА_1 у спірному будинковолодінні пять років, потім виїхав, але постійно приїжджав.

Аналогічні покази у судовому засіданні показали свідки ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13

Як вбачається із свідоцтва про право власності на житловий будинок від 06.04.1999 року, виданого на підставі рішення виконкому Монастириської міської ради №23 від 31.03.1999 року, власником житлового будинку була ОСОБА_5, яка померла 04.06.2003 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ИД №174414 від 02.12.2003 року.

Із свідоцтва про право на спадщину виданого 25.07.2005 року на підставі дублікату свідоцтва про право власності Монастириською державною нотаріальною конторою після смерті ОСОБА_5 спадкоємцем став її чоловік ОСОБА_4, який належним чином спадщину не прийняв.

ОСОБА_4 помер 19.10.2008 року.

Із заповіту від 11.09.2001 року посвідченого сільським головою Підліснянської сільської ради і зареєстрованого в реєстрі під №7 вбачається, що ОСОБА_5 все своє майно заповіла ОСОБА_1 та ОСОБА_7

Згідно рішення № 25 від 27.08.2001 року виконкому Підліснянської сільської ради видно, що на час відпустки секретаря сільської ради, обовязки по вчиненню нотаріальних дій покласти на сільського голову.

ОСОБА_7 у судовому засіданні відмовилася від своєї частини і не вступила в управління спадковим майном, а уступає свою частку ОСОБА_1 звідси випливає, що спадкоємцем по заповіту залишається ОСОБА_1

Заслухавши сторони їхніх представників, свідків, дослідивши матеріали справи суд знаходить, що позов ОСОБА_1 підлягає до задоволення, а в позові ОСОБА_2 слід відмовити.

Так згідно ст.. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із право чинів.

Згідно ст.. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст.. 1223 право на спадкування мають особи, визначенні у заповіті. Такою особою є ОСОБА_1

Щодо свідоцтва про право на спадщину за законом від 25.07.2005 року виданого Монастириською державною нотаріальною конторою на імя ОСОБА_4 після смерті ОСОБА_5 суд вважає, що воно видане з порушенням закону, поскільки видане без врахування заповіту та видане на підставі дублікату свідоцтва про право власності. А тому суд знаходить, що дане свідоцтво про право на спадщину слід скасувати.

Керуючись: ст.. ст.. 10, 60,212, 213, 214, ЦПК України, ст.. ст.. 203, 207, 328, 1217, 1220, 1222, 1234, 1235, 1251, Законом України «Про нотаріат» суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Монастириська державна нотаріальна контора про визнання права власності на майно в порядку спадкування за заповітом після смерті сестри ОСОБА_5 та визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Монастириською державною нотаріальною конторою 05.07.2005 року на імя ОСОБА_4 після смерті ОСОБА_5 задоволити.

Визнати право власності за ОСОБА_1 на спадкове майно, а саме: житловий будинок з надвірними будівлями по вул.. Злуки 29, м. Монастириська Тернопільської області.

Свідоцтво про право на спадщину за законом видане 05.07.2005 року Монастириською державною нотаріальною конторою на імя ОСОБА_4 після смерті ОСОБА_5 визнати недійсним.

В позові ОСОБА_2 до Підліснянської сільської ради Монастириського району Тернопільської області треті особи Монастириська державна нотаріальна контора, ОСОБА_1 про визнання заповіту від 11.09.2001 року, посвідченого сільським головою Підліснянської сільської ради Монастириського району Тернопільської області і зареєстрованого в реєстрі №7 відмовити за безпідставністю та недоведеністю заявлених вимог.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 120 (сто двадцять) грн. витрат на інформаційно технічне забезпечення розгляду справи.

Ухвалу суду від 20.07.2009 року про забезпечення позову до набрання рішення законної сили залишити без змін.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Тернопільської області через Монастириський районний суд протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Заява про апеляційне оскарження рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя ОСОБА_14