ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 2-2889/10/0408
Провадження № б/н
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"24" грудня 2010 р.

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу у складі:

головуючого - судді: Деркач Н.М.

при секретарі: Хуторної Ж.І.

представника відповідача: Бершадської Л.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Кривого Рогу цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі Дніпропетровської ; області про відшкодування моральної шкоди, суд -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду із зазначеним позовом до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі Дніпропетровської області (далі - Фонд) про стягнення моральної шкоди у зв`язку із ушкодженням здоров`я внаслідок трудового каліцтва.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на ті обставини, що працював газоелектрозварювальником у ВАТ «Криворізький іомобудівник» , та під час виконання роботи 14.05.1970 року він був травмований. Акт про нещасний випадок складений не був. Довгий час аозивач лікувався та не мав змоги сперечатись з підприємством. В 90-х роках ган його здоров`я стрімко погіршився , медичним закладом йому була встановлена 2-га група інвалідності по загальному захворюванні. Пізніше він іаернувся до суду і рішенням від 09.07.2001 року було встановлено факт нещасного випадку з ним на підприємстві.

Згідно первинного огляду від 10.10.2001 - 11.01.2002 року йому було встановлено 60% ступінь втрати професійної працездатності та 3-тя група інвалідності. При повторному огляді МСЕК 22.01.2003 року йому було встановлено - 60% втрати професійної працездатності безстроково. Після травми та довготривалого лікування він став калікою.

Позивач вважає, що факт заподіяння йому моральної шкоди наявний, оскільки він на 60% безстроково втратив професійну працездатність в працездатному віці від трудового каліцтва , що спричиняє йому фізичні та моральні страждання, він відчуває незручності в повсякденному житті, змушений терпіти фізичні болі в хребті , в тазу та моральні страждання, йому важко рухати ногами. Для щоденного обіходу йому постійно необхідна і стороння допомога, він відчуває себе неповноцінною людиною, як вдома так і перед сторонніми людьми. Йому необхідно тільки знеболюючі препарати та повний спокій і ніякого фізичного навантаження.

Всі вказані ним факти та обставини призводять до значних моральних страждань та переживань, значним чином змінили ритм та порядок його життя, порушили його нормальні життєві зв`язки , для чого він повинний прикладати значні додаткові зусилля для продовження свого життя.

Позивач оцінює моральну шкоду, яка підлягає стягненню з відповідача у сумі 181 400,00 грн., яку і просив стягнути на його користь.

Як видно із письмової заяви позивача, він підтримав свої позовні вимоги і просив розглянути справу у його відсутність в зв`язку з важким станом здоров`я.

Представник відповідача - проти позову заперечувала пояснивши, що Законом України " Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" - у разі втрати потерпілим професійної працездатності відшкодування моральної шкоди не передбачене. Фонд виплачує, моральний збиток тільки за наявності факту спричинення моральної шкоди яку встановлює МСЕК. Даний факт встановлений відносно позивача не був.

Крім того, 1 січня 2008 року набрав чинності Закон України "Про Державний бюджет України на 2008 рік" від 28.12.2007 року №107-УІ, в якому і на підставі п.44 розділу 2 "Внесення змін до деяких законодавчих актів України у Законі України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійних захворювань, які спричинюй втрату працездатності у п.З розділу XI "Прикінцеві положення": після абзацу третього доповнено новим абзацом такого змісту: "відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків моральної (немайнової) шкоди застрахованим і членам їх сімей незалежно від часу настання страхового випадку припиняється з 1 січня 2008 року". Тобто, з 01.01.2008 року у Фонду соціального страхування від нещасного випадку на виробництві відсутній обов`язок, щодо відшкодування моральної шкоди всім застрахованим і членам їх сімей незалежно від часу настання страхового випадку.

По-друге, 20 березня 2007 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійних захворювань, які спричинили втрату працездатності", відповідно до яких всі норми даного. закону, якими передбачалося виплата моральної шкоди - виключено. Таким чином, Фонд соціального страхування ... не повинен виплачувати позивачу моральну шкоду.

Крім того, позивач звернувся до суду з пропуском строку позовної давності, тобто позивач пропустив строк, у межах якого він мав право звернутися до суду з вимогою про захист свого права.

Суд, проаналізувавши доводи сторін, дослідивши письмові докази, давши їм оцінку, вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Матеріалами справи встановлено, що позивач працював на ВАТ « Криворізький домобудівник» та 14 травня 1970 року з ним , під час роботи, стався нещасний випадок. В зв`язку з чим він довгий час перебував у зікарні,але акт про нещасний випадок не виробництві складений не був. Після загострення хвороби позивач отримав 2-гу групу інвалідності по загальному захворюванні.

У 2001 за рішенням Бєлгородського районного суду Бєлгородської області РФ був встановлений факт нещасного випадку на виробництві, який стався 4 травня 1970 року на підприємстві ВАТ «Криворізький домобудівник» м. , Кривого Рогу Дніпропетровської області з ОСОБА_2 , 1948 року народження (а.с.6).

Тобто , судом встановлено, що після отримання травми ОСОБА_2 .. при первинному огляді МСЕК 10.10.2001 року було встановлено -60% втрати працездатності на виробництві та 3-тя група інвалідності. При повторному огляді МСЕК від 22.01.2003 р. йому було встановлено - 60% І прати професійної працездатності безстроково.

Оскільки позивач є застрахованою особою відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного 1іадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату квдездатності", згідно зі ст.21 п.1 "є" 28 ч.З вказаного Закону , в обов`язки

відповідача входить своєчасне та в повному обсязі відшкодування шкоди, заподіяної працівникові внаслідок ушкодження його здоров`я у вигляді страхової виплати у відшкодування моральної шкоди за наявності факту заподіяння цієї шкоди потерпілому.

Суд вважає, що факт заподіяння позивачу моральної шкоди наявний, оскільки він частково - на 60% безстроково втратив професійну працездатність в працездатному віці від трудового каліцтва згідно висновків МСЕК, що спричиняє йому фізичні та моральні страждання, він відчуває незручності б повсякденному житті, змушений терпіти фізичні болі та моральні страждання, відчувати себе неповноцінною людиною, як вдома так і перед сторонніми людьми. Крім того, у судовому засіданні було з`ясовано, що позивач змушений постійно купувати обезболюючі ліки, що підтверджено наявними у матеріалах справи виписками із історії хвороби .

У підтвердження позовних вимог в позові позивач також зазначив, що у зв`язку з травмою та довготривалого лікування він втратив роботу, зв`язок з трудовим колективом. У працездатному віці він потребує постійного лікування! сторонньої допомоги, так як постійно відчуває сильні болі в хребті, також зі станом свого здоров`я, він не може ніде працевлаштуватися, та обслуговувати себе. Для щоденного обіходу йому постійно необхідна стороння допомога, ід< спричиняє йому додаткові страждання морального характеру.

Порушені його нормальні життєві зв`язки через неможливість продовження активного громадського життя, він розуміє, що повноціннії людиною вже не буде і все це сталося через трудове каліцтво, яке змінило все його життя.

Через матеріальне положення, яке погіршилося, а також його матеріально неспроможності, позивач змушений змінити свій спосіб життя, обмежити себе харчуванні, придбанні одягу, предметів домашнього побуту. Всі одержувані ві; держави кошти, витрачає в основному на знеболюючі ліки.

Змушені зміни в життєвих відносинах, сімейних обставинах, викликають;

позивача моральні переживання, почуття безвихідності і відсутності перепекти

на майбутнє.

Обговорюючи розмір відшкодування позивачу моральної шкоди, су;

враховує, характер та об`єм його фізичних, душевних, психічних страждань ві

одержаного трудового каліцтва , тривалість лікування, втрату можливості його

повної трудової та соціальної реабілітації, що призвело до значних тяжких зі

його життєвих зв`язків, що потребує від нього додаткових зусиль для

організації свого життя.

Оскільки, позивачем було вперше у жовтні 2001 року встановлено втрату

і у вигляді 60% професійної працездатності по трудовому каліцтву, дата якого є датою ості факту страхового випадку, який настав вже після 1 квітня 2001 року, тобто вже після введення в дію Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійних щ наявний, захворювань, які спричинили втрату працездатності", з урахуванням вказаних іцездатність позивачем та встановлених судом обставин характеру спричиненої моральної ОСОБА_3 , що шкоди позивачу, а саме, що в подальшому стан здоров`я позивача значно зручності в погіршився і при огляді ОСОБА_3 в 2003 р. йому було встановлено 60% втрати :траждання, професійної працездатності безстроково, та виходячи з міркувань розумності, сторонніми виваженості та справедливості, суд вважає за необхідне стягнути на його і змушений користь 40 000 грн. з відділення виконавчої дирекції Фонду соціального г матеріалах страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі Дніпропетровської області.

Також, рішенням Конституційного Суду України від 27 січня 2004 року №

І-рп/2004 року встановлено обов`язок Фонду... відшкодовувати моральнушкоду , заподіяну умовами виробництва, з втратою потерпілим професійної

працездатності. Вказане положення не виключає обов`язку Фондувідшкодовувати моральну шкоду, спричинену умовами виробництва, в інших

випадках, коли здійснення права застрахованих на відшкодування моральної(майнової) шкоди, спричиненої умовами виробництва, повинно

забезпечуватись Фондом на підставі ст.ст.1, 5, 6,13,21 та частини 3 ст.28 цьогоЗакону всім потерпілим, в тому числі в випадку тимчасової, стійкої або повної

втрати професійної працездатності.

Саме цим Законом , на час встановлення позивачу первинно ( 10.10.2001 року) втрати працездатності, урегульовано порядок відшкодування шкоди внаслідок нещасних випадків та профзахворювань, які спричинили втрату працездатності, а тому посилення представника відповідача на пропуск терміну позовної давності відповідно до ЦК та КЗоТ України є безпідставними.

Виходячи з того, що право на відшкодування моральної шкоди у позивача виникло з січня 2002 року дія Закону України "Про державний бюджет на 2008 рік", яким внесені зміни в Закон України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійних захворювань, які спричинили втрату працездатності" щодо припинення зіцшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків і моральної (немайнової) шкоди застрахованим і членам їх сімей незалежно від пасу настання страхового випадку з 1 січня 2008 року" на правовідносини сторін зе поширюється, тому посилання відповідача на вказані Закони, як на підставу »замови у задоволенні позовних вимог суд вважає не обґрунтованими.

Згідно з рішенням Конституційного Суду №6-рп/2007р, від 09.07.2007р.; № 10-рп/2008 р від 22.05.2008р." Конституційний Суд України дійшов висновку, що законом про Держбюджет не можна вносити зміни до інших законів, зупиняти їх дію, чи скасовувати їх, оскільки з об`єктивних причин це створює протиріччя у законодавстві, і як наслідок - скасування та обмеження прав і свобод людини і громадянина".

Тобто, право застрахованої особи на отримання страхових виплат виникає під час дії законодавчих актів, які надають йому право на отримання відшкодування моральної шкоди.

Представник відповідача, заперечуючи проти заявленого позову у судовому засіданні, на підставі ст.. 60 ЦПК України не надав доказів на спростування тверджень позивача.

З урахуванням викладених обставин та наданих в порядку ст.. 60 ЦПК України доказів суд вбачає наявність спричинення позивачу моральної шкоди, яку повинен відшкодувати позивачу відповідач, як одну із передбачених Законом України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, що спричинили втрату працездатності" страхових виплат.

Керуючись ст.З, 8, ч.З ст.22 Конституції України, ст..ст.1, 2, 5, 6, 13, 21,28,

34 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування

від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, які спричинили втрату працездатності, ст.ст.3,7,10,11,60,86,88,209,212-215ЦПКУкраїни, суд, -

ВИРІШИВ

Позов ОСОБА_1 до Відділенні виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі Дніпропетровської області про відшкодування моральної шкоди

задовольнити частково.

Стягнути з Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі Дніпропетровської області (р/р № НОМЕР_1 , МФО 805012 банк Управління державного казначейства України Дніпропетровській області, м. Дніпропетровськ, код 25913606) на корист/ ОСОБА_2 моральну шкоду в розмірі 40 000 грн. (сорої тисяч гривень 00 копійок).

В задоволенні іншої частини позову ОСОБА_2 відмовити.

Судові витрати покласти за рахунок держави.

Стягнути з Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві і професійних захворювань України в м. Кривому Розі ( р/р № НОМЕР_1 , МФО 805012 банк Управління державного казначейства України в Дніпропетровській області, м. іпропетровськ, код 25913606) на користь Територіального управління державної судової адміністрації Дніпропетровської області витрати на формаційне технічне забезпечення судового розгляду справи в сумі 15 грн. 00

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10- іенний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому зсіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну ;каргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Н. М. Деркач