Справа № 2-209/10
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 квітня 2010 року

Сарненський районний суд Рівненської області в складі :

головуючий суддя - Товстика І.В.

при секретарі - Полупан Р.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Сарни справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсним договору дарування житлового будинку,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся із позовом до ОСОБА_2 про визнання недійсним договору дарування житлового будинку з надвірними будівлями, в обґрунтування якого посилається на те, що 2.07.2009 року померла його мати ОСОБА_3, після смерті якої дізнався, що 5.08.2006 року вона при житті розпорядилась належним будинковолодінням по вул.Бегми,50 в м.Сарни шляхом укладення договору дарування із ОСОБА_2 даного нерухомого майна, з даним договором ознайомився 23.09.2009 року у приватного нотаріуса ОСОБА_4, в якому побачив, що підпис від імені дарувальника вчинений не його матір»ю ОСОБА_3, в зв»язку з чим вважає, що його мати не мала волевиявлення на дарування будинку відповідачу, а тому договір є недійсним, так як недотримані в момент вчинення правочину вимоги, передбачені ч.1-3, 5-6 ст.203 ЦК України, в зв»язку з чим просить визнати договір дарування житлового будинку з надвірними будівлями від 5.08.2006 року недійсним, так як був підписаний ОСОБА_3, але не відповідав її справжній волі.

Позивач ОСОБА_1 підтримав свої позовні вимоги і дав пояснення згідно позовної заяви.

Відповідач ОСОБА_2 позов не визнав і пояснив, що ОСОБА_3, яка є його бабою по матері, при житті до моменту смерті виявила бажання подарувати йому належне їй на праві власності будинковолодіння по вул.Бегми,50 в м.Сарни, в зв»язку з чим 5.08.2006 року до місця проживання останньої привіз приватного нотаріуса ОСОБА_4, який в присутності ОСОБА_3 склав договір дарування житлового будинку, що був підписаний нею і ним як обдаровуваною особою, просить відмовити у задоволенні позову.

Третя особа без самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача приватний нотаріус Сарненського РНО ОСОБА_4 позовні вимоги не визнав і пояснив, що 5.08.2006 року прибув до місця проживання ОСОБА_3 в м.Сарни, в зв»язку із станом її фізичного здоров»я, де, впевнившись в тому, що ОСОБА_3 перебуває при здоровому розумі та ясній пам»яті, роз»яснивши права їй як дарувальнику, на її добровільне волевиявлення склав договір дарування житлового будинку, за умовами якого вона безоплатно передала майно ОСОБА_2, в зв»язку з чим відсутні підстави для визнання договору дарування недійсним, так як даний правочин був укладений відповідно до вимог цивільного законодавства.

Суд, заслухавши пояснення осіб, які приймають участь у справі, дослідивши докази по справі, вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають до задоволення зі слідуючих підстав.

Із свідоцтва про смерть серія І-ГЮ № 078235 ОСОБА_3 померла 2.07.2009 року ( актовий запис №172).

Згідно договору дарування від 5.08.2006 року, нотаріально посвідченого приватним нотаріусом Сарненського РНО ОСОБА_4 ОСОБА_3 як дарувальник з однієї сторони, перебуваючи при здоровому розумі та ясній пам»яті, розуміючи значення своїх

дій та діючи добровільно, передала безоплатно у власність ОСОБА_2 як обдаровуваному з другої сторони належне їй на праві власності будинковолодіння в м.Сарни по вул.Бегми,50, про що свідчать підписи дарувальника ОСОБА_3 та ОСОБА_2; договір підписаний сторонами у присутності приватного нотаріуса, нотаріальна дія зареєстрована в реєстрі за № 689.

Із оглянутого Реєстру для реєстрації нотаріальних дій приватного нотаріуса Сарненського районного нотаріального округу ОСОБА_4 (05.01.2006 року 30.10.206 року) встановлено, що під №689 5.08.2006 року міститься запис про вчинення нотаріальної дії щодо посвідчення договору дарування житлового будинку з надвірними будівлями, укладеного між ОСОБА_3 і ОСОБА_2, при цьому нотаріусом встановлена особа сторін згідно даних паспорту, перевірена дієздатність осіб, а також належність нерухомого майна дарувальнику.

Порядком ведення та заповнення реєстрів для реєстрації нотаріальних дій від 15.07.2003 року передбачено, що записи в реєстрах нотаріальних дій проводяться особисто нотаріусом.

Відповідно до положень Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України від 3.03.2004 року запис у реєстрі для реєстрації нотаріальних дій вчинений особисто нотаріусом є доказом вчинення нотаріальних дій.

Судом достовірно встановлено, що правочин від 5.08.2006 року вчинений у письмовій формі, нотаріально посвідчений, що передбачається вимогами ст.ст.208,209 ЦК України, також нотаріальна дія зареєстрована в реєстрі особисто приватним нотаріусом Сарненського РНО ОСОБА_4, що є незаперечним доказом вчинення нотаріальної дії, зареєстрований в Електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно 11.03.2008 року, тобто відповідно до положень ст.210 ЦК України є вчиненим, так як підлягає державній реєстрації, яка проведена, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно КП «Рівненське ОБТІ» від 11.03.2008 року на ім»я ОСОБА_2

Також із пояснень третьої особи без самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача приватного нотаріуса Сарненського РНО ОСОБА_4 встановлено, що ОСОБА_3 мала необхідний обсяг цивільної дієздатності, її волевиявлення було вільним і відповідало внутрішній волі, що підтвердив і відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні.

Суд критично оцінює пояснення позивача ОСОБА_1 про те, що в договорі дарування житлового будинку з надвірними будівлями від 5.08.2006 року підпис від імені ОСОБА_3 не був вчинений нею, оскільки він пам»ятає її підпис з дитинства, так як згідно повідомлення експерта ОСОБА_5 від 2.03.2010 року ухвала суду про почеркознавчу експертизу повернута без виконання, так як обсяг наданих зразків підпису ОСОБА_3 являється недостатнім і неспівставним зі спірним підписом в договорі дарування від 5.08.2006 року, в зв»язку з чим суд вирішує спір на підставі наявних доказів у справі, які спростовують пояснення позивача щодо недійсності правочину, який за своїм змістом не суперечить вимогам ЦК України та іншим актам цивільного законодавства, волевиявлення учасників правочину було вільним і відповідало їх внутрішній волі, правочин вчинений у письмовій формі, нотаріально посвідчений, спрямований на реальне настання правових наслідків, вважається вчиненим з моменту його державної реєстрації.

Оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає звернення ОСОБА_1 щодо порушення цивільних прав необґрунтованим та безпідставним, оскільки судом не встановлені правові підстави для визнання недійсним правочину.

Керуючись ст.ст.202, 203, 208, 209, 210, 215, 717, ч.2 ст.719 ЦК України, ст.ст. 5,6,212-215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсним договору дарування житлового будинку відмовити за безпідставністю позовних вимог.

Рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Рівненської області протягом 20-ти днів після подання заяви про апеляційне оскарження, яка подається протягом 10-ти днів з дня його проголошення.

СУДДЯ: