Справа №22-ц-3129/10 Суддя-доповідач - Гагін
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2010 року м.Суми

колегія судді в судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області у складі:

головуючого Гагіна М.В.,

суддів: Ільченко О.Ю., Ведмедь Н.І.

з участю секретаря судового засідання Чуприни В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду Сумської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на постанову Ковпаківського районного суду м.Суми від 01 грудня 2009 року

у справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства праці та соціальної політики України, управління праці та соціального захисту населення Сумської міської ради, третя особа: Головне управління Державного казначейства України в Сумській області

про визнання неправомірною бездіяльності, зобовязання до вчинення дій, стягнення заборгованості по державній допомозі по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за 2007 рік, -

в с т а н о в и л а :

Постановою Ковпаківського районного суду м. Суми від 01 грудня 2009 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків фактичним обставинам, просить скасувати оскаржувану постанову та ухвалити нове рішення про задоволення її позову.

При цьому, зазначає, що їй повинна бути донарахована і виплачена заборгованість з державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку відповідно до Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми».

Дослідивши матеріали та перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Так, судом першої інстанції правильно встановлено, що позивач має сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.5), перебуває на обліку в управлінні праці та соціального захисту населення Сумської міської ради та отримувала допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Позивач відноситься до категорії застрахованих осіб у системі загальнообовязкового державного соціального страхування.

У 2007 році на позивача не поширювалась дія Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми», оскільки позивач належала до осіб, застрахованих в системі загальнообовязкового державного соціального страхування.

Згідно ст.43 ЗУ «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності та витратами зумовленими народженням та похованням, яка діяла станом на 31 грудня 2006 року, допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається застрахованій особі у розмірі, що встановлюється правління Фонду, але не менше прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Так, ст.56 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» було установлено, що у 2007 році допомога, зокрема, при народженні дитини та по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку відповідно до Закону «Про державну допомогу сімям з дітьми» та Закону «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням» здійснюється за рахунок коштів відповідної субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам.

На виконання вказаного Закону Кабінет Міністрів України прийняв постанову №32 від 16 січня 2007 року «Питання виплати застрахованим особам допомоги при народженні дитини та по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку», згідно з якою допомога, про яку йде мова, призначається органами праці та соціального захисту населення за місцем проживання застрахованих осіб.

У той же час почав діяти й Порядок призначення і виплати допомоги при народженні дитини та допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку особам, застрахованим в системі загальнообовязкового державного соціального страхування, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 11 січня 2007 року № 13, але який втратив чинність згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 22 лютого 2008 року №57 «Питання призначення і виплати допомоги сімям з дітьми».

Названий Порядок також покладав обовязок призначення і виплату допомоги при народженні та по догляду за дитиною до досягнення трирічного віку особам, застрахованим в системі загальнообовязкового державного соціального страхування на органи праці та соціального захисту населення.

Допомога повинна виплачуватися позивачці у розмірі, визначеному ст.43 Закону «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням», оскільки субєктами загальнообовязкового державного соціального страхування за зазначеним Законом є застрахована особа, страхувальник та страховик (Фонд соціального страхування з тимчасової втрати працездатності).

Допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається застрахованій особі у розмірі визначеному відповідно до ст.ст.43, 50 даного Закону, який встановлюється лише правлінням Фонду.

Управління праці та соціального захисту населення до кола перелічених субєктів не входить, а тому не вправі керуватись у своїй діяльності вищеназваним Законом.

Незважаючи на наявність рішення Конституційного Суду України №6-рп/07 від 09 липня 2007 року, яким визнано неконституційними вищезгадані положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік», у відповідача також не було законних підстав для застосування при нарахуванні виплат положення ст.15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми», оскільки цей закон передбачає право на допомогу у визначеному розмірі лише особам, які не застраховані в системі загальнообовязкового державного соціального страхування, до яких позивач не відноситься.

Крім того, Законом №107-VI від 28 грудня 2007 року законодавець вніс зміни, зокрема, до ст.ст.13, 14 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми», надавши право на допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку саме за цим Законом поряд з незастрахованими особами в системі загальнообовязкового державного соціального страхування також застрахованим особам, якою є, до речі, й позивачка.

Тому, в 2007 році відповідач правильно виплачував їй допомогу відповідно вже до цього Закону та Порядку призначення виплати державної допомоги сімям з дітьми, затвердженого постановою КМУ від 27 грудня 2001 року № 1751 (з наступними змінами), а не згідно із Законом «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням», який на спірні правовідносини в силу наведених вище мотивів не розповсюджується.

Інші доводи апеляційної скарги зазначених висновків суду не спростовують.

Таким чином, колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції є законною та обгрунтованою, ухвалена з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для її зміни чи скасування не вбачається.

Керуючись ст.3041, п.1 ч.1 ст.307, ст.ст.308, 313 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Постанову Ковпаківського районного суду м.Суми від 01 грудня 2009 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: