Справа № 2-17/10
УХВАЛА

29.09.2010 року Путивльський районний суд Сумської області у складі:

головуючого - судді Толстого 0.0.

при секретарі - Чертковій І.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Путивль справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Путивльської міської ради Путивльського району Сумської області, відділу Держкомзему у Путивльському районі Сумської області, треті особи - проектно-консультаційна фірма "Інтел-Ленд", мале приватне підприємство Горизонт", про скасування рішення Путивльської міської ради, визнання недійсним державного акту на землю та скасування його державної реєстрації, усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив визнати рішення 21-ї сесії 5 скликання Путивльської міської ради від 14.12.2007 р. в частині передачі у власність відповідачці ОСОБА_2 земельної ділянки площею 0,0460 га по вулиці Свободи, 36 в м. Путивль, для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель, а також визнати недійсним державний акт серії ЯЕ № 391822 від 26.03.2008 р. на право власності на наведену земельну ділянку, виданий відповідачці, із скасуванням його державної реєстрації. Крім того, просив усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою шляхом зобов'язання відповідачки ОСОБА_2 знести частину належної їй огорожі, яка знаходиться на його земельній ділянці.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що приймаючи рішення про передачу земельної ділянки у власність відповідачці Путивльською міською радою не взято до уваги відсутність у виготовленій технічній документації на цю земельну ділянку даних про погодження її меж з ним, як суміжним зелллевласником, що є порушенням п 2.6 Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право приватної власності на землю, право колективної власності на землю і право постійного користування зелллею (в т.ч. на умовах оренди) та договорів оренди, що призвело до того, що в технічній документації земельні ділянки місцями накладаються одна на одну.

З цих підстав вважав недійсним і виданий відповідачці державний акт на землю.

Посилався і на те, що 6 м огорожі відповідачки ОСОБА_2 займає 0,0004 га його земельної ділянки, що створює перешкоди у користуванні останньою.

В судовому засіданні свої вимоги повністю підтримав.

Відповідачка ОСОБА_2 позов не визнала і заявила клопотання про закриття справи з тих підстав, що цей спір підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Суд, заслухавши думку осіб, які брали участь у справі, приходить до висновку про часткове задоволення цього клопотання з наступних підстав.

У відповідності до вимог ст. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 17 КАС України передбачено, що компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктами владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії, дій чи бездіяльності.

Конституційний Суд України в своєму рішенні від 1 квітня 2010 року № 10-рп/2010 у справі за конституційним поданням Вищого адміністративного суду України щодо офіційного тлумачення положень частини першої етапі 143 Конституції України, пунктів "а", "б", "в", "г" ст. 12 Земельного кодексу України, п. 1 ч. 1 ст. 17 Кодексу адміністративного судочинства України зазначив, що положення пунктів "а", "б", "в", "г" ст. 12 Земельного кодексу України у частині повноважень сільських, селищних, міських рад відповідно до цього кодексу вирішувати питання розпорядження землями територіальних громад, передачі земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб, надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності, вилучення земельних ділянок із земель комунальної власності треба розуміти так, що при вирішенні таких питань ці ради діють як суб'єкти владних повноважень; положення пункту 1 частини першої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України стосовно поширення компетенції адміністративних судів на "спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності" слід розуміти так, що до публічно-правових спорів, на які поширюється юрисдикція адміністративних судів, належать і земельні спори фізичних чи юридичних осіб з органом місцевого самоврядування як суб'єктом владних повноважень, пов'язані з оскарженням його рішень, дій чи бездіяльності.

Така ж позиція висловлена у п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 19 березня 2010 року № 2 Про внесення змін та доповнень до постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ", яким внесено зміни до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ", де зазначено, що всі спори, щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень при реалізації ними управлінських функцій у сфері земельних правовідносин, вирішення яких згідно з пунктами 1, 3 частини першої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства віднесено до компетенції адміністративних судів.

Ураховуючи те, що Путивльська міська рада під час вирішення питання надання земельної ділянки у власність відповідачці ОСОБА_2, діяла як суб'єкт владних повноважень, то спір щодо законності прийнятого органом місцевого самоврядування рішення повинен розглядатися адміністративним судом.

Інші позовні вимоги, на думку суду, можуть бути розглянутими в порядку цивільного судочинства.

Водночас, згідно ст. 16 ЦПК України не допускається об'єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом.

На підставі викладеного, керуючись рішенням Конституційного Суду України від 1 квітня 2010 року № 10-рп/2010, ст. 16, п. 1 ч.І ст. 205 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Путивльської міської ради Путивльського району Сумської області, відділу Держкомзему у Путивльському районі Сумської області, треті особи - проектно-консультаційна фірма Інтел-Ленд", мале приватне підприємство "Горизонт", І про скасування рішення міської ради, визнання недійсним державного акту і скасуванням 1 його державної реєстрації, усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, в частині позовних вимог про скасування рішення міської ради,- закрити.

2. Роз'яснити ОСОБА_1 право звернення до суду з'такимвимогами в порядку адміністративного судочинства.

Ухвала суду в частині закриття провадження у справі може бути оскаржена до апеляційного суду Сумської області через Путивльський районний суд шляхом подачі в 5- ти денний строк з дня її проголошення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення ухвали, можуть подати апеляційну скаргу протягом 5-ти днів з моменту отримання її копії.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційно7 скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: підпис

Копія вірна

Суддя

Путивльського районного суду ОСОБА_3