Справа № 2-438/10
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2010 року Житомирський районний суд Житомирської області в складі: головуючої судді - Єзерської І.В.

секретаря с/з - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до

ОСОБА_3 сільської ради Житомирського району, третьої особи ОСОБА_4 про визнання права власності на нерухоме майно та зустрічний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 сільської ради Житомирського району про визнання права власності, - встановив:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду із вказаною позовною заявою, в обґрунтування своїх вимог зазначив, що у 1955 році його батьку ОСОБА_5, адміністрацією кінного заводу була надана у постійне користування земельна ділянка, розміром 0,06 га., що розташована по вул.Котовського, 14 в с.Станишівка Житомирського району. На вказаній ділянці пізніше була побудована господарська будівля для утримання домашніх тварин і сільськогосподарського інвентарю. Після смерті батька, з 1978 року, позивач продовжує користуватися господарською будівлею. Посилаючись на те, що відповідач відмовився документально підтвердити факт належного йсм, нерухомого майна, що позбавляє позивача можливості оформити своє право власності, просив позов задовольнити, визнати за ним право власності на вищевказану господарську будівлю.

В ході розгляду справи ОСОБА_4 звернувся до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 сільської ради Житомирського району про визнання права власності, вказуючи в позові, що ОСОБА_5 (дід позивача) було збудовано будівлю на земельній ділянці розміром 0,06 га., а саме літню кухню- сарай, яка розташована за адресою с.Станишівка, вул.Корольова (стара назва Котовського), Житомирського району. В 1978 році ОСОБА_5 помер і в подальшому у вказаній будівлі проживала його мати ОСОБА_6, яка померла в 2005 році.

ОСОБА_4 проживав у вказаній будівлі з народження (1960 року) по 1985 рік, а на даний час використовує дане майно в своїх господарських цілях, а тому вважає, що його права порушені і просить задовольнити його позов.

Позивач ОСОБА_2 та його представник позов підтримали в повному обсязі з підстав зазначених в ньому, в зустрічному позові просять відмовити.

Представник відповідача ОСОБА_3 сільської ради Житомирського району подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність.

Третя особа, позивач по зустрічному позові ОСОБА_4 та його представник позов ОСОБА_2 не визнали, свій позов просили задовольнити.

Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, судом були встановлені наступні факти.

Судом встановлено, що по вул. Котовського, 14 в с.Станишівка, Житомирського району розташована господарська споруда, ринкова вартість якого становить 1738,75 грн.

Земельна ділянка на якій розташований зазначений вище спірний об'єкт нерухомого майна, в користуванні та у приватній власності не знаходиться, а рахується землями запасу ОСОБА_3 сільської ради Житомирського району (а.с.127).

Згідно звіту №2082 про ринкову вартість об'єкту нерухомості, розташованого за адресою с.Станишівка, вул. Котовського, буд.14, Житомирського району його вартість становить 1738 грн. 75 коп. (а.с.21- 56).

Відповідно до пп.1 п.б ч.І ст.31 Закону України «Про місцеве і регіональне самоврядування в Україні» саме до компетенції виконавчих органів сільських, селищних, міських рад віднесено питання про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів у порядку, встановленому законом.

Спірна будівля не прийнята в експлуатацію в порядку визначеному постановою Кабінету Міністрів УРСР від 12 березня 1981 року №125 «Про приймання в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин. Вказаних обставин сторони не заперечують.

Відповідно до роз'яснень, постанови Пленуму верховного суду України від 19 вересня 1975 року «Про практику застосування судами України ст.105 ЦК України «вирішуючи позови про право власності на самовільно споруджені жилі будинки або прибудови, в тому числі пов'язані з купівлею - продажем, міною, даруванням, спадкуванням останніх, суди повинні враховувати, що до таких будинків і прибудов не виникає прав і обов'язків власника ні в осіб, які їх спорудили, ні в осіб, які уклали щодо них угоди.

Таким чином, спірний об'єкт нерухомого майна (господарська будівля) є самовільно спорудженою, не прийнятою в експлуатацію в установленому законом порядку, тому на неї не може виникати ні право власності ні право спадкування.

Керуючись ст.ст.105 ЦК України (в редакції 1963 року), ст.ст. 392, 456 ЦК України, ст. ст. 14, 215, 218, 221-223 ЦПК України, Закон України «Про місцеве регіональне самоврядування», суд,-

вирішив:

В позові ОСОБА_2 відмовити за безпідставністю.

з

Відмовити за безпідставністю в зустрічному позові ОСОБА_4.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Житомирської області протягом десяти днів з дня його проголошення через Житомирський районний суд Житомирської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: