СПРАВА №2-3898/10 Номер рядка стат. звіту - 43
Код суду 0707
13 грудня 2010 року м.Мукачево
МУКАЧІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
в особі: головуючого-судді Феєр І.С.
при секретарі Андрела В.Ю.
за участю представника позивача ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Мукачево цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання ОСОБА_3 таким, що втратив право на користування житловим будинком №20 по вул.Мукачівській в с.В.Лучки Мукачівського району, -
03 листопада 2010 року позивач ОСОБА_2 звернулася до Мукачівського міськрайонного суду з позовною заявою до ОСОБА_3 про визнання ОСОБА_3 таким, що втратив право на користування житловим будинком №20 по вул.Мукачівській в с.В.Лучки Мукачівського району.
Відповідач ОСОБА_3 належним чином повідомлявся про день, час та місце розгляду справи в суді, в судове засідання повторно не з»явився без поважних причин, причину неявки суд не повідомив. Зі згоди представника позивача ОСОБА_1, суд знаходить можливим розглянути справу у відсутності відповідача, згідно до вимог ст. 169 ч.4 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів з постановленням заочного рішення, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.
Представник позивача ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги позивача підтримав, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві та пояснив, що на підставі Свідоцтва про право власності від 15 липня 2005 року позивач є власником 1/2 частини будинку №20 по вул.Мукачівській в с.В.Лучки Мукачівського району. Разом з позивачем у вищевказаному будинку зареєстрований ОСОБА_3, який з 06 листопада 2008 року не проживає у будинку позивача. Реєстрація відповідача ОСОБА_3 у вищевказаному будинку створює ОСОБА_2 певні труднощі при сплаті комунальних послуг та оформленні інших відповідних юридичних документів, позбавляє права вільно володіти та користуватися своєю власністю, а тому просив задовольнити позовні вимоги позивача в повному обсязі.
Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до слідуючого висновку.
В судовому засіданні належними доказами встановлено, що згідно ксерокопії Свідоцтва про право власності від 15 липня 2005 року ОСОБА_2 являється власником 1/2 частини будинку №20 по вул.Мукачівській в с.В.Лучки Мукачівського району, що також стверджується витягами про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 15 липня та 23 вересня 2005 року, свідоцтвом про право на спадщину за законом від 16 вересня 2005 року (а.с. 8, 9, 10, 11).
Із свідоцтва про розірвання шлюбу серії 1-ФМ № 018998 від 06 листопада 2008 року вбачається, що шлюб зареєстрований між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 листопада 2008 року розірвано (а.с. 7).
Статтею 48 пунктом 2 Закону України Про власність із змінами та доповненнями, внесеними Законами України, власник може вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднанні з позбавленням володіння, і відшкодування завданих збитків.
Конвенцією (ст. 41) та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до закону №475/97-ВР від 17 липня 1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст.ст. 316, 317, 319, 321 ЦК), ст. 48 Закону «Про власність».
Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст.ст. 16, 386, 391 ЦК України.
Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім»ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.
Як вбачається із пояснень представника позивача ОСОБА_1 та матеріалів справи, відповідач ОСОБА_3, який зареєстрований у ІНФОРМАЦІЯ_1 району не проживає по даній адресі. Реєстрація відповідача позбавляє конституційного права позивача, як власника будинку вільно володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном, створює для неї зайві витрати по обслуговуванню та утриманню будинку, що негативно відображається на фінансовому становищі її сім»ї, а тому позовні вимоги обгрунтовані і такі, що підлягають до задоволення.
Відповідно до ст.169 ч.4 ЦПК України, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів і постановляє заочне рішення.
Керуючись ст.ст.10, 60, 169 ч. 4, 208, 209, 212-218, 224-232 ЦПК України, ст.41 Конституції України, ст.ст. 12, 48 Закону України Про власність із змінами та доповненнями, внесеними Законами України, Конвенцією про захист прав людини» від 17 липня 1997 року, ст. 150, 155 ЖК України, ст.ст. 16, 316, 317, 319, 321, 383, 386, 391, 405 ЦК України, суд заочно,-
Позовні вимоги ОСОБА_2 - задовольнити.
Визнати ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 таким, що втратив право користування житловим будинком №20 по вул.Мукачівській в с.В.Лучки Мукачівського району Закарпатської області.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали учать у справі але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

ГОЛОВУЮЧИЙ І.С.ФЕЄР