Апеляційний суд Чернігівської області
Справа № 22ц-2261 Головуючий у 1 інст. - Валевач М.М.
Доповідач - Страшний М.М.
УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

4 червня 2010 року апеляційний суд Чернігівської області у складі:

Головуючого - судді Хромець Н.С.

Суддів - Страшного М.М., Острянського В.І.

При секретарі - Коваленко Ю.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Чернігові справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в Щорському районі Чернігівської області на постанову Щорського районного суду Чернігівської області від 20 липня 2009 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Щорському районі Чернігівської області про визнання бездіяльності відповідача щодо виплати щомісячної соціальної допомоги у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком за 2008 рік протиправною, зобов'язання здійснити нарахування недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги як дитині війни у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком та забезпечити її виплату за 2008 рік,

встановив:

Постановою Щорського районного суду від 20 липня 2009 року позов ОСОБА_1 задоволений частково, зобов'язано відповідача здійснити перерахунок соціальної надбавки до пенсії позивача за період з 22 травня по 31 грудня 2008 р. включно в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, як передбачено ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни" та виплатити заборгованість за відрахуванням вже сплаченої суми.

Управління Пенсійного фонду України в Щорському районі Чернігівської області в апеляційній скарзі просить постанову місцевого суду скасувати і постановити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову повністю. Апелянт вважає, що судом першої інстанції неправильно застосовані норми матеріального права, а саме Закони України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та „Про соціальний захист дітей війни".

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що постанова суду першої інстанції ухвалена з додержанням норм матеріального і процесуального права, а підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду першої інстанції без змін, якщо дійде висновку, що судове рішення ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

По справі встановлено, що позивач перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Щорському районі Чернігівської області, отримує пенсію за віком та, відповідно до положень ст. 1 Закону України „Про соціальний захист дітей війни", має статус дитини війни. Статтею 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни", яка з врахуванням рішень Конституційного Суду України від 09 липня 2007 р. № 6-рп/2007 та від 22 травня 2008 р. у справі № 1-28/2008 щодо відповідності Конституції України окремих положень Закону України „Про Державний бюджет України на 2008 рік", діє в редакції, що діяла до 1 січня 2007 p., передбачено, що дітям війни пенсії підвищуються на 30% мінімальної пенсії за віком. Таким чином, висновок суду першої інстанції про неправомірність дій відповідача ґрунтується на нормах чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини. Судом також враховано, що відповідачем надбавка частково виплачена у розмірах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Доводи апелянта щодо неможливості застосування мінімального розміру пенсії за віком, встановленого ст. 28 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" , при вирішенні даного спору не можуть бути підставою для задоволення апеляційної скарги. Розмір мінімальної пенсії за віком визначений лише ст. 28 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". Для встановлення розмірів мінімальної заробітної плати і мінімальної пенсії за віком, згідно з положеннями ст. 2 Закону України „Про прожитковий мінімум", застосовується прожитковий мінімум. Іншими чинними Законами України розмір мінімальної пенсії за віком не встановлений, а тому при визначенні розміру підвищення відповідно до ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни" застосовується розмір мінімальної пенсії за віком, встановлений ст. 28 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". Положення ч.3 ст. 28 цього Закону не є перешкодою для застосування зазначеної величини (мінімального розміру пенсії за віком) для обчислення підвищення пенсії особі, яка має статус дитини війни, на підставі ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни".

Відсутність бюджетного фінансування передбачених Законом України „Про соціальний захист дітей війни" доплат до пенсії не може бути підставою для відмови у нарахуванні та виплаті надбавки, оскільки реалізація особою права, що пов'язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних чинних на час виникнення спірних 'правовідносин нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних коштів.

Постанова суду відповідає вимогам закону, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для скасування судового рішення.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Щорському районі Чернігівської області відхилити, а постанову Щорського районного суду Чернігівської області від 20 липня 2009 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Верховного Суду України у касаційному порядку протягом двох місяців.

Головуючий: Судді: