Єланецький районний суд Миколаївської області
Справа №2-120
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 листопада 2010 року Єланецький районний суд Миколаївської області в складі :

головуючого- судді Раєвич Т.М.

при секретарі Кузьміній О.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт Єланець справу за позовом ПАТ КБ "Приват Банк " до ФГ " Буланча А.С. " про стягнення боргу по кредитному договору та до ФГ "ОСОБА_1 та ОСОБА_1 про передачу майна в заклад та звернення на нього стягнення

ВСТАНОВИВ:

Публічне Акціонерне Товариство Комерційний банк «Приватбанк» (далі ПАТ КБ «Приватбанк») звернувся до суду з позовом до ФГ «ОСОБА_1С.» про стягнення боргу по кредитному договору та до ФГ «ОСОБА_1С.» та ОСОБА_1 про передачу майна в заклад та звернення на нього стягнення.

Свої вимоги мотивує тим, що відповідно до укладеного договору №116АК/2007 від 10.12.2007 року ФГ «ОСОБА_1С.» отримав кредиту розмірі 135000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 19,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 07.12.2009 року. Також в забезпечення виконання зобов'язань між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ФГ «ОСОБА_1С.», ОСОБА_1 10.12.2007 року були укладені договори застави:

- № 116АК/2007/1, відповідно до якого ФГ «ОСОБА_1С.» надало в заставу належне йому майно, а саме: комбайн (модель; форт шріт Е-516, рік випуску: 1982, тип ТЗ: комбайн, № кузова/шасі: 408101717, реєстраційний - номер: 07012 МК), трактор колісний марки Беларус - 892, 2005 р.в, р.н.НОМЕР_1.;

-№ 116АК/2007/2 відповідно до якого ОСОБА_1 надав в заставу належне йому майно, а саме: автомобіль ВАЗ (модель: 2108, рік випуску: 1995, тип ТЗ: легковий комбі-В, № кузова/шасі: ХТА 210800Т17262464, реєстраційний номер: ВЕ 1248 АС);

- № 116АК/2007/3 відповідно до якого ОСОБА_1 надав в заставу належне йому майно, а саме: дискову борозну АГ-2,4, 2007 г.в (Техноторг); сіялку С3-3,6; плуг трьохкорпусний ПЛН-3,35; плуг ПЛН 4,35 (2 шт.); сцепку борон навісну і прицепну (по 8 м); культиватор КРН 4,2 (2 шт.) культиватор КПС - 4; оприскувач ОП-600, 2007 г.в; лущильник ЛДГ-10; бочку ВР-3, ємкості під ГСМ (3і 2,5 м.куб); сцепку котків (7,5 м); дискову борону БДТ-3, 2007 р.в; причеп тракторний ПТС-4.

В порушення умов договору відповідач зобов'язання за вказаним

договором належним чином не виконав, в результаті чого, станом на 13.03.2010 року виникла заборгованість перед банком в сумі 250965,42 грн., яка складається з наступного:

-заборгованість за кредитом - 120100,00 грн.;

-заборгованість по відсоткам за користування кредитом - 56269,70 грн.:

-пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 74595 грн.;

Враховуючи це, а також те, що предмети застави не передані в заклад, просив суд стягнути з відповідачів заборгованість за кредитним договором та передати в заклад ПАТ КБ «Приватбанк» шляхом вилучення заставленого майна, звернувши на нього стягнення в рамках погашення заборгованості за кредитним договором № 116 АК /2007 від 10.12.2007 року.

Ухвалою суду від 07.10.2010 року провадження по цивільній справі за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до ФГ «ОСОБА_1С.» про стягнення боргу по кредитному договору та до ФГ «ОСОБА_1С.» та ОСОБА_1 про передачу майна в заклад та звернення на нього стягнення за договорами застави майна № 1І6-АК/2007/1 та № 116-АК/2007/3 від 10.12.2007 року закрито.

В судовому засіданні представник позивача вимоги щодо передачі майна в заклад та звернення на нього стягнення за договором застави майна №116- АК/2007/2 від 10.12.2007 року підтримав та просив задовольнити.

Вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, пояснення відповідачів, які були надані в ході розгляду справи, суд вважає, що вимоги позивача щодо передачі майна в заклад та звернення на нього стягнення є обґрунтованими.

Так, судом встановлено, що 10.12.2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ФГ «ОСОБА_1С.» було укладено кредитний договір №116 АК/2007 згідно якого ФГ «ОСОБА_1С.» отримало кредитні кошти. Кінцевим терміном погашення кредиту було визначено 07.12.2009 рік.

В забезпечення виконання зобов'язання за даним кредитним договором між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 було укладено договір застави №116АК/2007/2, відповідно до якого ОСОБА_1 надав в заставу належне йому майно, а саме: автомобіль ВАЗ (модель; 2108, рік випуску: 1995, тип ТЗ: легковий комбі-В, № кузова/шасі: ХТА 210800Т17262464, реєстраційний номер: ВЕ 1248 АС).

В судовому засіданні встановлено, що ФГ «ОСОБА_1С.» в порушення умов кредитного договору зобов'язання не виконав, в результаті чого виникла заборгованість перед боржником в сумі 250965,42 грн., тобто судом встановлено факт неналежного виконання основного зобов'язання.

Ст.589 ЦК України та ст.20 ЗУ «Про заставу» встановлено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язанні заставодавець набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано.

Застава рухомого майна згідно з параграфом 6 глави 49 ЦК України, що виникає на підставі договору є одним із видів забезпечувальних обмежень, які також регулюються вимогами ЗУ «Про забезпечення кредиторів та реєстрацію обмежень» від 18.11.2003 року №1255-І.

Відповідно до ст.24 зазначеного Закону звернення стягнення на предмет забезпечувального обмеження здійснюється на підставі рішення суду в порядку встановленому законом, або в позасудовому порядку згідно із цим Законом.

Згідно ст.25 цього Закону у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження в рішенні суду зазначаються: ...4)спосіб реалізації предмета забезпечувального обтяження шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням однієї із процедур, передбачених ст.26 цього Закону.

Відповідно до ст.22 договору застави №116 АК/2007/2 від 10.12.2007 року реалізація предмету застави за вибором заставодержателя здійснюється:...2)продажем заставодержателем предмету застави шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою - покупцем або на публічних торгах.

Ця умова договору застави не суперечить вимогам Закону, оскільки такі способи реалізації предмету застави передбачено як ЦК України, ЗУ «Про заставу» так і ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень».

Крім того відповідно до ст.3 ЦК України сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства свої відносини, які не врегульовані цими актами, можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд.

Оскільки відповідно до п.21 договору застави право вибору способу реалізації предмету застави належить заставодержателю, вимоги позивача про звернення стягнення на предмет застави шляхом його безпосереднього продажу конкретному покупцю з правом укладення заставодержателем договору купівлі-продажу предмету застави від імені заставодавця є такими, що ґрунтуються на законі та відповідають умовам договору укладеного між сторонами.

Згідно ст. 44 ЗУ «Про заставу»: заклад - застава, рухоме майно, при якій майно, що складе предмет застави, передається заставодавцем у володіння заставодержателю.

Відповідно до п. 17.12 Договору застави № 116 АК/2007/2 від 10.12.2007 року у випадку порушення заставодавцем зобов'язання за кредитним договором заставодавець зобов'язується передати предмет застави заставодержателю в заклад.

В порушення умов договору застави відповідач предмет застави до теперішнього часу в заклад позивачу не передав, що є перешкодою в зверненні стягнення на предмет застави у спосіб обраний заставодавцем.

Відповідно до ч.1 ст.620 ЦК України у разі невиконання боржником обов'язку передати кредитору у власність або у користування річ, визначену індивідуальними ознаками, кредитор має право витребувати цю річ у боржника та вимагати її передавання відповідно до умов зобов'язання.

Враховуючи зазначене, вимоги позивача про передачу йому в заклад заставленого майна є таким, що ґрунтуються на законі.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати пропорціонально до розміру задоволених сум витрат.

З матеріалів справи встановлено, що при зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір в сумі 1592,78 грн..

Суд дійшов висновку про задоволення вимог позивача про звернення стягнення на заставлене майно в рахунок погашення заборгованості та про передачу заставленого майна в заклад позивачу. З цих задоволених вимог підлягає стягненню судовий збір в сумі 120 грн. (1% від 12000 грн.), та 8,50 грн. з немайнових вимог про передачу заставленого майна в заклад позивачу, які підлягають відшкодуванню позивачу за рахунок відповідача ОСОБА_1

Згідно постанови Кабінету Міністрів України від 21.12.2005 року №1258 станом на момент звернення позивача до суду із справ позовного провадження з розгляду спору майнового характеру витрати сплачувалися в розмірі 120 грн. (в ред. Постанови КМУ від 05.08.2009 року № 825)

При подачі позовної заяви позивачем сплачено саме таку суму. Сума зазначених витрат не пов'язана із сумою задоволених позовних вимог, а тому вони підлягають відшкодуванню позивачу в повному обсязі за рахунок відповідача ОСОБА_1

Керуючись ст. ст. 10, 60, ч. 1 ст. 88, 212, 213, 214, 215 ЦПК України,-

ВИРІШИВ:

Вилучити у ОСОБА_1 та передати в заклад наступне майно: автомобіль ВАЗ (модель: 2108, рік випуску: 1995, тип ТЗ: легковий комбі-В, № кузова/шасі: ХТА 210800Т17262464, реєстраційний номер: ВЕ 1248 АС), яке фактично знаходиться за адресою с.Великосербулівка по вул. Кринична буд. 1 Єланецького району Миколаївської області та згідно договору застави майна №116 АК/2007/2 укладеного між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 передано в заставу.

В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №116АК/2007 від 10.12.2007 року звернути стягнення на автомобіль ВАЗ (модель: 2108, рік випуску: 1995, тип ТЗ: легковий комбі-В, № кузова/шасі: ХТА 210800Т17262464, реєстраційний номер: ВЕ 1248 АС) шляхом безпосереднього продажу конкретному покупцю з правом укладання заставодержателем договору купівлі-продажу предмету застави від імені заставодавця.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» судові витрати по справі: судовий збір в сумі 128 (сто двадцять вісім) грн. 50 коп. та 120 (сто двадцять) грн., витрат на інформаційно-технічне забезпечення суду.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду шляхом подання до районного суду апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя : Т.М. Раєвич