Справа №22-ц-2582/10 Суддя-доповідач - ОСОБА_1
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2010 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого Маслова В.О.,

суддів - Білецького О.М., Шевченка В.А.,

при секретарі Назаровій О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Тростянецького районного суду Сумської області від 28 квітня 2010 року

у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання розписки недійсною, усунення перешкод у користуванні житловим будинком і земельною ділянкою, знесення самовільно збудованих будівель, поновлення меж земельних ділянок, перенесення огорожі та відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и л а :

У січні 2007 року ОСОБА_2 звернулася до ОСОБА_3 з позовом, у якому зазначала, що поряд з її садибою по вул. Червоноармійській, 71 у м. Тростянці Сумської області на суміжній земельній ділянці за номером 69 відповідачка, змістивши в сторону її (позивачки) будинку встановлену межу, переставила огорожу і звела ряд будівель з порушенням відповідних норм, чим створила їй перешкоди в користуванні її господарством та завдала моральних страждань.

При цьому було використано складену нею під впливом тяжкої обставини та на вкрай невигідних умовах 03 серпня 1998 року розписку, в якій вона висловила свою згоду на будівництво ОСОБА_3 гаража на відстані 40 см від межі між їхніми садибами.

Посилаючись на вказані обставини, і уточнивши у подальшому свої вимоги, заявлені також до ОСОБА_4, позивачка просила визнати розписку недійсною, зобовязати відповідачів усунути їй перешкоди у користуванні її майном шляхом знесення самочинно збудованих обєктів: будинку, гаража, кухні, сараю, погреба, а також відновити межу між їхніми земельними ділянками, перенести огорожу на попереднє місце і стягнути з них 5000 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Тростянецького районного суду Сумської області від 28 квітня 2010 року позов задоволено частково.

Постановлено зобовязати відповідачів знести частину самочинно збудованого погреба, розташовану на відстані менше ніж один метр від межі земельної ділянки позивачки.

Вирішено питання щодо судових витрат.

В апеляційній скарзі позивачка, вказуючи на неправосудність рішення, невірну юридичну оцінку, яку суд дав її розписці та посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення в частині відмови у задоволенні її вимог.

У частині вирішення вимоги про знесення погреба рішення не оскаржується.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду частковому скасуванню з ухваленням нового рішення на підставі п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України.

Як вірно встановлено судом і вбачається з матеріалів справи, за договором купівлі-продажу від 08 червня 1998 року ОСОБА_3 придбала житловий будинок з господарськими приміщеннями по вул. Червоноармійській, 69 у м Тростянці Сумської області (т. 1, а. с. 102).

03 серпня 1998 року ОСОБА_2, яка згідно з договором дарування від 25 червня 1994 року та державними актами від 10 грудня 2004 року є власником будинку та земельних ділянок для обслуговування будинку і ведення особистого селянського господарства по вул. Червоноармійській, 71 у м. Тростянці, видала розписку про те, що вона не заперечує будувати гараж по вул. Червоноармійській, 69 за 40 см від межі (т. 1, а. с. 9-10, 11-12, 14, 15).

Рішенням виконкому Тростянецької міської ради № 339 від 19 серпня 1998 року ОСОБА_3 дозволено будівництво нового житлового будинку з літньою кухнею гаражем на місці старого житлового будинку та будівництво сараю по вул. Червоноармійській, 69 у м. Тростянці (т. 1, а. с. 103).

Будівельний паспорт на забудову був зареєстрований у районного архітектора за № 42 від 08 вересня 1998 року (т. 1, а. с. 104-106).

Рішенням виконкому Тростянецької міської ради № 635 від 19 листопада 2008 року ОСОБА_3 дозволено добудувати до житлового будинку теплий коридор (т. 2, а. с. 54, 55-62).

Відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи від 25 листопада 2005 року, проведеної в іншій справі, гараж відповідачів розташований на відстані 60 см від межі з домоволодінням № 71, а погріб частково на самій межі.

Зазначені в цьому висновку відхилення від будівельних норм і правил стосуються лише недотримання відстаней від гаража і погреба відповідачів до будинку позивачки та до межі її земельної ділянки (т. 1, а. с. 28-32).

Згідно з рішенням виконкому Тростянецької міської ради № 13 від 26 лютого 2004 року межі між суміжними земельними ділянками сторін були погоджені ними і закріплені в натурі існуючим парканом та межовими знаками, що відображено у складеному компетентними особами акті (т. 2, а. с. 96).

З листа Тростянецької райдержадміністрації від 19 січня 2006 року слідує, що при повторній перевірці, проведеній у вересні 2005 року було встановлено, що існуючі межі земельної ділянки ОСОБА_2 повністю відповідають виданому їй державному акту.

Щодо водовідводу біля гаражу, то усуваючи виявлені раніше порушення, відповідачі спрямували його на свою ділянку (т. 1, а. с. 46).

За повідомленнями інспекції ДАБК у Сумській області будівництво добудови до житлового будинку здійснене ОСОБА_3 без належного дозволу на виконання будівельних робіт, у звязку з чим її 21 жовтня 2009 року було притягнуто до адміністративної відповідальності (т. 2, а. с. 45, 46, 170, 185).

Рішенням виконкому Тростянецької міської ради № 691 від 03 грудня 2009 року питання щодо погодження прийняття в експлуатацію будинку, гаража, сараю та погреба по вул. Червоноармійській, 69 у м. Тростянці відкладене для додаткового вивчення (т. 2, а. с. 37).

Вирішуючи за таких фактичних обставин спір, суд виходив з того, що відносно вимоги про знесення гаража позивачка пропустила встановлений ст. 71 ЦК УРСР трирічний строк позовної давності.

Втім з таким висновком суду погодитися неможливо, оскільки він ґрунтується на поверховому дослідженні матеріалів справи та невірному застосуванні норм матеріального права.

З наведених даних слідує, що місце розташування односкатного гаража відповідачів за принципом добросусідства ще перед початком будівництва було узгоджене з відповідачкою.

Будь-яких інших порушень будівельних норм при його будівництві, крім зазначених вище, не встановлено.

Належних засобів доказування того, що саме внаслідок конкретного місцезнаходження гаража позивачці створюються перешкоди у здійсненні нею права користування її будинком і земельними ділянками, суду не надано.

Вказаних обставин суд не врахував, хоча вони мають суттєве значення для вірного вирішення спору, оскільки стаття 376 ЦК передбачає можливість знесення самочинного будівництва за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування лише у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил, та в разі неможливості проведення відповідної перебудови або відмови особи, яка здійснила будівництво, від її проведення.

За позовом же фізичної особи таке рішення може бути ухвалене на підставі ст. 391 ЦК України в разі доведеності нею факту створення їй перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном при неможливості усунення перешкоди в інший спосіб.

Тому, з урахуванням викладеного вимоги позивачки про знесення гаража є безпідставними.

Правила щодо строків позовної давності до таких вимог застосовуватися не можуть, так як ці строки встановлені законом для захисту порушеного права.

Звідси дані вимоги підлягають відхиленню з перелічених вище мотивів, а не у звязку з пропуском позивачкою строку позовної давності.

Фактів створення позивачці перешкод у користуванні її садибою будівництвом сусіднього будинку, прибудови до нього, сараю та порушення відповідачами встановлених меж земельних ділянок ОСОБА_2 остання всупереч з вимогами ст. 60 ЦПК України теж не довела.

У звязку з цим рішення суду в частині відмови в задоволенні її вимог про визнання розписки недійсною, знесення будинку з прибудовою та сараю, перенесення огорожі та поновлення меж земельних ділянок по суті є правильним.

Відносно вирішення вимог про відшкодування моральної шкоди рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове їх задоволення, оскільки при цьому суд невірно застосував норми матеріального права до спірних правовідносин.

Так, встановивши факт порушення права власності позивачки будівництвом погреба, суд не врахував, що в силу ч. 3 ст. 386 ЦК України ця обставина є самостійною підставою для відшкодування власнику, поряд з майновою, моральної шкоди.

Крім цього, з огляду на положення загальної норми абз. 2 ч. 3 ст. 23 ЦК України, суд безпідставно не врахував характер правопорушення відповідачів, глибину душевних страждань позивачки у звязку з певними перешкодами у користуванні земельною ділянкою біля погреба відповідачів та ступінь вини останніх.

За таких умов, виходячи з вимог розумності й справедливості розмір завданої позивачці спільними діями відповідачів моральної шкоди колегія визначає в сумі 500 грн., яка підлягає стягненню з них на підставі ч. 1 ст. 1190 ЦК України у солідарному порядку.

Відповідно до п. 5 ст. 88 ЦПК України в частині розподілу судових витрат рішення суду підлягає зміні.

Таким чином, керуючись ст. 71 ЦК УРСР, ст. 23, ч. 3 ст. 386, ч. 1 ст. 1190 ЦК України, ст. ст. 88, 303, 304, 308, п. 4 ч. 1 ст. 309, ст. ст. 314, 316 ЦПК України, колегія

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Тростянецького районного суду Сумської області від 28 квітня 2010 року в частині вирішення позовних вимог про знесення гаража та відшкодування моральної шкоди скасувати і ухвалити нове рішення.

У задоволенні вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про знесення гаража по вул. Червоноармійській, 69 у м. Тростянці відмовити за їх безпідставністю.

Стягнути з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в солідарному порядку на користь ОСОБА_2 500 грн. на відшкодування моральної шкоди.

В частині вирішення вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання розписки недійсною, знесення самочинно збудованого будинку, прибудови до нього та сараю, відновлення меж земельних ділянок, перенесення огорожі вказане рішення залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 по 4 грн. 25 коп. з кожного на компенсацію витрат по сплаті судового збору та по 1 грн. 88 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в суді першої інстанції.

Стягнути з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 по 2 грн. 13 коп. з кожного на компенсацію витрат по сплаті судового збору та по 9 грн. 25 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в суді апеляційної інстанції.

Стягнути з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 по 150 грн. з кожного на компенсацію витрат по оплаті правової допомоги.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене до Верховного Суду України протягом двох місяців.

Головуючий -

Судді -