Справа №22-ц-421/10 Суддя-доповідач - Лузан
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2010 року м.Суми

колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого - Маслова В.О.,

суддів - Дубровної В.В., Лузан Л.В.,

з участю секретаря судового засідання - Пархоменко А.П.,

розглянула у відкритому судовому засіданні у приміщенні Апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на заочне рішення Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 14 січня 2010 року

у справі за позовом ОСОБА_1 до Державного науково-виробничого підприємства «Фотомаш»

про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, -

в с т а н о в и л а :

Заочним рішенням Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 14.01.2010 р. у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування рішення та постановлення нового рішення про задоволення позовних вимог з тих підстав, що висновки суду не відповідають обставинам справи та що судом були порушені норми матеріального і процесуального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі, вивчивши матеріали справи і перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що наказом від 19.09.2007 р. № 51 ОСОБА_1 був звільнений з ДНВП «Фотомаш» за п.6 ст. 36 КЗпП України .

ДНВП «Фотомаш» не повністю розрахувався з позивачем, після його звільнення йому не виплатили нараховану заробітну плату, а саме, станом на 19.09.2007 р. заборгованість відповідача перед позивачем складала 2536 грн. 77 коп. ( ас.2).

Комісія по трудових спорах ДНВП «Фотомаш» прийняла рішення, на підставі якого ОСОБА_1 було видане посвідчення №770 від 17.10.2007 р. про те, що він має право на отримання від ДНВП «Фотомаш» грошової суми в розмірі 2536 грн. 77 коп. заборгованості по заробітній платі (а.с.17).

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 пояснив, що за його зверненням, на підставі названого посвідчення комісії по трудових спорах було відкрите виконавче провадження, однак і після цього він названої суми не отримав.

Оскільки державні виконавці тривалий час не виконували рішення комісії по трудових спорах, це спонукало його звернутись до суду з заявою про видачу судового наказу, як пояснив ОСОБА_1, він сподівався на те, що це прискорить виплату йому заборгованості по заробітній платі.

10.04.2009 р. суддею Шосткинського міськрайонного суду Сумської області був виданий судовий наказ про стягнення з ДНВП «Фотомаш» на користь ОСОБА_1 заборгованості по заробітній платі у сумі 2536 грн. 77 коп. (а.с.16).

Вищеназваних обставин сторони не заперечують.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано відмовив ОСОБА_1 у задоволенні позову про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку на підставі ст. 117 КЗпП України. При цьому колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до п.5 ч.1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень державною виконавчою службою здійснюється на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом. Відповідно до цього Закону державною виконавчою службою підлягають виконанню посвідчення комісій по трудових спорах, що видаються на підставі відповідних рішень цих комісій.

Постановлюючи рішення у справі суд першої інстанції вірно виходив з того, що після отримання позивачем посвідчення комісії по трудових спорах про стягнення з відповідача заборгованості по заробітній платі та передачі його на примусове виконання до державної виконавчої служби, відносини щодо виплати цієї заборгованості регулюються Законом України «Про виконавче провадження» і ст. 117 КЗпП у такому разі застосовуватися не може.

З наведених підстав суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду і не містять нових даних, які б давали підстави для скасування постановленого рішення.

Керуючись ст.303, п.1 ч.1 ст.307, ст.ст. 308, 313-315 ЦПК України колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Заочне рішення Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 14 січня 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і з цього часу може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців.

Головуючий -

Судді -