Ізяславський районний суд Хмельницької області
Справа № 2-35/2010р.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«07» квітня 2010 року

Ізяславський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючого: Антонюка В.В.

при секретарі: Самборській Л.А.

з участю адвокатів: ОСОБА_1, ОСОБА_2

розглянувши в судовому засіданні в залі суду в м. Ізяслав цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про виселення без надання іншого жилого приміщення та зустрічним позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 до ОСОБА_3 про встановлення порядку користування житловим приміщенням у будинку,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернулась до суду із позовом про виселення без надання іншого жилого приміщення, мотивуючи це тим, що вона являється власником частини житлового будинку по вул.. Горинська,75 в м. Ізяслав, коли одружився її син ОСОБА_7, то він із сім»єю почав проживати у цій же частині будинку, у тій його частині, яка була визначена ними спільно, зробили там ремонт та добудови. Крім того позивач зазначила, що на даний час ОСОБА_7 із ОСОБА_4 розлучились і спільно не проживають. Син на даний час проживає окремо, а ОСОБА_4 з дітьми - ОСОБА_5 та ОСОБА_6 залишились проживати в більшій частині житлового будинку, при цьому не приймають ніякої участі в утриманні житлового будинку та у витратах по оплаті за послуги, які надаються відповідними організаціями. Позивач вказує, що договору найму із відповідачами вона не укладала та не укладала договору про безоплатне користування частиною житлового будинку, якою користуються відповідачі. Дане житлове приміщення їй необхідне для проживання її сина ОСОБА_7

За зустрічним позовом позивачі ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 звернулись до суду про встановлення порядку користування житловим приміщенням у будинку. В обґрунтування позову зазначають, що 02.05.1987 року ОСОБА_4 зареєструвала шлюб із ОСОБА_7 Від шлюбу народилось двоє дітей: ОСОБА_5 та ОСОБА_6 Позивачі вказують, що з часу реєстрації шлюбу, ОСОБА_4 разом із ОСОБА_7 та дітьми проживали в житловому будинку по вул.. Горинська,75 в м. Ізяслав, який належить матері чоловіка. Шлюб між нею та ОСОБА_7 було розірвано в 2009 році. ОСОБА_4 вказує, що за період проживання, нею та ОСОБА_7 було зроблено поліпшення житлових умов в даному будинку, зроблені прибудови, сторонами було визначено порядок користування житловим будинком, тому вона вважає, що має право на частину житлового будинку.

Під час розгляду справи позивач ОСОБА_3 змінила позовні вимоги, просила суд виселити із житлового будинку №75 по вул.. Горинська в м. Ізяслав без надання іншого житлового приміщення ОСОБА_4 та ОСОБА_5 мотивуючи тим, що вона є власником житлового будинку та має право користуватись усіма кімнатами в будинку. Просила стягнути із ОСОБА_4 судові витрати. Від позовних вимог щодо ОСОБА_6 відмовилась, позовні вимоги за зустрічним позовом не визнала.

Відповідачі ОСОБА_6 .В., ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в судовому засіданні позовні вимоги не визнали, мотивуючи тим, що в даному будинку проживали разом із ОСОБА_7, поліпшували житлові умови, робили поточні ремонти та прибудови. Не приймають ніякої участі в утриманні житлового будинку та у витратах по оплаті за послуги, які надаються відповідними організаціями тому, що за домовленістю із ОСОБА_7 всі витрати ніс він. Просили суд встановити порядок користування житловим будинком в м. Ізяслав по вул.. Горинська,75, виділивши їм для проживання житлову кімнату 2-5 площею 11.3 кв.м., житлову кімнату 2-1, площею 9,2 кв.м., кухню 2-2- площею 8,8 кв.м., туалет та ванну кімнату, коридор згідно із планом на житловий будинок.

Представник служби у справах дітей Ізяславської райдержадміністрації, як третьої особи на стороні відповідача за зустрічним позовом без самостійних вимог Гайшун ОСОБА_10 під час розгляду справи повідомила про те, що оскільки ОСОБА_6Є є неповнолітньою, вона має право користуватись житлом до досягнення нею повноліття і не може бути виселена із займаного нею житлового приміщення, оскільки зменшення або обмеження прав і охоронюваних законом інтересів дітей при вчиненні будь-яких правочинів стосовно жилих приміщень є неприпустимим.

З»ясувавши позиції сторін, перевіривши матеріали справи, суд знаходить, що в задоволенні первісного позову слід відмовити, а зустрічний позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 150 ЖК України визначено, що громадяни, які мають у приватній власності будинок, користуються ним для особистого проживання і проживання членів сім»ї їх сімей і мають право розпоряджатись цією власністю на свій розсуд: продати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Згідно із ст. 156 ЖК України члени сім»ї власника житлового будинку, які проживають разом з ним у будинку, що йому належить користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. За згодою власника будинку член його сім»ї вправі вселяти в займане ним жиле приміщення інших членів сім»ї, на вселення до батьків їх неповнолітніх дітей згоди власника не потрібно.

Згідно із ст. 47 Конституції України, ст. 9 ЖК України кожен громадянин має право на житло і ніхто не може бути обмежений у праві користування житлом інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Згідно правовстановлюючих документів ОСОБА_3 являється власником ? частини житлового будинку № 75 по вул.. Горинська в м. Ізяслав, Хмельницької області.

02 травня 1987 року між ОСОБА_7 та ОСОБА_4 було зареєстровано шлюб, ОСОБА_5 та ОСОБА_6Є . є їх рідними дітьми, що підтверджується поясненнями сторін.

Фактично з 1987 року ОСОБА_4 стала прожвати з чоловіком в будинку його матері по вул.. Горинська,75 в м. Ізяслав, відповідно і була зареєстрована за даною адресою з 23.12.2005 року. Син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та неповнолітня дочка ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 також проживають за вище вказаною адресою.

З часу спільного проживання ОСОБА_7, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_3 в одному житловому будинку, між ними було погоджено порядок користування житловим будинком, відповідно до якого ОСОБА_7, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 користувались: кімнатою 2-5 (нумерація кімнат згідно поетажного плану житлового будинку по інвентарній справі), кімнатою 2-1, кухнею 2-2, коридором 2-4, ванною та туалетом 2-3 та верандою; ОСОБА_3: житловою кімнатою 2-6, кімнатою 2-7, кімнатою 2-8 та верандою 2-9. Даними частинами будинку сторони користуються і на даний час, що підтверджується їх поясненнями.

Як вбачається із пояснень сторін, за час спільного проживання ними спільно було проведено поліпшення житлових умов щодо газифікації будинку, водозабезпечення, проведено переобладнання веранди в кухню та добудовано веранду, ванну кімнату, туалет.

В судовому засіданні встановлено, що на даний час ОСОБА_7 та ОСОБА_4 являються колишнім подружжям, що підтверджується копією рішення Ізяславського районного суду про розірвання шлюбу від 02.03.2009 року та проживають окремо, тому ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 проживають в тій частині будинку, якою вони користувались.

В судовому засіданні також встановлено, що ОСОБА_4 була вселена в житловий будинок за згодою власника, проживає в даному будинку з 1987 року, зареєстрована за даною адресою, даний будинок був її постійним місцем проживання з 1987 року, сторони вели спільне господарство та проводили поліпшення житлових умов, з нею проживає неповнолітня дочка, що підтверджується поясненнями сторін.

Враховуючи права власника щодо користування та розпорядження власністю та факт того, що сторонами за час спільного проживання обумовлювався певний порядок користування житловим будинком, суд знаходить, що ОСОБА_5, ОСОБА_4 та її неповнолітній дочці ОСОБА_6 слід виділити для проживання житлову кімнату 2-5, площею 11.3 кв.м., кухню 2-2, площею 8,8 кв.м., туалет та ванну кімнату, площею 2.2 кв.м., коридор 2-4 , площею 2-4 кв.м. та веранду 1, площею 7.5 кв.м., в іншій частині житлові приміщення : житлову кімнату 2-6,площею 15,2 кв.м., коридор 2-7, площею 3,9 кв.м., кімнату 2-8, площею 3,6 кв.м. та веранду 2-9, площею 6,4 кв.м. залишити в користуванні ОСОБА_3, житлову кімнату 2-1, площею 9,2 кв.м. залишити в спільному користуванні.

Позовні вимоги ОСОБА_3 в частині виселення ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відповідно до ст. 116 ЖК України задоволенню не підлягають, оскільки позивачем не надано суду належних доказів щодо систематичного порушення правил співжиття, які роблять неможливим для неї проживання із відповідачами в одному будинку, крім того зменшення або обмеження прав і охоронюваних законом інтересів неповнолітньої ОСОБА_6 відповідно до Закону України «Про основи соціального захисту бездомних громадян та безпритульних дітей» є неприпустимим.

Керуючись ст.ст. 9,116, 150,156 ЖК України, Постановою Пленуму ВСУ від 12.04.1985 року «Про деякі питання, що виникли у практиці застосування судами Житлового кодексу України», ст..ст. 84,86,88, 212-215 ЦПК України,

В И Р І Ш И В :

В задоволенні змінених позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_11 про виселення без надання іншого жилого приміщення відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 до ОСОБА_3 про встановлення порядку користування житловим приміщенням у будинку задовольнити частково.

Встановити порядок користування житловим будинком в м. Ізяслав по вул.. Горинській,75 виділивши ОСОБА_4, ОСОБА_12 та ОСОБА_6 для проживання кімнату 2-5 площею 11,3 кв.м., кухню 2-2 площею 8,8 кв.м., туалет та ванну кімнату, площею 2.2 кв.м., коридор 2-4 , площею 2-4 кв.м. та веранду 1, площею 7.5 кв.м., в іншій частині житлові приміщення : житлову кімнату 2-6, площею 15,2 кв.м., коридор 2-7, площею 3,9 кв.м., кімнату 2-8, площею 3,6 кв.м. та веранду 2-9, площею 6,4 кв.м. залишити в користуванні ОСОБА_3, житлову кімнату 2-1, площею 9,2 кв.м. залишити в спільному користуванні.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Хмельницької області через Ізяславський районний суд протягом 20 днів з дня подання заяви про його оскарження, яка може бути подана протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Рішення надруковано в нарадчій кімнаті , в одному примірнику.

Суддя :