Миргородський міськрайонний суд Полтавської області
Справа № 2-2279/2010 р.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 грудня 2010 року м. Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області

в складі : головуючого - судді Гриб М.В.

при секретарі - Непокупній Л.М.

з участю представника позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Миргороді, цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Зуївецької сільської ради Миргородського району Полтавської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини , -

В С Т А Н О В И В:

25.11.2010 року ОСОБА_2 звернулася до суду із вказаним вище позовом та просила визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини після смерті її матері, ОСОБА_3, яка померла 13.08.2004 року. Свої вимоги мотивує тим, що встановлений законом строк для подання заяви про прийняття спадщини вона пропустила в зв»язку з необізнаністю з порядком прийняття спадщини та оформлення прав на спадкове майно, а також у зв»язку з поганим станом здоров»я. Вважаючи вказані причини поважними, вона просила суд визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини.

В судовому засіданні позивачка підтримувала свої позовні вимоги і уточнивши їх, просила визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини тривалістю 2 місяці.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні вважала вимоги позивача обґрунтованими і просила задовольнити їх.

Представник відповідача, Зуївецької сільської ради Миргородського району, в судове засідання не з»явився, а звернувся до суду із листом, яким просив справу розглянути у його відсутності, своїх заперечень проти позову суду не подав.

Представник третьої особи по справі, Першої Миргородської державної нотаріальної контори, в судове засідання також не з»явився і своїх заперечень проти позову суду не подав.

Вислухавши позивача та її представника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено, що 13.08.2004 року померла ОСОБА_3С.(а.с.7), в звязку з чим за місцем її останнього постійного місця проживання, в с. Зуївці Миргородського району, відкрилася спадщина на належну їй земельну частку (пай) розміром 4,62 в умовних кадастрових гектарах, розташовану на території Зуївецької сільської ради (а.с.8, 34).

Своє майно ОСОБА_3 нікому не заповідала, що підтверджується витягом із спадкового реєстру, а її спадкоємцем першої черги за законом є її дочка позивачка, ОСОБА_2, яка на момент відкриття спадщини була зареєстрована постійно проживаючою в ІНФОРМАЦІЯ_1. (а.с.4, 5,6, 33).

Як вбачається із витягу із спадкового реєстру, ніхто спадщини у встановленому законом порядку після ОСОБА_3 не прийняв.

За змістом ст.. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно ст.. 1272 ч. 1 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст.. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Відповідно ст.. 1272 ч.3 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог.

Як розяснив Пленум Верховного Суду України в абзаці 6 п. 24 Постанови від 30.05.2008 р. №7 «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини, суд повинен виходити з того, що поважними є причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Такою поважною причиною суд не вважає необізнаність позивачки з порядком прийняття спадщини та оформлення прав на спадкове майно, оскільки ця причина не є обєктивною і не переборною, що істотно утруднювала її можливість своєчасно подати заяву про прийняття нею спадщини.

На підтвердження своєї фізичної неспроможності у встановлений строк та у встановленому порядку подати заяву про прийняття спадщини, позивачка не надала суду будь яких доказів.

Подану позивачкою виписку із історії хвороби на а.с.31, суд вважає не заслуговуючу на увагу, оскільки вона посвідчує непрацездатність позивачки не під час строку, визначену законом для прийняття спадщини, а задовго після його сплину.

Як пояснила позивачка в судовому засіданні, і це підтверджується матеріалами справи, вона на момент відкриття спадщини була працездатна за віком, працювала на постійній роботі і працює до теперішнього часу, що спростовує її ж твердження про фізичну неможливість прийняття нею спадщини у встановлений законодавством термін.

З огляду на викладене та враховуючи те, що з моменту відкриття спадщини минуло понад 6 років, суд вважає необхідним відмовити позивачці у задоволенні її позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 13, 14, 60, 208, 209, 213-215,218 ЦПК України, ст.ст. 1268, 1269, 1270, 1272, 1261 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволені позову ОСОБА_2 до Зуївецької сільської ради Миргородського району Полтавської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Полтавської області в 10-денний термін з часу його проголошення.

Суддя: М.В. ГРИБ