ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 2-276/2010
провадження № Б/Н 206
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" листопада 2010 р. Дарницький районний суд м.Києва в складі головуючого- судді Сизової Л.А., при секретарі Лахман Т.В., голуб Н.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві справу за позовом ОСОБА_2 в особі законного представника ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , 3-я особа : Орган опіки та піклування Дарницької районної в м.Києві держадміністрації про припинення права на частку у спільному майні, визнання права власності, вселення та зустрічний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_2 в особі законного представника ОСОБА_3 про вселення , суд

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1, звернулася до суду з позовом до відповідачки ОСОБА_4 про припинення права власності на частку у спільному майні, визнання права власності та вселення. Позивачка в позові зазначила , що ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 18.03.2006 року та Договору купівлі-продажу від 03.06.2004 року , неповнолітня ОСОБА_2 є власником 19/30 часток квартири АДРЕСА_1. Відповідачка ОСОБА_4 є власником 11/30 часток вищевказаної квартири. Квартира є однокімнатною, загальною площею 34,50 кв.м. Співвласники квартири хоча і являються сестрами по батьківській лінії, але фактично є чужими людьми, їх сумісне проживання в спірній квартирі неможливе, ОСОБА_4 квартирою не користується, а має намір продати свою частку, вона має інше житло, її частка у спільній власності є незначною, тому позивачка просить припинити право власності ОСОБА_4 на 11/30 частки квартири, визнати право власності на спірну квартиру за ОСОБА_2 та вселити її у квартиру.

Позивачка та представник позивачки в судовому засіданні позов підтримали , просили задовольнити, пославшись на обставини , викладені в позовній заяві.

Відповідачка та її представник в судовому засіданні позов не визнали, просили відмовити в його задоволенні, пославшись на те, що ОСОБА_4 має намір користуватися спірною квартирою, оскільки іншого житла у неї немає, її частка є для неї значною і її припинення права власності на цю частку завдасть їй значної шкоди.

Представник 3-ї особи в судове засідання не з"явився, просили слухати справу у їх відсутності.

ОСОБА_4 звернулася з зустрічним позовом до ОСОБА_2 в особі законного представника ОСОБА_3 про вселення в спірну квартиру.

ОСОБА_4 зустрічний позов підтримала , просила задовольнити.

Позивачка та представник по первісному позову зустрічний позов не визнали, просили відмовити в його задоволенні з підстав , викладених вище.

Вислухавши сторони , дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Неповнолітня ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого

03.06.2004року приватним нотаріусом за № 2762 та зареєстрованого в Київському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об"єкти нерухомого майна

29.06.2004року за № 5115 є власником 5/10 частин та на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 18.03.2006 року , посвідченого 16-ю держнотконторою за № 5- 411 та зареєстрованого в БТІ 22.03.2006 року за №5115 є власником 4/30 частин квартири АДРЕСА_1 ( а.с. 7-10).

Таким чином, ОСОБА_2 є власницею 19/30 часток вказаної квартири.

Крім того, ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 03.06.2004 року приватним нотаріусом за №2762 є власником 3/10 та на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом - 2/30 частин спірної квартири ( а.с. 8, 48). Таким чином, ОСОБА_4 е власником 11/30 частин спірної квартири.

Спірна квартира є однокімнатною, житлова площа квартири складає 16,0 кв.м. ( а.с.29).

В судовому засіданні з пояснень сторін встановлено, що сумісне користування спірною квартирою не можливе , оскільки ОСОБА_2 та ОСОБА_4 між собою не спілкуються і є чужими людьми.

Відповідно до ст. 1 83 ЦК України , неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення. Отже , спірна квартира АДРЕСА_1 є річчю неподільною.

Відповідно до вимог ст. 365 ЦК України , право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників , якщо:1/. Частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2/. Річ є неподільною ; 3/. Спільне володіння і користування майном є неможливим ; 4/. Таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім"ї.

З огляду на вищевикладене, враховуючи те , що порівняно з часткою , яка належить ОСОБА_2 , а саме 19/30 частин квартири , то частка ОСОБА_4 - 11/30 частин є незначною у спільному майні, вона не може бути їй виділена в натурі.

Крім того, як вбачається з Свідоцтва про право власності на квартиру від 06.01.1998 року І ( а.с.38), мати відповідачки ОСОБА_4 є власником трикімнатної квартири АДРЕСА_2, де і зареєстрована ОСОБА_4 Отже ОСОБА_4 має інше житло і припинення її права: власності на частку у спільному майні не завдасть істотної шкоди її інтересам.

Таким чином , суд приходить до висновку , що первісний позов про припинення права І власності на частку у спільному майні підлягає задоволенню.

Відповідно до експертної оцінки ринкової вартості квартири АДРЕСА_1 станом на 29.01.2010 року ( а.с. 175-183) вартість квартири складає 406213 грн., вартість 11/30 частки квартири становить 148945грн. ( згідно з приміткою на а.с. 181 оборот вартість вказана з урахуванням ПДВ).

Відповідно до листа - роз'яснення Київського НДІСЕ від 04.08.2010 року ринкова ( дійсна) вартість 11/30 часток без ПДВ складає 124121грн.

Дана сума внесена на депозит Дарницького райсуду м.Києва представником ОСОБА_3, що підтверджується меморіальним ордером №33490 від 13.07.2010 року.

Оскільки судом задовольняються вимоги про припинення права власності на частку майна ОСОБА_4, то підлягають задоволенню і позовні вимоги про визнання права власності за ОСОБА_2, але частково, а саме про визнання за нею права власності на 11/30 частин квартири , оскільки вона вже є власником 19/30 частин відповідно до наданих документів та , вселення у спірну квартиру , а в задоволенні зустрічного позову необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 10,11,60,208,212,213-215 ЦПК України , на підставі ст.ст. 183, 365, 383, 391 ЦК України , суд

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_2 задовольнити частково.

Припинити право власності ОСОБА_4 на 11/30 частин квартири АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на 11/30 частин квартири АДРЕСА_1.

Гроші в сумі 124121грн., що знаходяться на депозитному рахунку Дарницького районного суду м.Києва ( меморіальний ордер №33490 від 13.07.2010 року) звернути на користь ОСОБА_4 як компенсацію вартості 11/30 частки у квартирі АДРЕСА_1.

Вселити ОСОБА_2 в квартиру АДРЕСА_1.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_4 про вселення в квартиру АДРЕСА_1 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 експертизи в сумі 1720грн.80коп., держмито в сумі 59грн.50коп., а всього 30коп.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м.Києва через Дарницький районний Києва. Апеляційна скарга подається протягом 10 днів з моменту проголошення рішення.

СУДДЯ: