Справа № 2-1016/2010
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

"03" вересня 2010 р. м.Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області

у складі: головуючого - судді Кравціва В.І.,

розглянувши у порядку ч. 2 ст. 197 ЦПК України цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України у Самбірському районі Львівської області про стягнення невиплаченої суми підвищення до пенсії, як дитині війни,

встановив:

ОСОБА_1 29.07.2010 предявила позов до управління Пенсійного фонду України у Самбірському районі про стягнення недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги «Дітям війни» за період з червня по грудень 2007 року, з травня по грудень 2008 року, за 2009 рік та із січня по квітень 2010 року в сумі 3 416, 30 грн.

У обґрунтування своїх позовних вимог посилалася на те, що вона народилася 2 лютого 1931 року і відповідно до статті 1 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" від 18 листопада 2004 року є дитиною війни. Згідно статті 6 цього Закону з 1 січня 2006 року їй повинна виплачуватись щомісячна доплата до пенсії, як дитині війни у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, однак така допомога протягом 2006-2007 років їй не виплачувалась. Виплату зазначеної допомоги відповідачем розпочато лише з 01.01.2008 по даний час, а сума нарахованої і виплаченої допомоги не відповідає вимогам ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», розмір якої має становити 30 % мінімальної пенсії за віком, а їй виплачувалось лише 10 % мінімальної пенсії за віком, незважаючи на рішення Конституційного суду України від 09.07.2007 та від 22.05.2008, якими були визнані неконституційними положення Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік» та пункт 12 статті 71, яким зупинено дію статті 6 Закону України № 2195-ІV від 18 листопада 2004 року «Про соціальний захист дітей війни» та пункт 3 положення статті 71 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік» № 489 від 19.12.2006 року.

Позивачка у судове засідання не зявилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності.

Представник позивача у судове засідання не зявилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності.

У зв»язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося і суд ухвалив вирішувати справу на підставі наявних у ній даних та доказів.

Зясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд прийшов до висновку, що у позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно посвідчення та довідки вона є пенсіонером за віком і перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Самбірському районі.

Відповідно до ст.ст. 1, 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» від 18.11.2004 року дитина війни - це особа, яка є громадянином України та якій на час закінчення ( 2 вересня 1945 року) Другої світової війни було менше 18 років і таким особам повинно виплачуватися підвищення до пенсії у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Із паспорта громадянина України відомо, що ОСОБА_1 народилася 2 лютого 1931 року.

Із листа та довідки Управління Пенсійного фонду України в Самбірському районі видно, що позивачці з 01.02.2002 року виплачується підвищення до пенсії як учаснику війни згідно Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», розмір якого відповідно до вказаного Закону становить 10 % прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність і тому їй у виплаті підвищення до пенсії як дитині війни було відмовлено на підставі ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» у редакції Закону України від 28.12.2007 «Про Державний бюджет України на 2008 рік», згідно якої дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни. Ветеранам війни, які мають право на отримання підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, відповідно до цього Закону та Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» дане підвищення провадиться за їх вибором згідно з одним із законів.

Однак такі дії відповідача суперечать чинному законодавству.

При визначенні строку, за який позивачці повинно бути нараховано та виплачено підвищення до пенсії та його розмір, суд керується наступним.

Так, згідно розділу IV Прикінцеві положення Закону України «Про соціальний захист дітей війни» від 18 листопада 2004 року цей Закон набирає чинності з 1 січня 2006 року.

Однак, на підставі Закону України від 20.12.2005 року «Про Державний бюджет України на 2006 рік» дію ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» було зупинено.

Законом України від 19.01.2006 року «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2006 рік» було встановлено, що пільги дітям війни, передбачені статтею 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» запроваджуються у 2006 році поетапно, за результатами виконання бюджету у першому півріччі, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України за погодженням з Комітетом Верховної Ради України з питань бюджету, але реалізація цього закону не була здійснена і тому позивачці обґрунтовано не виплачувалося підвищення до пенсії як дитині війни.

На підставі п.12 ст. 71 Закону України від 19.12.2006 року «Про Державний бюджет України на 2007 рік» також було зупинено дію ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», але рішенням Конституційного Суду України від 9 липня 2007 року № 6-рп/2007 положення вказаного Закону про зупинення дії ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» визнано таким, що не відповідає Конституції України і воно втратило чинність з 09.07.2007 року, у зв»язку з чим вимоги позивача про нараховання та виплату підвищення до пенсії за 2007 рік підлягають задоволенню за період з 9 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року.

Згідно п. 41 розділу 2 Закону України від 28.12.2007 «Про Державний бюджет України на 2008 рік» ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» була викладена у новій редакції, відповідно якої дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни. Ветеранам війни, які мають право на отримання підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, відповідно до цього Закону та Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» дане підвищення провадиться за їх вибором згідно з одним із законів.

Однак, рішенням Конституційного суду України від 22.05.2008 № 10-рп/2008 визнані неконституційними положення п. 41 розділу 2 Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік», а тому із 22.05.2008 року і по даний час ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» продовжує діяти у редакції цього Закону від 18.11.2004, у зв»язку з чим посилання відповідача на те, що позивачці не повинно виплачуватися підвищення до пенсії як дитині війни, так як їй як учаснику війни виплачується підвищення до пенсії згідно Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», розмір якого відповідно до вказаного Закону становить 10 % прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, суд відхиляє.

Обидва зазначені рішення Конституційного Суду України мають преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв»язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статтей вказаних Законів України «Про державний бюджет України».

У зв»язку з наведеним вимоги про виплату підвищення до пенсії як дитині війни з 22.05.2008 року по 31.12.2008 року, за 2009 рік та з 01.01.2010 по 01.04.2010 року також підлягають задоволенню.

При визначенні розміру зазначеної доплати необхідно виходити із правил ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» про те, що мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, оскільки підвищення до пенсії дітям війни є частиною пенсії і при визначенні його розміру необхідно керуватися абзацом першим частини першої статті 28 вказаного Закону за відсутності іншого Закону України, який встановлював би мінімальний розмір пенсії за віком.

Так як згідно Положення про органи Пенсійного фонду України та п. 1.1 Положення про управління Пенсійного фонду України у районах, містах і районах у містах на управління Пенсійного фонду України у районах покладено функції призначення пенсії і оформлення документів для їх виплати, відповідно і підвищення до пенсії, то суд не вправі проводити розрахунок підвищення до пенсії дітям війни, а такий обов»язок необхідно покласти на відповідача.

Керуючись ст.ст. 22, 46, 152 Конституції України, ст.ст. 1, 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», ст. 28 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування», ст.ст. 208, 209, 212 - 215 ЦПК України , суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність управління Пенсійного фонду України в Самбірському районі Львівської області щодо відмови нарахувати та виплатити ОСОБА_1 щомісячне підвищення до пенсії як дитині війни за період з 9 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року, з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року, за 2009 рік та з 1 січня 2010 року по 1 квітня 2010 року.

Зобов»язати управління Пенсійного фонду України в Самбірському районі Львівської області провести нарахування та виплатити ОСОБА_1 за період з 9 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року, з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року, за 2009 рік та з 1 січня 2010 року по 1 квітня 2010 року щомісячне підвищення до пенсії як дитині війни у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, які вираховувати відповідно до ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням проведених виплат підвищення до пенсії за вказані періоди.

У решті частині позову про стягнення невиплаченої суми підвищення до пенсії як дитині війни в розмірі 3 416,30 грн. відмовити за недоведеністю позовних вимог.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через місцевий суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя підпис

Згідно з оригіналом

Суддя В.І.Кравців