Справа № 2-837/10
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 вересня 2010 року Шевченківський районний суд м. Львова в складі: головуючого судці Зими І.Є. при секретарі Савула О.А, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , третя особа СГІРФО Шевченківського району про визнання права на користування житлом та проведення реєстрації за місцем проживання ,-

встановив:

10.12.9 р. позивач звернувся до суду з заявою, в якій просив суд постановити рішення, яким визнати за ним право на користування житловою площею в квартирі АДРЕСА_1, здійснивши його реєстрацію за вказаною адресою. Заяву мотивує тим, що з 25.03.95 року перебуває у шлюбі з ОСОБА_4 і з цього часу, зі згоди всіх членів сімї вселився в квартиру. З батьками дружини він веде спільне господарство, вносить кошти на утримання житла . Оскільки після смерті брата дружини виник конфлікт між його сімєю та відповідачами ОСОБА_5 та ОСОБА_6 щодо користування житлом, останні заперечують проти реєстрації позивача за адресою постійного проживання. Просив позов задовольнити.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, покликаючись на викладені в заяві мотиви. Уточнив, що просить визнати за ним право на користування житлом з проведенням реєстрації за адресою спірної квартири. Крім того доповнив, що жодних заперечень продовж 15 років з боку відповідачів щодо його проживання у вказаній квартирі не було. Фактично він, дружина, та батьки дружини проживають однією сімєю, ведуть спільне господарство. За життя брата дружини , останній теж не заперечував проти проживання позивача у спірній квартирі. Відповідачі ОСОБА_5 з сином тривалий час за вказаною адресою не проживають, проте навідуючись періодично до квартири, не заперечувала проти проживання позивача за вказаною адресою. Іншого житла у м. Львові у позивача немає.

Відповідачі ОСОБА_4, дружина позивача, та ОСОБА_2, тесть позивача, в судовому засіданні позов визнали та пояснили, що дійсно з 1995 року позивач постійно проживає у спірній квартирі, повністю несе витрати по утриманню житла, проводить ремонтні роботи, веде спільне господарство зі всіма членами сімї, які там проживають. Жодних заперечень на момент його вселення в квартиру з боку сімї брата ОСОБА_4 ніколи не було, оскільки хоча його дружина та син і були зареєстровані за вказаною адресою, проте більш як 18 років там не проживали. На даний час виник спір щодо користування квартирою, тому відповідачі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 заперечують проти реєстрації позивача за вказаною адресою. Просили позов задовольнити та розглядати справу у відсутності співвідповідачки ОСОБА_3, яка належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, проте в силу похилого віку та стану здоровя не може зявитись в судове засідання.

Відповідачі ОСОБА_5, ОСОБА_6 та їх представник в судовому засіданні проти позову заперечили та пояснили, що позивач постійно не проживає

у спірній квартирі, а лише декілька місяців кожного року, оскільки періодично виїздить за межі України на заробітки. їх згоди на проживання ОСОБА_1 за вказаною адресою ніхто не запитував. Вони не визнають за ним право на користування житлом та заперечують проти його реєстрації за адресою спірної квартири , оскільки він забезпечений житлом за місцем своєї реєстрації. Крім того, в разі задоволення позову зменшиться розмір житлової площі, яка може бути виділена кожному, хто зареєстрований за вказаною адресою та в разі приватизації житла їх частка в квартирі буде меншою, що порушує їх права.

Представник СГІРФО Шевченківського району в судове засіданні не зявився повторно, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи.

Заслухавши думку учасників процесу, показання свідків, дослідивши зібрані по справі докази, зясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_1 складається з чотирьох кімнат загальною площею 76,5 кв.м. За вказаною адресою зареєстровані : ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Як вбачається з актів ЛКП „ Тополя- 406 від 09.12.09 р., 12.08.09 р.,

09.06.9 р. за адресою спірного житла з 1995 року проживає без реєстрації позивач по справі . Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 було зареєстровано 25.03.95 року, що стверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу. Від шлюбу 22.08.96 року народилася донька -ОСОБА_7

Статтею 65 ЖК України врегульовано, що наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сімї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. Особи, що вселились в жиле приміщення як члени сімї наймача, набувають рівного з іншими членами сімї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сімї , які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням.

З показань допитаних в судовому засіданні відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_4, свідків ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 вбачається, що позивач постійно з 1995 року проживав за адресою спірної квартири, проводив ремонтні роботи, вносив кошти на утримання житла, вів спільне господарство зі всіма членами сімї, які там проживали. З 1995 року ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не ставили питання про виселення позивача з вказаного житла, відтак не заперечували проти його проживання.

Згідно Закону України " Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" (ст. 6) громадянин України зобов"язаний протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання, знявшись з реєстрації за попереднім місцем проживання.

Безпідставними, на думку суду, є покликання відповідачів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на ту обставину, що позивач забезпечений житлом за місцем своєї реєстрації, оскільки такий зареєстрований у іншому населеному пункті в будинку, що на праві приватної власності належить його батькові.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, оскільки позивач з 1995 р. зі згоди всіх членів сімї проживав у спірній квартирі, ніс витрати на ії утримання.?

Керуючись ст.ст.З,10,11, 57,60, 209 ЦПК України , ст. 65 ЖК України, Закону України " Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" , суд , -

вирішив:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право на користування житловою площею за адресою АДРЕСА_2, з проведенням реєстрації за місцем фактичного проживання - м. Львів вул. Львів вул. Лінкольна, 45/ 137.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів після його оголошення через Шевченківський районний суд м. Львова..

Суддя ОСОБА_11