Справа № 22- 5055-2010 р. Головуючий у 1-й інстанції - Бойко П.М.
Категорія -57 Доповідач - Фраико В.А.
УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2010 року Колегія суДців судової палати у

цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області в складі:

Головуючого судді - Кіселика С.А.

Суддів - Суржика М.М., Франко В.А.

при секретарі - Липі А.О. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді цивільну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в Долинському районі Кіровоградської області на постанову Долинського районного суду Кіровоградської області від 18 лютого 2010 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Долинському районі Кіровоградської області про визнання неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в Долинському районі Кіровоградської області щодо невиплати підвищеного розміру пенсії, як «Дитині війни» та зобов'язання стягнути стягнення недоплаченої щомісячної державної допомоги «Дітям війни», -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2 звернулася до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Долинському районі Кіровоградської області в якому просила визнати неправомірними дії відповідача щодо невиплати щомісячної державної соціальної допомоги за 2006 -2008 роки. Зобов'язати нарахувати та виплатити недоплачену щомісячну державну соціальну допомогу за 2006 -2008 роки в сумі 3891,90 грн.

Постановою Долинського районного суду Кіровоградської області від 18 лютого 2010 року позов задоволено частково.

Суд визнав протиправною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в Долинському районі Кіровоградської області щодо не нарахування та невиплати позивачу пенсії, підвищеної на 30 % мінімальної пенсії за віком, відповідно до ст. 6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 рік.

Зобов'язав відповідача донарахувати та виплатити ОСОБА_1 відповідно ст. 6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» суму недоотриманої у період з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 рік пенсії, підвищеної на ЗО % мінімальної пенсії за віком, розрахованої відповідно до положень ч.І ст.28 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та законодавчо визначеного розміру мінімальної пенсії за віком, встановленого на час її виплати у період липня - грудня 2007 року та починаючи з травня 2008 року, з відрахуванням отриманих позивачем у вказаний період часу сум. В задоволені решти позовних вимог відмовлено.

В апеляційний скарзі ставиться питання про скасування постанови суду першої інстанції в зв'язку з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши законність та обгрунтованність рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та позовних вимог заявлених в суді першої інстанції, відповідно до ст. 303 ЦПК України, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги частково суд першої інстанції встановив, що позивач є особою, на яку поширюється дія абзацу 1 ст. 1 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» № 2195-1ІУ від 18.11.2004 року та має статус «Дитини війни», що підтверджується відміткою в пенсійному посвідченні.

Згідно ст.6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» № 2195-ІУ дітям війни, пенсії або щомісячне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30% мінімальної пенсії за віком.

З врахуванням встановлених обставин справи та з посиланням на ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» № 2195-ІУ від 18.11.2004 року, рішень Конституційного Суду України від 09.07.2007 року № 6-рп та від 22.05.2008 року№10-рп, суд першої інстанці дійшов висновку, щодо наявності підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно наявності підстав для часткового задоволення позову, а апеляційну скаргу вважає необгрунтованою виходячи з наступного.

Доводи апеляційної скарги щодо відмови в позові з підстав відсутності бюджетних асигнувань на виплату соціальної надбавки дітям війни не можуть бути прийняті до уваги, оскільки реалізація особою права, що пов'язане з отриманням бюджетних коштів яке базується на спеціальних та чинних, на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань.

Право на отримання державної соціальної допомоги позивач має, а визначення джерел, з яких будуть здійснюватися такі виплати віднесено до компетенції органів законодавчої та виконавчої влади. Відсутність такого визначення не є перешкодою для захисту порушеного права позивача.

Виходячи з вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, його висновки відповідають фактичним обставинам справи, доводи викладені в апеляційній скарзі нг спростовують висновків суду першої інстанції, а тому підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст. 303, п.1 ч.І ст. 307, ст. 308, ст.ст. 313-315, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Долинському районі Кіровоградської області відхилити.

Постанову Долинського районного суду Кіровоградської області від 18 лютого 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий :

Судді :