У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 листопада 2010 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого-судді Богонюка М.Я.

суддів Приколоти Т.І., Федоришина А.В.

при секретарі Качмар М.Я.

з участю ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства (ПАТ) «ІМЕКСБАНК» на рішення Галицького районного суду м.Львова від 25 лютого 2010 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ПАТ «ІМЕКСБАНК» про стягнення матеріальних витрат та моральної шкоди -,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Галицького районного суду м.Львова від 25 лютого 2010 року позов задоволено частково. Стягнуто з відповідача в користь позивача 3000 гривень витрат на правову допомогу, 1700 грн. судового збору та 250 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. В решті позову відмовлено. Скасовано раніше застосовані заходи забезпечення позову.

Рішення оскаржило ПАТ «ІМЕКСБАНК».

В апеляційній скарзі апелянт просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині стягнення на користь позивача коштів на правову допомогу. Апелянт посилається на те, що рішення ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права, при неповно зясованих обставинах справи. Зазначає, що правова допомога позивачу при зверненні до суду не надавалась фахівцем в галузі права, а субєктом підприємницької діяльності, а тому до стягнення не підлягає.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників процесу, перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити.

Згідно зі ст. ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як підставу своїх вимог і заперечень, крім встановлених законом випадків.

Встановлено, що ОСОБА_3 31 березня 2009 року звернувся до суду з позовом до ПАТ "ІМЕКСБАНК" про порушення договірних зобов'язань, в зв'язку з чим він укладав договори про надання правової допомоги. Позивач ОСОБА_3 уклав договір № б/н від 6 квітня 2009 року про надання юридичних послуг із фізичною особою - підприємцем ОСОБА_4, предметом якого є юридичне обслуговування позивача ОСОБА_3 по питаннях, пов'язаних з розглядом цієї цивільної справи (а.с.184-185).

Згідно з п. 1.2 договорів № 9 від 2 квітня 2009 року та № 12 від 20 травня 2009 року про надання правової допомоги, адвокат ОСОБА_5 взяв на себе зобов'язання, щодо виконання функцій представника позивача ОСОБА_3 в цивільному процесі та надання правової допомоги для захисту прав, свобод чи інтересів останнього в судових органах з приводу вирішення спору про стягнення з відповідача сум за договорами банківського вкладу. Обов'язком адвоката є надання правової допомоги позивачу в статусі представника у цивільному процесі і здійснення захисту його інтересів (а.с.124,125).

Актами приймання послуг стверджується, що позивач ОСОБА_3 поніс витрати на правову допомогу загальною сумою 8800,00 грн. Відповідно до угод про надання правової допомоги позивач ОСОБА_3 прийняв надання наступної правової допомоги: ознайомлення з первинними документами, наданими замовником, аналіз всіх дотичних до спору документів в тому числі й законодавчої бази, аналіз судової практики, формування правової позиції в суді, усні консультації, складання позовної заяви про стягнення заборгованості, підготовка документів, що додаються до позовної заяви, подання позовної заяви до суду, надання періодичних усних правових консультацій (а.с. 171,172,176).

Відповідно до ст.ст. 84,88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Пунктом 2 частини 2 статті 79 та ч.1 ст. 84 вказаного Кодексу передбачено, що до судових витрат відносяться витрати на правову допомогу (оплата правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права).

Відповідно до п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» визнання позову чи добровільне задоволення вимог відповідачем після предявлення позову не звільняє його від відшкодування понесених позивачем витрат при ухваленні рішення або при закритті провадження у справі в звязку з відмовою позивача від позову з мотивів задоволення його вимог відповідачем.

По справі встановлено, що правова допомога позивачу надавалася адвокатами, які згідно із Законом України «Про адвокатуру» мають свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю, що підтверджено документально.

Судом першої інстанції вірно визначено розмір вартості наданої правової допомоги, що підлягає стягненню, в сумі 3000 грн., з врахуванням характеру та обсягу наданих послуг, а також інших судових витрат, обґрунтовано відмову у задоволенні вимоги про стягнення моральної шкоди.

Висновки суду ґрунтуються на аналізі досліджених доказів.

З висновками суду слід погодитися, оскільки ним правильно визначено характер спірних правовідносин та встановлено дійсні обставини справи. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

Колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права. Підстави для скасування рішення Галицького районного м.Львова відсутні, а тому апеляційну скаргу слід відхилити.

Керуючись ст. 303, п.1 ч.1 ст.307, ст.ст. 308, 313, ч.1 п.1 ст.314, ст.315, 319 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «ІМЕКСБАНК» відхилити.

Рішення Галицького районного суду м.Львова від 25 лютого 2010 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий:

Судді: