Справа № 2-2644
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2010 року м. Білгород - Дністровський

Білгород Дністровський міськрайонний суд Одеської області

у складі: головуючого - одноособово судді Боярського О.О.,

при секретарі - Рачицькій I.A.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 районної державної адміністрації Одеської області, ОСОБА_2 БТІ про визнання права власності на самочинне будівництво,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 районної державної адміністрації Одеської області, ОСОБА_2 БТІ про визнання права власності на самочинне будівництво, вказуючи, що йому на праві власності належить дачний будинок, який розташований біля с. Курортне, Білгород-Дністровського району, Одеської області на Будацькій косі, по вул. Причальна, 3 та для покращення житлових умов ним була проведена самовільна реконструкція, за результатами якої вказаний дачний будинок складається з: дачного будинка - літ. «А», площею 54,5 кв.м, прибудови - літ. «А 1», площею 77,3 кв.м, прибудови - літ. «А 2», площею 90,4 кв.м, тераси - літ. «а», площею 18,5 кв.м, душу - літ. «Б», площею 1,94 кв.м, будинку відпочинку

- літ. «В», площею 43,88 кв.м, балкону деревяного, площею 8,19 кв.м, будинку відпочинку - літ. «Г», площею 23,52 кв.м, балкону деревяного, площею 6,67 кв.м, часовні - літ. «Д», площею 3,80 кв.м, № 1- воріт, № 2 - басейну; та самочинно збудованих: будинку відпочинку - літ. «Є», площею 68,48 кв.м, мансарди - літ. «Є 1», площею 82,13 кв.м, тераси - літ. «є», площею 13,62 кв.м, № 3 - хвіртки у кількості 1, № 4 - огорожі, площею 13,5 кв.м.

У процесі розгляду судової справи позивач уточнив позовні вимоги, а саме: відмовився від позовних вимог в частині зобов'язання ОСОБА_2 БТІ зареєструвати право власності на дачний будинок, який розташований біля с. Курортне, Білгород-Дністровського району, Одеської області на Будацькій косі, по вул. Причальна, 3. В іншій частині позов підтримав та просив суд його задовольнити.

Позивач в судове засідання не зявився, про час, день та місце був повідомлений належним чином, але надав заяву, згідно якої позов просить розглядати за його відсутності.

Представник відповідача ОСОБА_2 районної державної адміністрації Одеської області в судове засідання не зявився, був повідомлений належним чином, але надав заяву, згідно якої позовні вимоги не визнає, заперечує проти його задоволення та зазначає, що при користуванні земельною ділянкою позивач вийшов за межі договору на право тимчасового користування землею від 20.08.2003 року.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведені попереднього судового засідання.

Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 є власником дачного будинку, який розташований біля с. Курортне, Білгород-Дністровського району , Одеської області на Будацькій косі, по вул. Причальна, 3, про що свідчить свідоцтво на право власності на дачний будинок № 106/2003, видане 31 січня 2003 року на підставі розпорядження ОСОБА_2 районної державної адміністрації, реєстраційний запис на правовстановлюючому документі від 31 січня 2003 року та записаний в реєстрову книгу № 1 за реєстровим № 1.

Згідно договору на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) серії ВАМ № 756668, укладеного у м. Білгород-Дністровському Одеської області 20.08.2003 року та зареєстрованого у ОСОБА_2 районній філії «ОЦ», про що у книзі запису державної реєстрації договорів оренди землі внесено запис за № 216 від 20.08.2003 року, відповідно до якого ОСОБА_2 районна державна адміністрація Одеської області на підставі розпорядження голови районної державної адміністрації № 1046/2003 від 05.08.2003 року надає, а ОСОБА_1 приймає у тимчасове довгострокове користування на умовах оренди строком на 25 років земельну ділянку рекреаційного призначення, що знаходиться поза межами населеного пункту, загальною площею 0,0428 га, в тому числі під пісками 0,0162 га, під громадською забудовою (дачним будинком) - 0,0266 га для обслуговування дачного будинку, належного ОСОБА_1 на підставі свідоцтва на право власності, згідно з планом (схемою) землекористування, який є невідємною частиною договору.

Як пояснив позивач, всі роботи по виконанню реконструкцій здійснені належним чином у відповідності до діючих в Україні ДБН та санітарних норм.

Приватним підприємством «Малахіт» державна ліцензія АБ № 271375 був виконаний технічний висновок про можливість збереження для подальшої експлуатації несучих та огороджуючих конструкцій самочинно збудованих без проектної документації: будинку відпочинку літ. «Є» з мансардою літ. «Є 1» і терасою літ. «є» за адресою: Одеська область, Білгород- Дністровський район, Будацька коса, Приморська сільська рада, вул. Причальна, 3, згідно з яким названі конструкції знаходиться у доброму технічному стані та відповідають вимогам будівельних норм та правил і є пригодними для використання за призначенням.

У судовому засіданні позивач зазначив, що в результаті самочинної забудови права інших осіб не порушені. Це підтверджується і у заяві сусіда позивача - ОСОБА_3.

У відповідності до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Статтею 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 331 ЦК України визначені підстави набуття права власності на новостворене майно або обєкти незавершеного будівництва та передбачено, що право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Особа, яка виготовила (створила) річ з своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі.

Згідно ст. 375 ЦК України, власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди, створювати закриті водойми, здійснювати перебудову, а також дозволяти будівництво на своїй ділянці іншим особам. Власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно. Право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за мови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

В судовому засіданні встановлено, що позивач не мав належного дозволу на здійснення самовільної реконструкції та самочинного будівництва на земельній ділянці, однак, з наданих письмових доказів, суд не вбачає істотних порушень будівельних норм і правил, відхилень від проекту і вважає, що дане самочинне будівництво не порушує права інших осіб та не суперечить суспільним інтересам.

У відповідності до ст. 8 ЦК України, якщо цивільні відносини не врегульовані цивільним кодексом України , іншими актами цивільного законодавства або договором, вони регулюються тими правовими нормами цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, що регулюють подібні за містом цивільні відносини (аналогія закону). Оскільки правовідносини, які виникли між позивачем та відповідачем щодо здійснення самочинною будівництва користувачем земельної ділянки не з регульовані Цивільним Кодексом України та в силу ст. 11 ЦК України, виходячи зі змісту якої цивільні права та обовязки, що виникають із дій осіб, хоча і не передбачених актами цивільного законодавства, але таких, що не суперечать йому підпадають під дію норм цивільного законодавства,

суд дійшов висновку щодо можливості застосування до даних правовідносин аналогії закону та норм ч. 3 та 5 ст. 376 ЦК України, які регулюють подібні за змістом правовідносини.

На вимогу власника (користувача) земельної ділянки, суд, згідно ч. 5 ст. 376 ЦК України, може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо не порушує права інших осіб.

Таким чином, суд, дослідивши всі обставини справи, зваживши на відповідність самочинно збудованих будівель, які розташовані за адресою: Одеська область, Білгород-Дністровський район, Будацька коса, Приморська сільська рада, вул. Причальна, 3 будівельним нормам і правилам, дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, доведені та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 8, 11, 16, 316, 319, 321 328, 331, 375, 376 ЦК України, ст.ст. 1, 10, 11, 15, 60, 88, 130, ч. 4 ст. 174, 209, 213-215 ЦПК України, суд , -

ВИРІШИВ:

Позовну ОСОБА_1 до ОСОБА_2 районної державної адміністрації Одеської області, ОСОБА_2 БТІ про визнання права власності на самочинне будівництво - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на самочинно реконструйований дачний будинок, який складається з: дачного будинка - літ. «А», площею 54,5 кв.м, прибудови - літ. «А 1», площею 77,3 кв.м. прибудови - літ. «А 2», площею 90,4 кв.м, тераси - літ. «а», площею 18,5 кв.м, душу - літ. «Б», площею 1,94 кв.м, будинку відпочинку - літ. «В», площею 43,88 кв.м, балкону деревяного, площею 8,19 кв.м, будинку відпочинку - літ. «Г», площею 23,52 кв.м, балкону деревяного, площею 6,67 кв.м, часовні - літ. «Д», площею 3,80 кв.м, № 1 - воріт, №2- басейну та самочинно збудовані: будинок відпочинку - літ. «Є», площею 68,48 кв.м, мансарду - літ. Є 1», площею 82,13 кв.м, терасу - літ. «є», площею 13,62 кв.м, № 3 - хвіртку у кількості 1, № 4 - огорожу, площею 13,5 кв.м, які розташовані за адресою: вул. Причальна, 3, с. Курортне, Білгород- Дністровського району, Одеської області на Будацькій косі.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10 - денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя: