Справа №22-ц-424 Суддя-доповідач - Семеній
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2010 року м.Суми

колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Сумської області у складі:

головуючого - Шевченка В. А.,

суддів - Семеній Л.І., Кононенко О.Ю.,

з участю секретаря судового засідання - Кияненко Н.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на заочне рішення Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 29 грудня 2009 року

у справі за позовом ОСОБА_2

до ОСОБА_1

про стягнення аліментів на повнолітнього сина, який продовжує навчання,

встановила:

Заочним рішенням Глухівського міськрайонного суду Сумської області від

29 грудня 2009 року стягнуто аліменти з ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_3,

ІНФОРМАЦІЯ_1, як дитині, яка продовжує навчання, у твердій грошовій

сумі по 250 грн. щомісячно, починаючи з 04 вересня 2009 року до 30 червня 2013 року.

Стягнуто з відповідача ОСОБА_1 судовий збір на користь держави 51 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи 120 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування обставин справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить заочне рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог. Зазначає, що при визначенні аліментів суд першої інстанції не взяв до уваги його матеріальний стан.

Вислухавши доповідь судді-доповідача, пояснення відповідача ОСОБА_1, який підтримав скаргу з мотивів в ній викладених, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Вирішуючи спір та задовольняючи позовні вимоги позивача, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач зобов'язаний надавати матеріальну допомогу своєму повнолітньому сину на період навчання до досягнення ним 23 років.

Цей висновок суду узгоджується з матеріалами справи та відповідає вимогам матеріального права.

Судом першої інстанції встановлено, що сторони перебували у шлюбі, від якого мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьком якого є відповідач по справі.

На даний час ОСОБА_3 є студентом 1 курсу денного відділення Глухівського державного педагогічного університету ім. О.Довженко з терміном закінчення навчання

30 червня 2013 року.

згідно медичного висновку №5 від 24 січня 2000 року та консультативного висновку від 12 серпня 2009 року ОСОБА_3 є інвалідом дитинства.

Відповідно до ч.І ст. 199 СК України батьки зобов'язані утримувати повнолітніх дочку чи сина, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної

допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, що вони мають змоп ' надавати матеріальну допомогу.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач є працездатним, працює директором філіалу ТОВ « Проектно-виробниче підприємство «Сфера 7» й отримує заробітну плату та має можливість сплачувати аліменти на утримання свого повнолітнього сина, який навчається і потребує допомоги.

Посилання відповідача на те, що він має постійний заробіток, тому з нього безпідставно стягнуто аліменти в твердій грошовій сумі, є необгрунтованими, оскільки ч.І ст.200 СК України передбачено визначення розміру аліментів на повнолітніх дочку, сина. як у твердій грошовій сумі, так і у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд не врахував його матеріальний стан, не спростовують висновків суду першої інстанції, оскільки відповідач не надав належний доказів про його незадовільний матеріальний стан. Обставини, на які посилається відповідач, були предметом дослідження суду першої інстанції і отримали об'єктиви оцінку.

Рішення суду узгоджується з доказами, наявними у справі, відповідає вимогам матеріального та процесуального права, а тому підстав для його зміни чи скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313-315 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Заочне рішення Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 29 грудн?" 2009 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена і касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців і дня набрання нею законної сили.

Головуючий -

Судді -