Справа № 2-281/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2010 року Савранський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - Бростовської Н.О.,

при секретарі - Пустовіт С.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Саврань. Одеської області, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання.

ВСТАНОВИВ:

11.08.2010р. позивачка звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання (а.с.1). Свої вимоги позивачка мотивує тим, що відповідач є батьком їхнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. За рішенням Савранського районного суду Одеської області відповідач сплачував на її користь аліменти на утримання ОСОБА_3 до його повноліття. З 01.09.2009р. син навчається за контрактом в Котовському медичному училищі, вартість навчання складає 4900грн. за рік, термін закінчення училища - 01.03.2012р., у зв'язку з чим він потребує матеріальної допомоги. Позивачка вже майже рік ніде не працює, а відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання ОСОБА_3 не надає, хоча і має таку можливість, оскільки має постійну роботу, тому вона звернулася до суду з наведеним позовом.

Позивачка в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримала в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позові, просила його задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні позов визнав.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 03.02.2005р., що підтверджується Свідоцтвом про розірвання шлюбу серія І-ЖД №151497, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Савранського районного управління юстиції Одеської області 03.02.2005р. (а.с.6).

Від шлюбу мають спільну дитину - сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується Свідоцтвом про народження серія У-ЖД №303844, виданим виконкомом Осичківської сільської ради Савранського району Одеської області 20.07.1992р. (а.с.7), в якому зазначено, що батьком ОСОБА_4 є ОСОБА_2.

Як вбачається з матеріалів справи згідно рішення Савранського районного суду від 04.04.2001р. відповідач платив на користь позивачки аліменти на утримання ОСОБА_3 до його повноліття, тобто до 04.07.2010р. (а.с.2).

21.04.2009р. ОСОБА_5 одружилась з ОСОБА_6, після одруження вона змінила прізвище з «Кравець» на «Кучанська», що підтверджується паспортом громадянина України серія КМ №603188, виданим Савранським РВ ГУМВС України в Одеській області 09.06.2009р. (а.с.5).

Згідно довідок Котовського медичного училища від 07.09.2009р. №187 (а.с.4). а також від 08.09.2010р. №257 (а.с.18) ОСОБА_3 є студентом денної форми навчання цього учбового закладу за спеціальністю «Лікувальна справа» за контрактом, дата вступу 01.09 2009р.. дата закінчення - 01.03.2012р., тобто на дату закінчення навчання йому буде лише 19 років, що є меншим, ніж 23 роки - граничного віку, встановленого ч.1 ст.199 СК України, для утримання батьками повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги.

Із матеріалів справи також вбачається, що склад сім'ї позивачки наступний: чоловік - ОСОБА_6 і два сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2, діти знаходяться на утриманні матері, що підтверджуеться довідкою, виданою виконкомом Осичківської сільської ради Савранського району Одеської

області від 28.07.2010р. за №528 (а.с.З).

З 23.11. 2008р. по 26.10.2009р. позивачка перебувала на обліку як безробітна в

Савранському районному центрі зайнятості (а.с. 16), з того часу і до теперішнього вона ніде не

працює отже не мас можливості утримувати повнолітнього сина, який продовжує навчання,самостійно.

В силу ст.. 198 СК України батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку

матеріальну допомогу надавати.

Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син які продовжують навчання (ч.З ст.199 СК України) отже звернення позивачки до суду з цим позовом є правомірним.

Частиною 1 ст.199 цього кодексу також встановлено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Згідно з положеннями ст.. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до роз'яснень, що надані у п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 05.2006р. №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обовязок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Під потребою в матеріальній допомозі розуміється відсутність достатніх засобів існування.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_3 досяг повноліття 04.07.2010р., з 01. 09.2009р. навчається у Котовському медичному училищі за контрактом вартість якого складає 4900 00грн. за рік, у зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги батьків, оскільки навчальний заклад знаходиться не за місцем проживання, форма навчання є денною виконання навчального плану потребує щоденної самостійної підготовки, що виключає можливість власного працевлаштування. До того ж ОСОБА_3 потребує матеріальних витрат на проїзд до місця навчання та зворотній шлях додому, на житлово-побутові потреби, їжу, одяг придбання підручників та інших матеріалів для навчання тощо, а оскільки він навчається за контрактом то стипендію не отримує.

З пояснень позивачки вбачається, що з липня цього року відповідач добровільно не надає ніякої матеріальної допомоги на утримання ОСОБА_3, про що не заперечував і відповідач у судовому засіданні, зазначивши що він не знав, що його син потребує матеріальної допомоги, оскільки з колишньою сім'єю він не спілкується.

З довідки виданої ТОВ «Савранський завод продовольчих товарів» від 11.10.20 Шр.№833, вбачається що відповідач ОСОБА_2 працює в цьому товаристві на посаді тракториста (а.с.19).

Ураховуя наведене та приймаючи до уваги те, що ОСОБА_3, на утримання якого позивачка просить стягнути з відповідача аліменти, досяг повноліття, але є меншим 23 років, продовжує навчання, не працює, майна у порядку спадкування чи за договором дарування, що давало б йому достатні кошти, щоб утримувати самого себе, немає, у зв'язку з чим дійсно потребує матеріальної допомоги, а також беручи до уваги відсутність доходів у позивачки, які б забезпечували його повне утримання, наявність у відповідача постійного доходу та відсутності інших утриманців, окрім своїх синів ОСОБА_7 та ОСОБА_4, відсутність інших обставин, які б мали істотне значення при визначенні розміру аліментів, ураховуя задовільний стан здоров'я відповідача, суд приходить до висновку, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу для сина, який продовжує навчатися після досягнення повноліття, а тому зобов'язаний утримувати свого сина ОСОБА_4 до закінчення навчання, але не більше чим до 01.03.2012р. - дня закінчення ним Котовського медичного училища.

За таких обставин, суд вважає позовні вимоги позивачки обгрунтованими і підлягають задоволенню повністю.

Згідно з ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Суд роз'яснює, що відповідно до ч.2 ст.199 СК України право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Суд також роз'яснює, що ч.1 ст.192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

При зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів згідно п.5 ст.4 Декрету КМУ «Про державне мито» позивачка є звільненою від сплати державного мита.

Також згідно з п.4 ч.З ст.81 ЦПК України, не підлягають оплаті при зверненні до суду і покладаються на сторони після розгляду справи судом витрати на інформаційно-технічне забезпечення у справах про стягнення аліментів.

Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог (ч.З ст.88 ЦПК України).

Виходячи з наведеного, оскільки позивача звільнено від сплати судового збору та ІТЗ при подачі позову до суду про стягнення аліментів, а позов підлягає задоволенню в повному обсязі, тому їх слід стягнути із відповідача в дохід держави, а саме: судовий збір в сумі 51.00грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи в сумі 120,00грн.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

На підставі викладеного, керуючись ч.І ст.191, ст.198, ч.І ст.199, ст.200 СК України, ч.З ст.88, ст.ст.208, 209, 212-215, п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, задовольнити повністю.

Стягнути щомісячно з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4, який зареєстрований і проживає в ІНФОРМАЦІЯ_5, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_7, яка зареєстрована і проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_8, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3. ІНФОРМАЦІЯ_9, на час його навчання у розмірі ? частки від заробітку (доходу), починаючи з моменту подання позовної заяви, тобто з 11 серпня 2010 року. До дня закінчення ОСОБА_3 навчання, тобто до 01 березня 2012 року, за умови продовження ним навчання.

Стягнути з ОСОБА_2. ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4, який зареєстрований і проживає в ІНФОРМАЦІЯ_10. Савранського району, Одеської області, ідентифікацшнии номер НОМЕР_1, в дохід держави державне мито в розмірі 51,00 (п'ятдесят одна) грн..

Стягнути з ОСОБА_2. ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4, який зареєстрований і проживає в ІНФОРМАЦІЯ_11. Савранського району, Одеської області, ідентифікаційний номер НОМЕР_3, інформанійно-технічне забезпечення розгляду справи в розмір. 120,00 (сто двадпять) грн..

В частині стягнення аліментів рішення підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги через Савранський районний суд Одеської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення (ч.1 ст.294, ч.1 ст.296 ЦПК України).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку для подання апеляційної скарги, якшо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення якшо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом (ч.1 ст.223 ЦПК України).

СУДДЯ