Справа №: 2-1247-10
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 червня 2010 року Уманський міськрайонний суд Черкаської області

в складі: головуючого-судді Михайленко В.Г.

при секретарі Хитрук К.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Умані справу за позовом прокурора міста Умані в інтересах Держави в особі Міністерства праці та соціальної політики України в інтересах позивача ОСОБА_1 міського центру зайнятості до ОСОБА_2 про стягнення коштів отриманих у якості допомоги по безробіттю,-

ВСТАНОВИВ :

Прокурор міста Умані звернувся з вказаним позовом посилаючись на те, що відповідач ОСОБА_2 в період з 15.12.2004р. по Об.10.2005р. звертався до ОСОБА_1 міського центру зайнятості з метою працевлаштування. Наказом ОСОБА_1 міського центру зайнятості від 22.12.2004р. ОСОБА_2 на підставі поданої ним заяви від 22.12.2004 року згідно ст.ст.2, 4, 19 Закону України «Про зайнятість населення», Закону України

«Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування України на випадок безробіття», надано статус безробітного та призначено допомогу по безробіттю з 22.12.2004р. по 16.12.2005р.

При цьому у заяві про надання статусу безробітного від 22.12.2004р. відповідач підписався про те, що момент реєстрації в центрі зайнятості трудовою діяльністю не займається, пенсію не отримує та не зареєстрований як суб'єкт підприємницької діяльності.

Згідно наказу ОСОБА_1 міського центру зайнятості від 07.10.2005р. ОСОБА_2 Об.10.2005р. був знятий з обліку як безробітний в зв'язку з неявкою в центр зайнятості без поважних причин протягом ЗО та більше календарних днів.

За час перебування на обліку в центрі зайнятості з 15.12.2004р. по Об.10.2005р. ОСОБА_2 було виплачено допомогу по безробіттю в розмірі 2951 грн. 38 коп., що підтверджується довідкою бухгалтерського відділу ОСОБА_1 міського центру зайнятості про розрахунок отриманого доходу ОСОБА_2 за період з 22.12.2004р. по Об.10.2005р. та платіжними дорученнями з відомостями виплат за видами забезпечення.

В період з 25.12.200бр. по 31.01.2007р. ОСОБА_2 повторно звертався до ОСОБА_1 міського центру зайнятості з метою працевлаштування. Наказом ОСОБА_1 міського центру зайнятості від 02.01.2007р. ОСОБА_2 на підставі поданої ним заяви від 02.01.2007р. було надано статус безробітного та призначено допомогу по безробіттю з 01.01.2007р. по 26.12.2007р.

При цьому у заяві про надання статусу безробітного від 02.01.2007р. відповідач по справі повторно підписався про те, що на момент реєстрації в центрі зайнятості трудовою діяльністю не займається, пенсію не отримує та не зареєстрований як суб'єкт підприємницької діяльності.

Згідно наказу ОСОБА_1 міського центру зайнятості від 31.01.2007р. ОСОБА_2 31.01.2007р. був знятий з обліку як безробітний в зв'язку з поданням безробітним письмової заяви від 31.01.2007р. про бажання здійснювати догляд за дитиною.

За час перебування на обліку в центрі зайнятості з 25.12.200бр. по 31.01.2007р. ОСОБА_2 було виплачено допомогу по безробіттю в розмірі 127 грн. 74 коп., що підтверджується довідкою бухгалтерського відділу ОСОБА_1 міського центру зайнятості від 05.02.2007р.

Згідно довідки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців №4087931 від 23.09.2009р. ОСОБА_2 зареєстрований 20.01.2003 року під №9142 ОСОБА_1 міськвиконкомом, як фізична особа - суб'єкт підприємницької діяльності.

За період часу з 15.12.2004р. по 31.01.2007р. ОСОБА_2 одночасно отримував допомогу по безробіттю і був зареєстрований як приватний підприємець, незаконно отримав кошти в сумі 2951 грн. 38 коп. - виплачені за період перебування на обліку в центрі зайнятості з 15.12.2004р. по 06.10.2005р. та 127 грн. 74 коп. - виплачені за період перебування на обліку в центрі зайнятості з 25.12.2006р. по 31.01.2007р., що разом становить 3079 грн. 12 коп.

Згідно ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю три роки.

Строк звернення з позовом до ОСОБА_2 про стягнення з нього коштів закінчився 31.01.2007р.

Адміністрація ОСОБА_1 міського центру зайнятості мала відомості відносно незаконного отримання коштів ОСОБА_3 але своєчасно не вносила питання про їх стягнення.

Позивач не ставив питання про поновлення строків позовної давності, а тому на підставі викладеного, керуючись ст.ст.256, 257 ЦК України, ст.ст.10, 15, 57, 60, 208, 209, 212-215 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ :

В задоволенні позову прокурора міста Умані про стягнення коштів з ОСОБА_2 відмовити в зв'язку з пропуском строків позовної давності.

Заява про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції подається протягом^десяти днів з дня проголошення. Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. У разі неподання заяви про апеляційне оскарження рішення набирає законної сили. Разі подання заяви про апеляційне оскарження, але не подання апеляційної скарги рішення набирає законної сили після закінчення встановленого строку.

Головуючий: В.Г. Михайленко