Справа №22ц-1262/10 Головуючий у 1 інстанції: Кавацюк В.І.
Категорія:22 Доповідач в апел.інстанції: ОСОБА_1
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

5 травня 2010 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого: Петрички П.Ф.

суддів: Зверхановської Л.Д., Цяцяка Р.П.

при секретарі: Балюк О.С.

з участю: апелянта ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 11 вересня 2009 року,

ВСТАНОВИЛА :

Оскаржуваною ухвалою суду провадження по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третьої особи: приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_5 про розірвання договору довічного утримання та визнання права власності на квартиру закрито у звязку зі смертю позивача ОСОБА_3.

Ухвалу суду оскаржила ОСОБА_2.

В апеляційній скарзі зазначає, що ухвала суду є незаконною, прийнята з порушенням норм процесуального права. Зокрема, вказує, що висновок про те, що спірні правовідносини не допускають правонаступництва, є невірним та необґрунтованим. Вважає, що судом безпідставно застосовано ст.608 ЦК України та закрито провадження по справі по п.6 ч.1 ст.205 ЦПК України, оскільки вона є спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_3

Просить ухвалу суду скасувати та постановити ухвалу про зупинення провадження по справі, визнавши її правонаступником ОСОБА_3 .

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши у межах доводів апеляційної скарги та предявлених позовних вимог законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

Закриваючи 11.09.2009 року провадження по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третьої особи: приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_5 про розірвання договору довічного утримання та визнання права власності на квартиру на підставі п.6 ч.1 ст.205 ЦПК України у звязку зі смертю позивачки ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив з того, що спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

Проте, колегія суддів з таким висновком не погоджується, оскільки суд до нього дійшов з порушенням норм процесуального права.

18.07.2009 року померла позивачка ОСОБА_3, що стверджується свідоцтвом про її смерть.

Все своє майно вона заповіла ОСОБА_2, уклавши 26.03.2008 року нотаріально посвідчений заповіт.

Згідно із ст.37 ЦПК України в разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника в зобовязанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь- якій стадії цивільного процесу.

Таким чином, процесуальне правонаступництво це заміна сторони або третьої особи( право попередника) іншою особою(правонаступником) у звязку з вибуттям із процесу субєкта спірного або встановленого рішенням суду правовідношення, за якої до правонаступника переходять усі процесуальні права та обовязки правопопередника і він продовжує в цивільному судочинстві участь останнього.

Статтями 1218, 1219 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Не входять до складу спадщини права та обовязки, що нерозривно повязані з особою спадкодавця, зокрема: 1) особисті немайнові права; 2) право на участь у товариствах та право на членство в обєднаннях громадян, якщо інше не встановлене законом або їх установчими документами; 3) право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров»я; 4) право на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; 5) права та обовязки особи як кредитора або боржника, передбачені ст..608 цього кодексу.

Спірні правовідносини не відносяться до тих прав, які в силу ст.1219 ЦК України є особистими і відносно яких правонаступництво недопустиме, а відтак висновок суду є помилковим, а закриття провадження по справі незаконним.

Виходячи з наведеного, судова колегія приходить до висновку про необхідність скасування оскаржуваної ухвали з направленням справи на розгляд до суду першої інстанції.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст.303, 304, 307 ч.2 п.4, 312 ч.1 п.3, 313, 314, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволити частково .

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 11 вересня 2009 року скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для розгляду по суті.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий :

Судді :