Справа №22-ц-4622/10 Суддя-доповідач - ОСОБА_1
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2010 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області у складі :

головуючого Кононенко О.Ю.,

суддів Семеній Л.І., Білецького О.М.,

з участю секретаря судового засідання Кияненко Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду Сумської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на заочне рішення Зарічного районного суду м.Суми від 13 квітня 2010 року

у справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_2, третя особа: приватне ремонтно-будівельне підприємство «Рембуд», про відшкодування майнової та моральної шкоди,-

в с т а н о в и л а:

У серпні 2009 року ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 звернулись до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло їм належить квартира АДРЕСА_1. 12 липня 2009 року з вини ОСОБА_2А, яка мешкає в квартирі №124 вказаного будинку, поверхом вище, трапилось залиття їх квартири в звязку з поривом гнучкого шлангу холодної води в кухні відповідача. Збитки від залиття квартири визначені висновком будівельно-технічного дослідження №133 від 30.07.2009 року і складають 10727 грн.

Тому, ОСОБА_3 просила стягнути з відповідача на свою користь суму збитків, а моральну шкоду позивачі просили стягнути в розмірі 1500 грн. кожному, також ОСОБА_3 просила відшкодувати понесені нею судові витрати.

Заочним рішенням Зарічного районного суду м.Суми від 13 квітня 2010 року позов ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 10 727 грн. в рахунок відшкодування майнової шкоди, завданої залиттям.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 моральну шкоду по 1000 грн. кожному.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 судові витрати в розмірі 115,77 грн., витрати з ІТЗ 22,50 грн., витрати за проведення експертизи 500 грн., за виклик відповідача через засоби масової інформації 194 грн.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 1 жовтня 2010 року ОСОБА_2 відмовлено у перегляді заочного рішенням Зарічного районного суду м.Суми від 13 квітня 2010 року.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, неповноту зясування судом обставин, що мають значення для справи, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову.

При цьому, зазначає, що відповідач не отримувала жодних документів з суду і не знала про наявність судового позову до неї. Крім того, позивачі не надали суду належних і допустимих доказів щодо розміру збитків, завданих залиттям квартири; суд безпідставно поклав на відповідача витрати за проведення експертизи в розмірі 500 грн.; не мав правових підстав для виклику відповідача через оголошення у пресі. Вказує, що в залитті квартири позивачів відсутня її вина, а розмір моральної шкоди необґрунтовано завищений.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення відповідача ОСОБА_2 та її представника ОСОБА_6, які підтримали доводи апеляційної скарги, позивача ОСОБА_3, яка заперечувала проти скарги, вивчивши матеріали справи і перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 12 липня 2009 року трапилось залиття квартири АДРЕСА_1, яка на праві власності належить позивачам ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 Залиття трапилося з вини ОСОБА_2А, яка мешкає в квартирі №124 вказаного будинку, поверхом вище, в результаті пориву гнучкого шлангу холодної води в кухні відповідача (а.с.10). Відповідно до висновку будівельно-технічного дослідження №133 від 30.07.2009 року збитки від залиття квартири складають 10727 грн.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, місцевий суд виходив з того, що залиття квартири сталося з вини відповідача, розмір завданої матеріальної шкоди має бути стягнуто відповідно до висновку будівельно-технічного дослідження, крім того стягненню підлягають судові витрати, в тому числі витрати за проведення експертизи.

Однак, повністю погодитись з таким висновком суду не можна, оскільки він не повністю відповідає обставинам справи, ґрунтується на невірному застосуванні норм процесуального права.

Судом вірно встановлена причина завдання шкоди та вина відповідача, розмір майнової та моральної шкоди, яка підлягає відшкодуванню.

Проте, на думку колегії суддів, витрати ОСОБА_3 на проведення будівельно-технічного дослідження (висновок спеціаліста-будівельника № 133 від 30.07.2009 року) не є судовими витратами і не можуть бути покладені на відповідача. Суд першої інстанції помилково вважав такий висновок судовою експертизою, всупереч статті 79 ЦПК України, яка визначає види судових витрат та дає їх вичерпний перелік.

Колегія суддів вважає, що у суду першої інстанції були відсутні підстави для стягнення з відповідача витрат за виклик до суду через засоби масової інформації, оскільки такий виклик здійснений судом з порушенням вимог ч.9 ст. 74 ЦПК України.

Доводи апеляційної скарги щодо відсутності у суду правових підстав для виклику відповідача через оголошення у пресі, на думку колегії суддів, не є підставою для скасування рішення суду в частині стягнення майнової та моральної шкоди, оскільки це порушення не призвело до неправильного вирішення справи.

Колегія суддів не вбачає підстав для задоволення доводів скарги і щодо неналежності і недопустимості такого доказу, як висновок спеціаліста-будівельника.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 64 ЦПК України письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру, або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи.

Крім того, відповідно до ст.58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Тому, на думку колегії суддів, висновок спеціаліста-будівельника є письмовим доказом, який містить інформацію щодо предмета доказування і який одержаний без порушення встановленого законом порядку.

Як вбачається з матеріалів справи, в суді апеляційної інстанції відповідач не надала доказів, які б спростували зазначений висновок.

Посилаючись на відсутність вини у залитті квартири позивачів, ОСОБА_2 відповідних доказів не надала та не просила суд апеляційної інстанції сприяти їх витребуванню. Разом з тим, представник відповідача ОСОБА_6 в апеляційному суді не заперечував факт залиття квартири позивачки в результаті пориву гнучкого шлангу холодної води в квартирі ОСОБА_2

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції і щодо стягнення моральної шкоди в розмірі 1000 грн. кожному позивачу, при визначенні якого суд виходив з принципів законності, розумності і справедливості.

Таким чином, колегія суддів дійшла до висновку про необхідність скасування рішення місцевого суду в частині стягнення 500 гривень витрат за проведення експертизи та витрат в розмірі 194 грн. за виклик відповідача через засоби масової інформації з ухваленням нового рішення в цій частині про відмову в відшкодуванні цих витрат.

В іншій частині рішення суду є обґрунтованим та таким, що відповідає вимогам закону, тому підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись п.2 ч.1 ст.307, п.п. 3, 4 ч.1 ст.309, ч.2 ст. 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Скасувати заочне рішення Зарічного районного суду м.Суми від 13 квітня 2010 року у частині стягнення 500 гривень витрат за проведення експертизи та 194 грн. витрат за виклик відповідача через засоби масової інформації та відмовити ОСОБА_3 в відшкодуванні цих витрат.

В іншій частині заочне рішення Зарічного районного суду м.Суми від 13 квітня 2010 року залишити без змін.

Рішення набрало законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: