Києво-Святошинський районний суд Київської області
Справа № 2-905/10
11.03.2010 року Києво-Святошинеький районний суд в складі головуючої судді Дубае Т.В., при секретарі Рудіч М.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві, цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 міської ради, 3-ті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання права власності на спадкові земельні ділянки ,-
В грудні 2009 року ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_3 міської ради, 3-ті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання права власності на спадкові земельні ділянки.
Свої вимоги вони обґрунтували тим, що 07 березня 2009 року померла їхня мати ОСОБА_6, 30 січня 2009 року помер їх батько ОСОБА_7. На день смерті ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в шлюбі не перебували, заповітів не залишили. Спадкоємцями після їх смерті є ОСОБА_1 та ОСОБА_2, інших спадкоємній за законом немає. Спадкове майно, яке підлягає спадкуванню після смерті ОСОБА_6 і ОСОБА_7 складається з земельних ділянок для обслуговування житлового будинку і господарських споруд, які знаходяться за адресою: м. Боярка вул. Кірова, 42/23, які за рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 15 грудня 2003 року виділені у власність: ОСОБА_6 - 86 кв.м.; ОСОБА_7 258 кв.м.. Раніше земельна ділянка належала матері ОСОБА_6 та ОСОБА_7 - ОСОБА_8, яка померла 08 серпня 2002 року, згідно державного акту на право приватної власності на земельну ділянку від 21 травня 1996 року. Вони в устиановленому законом порядку прийняли спадщину, шляхом подачі заяв до нотаріальної контори протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Проте постановами нотаріуса 7-ї державної нотаріальної контори м. Києва від 12 грудня 2009 року та державного нотаріуса Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори від 10 грудня 2009 року їм відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на земельні ділянки, в зв»язку з тим, що відсутні правовстановлюючі документи на дані земельні ділянки, а саме відсутність державних актів. Державні акти не були виготовлені в зв»язку з тим, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 раптово померли і не встигли за життя оформити державні акти.
Просили суд визнати за ними право власності в порядку спадкування за законом на земельні ділянки для обслуговування житловгво будинку, госодарських будівел та споруд, яка знаходиться за адресою: м. Боярка вул. Кірова, 42/23 Києво-Святошиснського району Київської області за ОСОБА_1 площею 86 кв. м., за ОСОБА_2 площею 258 кв.м.
В судовому засіданні позивачі позов підтримали, просили задовольнити.
Відповідач ОСОБА_3 міська рада в судове засіданя не з'явилася, про слухання справи повідомлені.
3-тя особа ОСОБА_4, в судове засідання з»явилась, позов визнала просила задовольнити.
3-тя особа ОСОБА_5 в судове засідання не з»явилась, про день слухання справи повідомлена.
Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи сул прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав.
Судом встановлено, що позивачі є спадкоємцями своїх батьків ОСОБА_6, яка померла 07 березня 2009 року, ОСОБА_7, який помер 30 січня 2009 року.
Позивачі вчасно, відповідно до вимог чинного законодавства звернулась до нотаріальної контори про прийняття спадщини. До спадкового майна, після смерті ОСОБА_6 і ОСОБА_7 належать земельні ділянки для обслуговування житлового будинку і господарських споруд, які знаходяться за адресою: м. Боярка вул. Кірова, 42/23, які за рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 15 грудня 2003 року виділені у власність: ОСОБА_6 - 86 кв.м.; ОСОБА_7 258 кв.м.. Раніше земельна ділянка належала матері ОСОБА_6 та ОСОБА_7 - ОСОБА_8, яка померла 08 серпня 2002 року , згідно державного акту на право приватної власності на земельну ділянку від 21 травня 1996 року.
Відповідно до ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
У відповідності до ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
З урахуванням наведених обставин суд вважає доведеними позовні вимоги позивачів щодо визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування.
На підставі ст.ст. 392, 1218 Цивільного кодексу України, керуючись ст. 60, 209, 212-215 Цивільного процесуального кодексу України, суд -
Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 міської ради, 3-ті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання права власності на спадкові земельні ділянки задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку площею 86 кв.м., визнати за ОСОБА_2 право власності на земельну ділянку площею 258 кв.м., що розташовані в м. Боярка по вул. Кірова, 42/23 Києво- Святошинського району Київської області, призначеної для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Заяву про апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.
Суддя: Дубас Т.В.