Справа № 2-1983/10
Код суду - 0707
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2010 року м.Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого - судді Фазикош О.В.,

при секретарі Смужаниця А.О.,

за участю позивача ОСОБА_1,

представника відповідача

НУБіП України ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_4 ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Мукачево цивільну справу за

позовом ОСОБА_1 до відокремленого структурного підрозділу

ОСОБА_6 аграрного університету «Мукачівський аграрний коледж», ОСОБА_3, як

директора, ОСОБА_4, як головного бухгалтера про стягнення заробітної плати та

відшкодування моральної шкоди -

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до Мукачівського міськрайонного суду з позовом до

відокремленого структурного підрозділу ОСОБА_6 аграрного університету «Мукачівський

аграрний коледж» в особі директора ОСОБА_3 та головного бухгалтера ОСОБА_4 в якому

просив суд винести рішення, яким стягнути з відповідача в його користь заборгованість його

заробітної плати в сумі 7578,43 грн. та 5000,00 гривень моральної шкоди, та судові витрати по

справі.

Позовні вимоги неодноразово уточнювались, остаточно позивач згідно заяви від 07.04.2010

року просив стягнути з директора ОСОБА_3 та головного бухгалтера ОСОБА_4 на його

користь 10296 грн. 00 коп. суму середньомісячного заробітку за весь час затримки по день

фактичного розрахунку 16.02.2009 року, та стягнути з ВП НУБІП «Мукачівський аграрний коледж»

в особі директора ОСОБА_3 та головного бухгалтера ОСОБА_4 на користь позивача 5000 грн.

моральної шкоди та судові витрати по справі.

Позов мотивує тим. що в серпні 2008 року він не отримав заробітну плату, а з 3 вересня по 29

жовтня 2008 року його директор ОСОБА_7 відправила у відпустку. Виходячи у відпустку

бухгалтерія коледжу йому не виплатила відпускні у сумі 5215 грн. та оздоровчі у сумі 980 гри.

Після відпустки йому не виплатили заробітну плату за листопад 2008 року і до самого його

звільнення з роботи. Будучи у відпусті йому ніхто не телефонував, листів не присилав щоб він

прийшов і забрав свої гроші. Після незаконного на його думку звільнення з роботи 21.11.2008 р.

головний бухгалтер коледжу ОСОБА_8 його не розрахувала і тільки 24.12.08 року він отримав

лист за №772 яким його запросила дирекція щоб він з'явився за розрахунком. Він прийшов в

коледж 25.12.08 року під час роботи комісії з Києва, але в бухгалтерії його ошукала головний

бухгалтер ОСОБА_4, дала підписати 5 платіжних відомостей де він розписався, а після того

ОСОБА_4 підсунула незрозумілі для нього відомості про утримання з нього більше як 2300 грн.

за матеріальні цінності, хоча актів про передачу посади і матеріальних цінностей не було. Комісії

він не бачив і нічого не підписував, а платіжні відомості де він розписався головний бухгалтер

ОСОБА_4 сховала у себе в сейфі, тоді він відмовився взяти тільки частину своїх грошей у

присутності працівників бухгалтерії. Він попередив головного бухгалтера ОСОБА_4, що

подасть заяву до суду на неправомірні її дії і після цього відправили йому лист за № 107-11-Ф від11.02.08 року з запрошенням отримати гроші, який він отримав 14.02.08 року (субота), а 16.02.2009 р.(понеділок) його повністю розрахували. Вважає, що директор ОСОБА_7 та головний бухгалтер ОСОБА_8 без усяких підстав порушили його права на отримання чесно зароблених його грошей (заробітної плати), згідно ст.ст. 43, 46 Конституції України чим порушили ст..ст. 116,117 КЗпП України.

В судовому засіданні ОСОБА_1 уточнені позовні вимоги підтримав в повному обсязі з

наведених вище підстав і просив суд їх задовольнити.

Судом в якості співвідповідачів по справі було залучено ОСОБА_4, яка працює

головним бухгалтером коледжу та ОСОБА_3, яка працює директором коледжу та враховуючи

обставини зазначені в ухвалі апеляційного суду Закарпатської області (а.с. 235-236, т.1),

замінено відповідача ВСП НАУ «Мукачівський аграрний коледж» на належного відповідача-

юридичну особу ОСОБА_6 аграрний університет біоресурсів і природокористування України.

Представник відповідача ОСОБА_6 аграрного університету біоресурсів і

природокористування України в судовому засіданні подав заперечення щодо позовних вимог і

просив в задоволенні позовних вимог відмовити.

Представник відповідача ОСОБА_7 в судовому засіданні заперечив проти позовних вимог.

Представник відповідача ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечив проти позовних вимог.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників судового засідання, суд приходить до

наступних висновків.

Дослідженими в судовому засіданні показами свідків ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11

М.В., ОСОБА_12 зафіксованими технічними засобами фіксування судового засідання було

підтверджено, що ОСОБА_1 неодноразово викликався для отримання грошей. Однак, коли він

прийшов в бухгалтерію то підписався за їх отримання, а потім відмовлявся їх забирати, так як йому

давали гроші за вирахунком коштів, які він боргував коледжу, як матеріально-відповідальна особа.

Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні підтвердила, що позивач ОСОБА_1 викликався

для отримання грошей, в грудні 2008 року підписував в бухгалтерії відомості про отримання

коштів, однак відмовився забрати гроші, після чого кошти були здані в сейф поки ОСОБА_1 їх

не забрав 16.02.2009 року.

Судом встановленого ОСОБА_1 наказом № 331/176 - к від 21.11.08

р. було звільнено з посади викладача фізичного виховання за ст. 40 ч.1 п.4 КЗпП України. З даним

наказом ОСОБА_1 відмовився ознайомлюватись та підписувати його, про що було складено акт

про відмову від підпису від 21.11.2008 року, комісійним актом від 21.11.2008 року було

зафіксовано, що ОСОБА_1 відмовився отримати трудову книжку у відділі кадрів. По

видатковому касовому ордеру № 360 від 21.11.2008 року ОСОБА_1 проведено оплату праці, як

кінцевий розрахунок в сумі 494,37 грн., про що він розписався.

Згідно копії журналу реєстрації вихідної кореспонденції по Мукачівському ДАК на

2008 рік ОСОБА_1 11.12.2008 року направлявся лист-повідомлення про його звільнення,

а 12.12.2008 року йому направлявся лист-прохання зявитись за розрахунком та за трудовою

книжкою (а.с. 51-54, т.2).

Те, що зміст наказу № 331/176-К, який не був підписаний ОСОБА_1, доводився

до відома позивача, підтверджує копія акту від 21.11.2008 року (а.с. 119, т.1) про його

ознайомлення з наказами та про відмову від підпису.

Твердження позивача про те, що його не викликали після звільнення спростовується,

крім зазначених вище обставин та матеріалів справи, актами які містяться в матеріалах

справи про те, що в проміжок часу з 21.11.2008 року по 26.12.2008 року в бухгалтерію

позивач за розрахунком не звертався.

Згідно копії касової книги станом на 15 вересня 2008 року залишок на початок дня за

ОСОБА_1 складає 4232,92 грн., станом на 21 листопада 2008 року залишок на початок дня

за ОСОБА_1 складає 991,44 грн. та 494,37 гри. (а.с. 219-228, т.1).

Згідно копій видаткових касових ордерів № 211 ОСОБА_1 видано 4232,92 грн. 15

вересня 2008 року, № 359 ОСОБА_1 видано 991,44 грн. 21 листопада 2008 року, № 360

ОСОБА_1 видано 494, 37 грн. 21 листопада 2008 року (а.с. 215, 217, 218, т.1).

Згідно копії розписки від 16.02.2009 року ОСОБА_1 отримав розрахунок в сумі 7568.43

грн. та претензій до адміністрації та бухгалтерії коледжу не має (а.с. 145, т.1).

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 18 березня 2009 року в задоволенні позову ОСОБА_1 про поновлення його на роботі, оплату за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди було відмовлено (а.с.43, т.1). Ухвалою Апеляційного суду Закарпатської області від 22 вересня 2009 року дане рішення залишено в силі (а.с. 95. т.1). Ухвалою Верховного суду України від 4 червня 2010 року вказані вище рішення залишено без змін (а.с. 20 т.2)

Згідно копії постанови помічника прокурора міста Мукачево ОСОБА_11 від 30.07.2010 року у порушенні кримінальної справи за ознаками злочинів, передбачених ст..ст. 175, 364, 366 КК України відносно посадових осіб ВСП НАУ «Мукачівський аграрний коледж» відмовлено по мотивам ст..6 ч.1. п.2 КПК України, за зверненнями ОСОБА_1 щодо незаконного його звільнення з роботи, не проведення розрахунку при звільненні, самовільного відрахування коштів заробітної плати та щодо притягнення посадових осіб вказаного закладу до відповідальності (а.с. 17-19, т. 1).

Згідно копії акту про виявлену недостачу матеріальних цінностей закріплених за

працівником ОСОБА_1 від 05 вересня 2008 року було виявлено недостачу матеріальних

цінностей на загальну суму 1372, 90 грн. (а.с. 17, т.1).

Згідно копії акту від 23.03.2010 року було прийнято від ОСОБА_1 у несправному

стані музичний центр, нестачу якого було виявлено інвентаризаційною комісією згідно акту

від 05.09.2008 року (а.с. 60 т.2)

Згідно копії акту перевірки № 07-12-024/0503 від 03.06.2009 року проведеної

територіальною державною інспекцією праці у Закарпатській області по оплаті праці ОСОБА_1

В.В. зауважень не було, крім того вибірковою перевіркою встановлено що в учбовому закладі

дотримуються вимог норм ст.. 116 КЗпП України (а.с. 21-23, т.2.).

Відповідно до ст. 116 Кодексу Законів про працю України при звільненні працівника

виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в

день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають

бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги

про розрахунок.

Згідно із ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого

ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 Кодексу,

при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити

працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Вирішуючи питання про покладення на установу відповідальності за невчасне

проведення розрахунку, суд виходить з того, що обовязковою умовою настання такої

відповідальності за законом є вина підприємства, установи, організації, як прояв

субєктивного небажання виплатити належні суми у формі прямого умислу на невиконання

покладених законом обовязків.

А тому суд приходить до висновку, що позивач не отримав заборгованість із заробітної

плати з власної вини, що виключає відповідальність підприємства за несвоєчасне проведення

розрахунку при звільненні.

Суд вважає, що позивачем не надано доказів заподіяння йому відповідачем моральної шкоди, тому в цій частині в позові слід відмовити.

Крім того, суд враховує також те, що позивач ОСОБА_1 після уточнення своїх

позовних вимог просив стягнути в його користь середньомісячну заробітну плату за час

затримки розрахунку в розмірі 10296 грн. 00 коп. по день фактичного розрахунку 16.02.2009

року саме з ОСОБА_3, як директора коледжу та ОСОБА_4, як головного бухгалтера

коледжу, які не є належними відповідачами по справі, оскільки згідно ст..117 КЗпП України

відповідальність несе підприємство, установа, організація, а не їх посадові особи або інші

фізичні особи.

Враховуючи вищенаведені обставини справи та аналізуючи наведені вище норми

законодавства України, а також те, що відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України - кожна сторона

зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень,

користуючись рівними правами, на засадах змагальності згідно вимог ст. 10 ЦПК України, суд

приходить до висновку, що в судовому засіданні позивачем не наведено жодного доказу того, що є

наявна вина ВП НУБіП України «Мукачівський аграрний коледж» в тому, що після звільнення

позивача кошти були отримані ним тільки 16.02.2009 року, а також того, що відповідач ОСОБА_3

Н.И., як директор коледжу та ОСОБА_4, як головний бухгалтер коледжу є належними

відповідачами по справі і саме з них необхідно стягнути середньомісячну заробітну плату за

час затримки розрахунку, а тому вимоги позивача є безпідставними та задоволенню не

підлягають.

Керуючись ст. ст.10, 11, 60-63, 209, 212-215, 294 ЦПК України, ст. 43 Конституції України,

ст.113, ст. 115, ст.116, ст. 117 КЗпП України, ст. 24 ЗУ «Про оплату праці», суд -

вирішив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_6 аграрного

університету біоресурсів і природокористування України, ОСОБА_3, як директора коледжу,

ОСОБА_4, як головного бухгалтера коледжу про стягнення заробітної плати та відшкодування

моральної шкоди - відмовити повністю.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів після проголошення

рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час

проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня

отримання копії цього рішення. Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Закарпатської

області через Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області.

Суддя Мукачівського

міськрайнного суду ОСОБА_14