Справа № 2-57/ 2010 р.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

6 травня 2010 р. Токмацький районний суд Запорізької області в складі головуючого судді Юрлагіної Т.В., при секретарі: Величенко В.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Токмак справу за позовом Відкритого акціонерного товариства „Укрнафта до ОСОБА_1 про відшкодування майнової шкоди завданої внаслідок дорожно-транспортної пригоди,

В С Т А Н О В И В

ВАТ «Укрнафта» звернулось до Токмацького районного суду Запорізької області з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 02.10.2007 року о 10-50 годині на автозаправній станції ВАТ «Укрнафта» № 07/081, розташованій за адресою: Запорізька область м. Токмак вул. Б.Хмельницького, 1а, відповідачем ОСОБА_1К який керував автомобілем «Субару» д/н 86-30АТ, скоєно дорожньо-транспортну пригоду, внаслідок якої пошкоджено майно ВАТ «Укрнафта», а саме: паливно-роздавальний кран ZVA8rm1RU, паливно-роздавальної колонки SU944-44U та обшивка опори навісу на АЗС. Необхідність виконання робіт із заміни пошкодженого паливно-роздавального крану ZVA8rm1RU, підтверджується технічним заключенням від 03.10.2007 року, наданим Запорізьким філіалом фірми «Маркет-сервіс», необхідність виконання робіт із заміни пошкодженої обшивки опори навісу на АЗС, підтверджується дефектним актом від 24.10.2007 року, складеним ОАО «Укрнафта». Вартість матеріалів та робіт із заміни паливно-роздавального крану ZVA8rm1RU, становить 1114,80 грн., пошкодженої однієї половини обшивки опори навісу на АЗС становить 4024,80 грн., загальна суму збитків становить 5139,60 грн.

В судовому засіданні представник позивача за дорученням ОСОБА_2, позовні вимоги підтримала повністю, доповів по суті заявлених позовних вимог, просила задовольнити позов повністю, та зазначила, що 02.10.2007 року відповідач керуючи автомобілем «Субару» в'їхав на АЗС для здійснення заправки автомобіля, передавши гроші оператору АЗС та став чекати здійснення заправки автомобіля, оператор АЗС вставив паливно-роздавальний кран в горловину бензобаку автомобіля та пішов до будівлі операторної, щоб передати отримані від відповідача гроші оператору АЗС ОСОБА_3Г і повідомив її про кількість та марку бензину, яка підлягає заправці. Відповідач не дочекавшись закінчення заправки, та команди заправника розпочав рух, в результаті чого паливно-роздавальний кран, який знаходився в бензобаку автомобіля відірвався, упав та пошкодив обшивку опори навісу АЗС. Опора навісу на АЗС (колона) обшита спеціальним матеріалом алполіком, який не ремонтується а підлягає тільки заміні, тому сервісною фірмою ТОВ «Спецбудконструкція» були виконані роботи із заміни пошкодженої обшивки однієї половини колони.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні приведений до присяги та допитаний у якості свідка, суду пояснив, що він 02.10.2007 року з дружиною рухались на автомобілі «Субару», заїхали на автозаправну станцію ВАТ «Укрнафта» № 07/081, яка розташована за адресою Запорізька область м. Токмак вул. Б.Хмельницького, 1а, до них підійшов оператор АЗС, вставив в горловину баку пістолет, з'ясував марку бензину та кількість літрів, оскільки бензин марки А95 був відсутній, він замовив оператору 10 літрів бензину марки А 92, оператор відійшов від автомобіля, потім підійшов до пасажирського вікна та повідомив суму необхідну для сплати за бензин, він передав гроші та запитавши у оператора - все, оператор відповів все, у зв'язку з чим розцінив дії заправника, як закінчення його обслуговування та розпочав рух, через деякий час почув гуркіт, зупинився вийшов з автомобіля та побачив на землі лежав паливно-роздавальний кран, оператора який обслуговував його, поряд з автомобілем він не бачив, бачив інших операторів, за бензин ним було сплачені кошти в розмірі 42,50 грн., чи отримував здачу він не памятає.

Представник відповідача ОСОБА_4О, в судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що доводи ВАТ «Укрнафта», які викладені у позові, про те, що 02.10.2007 року було завдано матеріальної шкоди внаслідок пошкодження майна на суму 5139,60 грн., є недостовірними та необґрунтованими, розмір дійсної шкоди становить той критерій, за допомогою якого у подальшому з урахуванням виду відповідальності, конкретної обстановки, за якої було завдано шкоду точно встановлюється сума, що підлягає відшкодуванню, який має бути вмотивованій і підтвердженій позивачем в суді відповідними доказами з урахуванням правового інституту їх належності та допустимості. Позивач, зазначаючи розмір шкоди, посилається на вартість паливно-роздавального крана у сумі 1114,80 грн. та на вартість матеріалів і робіт із заміни, нібито пошкодженої 02.10.2007 року , обшивки опори навісу АЗС в розмірі 4024,80 грн. Крім того зазначив, що позивачем додано до позову технічне заключення, котре датовано 03.10.2007 року, зі змісту цього заключення вбачається, що було лише нібито зіпсовано паливно-роздавальний кран, про будь-які інші пошкодження та збитки у документах котрі складені були відразу після події на АЗС взагалі не йшла мова. 02.10.2007 року звернувшись із заявою до місцевого відділу внутрішніх справ представником позивача зазначено, що їм завдано збитки на суму 1500 грн. Також зазначив, що в позовній заяві позивач посилається на протиправність дій ОСОБА_1, однак позивачем не надано жодного належного доказу, яким би безпосередньо підтверджувалося, що 02.10.2007 року на АЗС № 07/081 по вул.. Б.Хмельницького, 1А у м. Токмак відповідач порушив правову норму України, яку саме правову норму порушив, в чому проявляється заборонена законом його поведінка. Твердження позивача про наявність 02.10.2007 року протиправної поведінки в діях ОСОБА_1 не обґрунтовуються та не підтверджуються ні постановою у справі про адміністративне правопорушення, ні вироком суду у кримінальній справі. Також представник відповідача зазначає, що внаслідок подій 02.10.2007 року на АЗС було завдано шкоди і майну ОСОБА_1, що спричинило пошкодження автомобіля «Субару», який належить відповідачу.

Заслухавши пояснення сторін, свідків, всебічно та повно зясувавши обставини справи, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, давши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами цивільної справи та відмовного матеріалу, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав.

02.10.2007 року о приблизно 10-50 годині на автозаправній станції ВАТ «Укрнафта» № 07/081, розташованій за адресою: Запорізька область м. Токмак вул. Б.Хмельницького, 1а, співробітниками ВАТ «Укрнафта» було здійснене заправлення транспортного засобу «Субару» д/н 86-30АТ під керуванням водія ОСОБА_1 Даний факт підтверджується фіскальним чеком № 8281 від 02.10.2007 року.

Не дочекавшись допоки оператором буде витягнутий заправний пістолет, відповідач розпочав рух свого транспорту, зупинився лише за декілька метрів від заправної колонки, після того, як почув гуркіт.

В результаті цього пошкоджено майно ВАТ «Укрнафта», а саме: паливно-роздавальний кран ZVA8rm1RU, паливно-роздавальної колонки SU944-44U та обшивка опори навісу на АЗС.

Відповідно до протоколу огляду місця події від 02.10.2007 року встановлено, що на автозаправній станції ВАТ «Укрнафта» № 07/081, розташованій за адресою: Запорізька область м. Токмак вул. Б.Хмельницького, 1а, розташовано три паливно-розподільчі колонки, з обох боків яких є паливно-роздавальні крани, призначені для заправленні різними марками палива, на колонці № 4, пістолет, через який відбувається заправленя бензином марки А 92, знаходився на асфальті, та на ньому малися пошкодження у вигляді відламаного носику та пошкодженого захисту пістолета, крім того біля колонки № 4, пошкоджена опора колони навісу, та має пошкодження у вигляді вмятини розміром 24 х 13 см. і відідірваної обшивки.

З метою проведення відновлювально-ремонтних робіт паливно-роздавальної колонки, ВАТ «Укрнафта» звернулось до сервісного підприємства ТОВ фірма «Маркет-сервіс», з яким укладено договір на обслуговування спеціалізованих електронних контрольно-касових апаратів та іншого обладнання для автозаправних станцій.

Згідно з технічним висновком ТОВ «Маркет-сервіс» від 03.10.2010 року, для відновлення працездатності паливно-роздавальної колонки SU944-44U, необхідна заміна паливно-роздавального крану ZVA8rm1RU.

03.01.2007 року ВАТ «Укрнафта» уклала договір з філією «ОСОБА_5 Дніпропетровськ» про доставку паливно-роздавального крану ZVA 8.rm 1RU, вартість якого становить 1114,80 грн.

Відповідно до рахунку фактури № Ю НОМЕР_1 від 03.10.2007 року ВАТ «Укрнафта» перераховало на користь Філії «ОСОБА_5 Дніпропетровськ» ТОВ «Ювента»

кошти в розмірі 1114,80 грн., за паливно-роздавальний кран ZVA 8.rm 1RU.

В судовому засіданні було встановленно, що позивач за відновлення пошкодженої однієї половини опорної колони АЗС № 07/081, сплатив ТОВ «Спецбудконструкція», яке здійснювало відновлювально-ремонтні роботи - 4024,80 грн., що підтверджується копією дефектного акту від 24.10.2007 року, копією довідки про вартість виконання підрядних робіт за травень 2008 року, копією кошторису на ремонтно-відновлювальні роботи, копією акту прийому виконаних робіт від 28.05.2008 року, копією платіжного доручення № 1318 від 24.03.2008 року про перерахування ВАТ «Укрнафта» ТОВ «Спецбудконструкція» за відновлювальні роботи обшивки однієї половини опори АЗС.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 суду пояснив, що 02.10.2007 року знаходився на робочому місці на АЗС № 07/081, почувши удар по колоні та грюкіт пістолета, біля другої ПРК з четвертої сторони, підійшов та побачив паливно-роздавальний кран, який був на асфальті, вмятину на опорній колоні навісу. Автомобіль «Субару» стояв в декількох метрах від заправної колонки, водій автомобіля розмовляв з оператором ОСОБА_7, який обслуговував його автомобіль, потім водій сів в автомобіль та поїхав не розрахувавшись за пошкодження. Після інценденту обшивку опорної колони замінили.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 суду пояснила, що працює оператором третього розряду на АЗС № 07/0811, 02.10.2007 року знаходилась на робочому місці, до неї підйшов оператор ОСОБА_7 і надав грошові кошти в розмірі 42,50 грн, за 10 літрів бензину марки А 92, вона внесла до компютера суму коштів марку бензину і почалась заправка автомобіля, однак через деякий час вона почула стук, та побачила що водій автомобіля не дочекавшись закінчення заправки, рушив з місця заправки та пошкодив пістолет, та обшивку опорної колони. Обшивку опорної колони з сторони де вона була пошкоджена було замінено.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 суду пояснив, що 02.10.2007 року працював оператором другого розряду на АЗС № 07/0811, знаходився на робочому місці біля другої ПРК з четвертої сторони, автомобіль «Субару» під керуванням відповідача в'їхав на АЗС для здійснення заправки, передавши йому гроші став чекати здійснення заправки автомобіля, оператор АЗС вставив паливно-роздавальний кран в горловину бензобаку автомобіля, при цьому паливно-роздавальний кран поставив на фіксатор та пішов до будівлі операторної, щоб передати отримані від відповідача гроші оператору АЗС ОСОБА_3Г і повідомити її про кількість літрів та марку бензину, яка підлягає заправці. Відповідач не дочекавшись закінчення заправки, та команди про відїзд розпочав рух, в результаті чого паливно-роздавальний кран, який знаходився в бензобаку автомобіля відірвався, упав та пошкодив обшивку опори навісу АЗС, він підійшов до відповідача, для того щоб він розрахувався за завдані збитки на що відповідач відповів, що приїде пізніше сів та поїхав, після чого викликали працівників міліції. Обшивка опорної колони, де було пошкодження та пістолет замінені.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 суду пояснила, що 02.10.2007 року вона з чоловіком, рухались на належному її чоловіку на праві власності автомобілі «Субару», він заїхав на автозаправну станцію ВАТ «Укрнафта» № 07/081, яка розташована за адресою Запорізька область м. Токмак вул. Б.Хмельницького, 1а, до них підійшов оператор АЗС, вставив в горловину баку пістолет, з'ясував марку бензину та кількість літрів, оператор відійшов від автомобіля, потім підійшов та повідомив суму необхідну для сплати за бензин, чоловік передав гроші, та вони вирішили що автомобіль заправили, чоловік розпочав рух, через деякий час почули гуркіт, зупинились вийшли з автомобілю та побачили на землі лежав паливно-роздавальний кран, оператора який їх обслуговував, після того що сталось підійшов до автомобіля, та розмовляв з чоловіком.

Як встановлено під час розгляду справи, заправка на цій АЗС здійснюється через паливно-роздавальні колонки водіями самостійно під наглядом оператора АЗС, а також за допомогою операторів ПРК. На цій заправній станції розташовано три паливно-розподільчі колонки, з обох боків яких є паливно-роздавальні крани, призначені для заправленні різними марками палива. Кожну паливно-роздавальну колонку обслуговує один оператор ПРК з обох сторін.

Послідовність подій, обставини пригоди, протиправна поведінка відповідача, яка виразилась у початку руху свого автомобіля без достатньої впевненості у безпеці цього руху для себе та оточуючих та навколишнього середовища, свідчать про те, що відповідач, ОСОБА_1 розпочав рух свого автомобіля у той момент, коли його заправлення (автомобіля) ще не було звершене, оскільки у горловині паливного баку автомобіля ще був розташований заправний пістолет ПРК й ані водій, ані заправник не витягнули його та розташували на своєму місці в колонці.

Оцінюючи дії відповідача, суд має врахувати положення п. 1.5 Правил дорожнього руху України, оскільки ці Правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України; за цим положенням дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров'ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Судом критично оцінюється заперечення представника відповідача проти позову, який посилається на недотримання на АЗС правил торгівлі нафтопродуктами. Встановлюючи причинний зв'язок між шкідливими для позивача наслідками та діями осіб, судом не встановлено такого характеру зв'язку з діями оператора ПРК ОСОБА_7, який безпосередньо здійснював обслуговування відповідача під час інциденту, що стався. Крім того, посилання представника відповідача на оголошені в судовому засіданні пояснення ОСОБА_5, згідно з якими ОСОБА_10 чув що водій автомобіля ОСОБА_1 звинувачував оператора АЗС ОСОБА_7Ю, що від нього надійшла команда про початок руху, не приймає до уваги оскільки відповідно до пояснень які містяться у відмовному матеріалі ОСОБА_5 під час подій присутній не був.

При цьому відповідач розпочав рух неправомірно, оскільки не переконався у його можливості, за відсутності відповідного жесту оператора ТРК про закінчення заправки його транспортного засобу.

Додатково суд враховує, що усні пояснення відповідача під присягою, спростовуються його власними письмовими запереченнями, які він надав суду 13.11.2006 року. За цим запереченням відповідач визнає що від його дій, завдано шкоду не лише майну позивача а також і його транспортному засобу, крім того його пояснення надані в судовому засіданні протирічать поясненням наданим безпосередньо після інценденту, та поясненням свідків, а саме: ОСОБА_7, ОСОБА_6, ОСОБА_9 в частині того, що після дорожно транспортної пригоди до нього не підходив оператор АЗС ОСОБА_7, з пропозицією відшкодувати завдані збитки.

Окрім того, за постановою, затвердженою начальником Токмацького МРВ УМВС України в Запорізькій області 20 жовтня 2007 року, у порушенні кримінальної справи щодо відповідача відмовлено за ст. 194 КК України. Ця постанова сторонами оскаржена не була. Крім того розмір шкоди в сумі 1500 грн., зазначений в постанові про відмову в порушенні карної справи зазначений з відношення Токмацької нафтобази, однак зазначена сума збитків, протирічить доказам, які містяться в матеріалах справи.

Згідно до ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб та в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що 02.10.2007 року о 10-50 годині на автозаправній станції ВАТ «Укрнафта» № 07/081, розташованій за адресою: Запорізька область м. Токмак вул.. Б.Хмельницького, 1а, відповідачем ОСОБА_1К який керував автомобілем «Субару» д/н 86-30АТ, скоєно дорожньо-транспортну пригоду, внаслідок якої пошкоджено майно ВАТ «Укрнафта», а саме: паливно-роздавальний кран ZVA8rm1RU, паливно-роздавальної колонки SU944-44U та обшивку опори навісу на АЗС. сума збитків складає 5139,60 грн.

Згідно ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Згідно ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Згідно п.2 постанови № 6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовом про відшкодування шкоди» яким роз'яснено, що шкода, заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Джерелом підвищеної небезпеки належить визнавати будь-яку діяльність, здійснення якої створює підвищену імовірність заподіяння шкоди через неможливість контролю за нею людини, а також діяльність по використанню, транспортуванню, зберіганню предметів, речовин і інших об'єктів виробничого, господарського чи іншого призначення, які мають такі ж властивсті. Майнова відповідальність за шкоду, заподіяну діями таких джерел, має наставати як при цілеспрямованому їх використанні, так і при мимовільному прояву їх шкідливих властивостей (наприклад, у випадку заподіяння шкоди внаслідок мимовільного руху автомобіля). Під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо).

Відповідно до ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана, серед іншого, з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів.

Вина відповідача ОСОБА_1 щодо завдання ним шкоди, повязаної з керуванням джерелом підвищеної небезпеки, підтверджується дослідженими в ході судового розгляду доказами, та суд приходить до висновку що завдану позивачу матеріальну шкоду на суму 5139,60 грн. повинен відшкодувати відповідач в повному обсязі.

Крім того, на підставі ст.ст.79, 88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в сумі 51,40 грн., а також витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120,00 грн.

Керуючись ст.ст. 16, 22, 1187 ЦК України, ст. ст.7, 10, 11, 60, 64, 79, 88, 212-215, 218 ЦПК України, п.2 постанови № 6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовом про відшкодування шкоди», суд

В И Р І Ш И В

Позов Відкритого акціонерного товариства „Укрнафта до ОСОБА_1 про відшкодування майнової шкоди завданої внаслідок дорожно-транспортної пригоди - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Відкритого акціонерного товариства „Укрнафта матеріальну шкоду в розмірі 5139 (пять тисяч сто тридцять дев'ять) гривень 60 коп. витрати на оплату судового збору в розмірі 51 (пятдесят одна) гривня 40 коп. та витрати на інформаційно технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 (сто двадцять) грн., а всього 5311 (пять тисяч триста одинадцять) гривень.

Рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Запорізької області через Токмацький районний суд шляхом подачі в десятиденний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і подання після цього протягом 20 днів апеляційної скарги з подачею її копії до апеляційної інстанції, або в десятиденний строк без попереднього подання заяви, про апеляційне оскарження.

В разі неподання заяви про апеляційне оскарження рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не подана після цього в 20 денний строк, рішення суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: (підпис)