Дата документу 28.12.2010
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2010 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Турбіної Т.Ф. при секретарі Кривицькій К.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, яка діє як законний представник в інтересах малолітньої ОСОБА_3, треті особи: ОСОБА_4, Відділ громадянства імміграції та реєстрації фізичних осіб Ленінського РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області, Орган опіки та піклування Ленінської районної адміністрації м. Запоріжжя, Орган опіки та піклування Василівської районної адміністрації Запорізької області, про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом в зняття з реєстраційного обліку,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому зазначила, що 07.07.2000р. нею була придбана квартира АДРЕСА_1. 19.12.2003р. її син ОСОБА_4 одружився з ОСОБА_5 За усною домовленістю позивачка надала подружжю вказану квартиру для тимчасового проживання до часу, поки подружжя не отримає власне житло.

У 2006 році ОСОБА_2 завагітніла, у звязку з чим звернулася до позивачки з проханням зареєструвати її за вказаною адресою, оскільки постановка на облік у жіночій консультації потребувала реєстрації за місцем проживання. Прохання було задоволена, позивачка подала заяву з проханням зареєструвати місце проживання ОСОБА_2 у квартира АДРЕСА_1.

Після народження 09.11.2006р. дитини Долі ОСОБА_3 О.В. зареєструвала доньку за цією адресою, а позивачка, як власник не заперечувала. З 03.09.2009р. шлюб між сином позивачки та ОСОБА_2 було розірвано, після чого ОСОБА_2 виїхала з квартири позивачки, однак з залишалась зареєстрованою в ній. За рішенням суду від 27.10.2009р. ОСОБА_2 знято з реєстрації за адресою АДРЕСА_2. Батько дитини був і залишається зареєстрованим за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1.

Дитина ОСОБА_3 залишилася зареєстрованою за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2, не зважаючи на те, що вона фактично проживає зі своєю матірю ОСОБА_2 за адресою 71630, АДРЕСА_3, де ОСОБА_2 проживала до одруження зі своєю сімєю. ОСОБА_2 не звернулася із заявою про зняття з реєстрації дитини.

Позивачка зверталася із заявою до Паспортного столу у Ленінському районі м. Запоріжжя РВ ЗМУ УМВС України в Запорізькій області про зняття з реєстрації ОСОБА_3 та отримала про відмову у задоволенні заяви з рекомендацією звернутися до суду. 29.06.2010р. позивачка звернулася до Служби у справах дітей Василівської РДА Запорізької області з проханням зобовязати матір малолітньої ОСОБА_3 зняти доньку з реєстрації у м. Запоріжжі та зареєструвати за адресою її фактичного місця проживання у м. Дніпрорудне, та отримала розяснення щодо вирішення цього питання у судовому порядку.

ОСОБА_2 не є членом сімї позивачки, малолітня дитина проживає разом з матірю і знаходиться на її утриманні, та відповідно до законодавства не є членом родини позивачки.

Згідно з вимогами законодавства малолітня дитина має право на забезпечення її житлом її батьками, а також на реєстрацію місця проживання за адресою, де мешкають з її батьки, в даному випадку, мати дитини, оскільки після розлучення дитина залишилась проживати разом з матірю, мати отримує аліменти на утримання дитини.

Факт реєстрації ОСОБА_3 в квартирі позивачки завдає останній фінансових збитків при оплаті комунальних послуг з жовтня 2010 року, перешкоджає наміру позивачки здійснити обмін вказаної квартири на житло у іншому місті. Порушення прав ОСОБА_1 як власника квартири є підставою для її звернення з позовом про усунення перешкод в користуванні власністю.

В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги у повному обсязі. Відповідачка у судове засідання не зявилася, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, відповідно до частин 9, 10 ст. 74 ЦПК України.

Третя особа ОСОБА_4 проти позову не заперечував, пояснив, що колишня дружина разом з донькою фактично проживають у м. Дніпрорудне, забезпечені належними житловими умовами, він періодично з ними спілкується, сплачує аліменти відповідно до рішення суду, не заперечує проти проживання дитини разом з ним і намагається приймати учать у вихованні дитини, відстоюючи це своє право у суді.

Представник третьої особи Органу опіки та піклування Ленінської районної адміністрації міста Запоріжжя проти позову не заперечував. Представники третьої особи Відділу громадянства імміграції та реєстрації фізичних осіб Ленінського РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області, Органу опіки та піклування Василівської районної адміністрації Запорізької області в судове засідання не зявилися, надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності.

Суд за згодою позивачки, вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі матеріалів справи відповідно до ст. 169 ЦПК України за відсутності відповідача.

Вислухавши пояснення позивача та третіх осіб, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

За нормою ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Як встановлено судом, позивачка є власником квартири АДРЕСА_1, що підтверджується договором купівлі-продажу від 07.07.2000р., технічним паспортом на квартиру. Позивачкою 06.12.2003р. змінено прізвище з «Пікалова» на «Доля» відповідно до свідоцтва про переміну прізвища, імені, по батькові від 06.12.2003р., а/з 64.

19.12.2003р. її син ОСОБА_4 одружився з ОСОБА_5 За усною домовленістю позивачка надала подружжю вказану квартиру, в якій сама не проживала, для тимчасового проживання до часу, поки подружжя не отримає власне житло. За згодою позивачки у 2006 році дружина сина ОСОБА_2 була зареєстрована у вказаній квартирі. Після народження 09.11.2006р. дитини Долі ОСОБА_3 О.В. зареєструвала доньку за цією адресою, а позивачка, як власник не заперечувала.

З 03.09.2009р. шлюб між сином позивачки та ОСОБА_2 було розірвано, після чого ОСОБА_2 виїхала з квартири позивачки. Питання зняття з реєстраційного обліку ОСОБА_2 вирішувалося у судовому порядку - за рішенням суду від 27.10.2009р. ОСОБА_1 усунуто перешкоди в користуванні власністю, ОСОБА_2 знято з реєстрації за адресою АДРЕСА_2. Виконання рішення суду підтверджується довідкою адресно-довідкового бюро при УМВС України в Запорізькій області.

Як пояснила позивачка, питання про знаття з реєстрації малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, судом не вирішувалося, оскільки вона вважала, що зміна постійного місця проживання і зняття з реєстрації матері дитини є безумовною підставою для зняття з реєстрації малолітньої дитини, яка проживає разом з матірю.

Однак дитина ОСОБА_3 залишилася зареєстрованою за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2 до теперішнього часу, не зважаючи на те, що вона фактично проживає зі своєю матірю ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_3. В добровільному порядку ОСОБА_2 не звернулася із заявою про зняття з реєстрації дитини.

Батько дитини ОСОБА_4 під час подружнього життя і після розірвання шлюбу був і залишається зареєстрованим в ІНФОРМАЦІЯ_4, яка належить йому на праві спільної часткової власності, після розірвання шлюбу проживає за вказаною адресою. Проти проживання дитини і її реєстрації за адресою свого проживання не заперечує, однак за домовленістю, встановленою рішенням суду, дитина проживає разом з матірю.

Так, рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 15.10.2009р. про стягнення з ОСОБА_4 аліментів та коштів на утримання дружини ОСОБА_2 встановлено, що дитина ОСОБА_3 проживає з матірю ОСОБА_2, знаходиться на її утриманні.

Крім пояснень позивачки та батька дитини ОСОБА_4, факт проживання ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_3, підтверджується копією заяви про укладення мирової угоди між нею та ОСОБА_4 від 25.11.2010р. по справі про поділ спільного майна подружжя, розписки ОСОБА_2 про отримання нею грошових коштів від ОСОБА_4 на виконання цієї мирової угоди, в яких ОСОБА_2 власноручно зазначила адресу свого проживання: ІНФОРМАЦІЯ_5. Оригінали зазначених документів знаходяться в матеріалах цивільної справи Ленінського районного суду м. Запоріжжя №2-521/2010р.

Згідно з п.4 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоровя, в якому вона проживає.

Відповідно до частини першої статті 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, зобов'язані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання.

Відповідно до ч.1 ст. 7 зазначеного Закону, зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтво про смерть».

Таким чином, реєстрація місця проживання особи тісно повязана з її правами на володіння та користування житлом. Малолітня дитина ОСОБА_3 та її мати ОСОБА_2 не є членами сімї позивачки, оскільки не проживають спільно з власником житла та не ведуть спільного господарства, права власності, володіння чи користування квартирою, яка належить позивачці, не мають.

Між тим, факт реєстрації в квартирі позивачки малолітньої ОСОБА_3, яка фактично проживає з матірю в іншому населеному пункті, створює позивачці перешкоди у користуванні власністю, завдає фінансових збитків при оплаті комунальних послуг, перешкоджає позивачці реалізувати свої законні права на розпорядження власністю.

Таким чином, аналізуючи наведене, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 як власник жилого приміщення, користуючись своїм правом користуватись та розпоряджатись належним їй майном на власний розсуд, має право вимагати усунення перешкод у користуванні власністю, в тому числі й ставити питання про зняття відповідача з реєстраційного обліку, позовні вимоги ОСОБА_1 є законними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 29, 316, 319, 391 ЦК України, ст.ст. 150, 167 ЖК України, ст.ст. 10, 60, 209, 213, 214, 215, 218, 224-226 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Усунути ОСОБА_1 перешкоди в користуванні власністю шляхом зняття ОСОБА_3 з реєстраційного обліку в квартирі АДРЕСА_4.

Зобовязати Відділ громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Ленінського РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області зняти ОСОБА_3 з реєстраційного обліку в квартирі АДРЕСА_4.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд судового рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії. Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Запорізької області шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги протягом десяти днів після проголошення рішення суду. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Турбіна Т. Ф.