справа № 2-3790/10
БРОВАРСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

6 серпня 2010 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Бендик О.Г.,

при секретарі Жеребець I.A.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу

встановив:

6 липня 2010 року ОСОБА_1 подала до суду позовну заяву про розірвання шлюбу з ОСОБА_2, зареєстрованого 21 жовтня 2006 року в виконкомі Требухівської сільської ради Броварського району Київської області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено запис № 34, від якого мають малолітнього сина ОСОБА_3, 30 серпня 2008 року.

Послалась на те, що в неї з чоловіком спільне життя не склалось, так як у них виявились різні характери та погляди на життя, вони перестали розуміти один одного. В зв'язку з чим в них в сім'ї постійно виникають сварки в процесі яких вони ображають один одного. Такі взаємовідносини між ними привели до того, що вона не бажає жити зі своїм чоловіком. Майже три місяці вони не проживають разом, не ведуть спільного господарства та не підтримують подружніх стосунків, в них окремий бюджет. Кожен з них живе своїм особистим життям. Зберігати шлюб в подальшому вона не бажає, оскільки втратила до чоловіка всяке почуття любові, довіри, поваги, вони стали цілковито сторонніми людьми.

В попереднє судове засідання ОСОБА_1, будучи належно повідомленою, не з'явилась, подала заяву, в якій позов підтримала і просила його задовольнити з наведених у ньому підстав та просила справу розглядати у її відсутність.

Відповідач ОСОБА_2 в попереднє судове засідання з'явився, позов визнав та проти його задоволення не заперечував.

Заслухавши пояснення позивача та з'ясувавши обставини справи, суд дійшов висновку, що позов обгрунтований і підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування їх до шлюбу не допускається.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище Корнійко) ОСОБА_4 21 жовтня 2006 року в виконкомі Требухівської сільської ради Броварського району Київської області уклали шлюб, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 34.

Від шлюбу вони мають малолітнього сина ОСОБА_3, ЗО серпня ІНФОРМАЦІЯ_1.

У ОСОБА_2 та ОСОБА_1 спільне життя не склалось, так як у них виявились різні характери та погляди на життя, вони перестали розуміти один одного. В зв'язку з чим в них в сім'ї постійно виникають сварки в процесі яких вони ображають один одного. Такі взаємовідносини між ними привели до того, що ОСОБА_1 не бажає жити зі своїм чоловіком. Майже три місяці вони не проживають разом, не ведуть спільного господарства та не підтримують подружніх стосунків, в них окремий бюджет. Кожен з них живе своїм особистим життям. Позивачка втратила до чоловіка всяке почуття любові, довіри, поваги, вони стали цілковито сторонніми людьми. При встановлених обставинах подальше збереження їхнього шлюбу неможливе і суперечило б інтересам кожного з подружжя.

На даний час їхній шлюб носить чисто формальний характер.

При встановлених обставинах, коли ні позивач ні відповідач не виявили бажання до примирення, їхнє подальше спільне проживання і збереження шлюбу суперечило б їхнім особистим інтересам, оскільки б це було примушуванням до шлюбу. А це заборонено законом.

Керуючись ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України, ст. ст. 15, 30, 62 ЦПК України, суд

вирішив:

позов задовольнити. Розірвати шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, який зареєстрований в виконкомі Требухівської сільської ради Броварської ради Київської області 21 жовтня 2006 року, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 34.

Витрати при реєстрації розірвання шлюбу стягнути з ОСОБА_2 17 грн. держмита, ОСОБА_1 від сплати держмита звільнити.

Понесені позивачем судові витрати покласти на неї.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя