Справа № 2-2083/2010
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2010 року Київський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого - Шияна В.М.,

при секретарі - Терновій Н.В.,

за участю позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2 та її представника - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, третя особа Полтавська друга державна нотаріальна контора, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 29.12.2009 року звернувся в суд з позовом до відповідача ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. В позові позивач посилався на те, що квартира № 11 по пров.Клубному, 4а в м. Полтаві на праві власності належала їх матері ОСОБА_4, яка померла 31.05.2009 року. Відповідно до заповіту спадкоємцями майна ОСОБА_4 в рівних частках є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 У звязку з тим, що відповідач його обманула - не надала на його прохання свідоцтво про смерть матері та заповіт, не сходила з ним до нотконтори, а свою заяву з документами направила нотаріусу поштою, а також у звязку з його хворобою він не встиг вчасно подати заяву до Другої Полтавської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини після матері. 08 грудня 2009 року він звернувся до нотаріальної контори, де йому було розяснено право звернення до суду з заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Позивач просив суд винести рішення, яким визнати обман відповідача поважною причиною пропуску ним строку прийняття спадщини та визначити йому додатковий строк тривалістю девять днів для прийняття спадщини.

В судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги. Вважає, що строк для подання заяви ним пропущений з поважних причин, тому він просив суд задовольнити його позов в повному обсязі.

Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечила. Пояснила суду, що не перешкоджала позивачу в зверненні до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Відсутні належні докази непрацездатності позивача в період з 28.11.2009 року по 12.12.2009 року. Підстави для визначення йому додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини відсутні. Тому в задоволенні позову просила відмовити в повному обсязі.

Представник відповідача проти позову також заперечив, вважаючи його безпідставним. В задоволенні позовних вимог просив відмовити в повному обсязі.

Представник третьої особи в судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, клопотань про відкладенні розгляду справи суду не подавав.

Тому суд, враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та правовідносини сторін, приймаючи до уваги відсутність підстав для можливого відкладення розгляду справи, керуючись ст.169 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника третьої особи.

Суд, заслухавши пояснення позивача, відповідача та її представника, дослідивши докази у справі, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 31 травня 2010 року померла ОСОБА_4, після смерті якої відкрилася спадщина (а.с.4).

Позивач ОСОБА_1 згідно заповіту ОСОБА_4 є спадкоємцем її майна.

Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Як встановлено судом, позивач зі спадкодавцем на час її смерті не проживав, у встановлений законом шестимісячний строк з заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори не звернувся.

Згідно з вимогами ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Позивач як на поважність причин пропуску шестимісячного терміну для подачі заяви про прийняття спадщини послався на вчинення обману з боку відповідача.

Відповідно до ст.11 ЦПК України цивільні справи розглядаються судом на засадах змагальності на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

В той же час будь-яких доказів, що свідчили б про вчинення відповідачем відносно позивача дій, спрямованих на введення його в оману або перешкоджання подачі заяви про прийняття спадщини сторонами суду надано не було.

Посилання позивача на те, що відповідачем на його прохання не було надано заповіт та свідоцтво про смерть ОСОБА_4, що перешкодило йому подати до нотконтори заяву про прийняття спадщини також будь-якими доказами не підтверджуються. До правоохоронних органів з питань неправомірних дій відповідача позивач не звертався, другий примірник свідоцтва про смерть ОСОБА_4 в органах реєстрації актів цивільного стану не одержував.

Крім того, позивачем не надано жодного доказу, що свідчив би про те, що він взагалі звертався до нотаріальної контори.

Посилання на те, що в період з 28.11.2009 року по 12.12.2009 року він перебував на амбулаторному лікуванні, у звязку з чим не міг вчасно подати заяву про прийняття спадщини, суперечать його ж поясненням про те, що під час такого лікування, а саме 08.12.2009 року, він звернувся до нотаріуса, який пояснив, що встановлений законом строк для подачі заяви ним пропущено.

Тому вказані пояснення суд оцінює критично.

Не відповідають закону пояснення позивача про те, що відповідач з метою перешкодити його вчасному зверненню до нотконтори сама документи про прийняття спадщини направила до нотконтори поштою в останній день шестимісячного строку. При цьому суд бере д уваги, що згідно ст. 1269 ЦК України заява про прийняття спадщини подається до нотаріальної контори особисто.

Також позивач в своєму позові як на поважну причину послався на незадовільний стан свого здоровя в період з 28.11.2009 року по 12.12.2009 року, за яким не мав змоги подати вчасно заяву до нотаріальної контори.

На підтвердження тієї обставини, що саме стан здоровя завадив йому вчасно подати заяву про прийняття спадщини, позивачі надав суду довідку без номеру та дати її видання, видану Громадською організацією «Лікувально-оздоровче, профілактичне обєднання «Спонділа клуб», в якій зазначено, що в період з 28.11.2010 року по 12.12.2009 року ОСОБА_1 перебував на амбулаторному лікуванні у вказаній установі. Але вказана довідка не містить вказівки на те, чи був позивач у вказаний період непрацездатним, яким компетентним органом це було визначено.

Суд вважає обґрунтованими посилання відповідача як на підставу заперечень проти позову, на Інструкцію про порядок видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян, затверджену наказом Міністерства охорони здоровя України від 13.11.2001 року № 455.

Так, згідно пунктів 1.1, 1.4 Інструкції тимчасова непрацездатність особи засвідчується листками непрацездатності, видавати які право надано лікуючим лікарям державних і комунальних закладів охорони здоров'я, лікуючим лікарям стаціонарів протезно-ортопедичних установ системи Міністерства праці та соціальної політики України, лікуючим лікарям туберкульозних санаторіїв, фельдшерам у місцевостях, де відсутній лікар, а також на плаваючих суднах.

Пунктом 1.5. вказаної інструкції зазначено, що не мають права видачі листків непрацездатності лікарі приватних закладів охорони здоров'я, приватні лікарі (фізичні особи-суб'єкти підприємницької діяльності) , лікуючі лікарі лікувально-профілактичних закладів усіх форм власності при косметологічних втручаннях без медичних показань.

Встановивши дані обставини, суд приходить до висновку про відсутність поважних причин пропуску позивачем встановленого законом строку для звернення до нотконтори з заявою про прийняття спадщини.

Будь-які докази того, що існували інші перешкоди для подачі позивачем заяви нотаріусу у встановлений законом строк в судовому засіданні надані не були.

Посилання позивача на те, що після смерті матері він фактично опікується спадковим майном, спростовуються наданими відповідачем квитанціями про сплату комунальних послуг.

За таких обставин суд приходить до висновку, що відсутні поважні причини пропуску позивачем строків для подання заяви про прийняття спадщини, а тому позовні вимоги є безпідставними та не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України понесені позивачами судові витрати відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст. 209, 213-215 ЦПК України, ст. 1272 ч.3 ЦК України суд, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Полтавської області через Київський районний суд м. Полтави шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження в 10-денний термін з дня його проголошення та подачі апеляції у 20-денний термін після подачі заяви про апеляційне оскарження.

Головуючий Шиян В.М.