Справа № 2-3267/10
Провадження № 2-3267/10
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 травня 2010 року Ізмаїльській міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого судді Пепеляшкова С.М.

при секретарі Зінзівєр С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста ОСОБА_1 цивільну справу за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення боргу,

В С Т А Н О В И В:

Позивачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 звернулися до суду з вищезазначеним позовом, та просять стягнути з відповідача на користь ОСОБА_3 80000 грн та проценти по договору займу 9670,40 грн, мотивуючи тим, що 01 січня 2008 року між ОСОБА_2 та відповідачем був укладений письмовий договір займу грошей. Відповідно п.1 зазначеного договору відповідач взяв в борг у ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 56500 грн, що на день укладання договору склало 11000 доларів США. У відповідності з п.п. 3.4. вказаного договору відповідач повинен був повернути отриману в борг суму грошей в строк до 01.01.2009 року, у разі не повернення отриманої суми в борг в строк до 01.01.2009 року, ОСОБА_2 має право звернутися в уповноважені на те органи для примусового стягнення суми боргу. За станом на 01.11.2009 року боржник ОСОБА_4 добровільно повернув частину боргу в сумі 1000 доларів США. Від повернення останньої частини боргу в сумі 10000 доларів США боржник ухиляється. Враховуючи вказані обставини, вони вимушені звернутися до суду з позовом про стягнення суми боргу. ОСОБА_3 також вважає, що має право звернутися до суду з позовом разом з ОСОБА_2, так як грошові кошти, що були надані в борг за договором займу, є сумісним їх майном подружжя та у відповідності до СК України грошові кошти є спільною власністю. Крім суми грошових коштів, наданих в борг за договором займу, вважають також, що з відповідача підлягають стягненню проценти від суми договору займу із розрахунку суми займу 10000 доларів США, що складає 80000 грн по курсу НБУ. Всього з відповідача разом з боргом та з урахуванням облікової ставки НБУ повинно бути стягнено 89670,40 грн.

У судовому засіданні позивачка ОСОБА_3 позовні вимоги підтримала частково та просила стягнути з відповідача ОСОБА_4 на її користь заборгованість в сумі 10000 доларів США, відмовившись від позовних вимог в частині стягнення з відповідача ОСОБА_4 процентів від суми договору займу 9670, 40 грн.

У виїзному судовому засіданні позивач ОСОБА_2 заявлені позовні вимоги підтримав частково та пояснив, що відповідач ОСОБА_4 йому грошей не повертав, та сам він грошей ОСОБА_1 не передавав; просив стягнути з відповідача ОСОБА_4 на його користь заборгованість в сумі 10000 доларів США; від позовних вимог в частині стягнення з відповідача ОСОБА_4 процентів від суми договору займу 9670, 40 грн. позивач ОСОБА_2 в судовому засіданні відмовився.

Відповідач у судовому засіданні заявлені позовні вимоги не визнає, дав пояснення, що дійсно брав у позивача ОСОБА_2 у борг грошові кошти, але все повернув.

У відповідності зі ст.11 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі представлених доказів.

Перевіривши матеріали справи, вислухавши осіб, що беруть участь у справі, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що має бути задоволеним.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Згідно ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавець є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладання договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

На підставі ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

У судовому засіданні встановлено, що 01.01.2008 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 укладено договір позики грошових коштів.

Відповідно п.1 договору позики грошей від 01.01.2008 року 01 січня 2008 року позивач ОСОБА_2 передав відповідачу ОСОБА_4 в борг грошові кошти в сумі 56500 грн, що на день укладання договору склало 11000 доларів США, останній у відповідності з п.п. 3. 4 вказаного договору зобовязався повернути отриману в борг суму грошей в строк до 01.01.2009 року, у разі не повернення отриманої суми в борг в строк до 01.01.2009 року, ОСОБА_2 має право звернутися в уповноважені на те органи для примусового стягнення суми боргу. 01.11.2008 року боржник ОСОБА_4 добровільно повернув частину боргу в сумі 1000 доларів США. Форма та зміст договору позики між сторонами відповідає вимогам ст.ст. 1946, 1047 ЦК України. Тому відповідач відповідно до вимог ст.1049 ЦК України повинен повернути заборгованість у сумі 10000 доларів США.

Згідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Свідок ОСОБА_6 пояснив, що дійсно його син ОСОБА_4 брав у борг у ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 56000 грн проте він їх повернув. ОСОБА_2 в свою чергу передав гроші його молодшому сину ОСОБА_1 за те, що він працював у нього.

Свідок ОСОБА_1 пояснив, що його брат повернув ОСОБА_2 гроші, які він брав у нього в борг на початку 2008 року. ОСОБА_2 за те, що він працював у нього, спірну грошову суму дав йому.

Відповідач не надав суду жодного доказу належного та допустимого у відповідності до ст.ст. 57,58 ЦПК України в підтвердження своїх пояснень про повернення боргу, окрім власних пояснень, та пояснень свідків, які у даному випадку не є допустимими.

З урахуванням курсу національної валюти на час прийняття рішення 10000 доларів США відповідає сумі 79259 грн., за таких обставин, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивачів 79259 грн у відшкодування боргу згідно курсу НБУ, суд не стягує проценти від суми договору займу в сумі 9670,40 грн. в звязку з відмовою позивачів від позовних вимог в цій частині позову.

Судові витрати суд розподіляє відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України.

На підставі вищевказаного, керуючись ст.ст.10,60,212-215 ЦПК України, ст.ст. 526, 625, 1046, 1047, 1049 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення боргу задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2, ОСОБА_3 суму боргу в розмірі 79259 грн..

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати в розмірі 912, 59 грн.

На рішення суду може бути подана заява про апеляційне оскарження протягом 10 днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду Одеської області протягом 20 днів після подачі заяви про апеляційне оскарження.

Суддя: ОСОБА_7