Справа №22-ц-4941 Суддя-доповідач - Гагін
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2010 року м.Суми

колегія суд дів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області у складі:

головуючого: Смирнової Т.В.

суддів: Гагіна М.В., Ведмедь Н.І.,

з участю секретаря судового засідання Пархоменко А.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Апеляційного суду Сумської області цивільну справу за апеляційною скаргою Відкритого акціонерного товариства «Укрнафта»

на рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 05 листопада 2010 року

у справі за позовом ОСОБА_1 до Відкритого акціонерного товариства «Укрнафта» про визнання незаконним наказу про накладення дисциплінарного стягнення, -

в с т а н о в и л а:

Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 05 листопада 2010 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано незаконним наказ №364 від 06 липня 2010 року про накладення на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді догани.

Стягнуто з ВАТ «Укрнафта» на користь держави 8 грн. 50 коп. судового збору та 37 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

В апеляційній скарзі ВАТ «Укрнафта», посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати зазначене рішення та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1.

При цьому зазначає, що позивачем неналежним чином були виконані посадові обовязки, а тому вважає, що його обґрунтовано притягнуто до дисциплінарної відповідальності..

Заслухавши доповідь судді, пояснення представників ВАТ «Укрнафта» - ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які підтримали доводи апеляційної скарги, ОСОБА_1, який заперечував проти доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та обговоривши підстави апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 працює на Качанівському газопереробному заводі з 1998 року.

Відповідно до наказу №КК-44 від 11 липня 2001 року ОСОБА_1 з посади заступника директора з соціальних питань та кадрів переведений інженером з постачання відділу матеріально-технічного забезпечення.

Права та обовязки інженера відділу МТЗ визначені Посадовою інструкцією, затвердженою директором Качанівського ГПЗ 30 грудня 2004 року, з якою ОСОБА_1 ознайомлений під розписку.

Згідно п.2.3 зазначеної інструкції, одним з обовязків позивача є підготовка проектів договорів з постачальниками.

Судом також встановлено, що 18 лютого 2010 року головним енергетиком ОСОБА_4 на імя директора Качанівського ГПЗ була направлена службова записка, в якій зазначалось про необхідність терміново придбати автоматичні вимикачі АВМ-20 СВ в кількості 3 шт., оскільки декілька автоматичних вимикачів, які тривалий час експлуатувались, вийшли з ладу.

30 березня 2010 року на імя директора Качанівського ГПЗ начальником відділу МТЗ ОСОБА_5 була направлена службова записка, в якій містилось прохання надати дозвіл на проведення процедури закупівлі на місцевому тендері необхідних заводу автоматичних вимикачів.

06 квітня 2010 року ТОВ «Лізо» на адресу Качанівського ГПЗ направило пропозицію, в якій запропонувало купити у них автовимикачі в кількості 2 шт.

07 квітня 2010 року було проведення засідання тендерного комітету Качанівського ГПЗ, на якому розглядались пропозиції учасників щодо продажу двох автоматичних вимикачів моделі АВМ-20 СВ.

Як вбачається з протоколу засідання тендерного комітету, ТОВ «Лізо» запропонувало купити у них автоматичні вимикачі АВМ-20СВ в кількості 2 шт. на наступних умовах: ціна за одиницю продукції 7990 грн.; умови поставки ЕХW м.Київ; умови оплати 100% передплата; термін поставки 15 днів після передплати. За результатами проведення тендеру ТОВ «Лізо» визначено переможцем.

29 квітня 2010 року ОСОБА_1 було складено проект договору купівлі-продажу автоматичних вимикачів у переможця конкурсу ТОВ «Лізо» та направлено на електронну адресу зазначеного товариства, що підтверджується звітом поштового клієнту «The Bat!».

Факт направлення договору на електронну адресу товариства не заперечується і ТОВ «Лізо» в листі зазначено, що договір отримувався ними у квітні 2010 року, був роздрукований та підписаний.

Наказом №364 від 06 липня 2010 року ОСОБА_1 оголошено догану та позбавлено премії на 100% за червень 2010 через те, що за період з 22 лютого 2010 року та по день винесення наказу він без поважних причин, маючи всі необхідні матеріали, зволікав з укладенням договору з ТОВ «Лізо» на придбання автоматичних вимикачів АВМ-20СВ.

Судом також встановлено, що підставою для накладення дисциплінарного стягнення ОСОБА_1 стала доповідна записка ОСОБА_5, службова записка ОСОБА_4

У службовій записці начальника відділу МТЗ ОСОБА_5 була зазначено, що ОСОБА_1 після підписання тендерної документації зобовязаний був підписати договір та включити ТОВ «Лізо» в реєстр платежів на закупівлю МТР з ліміту коштів для невідкладних потреб на квітень 2010 року., оскільки ОСОБА_1 цього не виконав, то просив прийняти відносно нього міри згідно чинного законодавства.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, місцевий суд виходив з того, що ОСОБА_1 фактично виконав обовязок передбачений п.2.3 його посадовою інструкцією, оскільки він склав проект договору та направив його ТОВ «Лізо», тому відповідач необґрунтовано притягнув ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з таким висновком місцевого суду, оскільки суд дійшов цих висновків повно і всебічно зясував обставини справи, вірно визначив юридичну природу спірних правовідносин і застосував відповідні їм норми матеріального права.

Як вже зазначалось вище, місцевим судом вірно встановлено, матеріалами справи підтверджується і відповідачем не заперечується, що позивачем підготовлено текст договору щодо закупівлі автоматичних вимикачів в кількості двох одиниць у ТОВ «Лізо» згідно проведеного тендеру, та його текст надіслано зазначеному продавцю, а 18 травня 2010 року текст зазначеного договору підписано його сторонами (а.с.68-73, 81-84).

Отже, посилання відповідача на неврахування судом положень ст.181 ГК України не спростовують висновків суду, оскільки договір підписано у терміни, передбачені ч.3 ст.181 зазначеного Кодексу.

Не можуть бути підставою для скасування рішення суду і доводи апеляційної скарги у частині підписання іншого договору лише 29 липня 2010 року за №549-МТР з ТОВ «Лізо» на поставку ще двох автоматичних вимикачів, оскільки зазначений договір укладено на поставку товару понад кількість передбачену умовами тендеру від 07 квітня 2010 року та, у порушення вимог ст.ст.10, 60 ЦПК України, не надано суду доказів непідготовки позивачем проекту цього договору у встановленому порядку.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим, ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, підстав для його зміни чи скасування рішення не вбачається.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.1 ч.1 ст.307, ст.308, ст.313, п.1 ч.1 ст.314, ст.ст.315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства «Укрнафта» відхилити.

Рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 05 листопада 2010 року у даній справі залишити без змін.

Ухвала набрала законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: