ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОСОБА_1
справа № 2-97/10
провадження № Б/н 18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" жовтня 2010 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі головуючого - судді Парамонова М.Л., при секретарях Гурській М.А., Скирута К.В., Герасименко І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за позовом

ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності на будівельні матеріали та обладнання, зобов»язання вчинити певні дії та відшкодування моральної (немайнової) шкоди,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності на будівельні матеріали та обладнання, про зобов»язання вчинити певні дії та відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Позивач зазначав, що в період часу з вересня 2003 року по липень 2004 року на земельній ділянці за адресою м. Київ, мікрорайон Бортничі, провулок Лєрмонтова, 13-А з особистого дозволу ОСОБА_4 було побудовано споруди у вигляді незавершеної будівлі з будівельних матеріалів, які були придбані за особисті кошти позивача; загальна сума витрат позивача складає 174 236,25 грн. При цьому, згідно усної угоди з відповідачем ОСОБА_4 усі організаційні та технічні питання з приводу будівництва вирішував відповідач ОСОБА_4 в якості найманого працівника. Попередньо, відповідач ОСОБА_4 давав згоду на відведення позивачу у власність лишків земельної ділянки за зазначеною адресою, яка знаходилась в користуванні ОСОБА_4; пізніше відповідач ОСОБА_4 знищив свою заяву на передачу йому (ОСОБА_2Л.) лишків земельної ділянки та оформив аналогічну заяву на ім»я свого сина ОСОБА_3, а останній в свою чергу подав до Головного управління земельних ресурсів КМДА проект землеустрою на вказану земельну ділянку на своє ім»я. Крім того, йому (позивачу) стало відомо, що відсутні дозвільні документи на ведення будівництва за зазначеною адресою; тому, вважаючи, що законних підстав для продовження та завершення будівництва не має, відповідно до положень ч.З ст.331 ЦК України позивач просив суд визнати за ним право власності на будівельні матеріали та обладнання, які були використані відповідачами в процесі будівництва (створення майна) за адресою м. Київ, мікрорайон Бортничі, провулок Лєрмонтова, 13-А, зобов»язати ОСОБА_4 надати безперешкодний доступ позивачу та його працівникам до вказаних споруд з метою демонтування та вивезення демонтованих будівельних матеріалів та обладнання на період виконання цих робіт; в порядку відшкодування моральної шкоди стягнути з ОСОБА_4 на користь позивача грошову суму 8 000,00 грн.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_2 уточнені позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити; відповідач ОСОБА_4 та його представник адвокат ОСОБА_5 позов не визнали; стверджуючи, що будівництво будинку здійснювалося у зазначений позивачем період виключно за кошти відповідачів (батька та сина), без матеріальної участі з боку позивача; угоди на відведення земельної ділянки для позивача та будівництва будинку для ОСОБА_2 сторони не укладали та не мали такого наміру, просили в задоволенні позову відмовити у повному обсязі; співвідповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з»явився, своєю заявою від 15.06.2009 року просив справу розглядати за його відсутності, не визнаючи позовні вимоги ОСОБА_2 до нього, просив у задоволенні позову відмовити повністю.

Заслухавши пояснення сторін в судовому засіданні, допитавши свідків ОСОБА_4 (в порядку ст.184 ЦПК України), ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, експерта ОСОБА_10, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги ОСОБА_2 підлягають задоволенню частково, з наступних підстав.

Згідно ч.З ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

В судовому засіданні встановлено: як вбачається з матеріалів кадастрової справи №А-8479 - проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд по пров. Лєрмонтова, 13-А у Дарницькому районі м. Києва виготовлений на ім»я відповідача ОСОБА_3 (а.с.50-93 т.1); технічний паспорт на садибний житловий будинок за цією ж адресою від 16.03.2007 року також виготовлений на ім»я ОСОБА_3, а побудований будинок з мансардою є об»єктом самовільного будівництва (а.с.251-258 т.1).

Дані обставини підтверджуються матеріалами справи і не заперечуються фактично сторонами.

Позивач ОСОБА_2 не заперечує факт відсутності письмової угоди між сторонами щодо створення спільного майна за адресою земельної ділянки по пров. Лєрмонтова, 13-А у Дарницькому районі м. Києва.

Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ч.З ст.331 ЦК України до завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна).

Разом з тим, ствердження позивача ОСОБА_2 про те, що за рахунок його особистих коштів придбавалися частково будівельні матеріали та виконувалися певні роботи на будівництві будинку по провулку Лєрмонтова, 13-А в м. Києві (Бортничі), підтверджуються наданою позивачем книгою обліку, де на сторінці №1 під назвою «Денежные сумы выделяемые на строительство жилого дома по адресу микрорайон Бортничи Дарницкого района пер. Лєрмонтова, 13-а ОСОБА_2 Деньги получает непосредственно ОСОБА_11 в чем и расписывается» містяться 19 підписів від імені ОСОБА_4, які підтверджують факт отримання ОСОБА_4 від ОСОБА_2 для ведення будівництва будинку грошових сум: (187,62 + 187,62 + 187,62 + 281,43 + 600,00 + 600,00 + 225,14 + 311,44 + 450,28 + 300,19 + 300,19 +300,19 + 448,41 + 45,03 + 394,00 + 566,66 + 684,80 + 904,32) = 6 974,94 доларів США та 900,00 грн., що разом (у перерахунку станом на 28.10.2010 року 1 долар = 7,9116 грн.) становить суму (6 974,94 х 7,9116 + 900,00) = 56 082,94 грн. (а.с.115-116 т.1).

Заперечення відповідача ОСОБА_4 в частині належності цих підписів саме йому спростовуються висновком №1060 судово-почеркознавчої експертизи від 26.03.2010 року, згідно якого зазначені 19 підписів виконано ОСОБА_4 (відповідачем). Даний висновок також підтверджено експертом ОСОБА_10 в судовому засіданні.

Згідно ст.1212 ЦК України положення щодо набуття, збереження майна без достатньої правової підстави застосовуються також до вимог про витребування майна власником із чужого незаконного володіння; відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Згідно ст.1213 ЦК України у разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна.

Згідно ч.2 ст.183 ЦК України неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення.

За встановлених обставин, суд вважає, що в об»ємі заявлених позивачем вимог підлягає стягненню з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 грошова сума 56 082,94 грн.

В задоволенні решти вимог позивача ОСОБА_2 слід відмовити за їх недоведеністю в судовому засіданні.

Показання свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 не мають правового значення для вирішення даної справи.

Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача ОСОБА_4 підлягають також стягненню на користь позивача ОСОБА_2 судові витрати у розмірі (560,83 + 30,00) = 590 грн. 83 коп. (а.с.22, 24, 114).

Керуючись ст.15, 30, 60, 209-218 ЦПК України, на підставі ст.13, 16, 183 ч.2, 328, 331, 1212, 1213 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 56 082 грн. 94 коп., судові витрати в сумі 590 грн. 83 коп., а всього - 56 673 грн. 77 коп.; в решті позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя