Справа № 2-74/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2010 року. Савранський районний суд Одеської області

в складі: головуючого - судді Лепехи В.А.,

при секретарі Рябковій В.В., -

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Саврань справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, -

встановив:

До 7 квітня 2009 року сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, від якого в них народилася дитина: ОСОБА_3. 7 листопада 1991 року народження. В свідоцтві про народження дитини відповідач записаний його батьком.

Рішенням Савранського районного суду Одеської області від 3 липня 2006 року ОСОБА_4 сплачував на користь ОСОБА_5 на утримання дитини - ОСОБА_3 аліменти в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) до досягненням дитини повноліття.

З 1 вересня 2009 року ОСОБА_3 навчається на другому курсі денного відділенні Ананьївського державного аграрно-економічного технікуму першого рівня акредитації, у зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги.

Позивачка просить стягнути на її користь аліменти з відповідача в розмірі 1 /6 частини його заробітку (доходу) на утримання сина - ОСОБА_3. ІНФОРМАЦІЯ_1, до досягнення ним 23 річного віку, який в даний час навчається і знаходиться на її забезпеченні, оскільки відповідач після досягнення сином повноліття матеріальної допомоги в добровільному порядку не надає.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 199 Сімейного кодексу України, - якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Відповідач позов не визнав повністю, пояснивши при цьому, що до досягнення сином повноліття він за рішенням суду сплачував аліменти. На даний час син не підтримує з ним ніяких стосунків, після розірвання шлюбу з позивачкою він фактично залишив їй житловий будинок, в якому вона із сином проживають, а сам переїхав до матері, тому незгодний сплачувати аліменти на час навчання сина, до досягнення ним 23 річного віку.

Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за таких підстав: дитина народилася від шлюбу, в якому сторони перебували до 7 квітня 2009 року, в даний час дитина навчається на денному відділенні Ананьївського державного аграрно-економічного технікуму та знаходиться на повному утриманні позивачки, потребує матеріальної допомоги, відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання не надає, має змогу надавати таку допомогу.

На підставі викладеного, керуючись статтями 182. 191,198-200 Сімейного кодексу України, статтями 10, 60, 79, 213, 215 ЦПК України, -

вирішив:

1.Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти в розмірі 1/6 частини заробітку (доходу).Стягнення проводити щомісячно, починаючи з 29 жовтня 2009 року до часу закінчення ним навчання, але не більш ніж до досягнення ним двадцяти трьохрічного віку.

2.Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави держмито в розмірі 51

грн.

3.Стягнути з ОСОБА_2 витрати на інформаціно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 260 гривень.

4.В частині стягнення аліментів рішення підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції може бути подано протягом десяті днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження через суд, що постановив рішення.

Суддя В.А. Лепеха