Справа № 2-1075/2010
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

"13" грудня 2010 р. м.Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області

у складі: головуючого-судді Сенечина В.М.

при секретарі Кухар О.П.

з участю: позивачки ОСОБА_1

представників відповідача ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Самборі Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Всеукраїнського єврейського благодійного фонду «Хесед-Арє» про стягнення коштів за надані послуги,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Львівського обласного єврейського благодійного фонду «Хесед-Арє» реорганізованого в наступному у Всеукраїнський єврейський благодійний фонд «Хесед-Арє» (надалі Фонд) про стягнення коштів за надані послуги покликаючись на те, що нею 2 липня 2007 року укладена угода із Фондом по наданню послуг повязаних із доглядом на дому за престарілими людьми, згідно якої позивачка надавала такі послуги протягом 2 місяців про що свідчить акт приймання робіт.

15 липня 2008 року між ОСОБА_1 та Фондом знову була укладена аналогічна угода до 30 вересня 2008 року з оплатою 6 грн. 83 коп. за 1 годину, а 31 листопада 2008 року вона надавала такі ж послуги згідно в черговий раз укладеної угоди.

Позивачка зазначає, що нею за відповідний період часу надавались послуги 25 днів.

Оскільки тривалість робочого дня становить 8 год. то ОСОБА_1, посилаючись на ст. ст. 50, 92, КЗпП України, вважає що нею надавались послуги 200 год. і їй повинно була бути проведена оплата у розмірі 1 366 грн., хоча у 2007 році вона отримала лише 216 грн. 28 коп.

У 2008 році як зазначає позивачка, нею надавались послуги 149 днів 1 192 годин і вона повинна була отримати 8 141 грн. 36 коп., а фактично отримала 1 668 грн. 92 коп.

Загальна сума недоплати за 2007-2008 роки становить 7 622 грн. 16 коп., яку ОСОБА_1 просить стягнути у примусовому порядку.

В судовому засіданні позивачка підтримала заявлені вимоги зіславшись на обставини викладені у заяві та додатково пояснила, що при укладені зазначених угод було обумовлено, що послуги будуть надаватися не впродовж цілого дня, а певну кількість годин і цей час обліковувався у відповідних документах. У липні 2007 року плата за 1 годину становила 5 грн. 85 коп. в листопаді-грудні 6 грн. 58 коп., а у 2008 році 6 грн. 83 коп. У м. Самборі вона доглядала сімю Ісаєвих.

ОСОБА_1 зазначила, що за домовленістю із самими Ісаєвими, які просили, щоб вона надавала послуги триваліші періоди часу, вона надавала їх і оплату в таких випадках проводила сімя Ісаєва.

Позивачка ствердила, що раніше до Фонду, стосовно оплати за надані послуги, вона жодних претензій не мала, такі зявилися лише після того коли до неї був предявлений цивільний позов Самбірським центром зайнятості.

Представники відповідача ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 заперечили проти позову зазначивши, що між Фондом та ОСОБА_1 впродовж 2007-2008 років укладались договори про надання послуг повязаних із доглядом сімї Ісаєвих, яка проживала в м. Самборі.

Кількість часу протягом якого надавались послуги та оплата фіксувались відповідними документами, актами складеними за участю сторін укладених угод.

Так, як Фондом проведено повну оплату за надані послуги ОСОБА_1 у відповідності до угод, то її вимоги на думку представників відповідача є необґрунтованими і задоволенню не підлягають.

Заслухавши пояснення позивачки, представників відповідача, показання свідків, дослідивши наявні у справі докази суд вважає, що позов не підлягає до задоволення із слідуючих підстав.

Відповідно до ст. 901 ЦК України за договором надання послуг одна сторона (виконавець) зобовязується за завданням другої сторони (замовника) надати послуги, які споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобовязується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Положення цієї глави можуть застосовуватись до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобовязання.

Згідно із ч. 1 ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобовязаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Між ОСОБА_1 та Фондом у 2007 та 2008 укладались цивільно-правові угоди, за змістом яких позивачка зобовязувалась виконувати послуги на даму по догляду за престарілими громадянами.

Оплата за надані послуги проводилась згідно табеля, після підписання акту прийняття робіт. За виконання робіт як встановлено із пояснень позивачки та представників відповідача, ОСОБА_1 повинна була отримати у липні 2007 року 5 грн. 85 коп., у листопаді-грудні 2007 року6 грн. 58 коп., а у 2008 року 6 грн. 83 коп. за 1 годину послуг.

Із поданих відповідачем документів, копії угод, розрахунку, табелів, актів, показань свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6 вбачається, що позивачці відповідно до кількості затраченого на послуги часу нараховано за липень 2007 року 210 грн. 60 коп., за листопад-грудень 2007 року 269 грн. 78 коп. та 171 грн. 08 коп., за жовтень, листопад, грудень, 2008 року відповідно 300 годин 546 грн. 92 коп., 368 грн. 82 коп.

Суд вважає, що розрахунком оплати ОСОБА_1 за надані послуги, проведений у відповідності до укладених угод а тому доводи позивачки є такими, що не ґрунтуються на нормах цивільного законодавства та не заслуговують на увагу.

Ураховуючи термін проведення оплати за надані послуги за липень-грудень 2007 року та час отримання позивачкою документів про розрахунки за послуги, суд вважає, що ОСОБА_1 не пропущено трьохрічний термін позовної давності звернення до суду.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 209, 212 215 ЦПК України, ст. ст. 614, 901-903 ЦК України, суд,

В И Р І Ш И В:

У позові ОСОБА_1 до Всеукраїнського єврейського благодійного фонду «Хесед-Арє» про стягнення коштів за надані послуги відмовити за недоведеністю позовних вимог.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Львівської області через Самбірський міськрайонний суд на протязі десяти днів з моменту проголошення рішення.

Суддя підпис

Згідно з оригіналом:

Суддя В.М. Сенечин