Києво-Святошинський районний суд Київської області
Справа № 2-750/10
29.01.2010 року Києво-Святошинський районний суд Київської
області у складі: головуючого судді Дубае Т.В.
при секретарі Рудіч М.П. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області, третя особа, що не заявляє самостійних вимог: Орган приватизації Боярської міської ради, Києво-Святошинського району Київської області про визнання права власності на спадкову квартиру,-
У грудні 2009 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Боярської міської ради Києво- Святошинського району Київської області, третя особа, що не заявляє самостійних вимог: Орган приватизації Боярської міської ради, Києво-Святошинського району Київської області про визнання права власності на спадкову квартиру.
Свої вимоги обґрунтував тим, що 01 квітня 2009 року Києво-Святошинським районним судом Київської області було ухвалене судове рішення, яким йому було визначено додатковий строк для прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_2.
При зверненні його до державного нотаріуса Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом, виявилося, що спадкове майно є спільною сумісною власністю померлої ОСОБА_3 та її чоловіка ОСОБА_4
З тих підстав державний нотаріус відмовила у вчинені нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на квартиру № 52 в будинку № 13 розташованому по вул. Седова в м. Боярка, Києво-Святошинського району Київської області.
Чоловік померлої ОСОБА_5 Свтихієвич, а не ОСОБА_6 Свтихієвич помер 19 грудня 2001 року. Спадкоємцем після його смерті була його дружина ОСОБА_2, яка прийняла спадщину, а саме на Уг частину спадкової квартири, шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном на підставі ст.. 1268 ЦК України.
Той факт, що ОСОБА_2 та ОСОБА_5 були чоловіком та жінкою і вищезгадана квартира є їхньою спільною сумісною власністю підтверджується довідкою ЖКГ.
В правовстановлюючих документах, а саме в свідоцтві про право власності на житло була допущена помилка в прізвищі чоловіка: не ОСОБА_7, а ОСОБА_2, що підтверджується довідкою КП БГУЖКГ, з якої вбачається, що в спірній квартирі згідно картотеки паспортного відділу зареєстровані: ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2. Квартира приватизована згідно з розпорядженням № 386 від 09.06.1993 року.
Просив встановити факт належності свідоцтва на право власності на житло від 28 червня 1993 року записаного в реєстрову книгу за № 250/52 ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.
Встановити факт перебування у шлюбі ОСОБА_2 та ОСОБА_5.
Встановити факт прийняття спадщини ОСОБА_2 після смерті чоловіка ОСОБА_5.
Визнати за ним право власності на квартиру АДРЕСА_1.
В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала.
Відповідач та третя особа у справі в судове засідання не з'явилися, про день розгляду справи повідомлені.
Заслухавши осіб, які приймали участь у розгляді справи, перевіривши матеріали справи, суд знаходить, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.
Судом та матеріалами справи установлено, що 01 квітня 2009 року Києво-Святошинським гайонним судом Київської області було ухвалене судове рішення, яким позивачу було визначено додатковий строк для прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_2.
При зверненні позивача до державного нотаріуса Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом, виявилося, що спадкове майно є спільною сумісною власністю померлої ОСОБА_2 та її чоловіка ОСОБА_4
З тих підстав державний нотаріус постановою від 04 липня 2009 відмовила у вчинені нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на квартиру № 52 в будинку № 13 розташованому по віл. Сєдова в м. Боярка, Києво-Святошинського району Київської області.
Чоловік померлої ОСОБА_5, а не ОСОБА_6 помер 19 грудня 2001 року. Спадкоємцем після його смерті була його дружина ОСОБА_2, яка прийняла спадщину, а саме на х/і частину спадкової квартири, шляхом вступу в у правління та володіння спадковим майном на підставі ст.. 1268 ЦК України.
Той факт, що ОСОБА_2 та ОСОБА_5 були чоловіком та жінкою і вищезгадана квартира є їхньою спільною сумісною власністю підтверджується довідкою ЖКГ.
В правовстановлюючих документах, а саме в свідоцтві про право власності на житло була допущена помилка в прізвищі чоловіка: не ОСОБА_7, а ОСОБА_2, що підтверджується довідкою КП БГУЖКГ № 542 від 28.08.2008 року, з якої вбачається, що в спірній квартирі згідно картотеки паспортного відділу зареєстровані: ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2. Квартира приватизована згідно з розпорядженням № 386 від 09.06.1993 року.
За таких обставин суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивача.
Керуючись ст.. ст.. 1268 ЦК України, ст.. ст.. 209, 212-215, 218, 224-226, 256-258 ЦПК України,-
Встановити факт належності свідоцтва на право власності на житло від 28 червня 1993 року, записаного в реєстрову книгу за № 250/52 ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.
Встановити факт перебування у шлюбі ОСОБА_2 та ОСОБА_5.
Встановити факт прийняття спадщини ОСОБА_2 після смерті чоловіка ОСОБА_5.
Визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_2.
Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Київської області шляхом подання заяви про апеляційне оскарження протягом 10 днів з дня проголошення рішення, та шляхом подання апеляційної скарги протягом 20 днів з дня подання заяви про апеляційне оскарження.

Заочне рішення може бути переглянуте судом який його ухвалив за письмовою заявою відповідача протягом 10 днів з дня отримання.

Суддя: