АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № Справа № 22ц-5311/10 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1МП. Доповідач - Михайловська С.Ю.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2010 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

Головуючого Михайловської С.Ю.

Суддів Каратаєвої Л.О., Осіяна О.М.

При секретарі Кононенко І.О.

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу Акціонерного товариства закритого типу «Завод залізобетонних виробів і конструкцій» на рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 02 лютого 2010 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Акціонерного товариства закритого типу «Завод залізобетонних виробів і конструкцій» про стягнення заробітної плати, компенсації за невикористану відпустку та відшкодування за затримку її виплати,-

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 02 лютого 2010 року позовні вимоги ОСОБА_2 до АТЗТ «Завод залізобетонних виробів і конструкцій» про стягнення заробітної плати, компенсації за невикористану відпустку та відшкодування за затримку її виплати задоволені частково.

Стягнуто з АТЗТ «Завод залізобетонних виробів і конструкцій» на користь ОСОБА_2 невиплачену заробітну плату за листопад та грудень 2008 року у розмірі 1 480 грн., компенсацію за період затримки розрахунку у розмірі 4 440 грн., а всього 5 920 грн.

Зобовязано АТЗТ «Завод залізобетонних виробів і конструкцій» зробити записи в трудовій книжці ОСОБА_2 про прийом її на роботу на посаду прибиральниці з 07 червня 2007 року та про її звільнення з цієї посади з 31 грудня 2008 року.

Допущено негайне виконання рішення в частині стягнення з АТЗТ «Завод залізобетонних виробів і конструкцій» на користь ОСОБА_2 заборгованості по заробітній платі за один місяць у розмірі 740 грн.

В задоволенні решти позову відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідач АТЗТ «Завод залізобетонних виробів і конструкцій» просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовити в повному обсязі, посилаючись на необґрунтованість висновків суду щодо оцінки та доказів по справі.

Суд першої інстанції, частково задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2, встановив, що позивачка є пенсіонеркою, у відповідача працювала на посаді прибиральниці з 07 червня 2007 року по 31 грудня 2008 року, перебуваючи з відповідачем у фактичних трудових відносинах. Позивачка отримувала на підприємстві заробітну плату, за отримання якої розписувалася у відомостях виплати заробітної плати, середній розмір заробітної плати становив 740 грн. За листопад та грудень 2008 року відповідач не виплатив позивачці заробітну плату. Крім того, у відділі кадрів відповідача ОСОБА_2 була видана її трудова книжка без внесення відповідних записів про її роботу в АТЗТ «Завод залізобетонних виробів і конструкцій».

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов висновку про стягнення з АТЗТ «Завод залізобетонних виробів і конструкцій» на користь ОСОБА_2 заробітної плати та компенсації за затримку розрахунку в розмірі 5 920 грн., та відмовив позивачці в задоволенні позовних вимог про зобовязання відповідача видати довідку про роботу на підприємстві із зазначенням посади, часу роботи і розміру заробітної плати за кожний відпрацьований місяць з 07 червня 2007 року по 31 грудня 2008 року, посилаючись на те, що підстави для задоволення цієї вимоги відсутні, оскільки вимоги позову про зобовязання відповідача здійснити відповідні записи у трудовій книжці позивачки про її роботу на підприємстві задоволені, що є підтвердженням перебування позивачки у трудових відносинах з відповідачем, тому вищезазначена вимога позову є передчасною.

Також суду першої інстанції дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 про стягнення з відповідача на її користь грошових коштів за невикористану відпустку, визнавши цю вимогу необґрунтованою.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія судді вважає за необхідне апеляційну скаргу відхилити, рішення суду залишити без змін з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, суд правильно встановив вищезазначені обставини справи, дав цим обставинам та доказам по справі правильну правову оцінку і, відповідно до ст.ст. 21, 24, 38, 47, 116, 117 КЗпП України, ухвалив законне та обґрунтоване рішення.

Доводи, зазначені відповідачем в апеляційній скарзі про необґрунтованість висновків суду щодо оцінки та доказів по справі, безпідставні та зводяться до переоцінки доказів по справі і незгоди з висновками суду по їх оцінці, тоді як, згідно ст. 212 ЦПК України, оцінка доказів є виключним правом суду.

Таким чином, рішення суду відповідає вимогам матеріального та процесуального права, тому підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга - відхиленню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства закритого типу «Завод залізобетонних виробів і конструкцій» відхилити.

Рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 02 лютого 2010 року залишити без змін.

Ухвала чинна з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному прядку протягом двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :