АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 2-295/09 Головуючий у 1-й інстанції Дудяк
Провадження № 22-ц-251/10 Доповідач - .
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 березня 2010 р. Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Ткач О.І.

суддів - Гірський Б. О., Бершадська Г. В.,

при секретарі Танцюрі О.В.

з участю сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Заліщицького райсуду від 25 грудня 2009 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у здійсненні права власності,

ВСТАНОВИЛА:

В червні 2009 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом про припинення дій ОСОБА_1М, яка проводить ремонтні роботи в належному йому будинку, що знаходиться в с. Іване Золоте Заліщицького району на вул.Тепличній 3.

Свої вимоги про усунення перешкод позивач обгрунтовував доводами, що незавершений будівництвом будинок є його власністю, оскільки в 1999 році з дозволу керівництва Інституту цукрових буряків та рішення трудового колективу дослідно - тепличного господарство йому було дано дозвіл на завершення будівництва за власні кошти з подальшою передачею у власність.

На обгрунтування своїх доводів позивач долучив технічний паспорт на незавершений будівництвом будинок, рішення трудового колективу дослідно - тепличного господарства Іване-Золотівське від 15 жовтня 1999 року про передачу недобудованого житлового будинку для завершення будівництва за власні кошти (а.с.4) та дозволу адміністрації Інституту цукрових буряків Української аграрної академії наук від 10 березня 1999 року без номера на завершення будівництва за власні кошти з подальшою передачею у власність вказаного будинку (а.с.3).

Рішенням Заліщицького райсуду від 25 грудня 2009 року зобовязано ОСОБА_1 не чинити перешкод ОСОБА_2 у користуванні незавершеним будівництвом житлового будинку 3 на вул.Тепличній с.Іване Золоте та стягнено з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 208,50 грн судових витрат .

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Апелянтка зазначає, що суд невірно встановив характер правовідносин і відповідно неправильно застосував, як норми матеріального, так і процесуального права.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність та обгрунтованість судового рішення в межах позовної заяви, суд апеляційної інстанції прийшов до висновку , що скарга підлягає задоволенню.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивач є власником майна, і має право захисту.

Однак з вказаним рішенням, суд апеляційної інстанції не може погодитись, оскільки місцевий суд в достатньому обсязі не визначився з характером спірних правовідносин та правовою нормою, що підлягає застосуванню.

Відповідно до ст.213 ЦПК рішення суду повинно бути законним та обгрунтованим. Воно є таким, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджених дослідженими в судовому засіданні доказами, вирішить справу згідно з законом, що підлягає застосуванню до правовідносин сторін.

Згідно статті 15 ЦК -Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Захист же цивільних прав - це передбаченні законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника.

Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів дається в ст. 16 ЦК, в т.ч. припинення дії, яка порушує право.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

В силу ст.10 ЦПК - Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків , встановлених цим Кодексом.

З матеріалів справи вбачається, що дослідно - тепличне господарство Іване-Золотівське (надалі ДТГ) створено наказом Української академії аграрних наук № 115 від 6 грудня 1994 року і перебувало в безпосередньому підпорядкуванні Інституту цукрових буряків Української академії аграрних наук.

6 січня 2005 року дане господарство, на виконання розпорядження Кабінету Міністрів України від 15.10.2004 року №757-р Про передачу дослідних господарств до сфери управління Мінагрополітики, було передано згідно акту проймання-передачі до сфери управління Мінагрополітики України (а.с. 89-91).

Згідно акту приймання-передачі від 26 жовтня 2009 року, незавершений будівництвом житловий будинок на вул.Тепличній 3 в Іване-Золоте Заліщицького району безоплатно передано на баланс сільської ради (а.с.93- 94) на підставі наказу Міністерства аграрної політики №741 від 19 жовтня 2009 року.

Згідно статті 12 Закону України Про власність від 7 лютого 1991 року N 697-XII, як була чинною на 1999 рік - Громадянин набуває права власності на доходи від участі в суспільному виробництві, індивідуальної праці, підприємницької діяльності, вкладення коштів у кредитні установи, акціонерні товариства, а також на майно, одержане внаслідок успадкування або укладення інших угод, не заборонених законом.

Згідно статті 44 ЦК УРСР (в ред 1963р.) - угоди державних, кооперативних та інших громадських організацій між собою та з громадянами, повинні укладатись у письмовій формі:

Згідно ІУ розділу Статуту вказаного господарства, який зареєстровано 1 червня 1994 року Заліщицькою районною Радою народних депутатів( а.с.69-84) , майно господарства є державною власністю .

Пунктом 4.4 Статуту заборонено передавати безоплатно закріплене за ним майно будь-яким громадянам , а оплатна ж передача майна може мати місце лише з письмового дозволу Інституту цукрових буряків(а.с.73).

Будь - які угоди про відчуження незавершеного будівництвом двоквартирного будинку на вул.Тепличній 3 с. Іване Золоте між позивачем та ДТГ Іване-Золотівське не укладались, відсутній і акт прийому - передавання вказаного майна ОСОБА_2

Крім цього, з листа Інституту цукрових буряків №2649 від 16 грудня 2009 року вбачається , що в архіві відсутнє рішення за 1999 рік про надання дозволу ОСОБА_2 на завершення будівництва за власні кошти.

При вказаних обставинах, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що позивач не довів що він є власником незавершеного будівництвом будинку і має право його захисту у випадку його порушення.

Тому, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що рішення слід скасувати та ухвалити нове, оскільки суд невірно застосував норми матеріального права.

Керуючись ст.ст. 307, 309 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,

В И Р І Ш И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Заліщицького райсуду від 25 грудня 2009 року скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у здійсненні права власності,

Рішення набирає чинності з моменту проголошення, але може бути оскаржено безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області ..