АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № Справа № 22ц-4352/10 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Козлов С.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2010 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого: Болтунової Л.М.,

суддів: Романюк М.М., Козлова С.П.,

при секретарі: Керімовій Л.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Виконавчого комітету Баглійської районної ради м. Дніпродзержинська на постанову Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 02 лютого 2010 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Управління праці та соціального захисту населення Виконавчого комітету Баглійської районної ради м. Дніпродзержинська про стягнення заборгованості грошової допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, -

В С Т А Н О В И Л А:

Посилаючись на незаконність дій відповідача щодо виплати грошової допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку відповідно до вимог ч.1 ст.15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми» позивачка в січні 2010 року звернулася до суду з таким позовом, в якому просила суд визнати протиправними дії відповідача з приводу обчислення та здійснення їй виплат по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 26 листопада 2007 року по грудень 2007 року, зобовязати відповідача нарахувати і виплатити їй різницю між рівнем прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років і фактично отриманою нею сумою такої допомоги.

Постановою Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 02 лютого 2010 року визнані протиправними дії відповідача щодо нарахування, призначення та виплаті позивачці державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 26.11.2007 року до 31.12.2007 року, Управління праці та соціального захисту населення Виконавчого комітету Баглійської районної ради м. Дніпродзержинська зобовязано здійснити перерахунок позивачці соціальної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку відповідно до ст.15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми» у розмірі, якій дорівнює прожитковому мінімуму для дітей віком до 6 років з урахуванням сум, що отримані нею згідно ст.56 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік» та здійснити їй виплату з 26.11.2007 року до 31.12.2007 року.

В апеляційній скарзі посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права відповідач просить скасувати постанову суду та відмовити в задоволенні позову ОСОБА_2.

Розглянувши справу в межах доводів скарги колегія суддів не знаходить підстав для її задоволення та скасування постанови суду з наступних підстав.

Як правильно встановлено судом, позивачка має сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та знаходиться на обліку в Управління праці та соціального захисту населення Виконавчого комітету Баглійської районної ради м. Дніпродзержинська, де їй була призначена та виплачена відповідна державна допомога, що виплачується сімям з дітьми, з урахуванням положень 14 ст.71 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік» про зупинення на 2007 рік дії ст.12, ч.1 ст.15 та п.3 розділу 8 «Прикінцевих положень» Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми» щодо встановлення розміру допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку в залежності від прожитковому мінімуму для дітей віком до шісти років та встановлення нового розміру виплат, як різниці між 50 % прожитковому мінімуму, встановленого для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сімї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 23 % прожитковому мінімуму, встановленого для працездатних осіб, для застрахованих осіб, у встановленому ОСОБА_4 МіністрівУкраїни порядку, в той час коли ці положення визнані неконституційними рішенням Конституційного Суду № 6-рп/2007 від 09 липня 2007 року.

Зазначене рішення Конституційного Суду України є обовязковими до виконання на території України, остаточним і не може бути оскаржене, крім того, воно має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у звязку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначених законів, що визнані неконституційними.

Відповідно до ч.2 ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Статтею 22 Конституції України гарантуються конституційні права і свободи і вони не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

За таких обставин, суд першої інстанції обґрунтовано на підставі ст. 152 Конституції України визнав протиправними вказані дії відповідача та зобовязав його здійснити перерахунок позивачці соціальної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку відповідно до ст.15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми» у розмірі, якій дорівнює прожитковому мінімуму для дітей віком до 6 років з урахуванням сум, що отримані нею згідно зі ст.56 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік» та здійснити їй виплату з 26.11.2007 року до 31.12.2007 року.

Вирішуючи спір, який виник між сторонами, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі зясував права та обовязки сторін, обставини справи, перевірив доводи сторін та дав їм належну правову оцінку, постановив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені наявними в матеріалах справи письмовими доказами.

Посилання скаржника на відсутність змін до Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік» щодо збільшення видатків на виплати соціальної допомоги по догляду за дитиною після постанови вищевказаного рішення Конституційного Суду України не є підставою для невиконання відповідачем своїх зобов'язань, встановлених статтею 15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми».

Діючим законодавством обовязки по виплаті позивачці спірних сум покладені безпосередньо на місцеве Управління праці та соціального захисту населення, тому колегія суддів вважає необгрунтованими доводи скарги про необхідність залучення до участі у цій справі в якості належних відповідачів ОСОБА_4 МіністрівУкраїни, Міністерство фінансів України, Державне казначейство України та Міністерство праці та соціальної політики України.

Постанова суду першої інстанції ухвалена з дотриманням норм матеріального та процесуального права, підстав для її скасування чи змін не вбачається.

Керуючись ст.ст. 307,308 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Виконавчого комітету Баглійської районної ради м. Дніпродзержинська відхилити.

Постанову Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 02 лютого 2010 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців.

Судді: