Справа №22-ц-4715 Суддя-доповідач - ОСОБА_1
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2010 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого - Шевченка В.А.,

суддів - Білецького О.М., Хвостика С.Г.,

при секретарі Федині Д.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Кролевецького районного суду Сумської області від 21 жовтня 2010 року

у справі за позовом Кролевецької районної ради до ОСОБА_2, третя особа: Комунальне підприємство «Кролевецьке районне бюро технічної інвентаризації», про відшкодування шкоди, заподіяної недостачею матеріальних цінностей,

в с т а н о в и л а :

У вересні 2009 року Кролевецька районна рада звернулася до ОСОБА_2 з позовом, в якому зазначалося, що відповідач, працюючи директором КП «Кролевецьке районне бюро технічної інвентаризації» не забезпечив зберігання закріпленого за підприємством майна, у звязку з чим з його вини на підприємстві виявлено недостачу матеріальних цінностей.

Посилаючись на вказані обставини, позивач просив стягнути з відповідача 13363 грн. 97 коп. на відшкодування завданої підприємству шкоди.

Рішенням Кролевецького районного суду Сумської області від 21 жовтня 2010 року на часткове задоволення позову Кролевецької районної ради постановлено стягнути з відповідача на користь КП «Кролевецьке районне БТІ» 2024 грн. 40 коп. на покриття нестачі основних засобів та необоротних матеріальних активів цього підприємства.

Вирішено питання щодо судових витрат.

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи та порушення судом норм матеріального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про відмову в задоволенні позову.

Колегія суддів вважає, що скарга підлягає задоволенню.

Вирішуючи спір, суд визнав встановленим, що з 01 серпня 2004 року за контрактом, укладеним з Кролевецькою районною радою, ОСОБА_2 працював директором Комунального підприємства «Кролевецьке районне бюро технічної інвентаризації».

Розпорядженням голови Кролевецької районної ради від 08 вересня 2009 року, затвердженним рішенням 28 сессії 5 скликання Кролевецької районної ради від 18 вересня 2009 року, його звільнено з роботи за п. 8 ч. 1 ст. 36 КЗпП, проте рішенням Кролевецького райсуду від 10 грудня 2009 року це розпорядження та рішення визнані відповідно незаконним і частково незаконним. Дату звільнення ОСОБА_2 змінено на 18 вересня 2009 року.

09 вересня 2009 року виконуючим обовязки директора вказаного підприємства призначено ОСОБА_3

Відповідно до п. 1 контракту від 01 червня 2005 року, дію якого додатковими угодами від 01 січня 2006 року та 26 травня 2008 року було продовжено до 31 грудня 2010 року ОСОБА_2 зобовязаний безпосередньо і через адміністрацію підприємства здійснювати поточне управління (керівництво) підприємством, забезпечувати його прибуткову діяльність, ефективне використання і зберігання закріпленого за підприємством комунального майна.

08 вересня 2009 року головою районної ради у звязку зі звільненням відповідача йому було запропоновано створити комісію та передати матеріально-технічні цінності, які знаходилися на балансі підприємства, інженеру-інвентаризатору ОСОБА_3

Утім після отримання розпорядження про звільнення ОСОБА_2 08 вересня 2009 року 0 10 год. 20 хв. залишив робоче місце й ключі від сейфа не передав, внаслідок чого інвентаризація і передача майна у цей день не відбулися, хоча згідно п. п. 2, 3 Інструкції по інвентаризації основних засобів, матеріальних активів, товарно-матеріальних цінностей, грошових коштів і документів та розрахунків, затвердженої наказом Мінфіну України від 11 серпня 1994 року № 69 відповідальність за організацію інвентаризації несе керівник підприємства, який повинен створити необхідні умови для її проведення у стислі строки, визначити обєкти, кількість і строки проведення інвентаризації. При зміні матеріально-відповідальних осіб (на день прийому-передачі справ) проведення такої інвентаризації є обовязковим.

За матеріалами інвентаризації, проведеної 09 вересня 2009 року виявлено недостачу ноутбука Dell Vostro 1500, програмних забезпечень WX id, 1-С Підприємство 8. Бухгалтерія для України, графічний пакет «Оріон», МПК «Оцінювач» та Microsoft ОEМ.

17 вересня 2009 року при відкритті сейфа та за актом ревізії від 29 грудня 2009 року, проведеної контрольно-ревізійним відділом у Кролевецькому районі, поряд з переліченим майном додатково виявлено недостачу портфеля для ноутбука.

У подальшому з переліку відсутнього майна було виключено програмне забезпечення 1 С Підприємство 8. Бухгалтерія для України.

Шкоду, заподіяну комунальному підприємству недостачею майна визначено у розмірі 4712 грн. 30 коп.

За таких умов та з урахуванням того, що за матеріалами попередньої інвентаризації, проведеної з участю відповідача, майно, про яке йде мова, станом на 08 січня 2009 року було в наявності, суд, вбачаючи вину відповідача в незабезпечені зберігання майна закріпленого за підприємством притягнув його до матеріальної відповідальності, передбаченої п. 2 ст. 133 КЗпП, у розмірі середнього місячного заробітку, стягнувши 2024 грн. 40 коп. на користь КП «Кролевецьке РБТІ», яке є третьою особою у справі.

Однак з таким рішенням погодитися неможливо, оскільки суд ухвалив його з порушеннями норм процесуального права, які є обовязковою підставою для скасування рішення, у звязку з чим апеляційний суд в силу положень ч. 3 ст. 303 ЦПК доводами апеляційної скарги не обмежений.

Відповідно до частин 1 та 2 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси.

Частиною 2 ст. 30 ЦПК України передбачено, що позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

Комунальне підприємство «Кролевецьке районне бюро технічної інвентаризацїі», державну реєстрацію якого проведено 17 серпня 2004 року, за своїм статутом, затвердженим рішенням Кролевецької районної ради 24 скликання від 28 липня 2004 року, є самостійним господарюючим субєктом, юридичною особою, має самостійний баланс, обігові кошти, розрахунковий та інші рахунки в банках, печатку зі своїм найменуванням, штампи, тощо; може виступати позивачем та відповідачем як у господарському, так і загальному суді, тобто є повністю самостійним субєктом права, а отже й цивільно-правових та трудових відносин зокрема.

Суд же цих обставин не врахував, як і того, що КП «Кролевецьке районне БТІ» з позовом за захистом своїх майнових прав не зверталося, а районній раді, навіть як засновникові чи органу самоврядування, за законом не надано права звернення до суду за захистом прав цієї юридичної особи.

За правилами ч. 3 ст. 136 КЗпП покриття шкоди провадиться шляхом подання власником або уповноваженим ним органом (мається на увазі як органами управління роботодавця) позову до суду про відшкодування шкоди з працівників (крім керівників та їх заступників), які безпосередньо працюють на очолюваному ними підприємстві перебувають з ним у трудових правовідносинах.

Щодо керівників підприємств, установ, організацій та її заступників, що має місце і в даному випадку, то стягнення з них матеріальної шкоди в судовому порядку провадиться за позовом вищестоящого в порядку підлеглості органу або за заявою прокурора (ч. 4 ст. 136 КЗпП).

Відносно ж Комунального підприємства «Роменське районне БТІ» такого вищестоящого в порядку підлеглості органу не існує, а прокурор з відповідною заявою до суду не звертався.

З наведеного слідує, що з порушеного у позовній заяві питання щодо відшкодування шкоди, заподіяної КП «Роменське районне БТІ» недостачею матеріальних цінностей, які знаходилися на балансі цього підприємства, до суду звернулася Кролевецька районного рада, до того ж безпосередньо від свого імені, тобто особа, якій не належить право вимоги за цим позовом і права якої в межах предявлення вимог не порушені.

У звязку з цим рішення суду на підставі п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України підлягає скасування з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з позивача на користь відповідача підлягає стягненню 120 грн. на відшкодування витрат по сплаті інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи та 25 грн. 50 коп. витрат по оплаті судового збору в апеляційному суді.

Керуючись ст. ст. 88, 303, 304, п. 4 ч. 1 ст. 309, ст. ст. 314, 316 ЦПК України, колегія

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Кролевецького районного суду Сумської області від 21 жовтня 2010 року в даній справі скасувати.

У задоволенні позову Кролевецької районної ради до ОСОБА_2, третя особа: Комунальне підприємство «Кролевецьке районне бюро технічної інвентаризації», про відшкодування шкоди, заподіяної недостачею матеріальних цінностей відмовити.

Стягнути з Кролевецької районної ради на користь ОСОБА_2 120 грн. на відшкодування витрат по оплаті інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи та 25 грн. 50 коп. витрат по сплаті судового збору в апеляційному суді.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді -