Справа №22-ц-4950/10 Суддя-доповідач - ОСОБА_1
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2010 року м.Суми

колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області у складі :

головуючого Шевченка В.А.,

суддів Семеній Л.І., Кононенко О.Ю.,

з участю секретаря судового засідання Кияненко Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк»

на рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 27 жовтня 2010 року

у справі за позовом ОСОБА_2

до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк», третя особа служба у справах дітей Охтирської міської ради

про визнання дій неправомірними, зобовязання вчинити дії, визнання недійсним договору іпотеки,

в с т а н о в и л а:

У червні 2010 року ОСОБА_2 звернулася до суду із зазначеним позовом до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» (далі ПАТКБ «Приватбанк»), обґрунтовуючи його тим, що 14 вересня 2007 року був укладений кредитний договір №SUAOGK00000185, предметом якого є надання кредитних коштів на придбання житла. За умовами договору встановлена відсоткова ставка 11,04% річних, однак банком вона була збільшена до 13,08% з 30 листопада 2008 року. Про таку зміну умов договору її не було повідомлено, чим порушено п.п. 2.3.1 кредитного договору. Просила суд визнати дії банку щодо підвищення процентної ставки неправомірними та зобовязати його здійснити корегуючу операцію щодо зниження відсотків за користування кредитом відповідно до погоджених сторонами 11,04% річних, починаючи з 01 грудня 2008 року, шляхом направлення на її адресу відповідного письмового повідомлення про зменшення відсотків.

Крім того, також просила визнати договір іпотеки недійсним, посилаючись на те, що цей договір укладений з порушенням вимог чинного законодавства, оскільки відповідачем не враховано право її доньки ОСОБА_3 на квартиру предмет іпотеки.

Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 27 жовтня 2010 року позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Визнано неправомірними дії Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» (далі ПАТКБ «Приватбанк») щодо підвищення відсоткової ставки за кредитним договором №SUAOGK00000185 від 14 вересня 2007 року до ставки 13,08% річних.

Зобовязано ПАТКБ «Приватбанк» здійснити корегуючу операцію щодо зниження відсотків за користування кредитом згідно погоджених сторонами 11,04% річних починаючи з 01 грудня 2008 року за кредитним договором №SUAOGK00000185 від 14 вересня 2007 року шляхом направлення на адресу ОСОБА_2 відповідного письмового повідомлення про зменшення відсотків.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ПАТКБ «Приватбанк» ОСОБА_4, посилаючись на незаконність ухваленого рішення у частині задоволених позовних вимог, ухваленого з порушенням норм матеріального права, просить рішення суду у цій частині скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у їх задоволенні.

Зазначає, що підстави підвищення відсоткової ставки є законними, а позивача було повідомлено про таке підвищення належним чином за адресою, зазначеною у кредитному договорі.

Рішення в частині вирішення позовних вимог щодо визнання договору іпотеки недійсним не оскаржується.

Заслухавши пояснення представника банку ОСОБА_4, яка підтримала скаргу з мотивів в ній викладених, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Вирішуючи спір у частині задоволених вимог, суд першої інстанції виходив з того, що дії банку щодо підвищення процентної ставки є неправомірними, оскільки він не повідомив письмово позивача про зміну відсоткової ставки, чим порушив вимоги ч.4 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів» та п.п. 2.3.1 кредитного договору.

Проте, з таким висновком суду колегія суддів не може погодитись, оскільки він не відповідає обставинам справи та вимогам закону.

Судом встановлено, що 14 вересня 2007 року між сторонами був укладений кредитний договір №SUAOGK00000185, за яким ОСОБА_2 надавалися кредитні кошти на строк з 14 вересня 2007 року по 13 вересня 2027 року у розмірі 12000 доларів США на наступні цілі: 10000 доларів США на купівлю квартири, 2000 доларів США на сплату страхових платежів у випадках та порядку, передбачених п.п. 2.1.3 та п.п. 2.2.7 даного договору. Відповідно до п.п. 7.1 договору процентна ставка по кредиту складала 11,04% річних (а.с.6-8).

Згідно з п.п. 2.3.1 вказаного договору визначено право банку в односторонньому порядку збільшувати розмір процентної ставки за користування кредитом при зміні конюнктури ринку грошових ресурсів, а саме: зміни курсу долара США до курсу гривні більше ніж на 10% порівняно з курсом встановленим НБУ в момент укладення договору, зміна облікової ставки НБУ, зміна розміру відрахувань в страховий (резервний) фонд чи зміна середньозваженої ставки по кредитах банків у відповідній валюті. При цьому банк направляє позичальнику письмове повідомлення про зміну відсоткової ставки протягом 7 календарних днів з дати вступу в силу зміненої процентної ставки.

З наданого банком поштового реєстру вбачається, що 08 листопада 2008 року він направив на адресу, зазначену в п.8.2 кредитного договору: вул.Мошенська,65, с.Мошенка, Охтирського району, Сумської області на імя ОСОБА_2 повідомлення про зміну процентної ставки з 30.11.2008 року. В ньому зазначив, що в разі незгоди з зазначеними змінами, в строк до 23.11.2008 року їй необхідно подати письмове повідомлення про незгоду із зміненими умовами кредитування та погасити заборгованість за цим договором у повному обсязі (а.с.12, 46-47).

У зазначений строк позивачка не повернула банку існуючої заборгованості за кредитним договором.

Проте, в подальшому, як вбачається з виписки з рахунку, вона стала здійснювати поточні платежі з урахуванням зміненої процентної ставки, чим відповідно до ч.2 ст.642 ЦК України вчинила дію, яка свідчить про її згоду із запропонованим підвищенням та про спростування її доводів щодо неповідомлення про зміну процентної ставки.

На ці обставини та вимоги закону суд першої інстанції не звернув уваги, в звязку з чим прийшов до помилкового висновку про наявність правових підстав для визнання протиправними дій відповідача та зобовязання здійснити корегуючу операцію.

Таким чином рішення суду першої інстанції у частині задоволених позовних вимог не відповідає вимогам ст. 213 ЦПК України щодо законності та обґрунтованості і зазначені вище порушення призвели до неправильного вирішення спору в частині визнання неправомірними дій ПАТКБ «Приватбанк» щодо підвищення відсоткової ставки за кредитним договором №SUAOGK00000185 від 14 вересня 2007 року до ставки 13,08% річних, а також зобовязання ПАТКБ «Приватбанк» здійснити корегуючу операцію щодо зниження відсотків за користування кредитом згідно погоджених сторонами 11,04% річних, починаючи з 01 грудня 2008 року шляхом направлення на адресу ОСОБА_2 відповідного письмового повідомлення про зменшення відсотків, що відповідно до п.п.3,4 ч.1 ст.309 ЦПК України є підставою для скасування оскаржуваного рішення у цій частині.

Відповідно до ч.5 ст.88 ЦПК України розподіл судових витрат підлягає зміні.

Враховуючи, що оскаржуване рішення ухвалено на користь ПАТ КБ «Приватбанк», тому понесені ним та документально підтверджені судові витрати в звязку з розглядом справи в суді апеляційної інстанції, а саме: судовий збір у сумі 4,25 грн. та витрати на ІТЗ у сумі 37 грн., підлягають стягненню з позивача на його користь.

Керуючись ст.303, п.2 ч.1 ст.307, п.п.3,4 ч.1 ст.309, ч.2 ст.314, 316, 319 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» задовольнити.

Рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 27 жовтня 2010 року, в частині вирішення позовних вимог щодо визнання дій Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» неправомірними та зобовязання вчинити дії, скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні цих вимог.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» судові витрати, повязані з розглядом справи в суді апеляційної інстанції, а саме: судовий збір у сумі 4,25 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 37 грн.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий

Судді