Криворізький районний суд Дніпропетровської області
Справа № 2-787/2010 р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2010 року Криворізький районний суд

Дніпропетровської області

в складі:

головуючого судді Бондарчука Г.Д.

при секретарі Ференц 1.3.

за участю:

позивача: ОСОБА_1

відповідача: ОСОБА_2

представника відповідача: ОСОБА_3

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної школи заподіяної в наслідок дорожньо- транспортної пригоди,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з названою позовною заявою, вказавши, що 27.02.2010 року о 11-30 годин він керував належним на праві приватної власності автомобілем НОМЕР_1 по вул. Суворова 8 в с. Зелений Гай, Криворізького району, Дніпропетровської області, не урахував дорожню обстановку у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, не вчинив заходів для безпечного об'їзду перешкоди і не дотримавшись безпечного інтервалу скоїв зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_2, в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження.

Внаслідок ДТП на обох водіїв - ОСОБА_2 та ОСОБА_1 були складені протоколи про адміністративне правопорушення серії АЕ № 234204 від 27.02,2010 року та відповідно протокол серії АЕ № 234205 від 27.02.2010 року.

По даній адміністративній справі експертом авготехніком ОСОБА_4 було проведено автотехнічне дослідження, згідно висновку якого в діях водія ОСОБА_1 не вбачається порушень ПДР України, при заданих вихідних даних, безпека руху визначалась виключно діями зустрічного автомобіля НОМЕР_3, під керуванням водія ОСОБА_2 З технічної точки зору, в діях ОСОБА_1 не вбачається невиконання ПДР України, що могли знаходитися в причинному зв'язку з технічними наслідками ДТП., про те дії водія автомобіля НОМЕР_3, ОСОБА_2І, не узгоджувалися з вимогами п.п. 10.1,12.1,13.3 ПДР України, що перебувало в причинному зв'язку з технічними наслідками ДТП.

24.03.2010 року постановою судді Криворізького районного суду Дніпропетровської області закрито провадження по адміністративній справі у відношенні ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАГІ, у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постановою Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 24.03.2010 року відповідача -ОСОБА_2І було притягнути до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАГІ і піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі 340 грн.

Під час ДТП позивачу були спричинені матеріальні збитки, він відремонтував автомобіль, вартість ремонту відповідно до калькуляції по відновлювальному ремонту склала 2430,58 грн.

Відповідальність водія автомобіля НОМЕР_4, ОСОБА_2 застрахована у страховій компанії обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, власників наземних транспортних засобів.

Разом з тим згідно до ст. 12 ЗУ "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" - страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, яка не може перевищувати 2 відсотки від ліміту відповідальності страховика, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих, а саме 510 грн. Внаслідок чого відповідач повинен сплатити позивачу франшизу в сумі 510 грн.

Разом з тим позивач поніс додаткові витрати, а саме на бензин в зв'язку з поїздками в ВДА1 Криворізького району, в Криворізький районний суд, в страхову компанію відповідача та до оцінювача в зв'язку з оцінкою транспортного засобу. Загальна сума матеріальних збитків, які повинна відшкодувати ОСОБА_2, ОСОБА_1 складає 859,83 грн. (510 грн. - франшиза + 349,83 грн. - транспортні витрати (бензин)).

В результаті ДТП позивачу також завдано моральну шкоду, у нього був шоковий стан, порушення сну, страх, тривожність. Моральну шкоду він оцінює в 5000 грн.

Позивач просив постановити рішення, яким стягнути з ОСОБА_2 матеріальну шкоду в розмірі 859,83 грн., моральну шкоду в розмірі 5000 грн., а також понесені судові витрати.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі і просив їх задовольнити.

Відповідач та його представник позовні вимоги визнали частково вказали, що дійсно в результаті дій відповідача був пошкоджений автомобіль позивача, погодилися відшкодувати матеріальні збитки, однак в іншій частині позовні вимоги не визнали, вважають, що понесені позивачем додаткові витрати на бензин зовсім не пов'язані з розглядом даної цивільної справи. Також заперечували проти розміру моральної шкоди, вказуючи, що її розмір значно завищений, нічим не обгрунтований та не відповідає ступеню та глибині перенесених позивачем страждань.

Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши письмові матеріали справи суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується особою, яка її завдала.

із матеріалів справи вбачається, що 27.02.2010 року о 11-30 годин позивач керував належним на праві приватної власності/автомобілем НОМЕР_1 по вул, Суворова 8 в с. Зелений Гай, Криворізького району. Дніпропетровської області, не урахував дорожню обстановку у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, не вчинив заходів для безпечного об'їзду перешкоди і не дотримавшись безпечного інтервалу скоїв зіткнення, з автомобілем НОМЕР_3, під керуванням водія ОСОБА_2, внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, (а.с. 15).

Внаслідок чого на водіїв ОСОБА_1 та ОСОБА_2І були складені протоколи про адміністративні правопорушення серії АЕ № 234204 від 27.02.2010 року та відповідно протокол серії АЕ № 234205 від 27.02.2010 року (а.с. 2 та а.с. ). Експертом автотехніком ОСОБА_4 було проведено автотехнічне дослідження, згідно висновку якого в діях водія ОСОБА_1 не вбачається порушень ГІДР України, при заданих вихідних даних, безпека руху визначалась виключно діями зустрічного автомобіля НОМЕР_3, під керуванням водія ОСОБА_5 З технічної точки зору, в діях ОСОБА_1 не вбачається невиконання ПДР України, що могли знаходитися в причинному зв'язку з технічними наслідками ДТП., про те дії водія автомобіля НОМЕР_3, ОСОБА_2І, не узгоджувалися з вимогами п.п. 10.1,12.1,13.3 ПДР України, що перебувало в причинному зв'язку з технічними наслідками ДТП.

24.03.2010 року постановою судді Криворізького районного суду Дніпропетровської області закрито провадження по адміністративній справі у відношенні ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП, у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, (а.с. 8).

Постановою Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 24.03.2010 року ОСОБА_2 притягнута до адміністративної відповідальності за ст. 124 ч. 1 КпАП України і піддана адміністративному стягненню у вигляді штрафу в дохід держави в сумі 340 гривень (а.с.25 ).

Відповідно до ст. 1187 ч. 2 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Джерелом підвищеної небезпеки згідно ст. 1187 ЦК України та роз'яснень Пленуму Верховного Суду України в постанові від 27.03.1992 року є автомобіль, оскільки управління ним створює підвищену ймовірність завдання шкоди через неможливість повного контролю за ним людиною.

Суд, оцінюючи наявні в справі матеріали, враховуючи, що автомобіль НОМЕР_3, належить відповідачу по справі, приходить до висновку, що, відповідно до положень ст. 1187 ЦК України та п. 2, 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 року N 6 "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" саме ОСОБА_5. є тією особою, яка на відповідній правовій підставі володіла транспортним засобом, а тому саме вона повинна відшкодовувати шкоду, завдану транспортним засобом -джерелом підвищеної небезпеки.

Згідно копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, автомобіль НОМЕР_1 належить ОСОБА_1 (а.с. 9).

В результаті ДТП автомобілю позивача були завдані різні механічні ушкодження, відповідно до висновку спеціаліста автотоварознавця № ОЦВ/Д-145 -763/19.04.2010 року розмір матеріальної шкоди, спричиненої власнику автомобіляі НОМЕР_1 склав 2430,58 грн. (а.с. 12- 14, 19-20).

Страхова компанія виплатила позивачу страхове відшкодування, однак / згідно до ст. 12 ЗУ "Про обов'язкове страхування цивільно-правової/ і відповідальності власників наземних транспортних засобів" - страхове! | відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, яка не може перевищувати 2 відсотки від ліміту відповідальності страховика, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих, а саме 510 грн.

Крім того, позивач надав оригінали чеків про витрати на бензин, які він поніс в зв'язку з поїздками в ВДАІ Криворізького району, в Криворізький районний суд, в страхову компанію відповідача та до оцінювача в зв'язку з оцінкою матеріальної шкоди, спричиненої йому в результаті ДТП. (ах. 16, 21-22).

Загальна сума матеріальних збитків, які повинна відшкодувати ОСОБА_2, ГІавлікову 0.0. складає 859,83 грн. (510 грн. - франшиза + 349,83 грн. - транспортні витрати (бензин)).

Суд, давши оцінку доводам позивача, якими він обґрунтовував свої позовні вимоги про стягнення матеріальної шкоди, враховуючи той факт, що саме водій ОСОБА_2 порушила вимоги ГІДР України, що призвело до зіткнення автомобілів, те, що автомобіль позивача "ДЕУ Сенс д/н АЕ6243 В1 отримав значні технічні ушкодження, його ремонт потребує значних коштів, відповідач не вчинив ніяких дій, які б свідчили про його бажання в добровільному порядку відшкодувати спричинені матеріальні збитки, вважає за необхідне стягнути з відповідача матеріальну шкоду, яка встановлена та доведена в судовому засіданні - 510 грн.

Суд, оцінюючі надані чеки та приймаючи до уваги те, що частина матеріальних збитків вже відшкодована страховою компанію, беручи до уваги думку відповідача та представника відповідача, які заперечували в задоволенні цієї частині позовних вимог, вказавши, що додаткові витрати на бензин були зроблені в інтересах позивача та зовсім не пов'язані з розглядом даної цивільної справи, тому суд вважає, що в частині відшкодування позивач додаткових витрат понесених останнім на бензин необхідно відмовити.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди позивачу була завдана моральна шкода, що виразилася в душевних, психічних і моральних стражданнях, переживань після події ДШ, по відношенню до пошкодженого автомобіля. Після ДТП у позивача був шоковий стан, порушення сну, страх, тривожність. Моральну шкоду він оцінює в 5000 гривень.

Згідно ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести її обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Суд, давши оцінку доводам позивача, якими він обґрунтовував свої позовні вимоги про стягнення моральної шкоди, приймає до уваги пояснення сторін, докази наявні в матеріалах справи, майновий стан сторін, фізичні та душевні страждання позивача, той факт, що позивач в наслідок ДТП переніс емоційний стрес, він відчував душевні хвилювання, зокрема, і ті, що пов'язані з ремонтом автомобіля, проте в результаті ДТП позивач тілесних ушкоджень не отримав, а тому вважає за можливе вимоги позивача про стягнення моральної шкоди -задовольнити частково, стягнувши на його користь з відповідача ОСОБА_2 - 500 гривень.

Оскільки позов задоволено частково,, то у відповідності зі ст. 88 ЦПК України судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, і з відповідача ОСОБА_2 підлягає стягненню судові витрати: судовий збір в сумі 51,00 грн,, витрати на правову допомогу в сумі 1500грн., а також витрати понесені позивачем у зв'язку з розглядом цивільної справи, а саме: витрати на інформаційно-технічне забезпечення в розмірі 120 грн.

На підставі викладеного, ст. ст. 16, 23, 1166, 1167, 1187 ЦК України та керуючись ст. ст. 10. 11, 60, 88, 209, 213-215 ЦПК Украпи, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної і моральної школи заподіяної в наслідок дорожньо - транспортної пригоди - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на корисгь ОСОБА_1 матеріальний збиток у розмірі 510 (п'ятсот десять) грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 500 (п'ятсот) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати: судовий збір в розмірі 51(п'ятдесят одну) грн. 00 коп., витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи в розмірі 120 (сто двадцять) грн. 00 коп., витрати на правову допомогу в сумі 1500 (одна тисяча п'ятсот) грн. 00 коп.

В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 10-ти днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя