Ізяславський районний суд Хмельницької області
Справа № 2-1055/10 р.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАІНИ

11 червня 2010 року Ізяславський районний суд Хмельницької області в складі: головуючої судді Янішевської О. С., при секретарі Новіковій Л. В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ізяславі справу за позовами

ОСОБА_1, ОСОБА_2,

ОСОБА_3, ОСОБА_4,

ОСОБА_5, ОСОБА_6,

ОСОБА_7, ОСОБА_8.

ОСОБА_9, ОСОБА_10,

ОСОБА_11, ОСОБА_12,

ОСОБА_13, ОСОБА_14,

ОСОБА_15, ОСОБА_16,

ОСОБА_17, ОСОБА_18,

ОСОБА_19, ОСОБА_20,

ОСОБА_21, ОСОБА_22,

ОСОБА_23, ОСОБА_24,

ОСОБА_25, ОСОБА_26,

ОСОБА_27, ОСОБА_28,

ОСОБА_29

до ОСОБА_30 Пенсійного фонду України в Ізяславському районі Хмельницької області про стягнення щомісячної недоплати дітям війни,

встановив:

Позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_10, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_28 звернулися до суду з позовом про стягнення недоплаченої щомісячної надбавки до пенсії дітям війни за 2006, 2007-2009 роки, мотивуючи тим, що вони є дітьми війни і мають право на пільги, передбачені Законом України „Про соціальний захист дітей війни», згідно якого дітям війни пенсії або щомісячне довічне утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30% мінімальної пенсії за віком, проте у 2007-2009 роках дана надбавка в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком не виплачувалася.

Позивачі ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_9, ОСОБА_12, ОСОБА_15, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25 звернулись до суду з аналогічними позовними вимогами за 2007, 2008 та 2009 роки.

Позивачі ОСОБА_5, ОСОБА_11, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_16, ОСОБА_29 звернулись до суду з аналогічними позовними вимогами за 2008 та 2009 роки.

Позивачі в судове засідання не зявились, подали суду заяви про слухання справи у їх відсутності.

Представник відповідача ОСОБА_30 Пенсійного фонду України в Ізяславському районі ОСОБА_31 в судове засідання не зявився, подав суду заяву про слухання справи у його відсутності, та письмові заперечення, в яких просив суд відмовити позивачам у задоволенні позовів.

Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позови підлягають частковому задоволенню з таких підстав.

Позивачі являються дітьми війни, що підтверджується пенсійними посвідченнями з відповідними відмітками, і мають право на пільги, передбачені Законом України «Про соціальний захист дітей війни».

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Позовні вимоги позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_10, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_28 про стягнення надбавки як дітям війни за 2006 рік, суд вважає такими, що задоволенню не підлягають, оскільки Законом України «Про Державний бюджет України на 2006 рік» (п. 17 ст. 77) було встановлено, що названі пільги запроваджуються поетапно в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, названі норми не були визнані неконституційними. Разом з тим, зазначений порядок Кабінетом Міністрів України вирішений не був, а тому в 2006 році названа пільга не діяла.

Згідно довідок ОСОБА_30 Пенсійного фонду України в Ізяславському районі підвищення пенсії як дітям війни відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» позивачам у 2007 році не нараховувалась, з 1 січня по 31 березня 2008 року проводилось у розмірі 47 грн., з 1 квітня по 30 червня 2008 року у розмірі 48 грн. 10 коп., з 1 липня по 31 грудня 2008 року у розмірі 49 грн. 80 коп., 01 січня 2009 року по 31 грудня 2009 року у розмірі 49 грн. 80 коп.

Законом України від 19 грудня 2006 року № 489-V «Про Державний бюджет України на 2007 рік», зокрема пунктом 12 статті 71, було зупинено на 2007 рік дію статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» та статтею 111 установлено, що у 2007 році підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, яка виплачується замість пенсії, відповідно до статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» виплачується особам, які є інвалідами (крім тих, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), у розмірі 50 відсотків від розміру надбавки, встановленої для учасників війни. Однак Рішенням Конституційного Суду України від 9 липня 2007 року № 6-рп/2007 (справа про соціальні гарантії громадян) визнані неконституційними положення пункту 12 статті 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» щодо зупинення дії на 2007 рік статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Таким чином, із 1 січня по 9 липня 2007 року до спірних правовідносин застосуванню підлягали положення статті 111 3акону України від 19 грудня 2006 року № 489-V «Про Державний бюджет України на 2007 рік» як такі, що прийняті пізніше в часі, у зв'язку з чим мали пріоритет порівняно зі спеціальною нормою статтею 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Після прийняття Конституційним Судом України вказаного рішення знову почали діяти положення статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», тобто з часу прийняття цього рішення відновлено право на підвищення пенсії на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Законом України від 28 грудня 2007 року № 107-VІ «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» внесено зміни до Закону України «Про соціальний захист дітей війни», статтю 6 цього Закону викладено в новій редакції, та передбачено, що дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни. Ветеранам війни, які мають право на отримання підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, відповідно до цього Закону та Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» таке підвищення провадиться за їх вибором згідно з одним із законів. Зазначені зміни набрали чинності з 1 січня 2008 року.

Згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року №10-рп/2008 (справа щодо предмета та змісту закону про Державний бюджет України) вищевказані зміни щодо розміру пенсії дітям війни визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними).

Таким чином, з 1 січня по 22 травня 2008 року застосуванню до спірних правовідносин підлягали положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», а положення статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» у редакції від 18 листопада 2004 року № 2195-IV, поновили свою дію з 22 травня 2008 року.

Відповідно до ст. 152 ч. 2 Конституції України Закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність. За таких обставин суд вважає, що недоплачена частина пенсії, починаючи з 22 травня 2008 року, підлягає стягненню на користь позивачів у звязку з визнанням неконституційними положень закону, що обмежили виплати.

В той же час суд не знаходить підстав для задоволення позовних вимог в частині підвищення пенсії дитині війни до 22 травня 2008 року з огляду на те, що згадане рішення Конституційного Суду України набрало чинності з 22 травня 2008 року і не розповсюджується на правовідносини, які існували до його прийняття.

Частиною 2 статті 54 розділу VI Закону України «Про Державний бюджет України на 2009 рік» передбачено, що розміри державних соціальних гарантій на 2009 рік, що визначаються залежно від прожиткового мінімуму, встановлюються відповідними законами України, цим Законом та нормативно-правовими актами Кабінету Міністрів України.

Відповідно до п. 8 постанови КМУ від 28 травня 2008 року № 530 «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян» - дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Законів України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та «Про жертви нацистських переслідувань») до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, підвищення проводиться у таких розмірах: з 22 травня - 48,10 грн., з 1 липня - 48,20 грн. та з 1 жовтня - 49,80 грн.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» державні соціальні гарантії дітям війни, встановлені цим Законом, не можуть бути обмежені або скасовані іншими нормативно-правовими актами.

Зазначеним Законом не передбачено повноважень Кабінету Міністрів України зменшувати конкретний розмір державних соціальних гарантій дітям війни. Положення цього Закону мають пріоритетну силу над постановами Кабінету Міністрів України як підзаконними нормативно-правовими актами.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 92 Конституції України виключно законами визначаються, зокрема, основи соціального захисту, а у ст. 75 Конституції України встановлено, що єдиним органом законодавчої влади в України є Верховна Рада України. Конституцією України не передбачено права парламенту делегувати свої повноваження іншим державним органам, а останнім своїми нормативно-правовими актами змінювати положення законів. Верховною Радою України дія ст. 6 Закону України від 18 листопада 2004 року № 2195-IV «Про соціальний захист дітей війни» у 2009 році не призупинялась.

Згідно Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» нарахування пенсій проводять територіальні управління Пенсійного фонду України.

Посилання представника відповідача на неврегульованість механізму реалізації положень ст. 6 Закону № 2195-ІV судом не може бути прийняте до уваги.

На час виникнення спірних правовідносин розмір мінімальної пенсії за віком визначався лише ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» і згідно цієї норми мінімальна пенсія за віком дорівнює прожитковому мінімуму, встановленому для осіб, що втратили працездатність.

В силу ст. 2 ч. 1 Закону України «Про прожитковий мінімум» прожитковий мінімум застосовується для встановлення розмірів мінімальної заробітної плати та мінімальної пенсії за віком.

За таких обставин при визначенні розміру підвищення до пенсії відповідно до ст. 6 Закону № 2195-ІV застосовується розмір мінімальної пенсії за віком, який визначений ст. 28 ч. 1 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». Положення частини 3 цієї статті не є перешкодою для застосування зазначеної величини, оскільки чинним законодавством не встановлено іншого мінімального розміру пенсії за віком.

На підставі вищевикладеного суд вважає, що дії управління Пенсійного фонду України в Ізяславському районі, щодо ненарахування та невиплаті підвищеної пенсії з 09 липня 2007 року до 31 грудня 2007 року, з 22 травня по 31 грудня 2008 року, з 01 січня 2009 року по 31 грудня 2009 року є неправомірними, оскільки вони не відповідають вимогам Закону України «Про соціальний захист дітей», згідно якого позивачі мають право на щомісячне підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, тому слід частково задовольнити позовні вимоги позивачів до ОСОБА_30 Пенсійного фонду України в Ізяславському районі про стягнення доплати до пенсії, як дітям війни за 2007 рік, починаючи з 09 липня 2007 року до 31 грудня 2007 року, за 2008 рік, починаючи з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року, та за 2009 рік, починаючи з 01 січня 2009 року.

Відповідно до ст. 1 Цивільного процесуального Кодексу України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ст. 3 Цивільного процесуального Кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Зі змісту наведених статей вбачається, що на момент звернення до суду порушення має існувати порушення, невизнання або оспорювання прав. Діючим законодавством не передбачено захист прав, які можуть бути порушені в майбутньому.

За таких обставин суд приходить до висновку, що позови в частині зобовязання відповідача проводити певні дії в майбутньому задоволенню не підлягають.

Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позові задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Пунктом 34 ст. 4 Декрету Кабінету Міністрів України «Про державне мито» від 21 січня 1993 року передбачено, що від сплати державного мита звільняються: Пенсійний фонд України, його підприємства, установи, організації.

За таких обставин суд приходить до висновку, що з відповідача ОСОБА_30 Пенсійного фонду України в Ізяславському районі на користь позивачів підлягають стягненню витрати на інформаційно-технічне забезпечення.

Керуючись ст.ст. 75, 92, 152 Конституції України, Законом України «Про соціальний захист дітей війни», Законом України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», Законом України «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2007 року, Рішенням Конституційного Суду України від 9 липня 2007 року № 6-рп/2007, рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року №10-рп/2008, ст.ст. 3, 10, 11, 57, 58, 59, 60, 62, 63, 64, 79, 81, 88, 209, 212, 213, 214, 215, 291, 294, 296 Цивільного процесуального кодексу України,

рішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2,

ОСОБА_3, ОСОБА_4,

ОСОБА_5, ОСОБА_6,

ОСОБА_7, ОСОБА_8.

ОСОБА_9, ОСОБА_10,

ОСОБА_11, ОСОБА_12,

ОСОБА_13, ОСОБА_14,

ОСОБА_15, ОСОБА_16,

ОСОБА_17, ОСОБА_18,

ОСОБА_19, ОСОБА_20,

ОСОБА_21, ОСОБА_22,

ОСОБА_23, ОСОБА_24,

ОСОБА_25, ОСОБА_26,

ОСОБА_27, ОСОБА_28,

ОСОБА_29 задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії управління Пенсійного Фонду України в Ізяславському районі щодо відмови у нарахуванні та виплаті позивачам щомісячної державної соціальної допомоги як дітям війни відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»за період з 09 липня 2007 року до 31грудня 2007 року, з 22 травня 2008 року до 31 грудня 2008 року, з 01 січня 2009 року по 31 грудня 2009 року.

Зобовязати ОСОБА_30 Пенсійного фонду України в Ізяславському районі Хмельницької області, (м. Ізяслав, вул. Шевченка, 16, Хмельницької області) нарахувати та виплатити для позивачів підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, відповідно до Закону України «Про соціальний захист дітей війни», з урахуванням ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»:

- ОСОБА_1 за період з 09 липня 2007 року до 31 грудня 2007 року, з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року, з 01 січня 2009 року по 31 грудня 2009 року;

- ОСОБА_2 за період з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року, з 01 січня 2009 року по 31 грудня 2009 року ;

- ОСОБА_3 за період 09 липня 2007 року до 31 грудня 2007 року, 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року, з 01 січня 2009 року по 31 грудня 2009 року,

- ОСОБА_4 за період з 09 липня 2007 року до 31 грудня 2007 року, з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року, з 01 січня 2009 року по 31 грудня 2009 року,

- ОСОБА_5 за період з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року, з 01 січня 2009 року по 31 грудня 2009 року,

- ОСОБА_6 за період з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року, з 01 січня 2009 року по 31 грудня 2009 року,

- ОСОБА_7 за період з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року, з 01 січня 2009 року по 31 грудня 2009 року,

- ОСОБА_8 за період з 09 липня 2007 року до 31 грудня 2007 року, з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року, з 01 січня 2009 року по 31 грудня 2009 року,

- ОСОБА_9 за період з 09 липня 2007 року до 31 грудня 2007 року, з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року, з 01 січня 2009 року по 31 грудня 2009 року,

- ОСОБА_10 за період з 09 липня 2007 року до 31 грудня 2007 року, з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року, з 01 січня 2009 року по 31 грудня 2009 року,

- ОСОБА_11 за період з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року, з 01 січня 2009 року по 31 грудня 2009 року,

- ОСОБА_12 за період з 09 липня 2007 року до 31 грудня 2007 року, з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року, з 01 січня 2009 року по 31 грудня 2009 року;

- ОСОБА_13 за період з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року, з 01 січня 2009 року по 31 грудня 2009 року;

- ОСОБА_14 за період з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року, з 01 січня 2009 року по 31 грудня 2009 року;

- ОСОБА_15 за період з 09 липня 2007 року до 31 грудня 2007 року, з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року, з 01 січня 2009 року по 31 грудня 2009 року,

- ОСОБА_16 за період з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року, з 01 січня 2009 року по 31 грудня 2009 року,

- ОСОБА_17 за період з 09 липня 2007 року до 31 грудня 2007 року, з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року, з 01 січня 2009 року по 31 грудня 2009 року,

- ОСОБА_18 за період з 09 липня 2007 року до 31 грудня 2007 року, з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року, з 01 січня 2009 року по 31 грудня 2009 року,

- ОСОБА_19 за період з 09 липня 2007 року до 31 грудня 2007 року, з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року,

- ОСОБА_20 за період з 09 липня 2007 року до 31 грудня 2007 року, з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року, з 01 січня 2009 року по 31 грудня 2009 року,

- ОСОБА_21 за період з 09 липня 2007 року до 31 грудня 2007 року, з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року, з 01 січня 2009 року по 31 грудня 2009 року,

- ОСОБА_22 за період з 09 липня 2007 року до 31 грудня 2007 року, з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року, з 01 січня 2009 року по 31 грудня 2009 року,

- ОСОБА_23 за період з 09 липня 2007 року до 31 грудня 2007 року, з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року, з 01 січня 2009 року по 31 грудня 2009 року,

- ОСОБА_24 за період з 09 липня 2007 року до 31 грудня 2007 року, з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року, з 01 січня 2009 року по 31 грудня 2009 року,

- ОСОБА_25 за період з 09 липня 2007 року до 31 грудня 2007 року, з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року, з 01 січня 2009 року по 31 грудня 2009 року,

- ОСОБА_26 за період з 09 липня 2007 року до 31 грудня 2007 року, з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року, з 01 січня 2009 року по 31 грудня 2009 року,

- ОСОБА_27 за період з 09 липня 2007 року до 31 грудня 2007 року, з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року, з 01 січня 2009 року по 31 грудня 2009 року,

- ОСОБА_28 за період з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року, з 01 січня 2009 року по 31 грудня 2009 року,

- ОСОБА_29 за період з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року, з 01 січня 2009 року по 31 грудня 2009 року,

врахувавши виплати, які були проведені позивачам в 2007-2009 роках.

Стягнути з ОСОБА_30 Пенсійного фонду України в Ізяславському районі Хмельницької області, (м. Ізяслав, вул. Шевченка, 16, Хмельницької області) на користь позивачів по 37 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення, сплачених ними при подачі позову, на кожного.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються апеляційному суду Хмельницької області через Ізяславський райсуд.

Суддя: