справа № 2-78/10
БРОВАРСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 січня 2010 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Білик Г.О.

при секретарях Кравченко С.Г., Заковоротній Т.І., Самогран С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Відкрите акціонерне товариство «ОСОБА_3 та кредит», про визнання майна спільною сумісною власністю та поділ майна подружжя, суд

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з позовом до ОСОБА_2, третя особа Відкрите акціонерне товариство «ОСОБА_3 та кредит», про визнання майна спільною сумісною власністю та поділ майна подружжя.

Свій позов обґрунтовує тим, що з січня 2006 року сторони проживали однією сімєю за адресою: вул.Миру, 12 с.Семиполки Броварського району Київської області, вели спільне господарство та мали спільний бюджет. Як зазначає відповідач в тексті позовної заяви, він на відміну від відповідача постійно працював, 02 лютого 2007 року ВАТ «ОСОБА_3 та Кредит» з відповідачем уклали кредитний договір № 34-126/07-А, отримані кошти відповідно якого сторони витратили на покупку автомобіля «Шевролє Лачетті», д.н.з. АІ 21-49 АХ.В позовній заяві позивач стверджує, що оплату по кредитній лінії здійснював він за власні кошти, крім того матеріальним забезпеченням родини займався теж він, сума коштів, які сплатив відповідач ВАТ «ОСОБА_3 та Кредит» складає 10 000 доларів США, що на день подання позову становить 82 000 грн., добровільно виплатити вказані кошти йому відповідач відмовилась, тому позивач звернувся з позовом та просить суд визнати кошти в розмірі 82 000 грн. спільною сумісною власністю сторін та стягнути з відповідача на його користь суму вартості ? частини автомобіля НОМЕР_1 в розмірі 41 000 грн.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі, пояснив, що сторони проживали, як подружжя без реєстрації шлюбу, позивач працював і утримував сімю, а відповідач вела домашнє господарство, разом придбали в кредит автомобіль НОМЕР_1, погашення якого здійснював позивач за власні кошти та просив суд задовольнити позов.

Допитаний в судовому засіданні представник позивача ОСОБА_4 позовні вимоги підтримала в повному обсязі , пояснення надала аналогічні позовній заяві.

Відповідач в судовому засіданні позов не визнала, пояснила, що з позивачем разом не проживали, а зустрічались, квартиру знімала за свої кошти відповідач, як і вона придбала автомобіль в кредит, який виплачувала сама за допомогою своїх батьків, іноді доручала позивачу внести щомісячний платіж згідно договору кредиту, але давала при цьому йому свої кошти для виплати, згодом позивач привласнив собі декілька квитанцій без її відома, договір страхування автомобіля, як стверджує відповідач укладала теж вона, технічний паспорт на автомобіль виданий теж на імя відповідача, внесене прізвище позивача в талон для надання права керування автомобілем відповідач пояснила тим, що на той час ще невпевнено водила автомобіль, тому просила позивача іноді її підвозити. Відповідач просила суд повністю відмовити в задоволенні позову.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_5 позов не визнав повністю, пояснив, що позивач взагалі не надав суду доказів того, що сторони проживали однією сімєю, як і докази того, що позивач сплачував кредит за автомобіль своїми коштами.

Представник третьої особи - ВАТ «ОСОБА_3 та Кредит» в судове засідання не зявився, про часта дату розгляду справи повідомлявся, причина неявки не відома.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 пояснив, що знає сторін, але йому невідомо чи проживали вони, як подружжя.

Суд вислухавши позивача, представника позивача, відповідача, представника відповідача, свідка, дослідивши наявні матеріали у справі, приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно листа ВАТ «ОСОБА_3 та Кредит» 02.02.2007 року був укладений кредитний договір № 34-126/07-А між ВАТ «ОСОБА_3 та Кредит» та ОСОБА_2, відповідно якого банк надав позичальнику в тимчасове користування на умовах забезпеченості, поворотності , строковості , платності кредитні ресурси за які відповідач придбала автомобіль НОМЕР_2.

В ході судового розгляду судом встановлено, що між сторонами шлюб укладений не був, рішення суду про встановлення факту проживання сторін однією сімєю не виносилось, в своїх поясненнях позивач стверджує, що сторони проживали однією сімєю та мали спільний бюджет, автомобіль придбали за спільні кошти, але будь-яких доказів цьому до суду не надав.

Відповідно ч.2 ст. 21 СК України проживання однією сімєю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обовязків подружжя.

Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно ст. 65 СК України дружина та чоловік розпоряджаються майном, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя за взаємною згодою. При укладенні договорів одним з подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя.

Крім того, ст.60 ЦПК України визначає, що кожна особа повинна довести ті підстави, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Але оскільки позивачем не було обґрунтовано та доведено позовні вимоги стосовно визнання грошових коштів в розмірі 82 000 грн. спільною сумісною власністю сторін, тому суд прийшов до висновку що в задоволенні позову ОСОБА_1 потрібно відмовити.

Керуючись ч.2 ст. 21, 60, 65 СК України, ст.ст. 60, 213-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Відкрите акціонерне товариство «ОСОБА_3 та кредит», про визнання коштів в розмірі 82 000 ( вісімдесят дві тисячі) грн. 00 коп. спільною сумісною власністю ОСОБА_2 та ОСОБА_1 та стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 вартості ? частини автомобіля НОМЕР_1 в сумі 41 000 ( сорок одна тисяча ) грн. 00 коп. , - відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, рішення суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Г.О. Білик