Апеляційний суд Кіровоградської області
Справа № 22- 5053-2010 р. Головуючий у 1-й інстанції - Синято Л.І.
Категорія -57 Доповідач - Франко В.А.
УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2010 року Колегія суддів судової палати у

цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області в складі:

Головуючого судді - Кіселика С.А.

Суддів - Суржика М.М., Франко В.А.

при секретарі - Липі А.О. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді цивільну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в Долинському районі Кіровоградської області на постанову Долинського районного суду Кіровоградської області від 12 січня 2010 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Долинському районі Кіровоградської області про визнання протиправною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в Долинському районі Кіровоградської області та стягнення недоплаченої щомісячної державної допомоги «дітям війни», -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Долинському районі Кіровоградської області в якому просив визнати неправомірними дії відповідача та зобов'язати нарахувати та виплатити недоплачену як дитині війни щомісячну державну соціальну допомогу за 2006- 2008 роки в сумі 3884,90 грн.

Постановою Долинського районного суду Кіровоградської області від 12 січня 2010 року позов задоволено частково.

Суд визнав протиправною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в Долинському районі Кіровоградської області щодо не нарахування та невиплати позивачу пенсії, підвищеної на ЗО % мінімальної пенсії за віком, відповідно до ст. 6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 рік.

Зобов'язав відповідача донарахувати та виплатити ОСОБА_1 відповідно ст. 6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» суму недоотриманої у період з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 рік пенсії, підвищеної на 30 % мінімальної пенсії за віком, розрахованої відповідно до положень ч.І ст.28 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та законодавчо визначеного розміру мінімальної пенсії за віком, встановленого на час її виплати у період липня - грудня 2007 року та починаючи з травня 2008 року, з відрахуванням отриманих позивачем у вказаний період часу сум. В задоволені решти позовних вимог відмовлено.

В апеляційний скарзі ставиться питання про скасування постанови суду першої інстанції в зв'язку з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши законність та обгрунтованність рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та позовних вимог заявлених в суді першої інстанції, відповідно до ст. 303 ЦПК України, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги частково суд першої інстанції встановив, що позивач є особою, на яку поширюється дія абзацу 1 ст. 1 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» № 2195-

іУ від 18.11.2004 року та має статус «Дитини війни», що підтверджується відміткою в пенсійному посвідченні.

Згідно ст.6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» № 2195-ІУ дітям війни, пенсії або щомісячне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30% мінімальної пенсії за віком.

З врахуванням встановлених обставин справи та з посиланням на ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» № 2195-ІУ від 18.11.2004 року, рішень Конституційного Суду України від 09.07.2007 року № 6-рп та від 22.05.2008 року№10-рп, суд першої інстанп дійшов висновку, щодо наявності підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно наявності підстав для часткового задоволення позову, а апеляційну скаргу вважає необгрунтованою виходячи з наступного.

Доводи апеляційної скарги щодо відмови в позові з підстав відсутності бюджетних асигнувань на виплату соціальної надбавки дітям війни не можуть бути прийняті до уваги, оскільки реалізація особою права, що пов'язане з отриманням бюджетних коштів яке базується на спеціальних та чинних, на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань.

Право на отримання державної соціальної допомоги позивач має, а визначення джерел, з яких будуть здійснюватися такі виплати віднесено до компетенції органів законодавчої та виконавчої влади. Відсутність такого визначення не є перешкодою для захисту порушеного права позивача.

Виходячи з вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, його висновки відповідають фактичним обставинам справи, доводи викладені в апеляційній скарзі нг спростовують висновків суду першої інстанції, а тому підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст. 303, п.1 ч.І ст. 307, ст. 308, ст.ст. 313-315, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Долинському районі Кіровоградської області відхилити.

Постанову Долинського районного суду Кіровоградської області від 12 січня 2010 року -залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий : Судді: