Апеляційний суд Тернопільської області
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

" 16" березня 2010 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Тернопільської області в складі:

Головуючого - Сташківа Б.І.,

Суддів - Бершадської Г.В., Ходоровського М.В.,

при секретарі - Вийванко О.,

з участю представника апелянта

Балди - Денисюк л.м., ОСОБА_1,

ОСОБА_2, ОСОБА_3,

ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в М.Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою ВАТ "Тернопільобленерго" на рішення Тернопільського міськрайонного суду від 27 листопада 2009 року по справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_5 до ВАТ "Тернопільобленерго", ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

В січні 2009 року ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулись в суд з позовом до ВАТ "Тернопільобленерго" про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Позивачі зазначили, що 9 серпня 2006 року на земельній ділянці неподалік с.Біла Тернопільського району поблизу комбайна, який знаходився під високовольтною повітряною лінією Тернопіль - Промислова 2, 110 кВ виявлено труп їхнього сина ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1, смерть якого наступила внаслідок ураження технічним електричним струмом. Оскільки високовольтна лінія електропередач під напругою є джерелом підвищеної небезпеки, внаслідок дії якого наступила смерть ОСОБА_3 і власником цього джерела є ВАТ "Тернопільобленерго" вважають, що відшкодування шкоди повинно здійснюватися відповідачем в повному обсязі незалежно від його вини. На поховання сина ОСОБА_1 було витрачено 15 000 грн. Крім цього, їм також спричинено і моральну шкоду, що пов'язано із душевним болем та значними душевними стражданнями через втрату сина та брата, які вони оцінюють в розмірі 200 тисяч гривень кожен та просять стягнути з відповідача.

Ухвалою суду в якості співвідповідача притягнуто до участі в справі ОСОБА_4.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 27 листопада 2009 року позов задоволено частково.

Стягнуто із відкритого акціонерного товариства "Тернопільобленерго" в користь ОСОБА_1 5124 грн. матеріальної шкоди.

Стягнуто із відкритого акціонерного товариства "Тернопільобленерго" в користь ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_5 15 000 грн. моральної шкоди, - по 5 000 грн. в користь кожного.

В задоволенні решти вимог відмовлено.

Стягнуто із ВАТ "Тернопільобленерго" в користь держави 68,24 грн. судового збору та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільних справ.

В апеляційній скарзі ВАТ "Тернопільобленерго" просить рішення суду скасувати і ухвалити нове, яким визначити інші частки відповідальності відповідачів відповідно до ступеня їхньої вини, посилаючись на те, що визначаючи розмір відповідальності відповідачів в рівних частках суд не в повній мірі оцінив вину кожного з відповідачів щодо обставин нещасного випадку та крім цього порушив норми процесуального права.

В суді апеляційної інстанції представник ВАТ "Тернопільобленерго" апеляційну скаргу підтримала та послалась на обставини викладені в ній.

ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 апеляційної скарги не визнали.

ОСОБА_4 апеляційної скарги не визнав та суду пояснив, що його син ОСОБА_7 з його відому поїхав молотити зернові і якщо б не надмірне провисання проводів то загорання двигуна комбайна, трави та нещасного випадку не було.

Суд апеляційної інстанції заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши за матеріалами справи доводи апеляційної скарги приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід відхилити з наступних підстав.

Судом встановлено, що 9 серпня 2006 року ОСОБА_7С, на комбайні СК-5 "Нива", який належить його батьку - відповідачу ОСОБА_4 їхав молотити ячмінь жителю ІНФОРМАЦІЯ_2. Почавши обмолочувати ячмінь, проїхавши декілька метрів і наблизившись до високовольтної лінії електропередач напругою 110 кВ, яка належить ВАТ "Тернопільобленерго", виник електричний розряд між проводами та верхніми виступаючими частинами комбайна, внаслідок чого загорівся двигун та солома навколо комбайну. Зважаючи на це, ОСОБА_7 вимкнув двигун та вийшов з кабіни. В цей час ОСОБА_3, який йшов позаду, заскочив на комбайн та взявши бідон із водою, вилив воду на двигун, намагаючись його погасити, в результаті чого відбувся повторний контакт струму із комбайном, від чого ОСОБА_8 отримав смертельну електротравму і помер.

Згідно висновку судово-медичної експертизи смерть ОСОБА_3 настала внаслідок ураження технічним електричним струмом.

Задовольняючи частково позов суд першої інстанції виходив з того, що смерть ОСОБА_3 наступила внаслідок взаємодії двох джерел підвищеної небезпеки і визначив межі відповідальності власників джерел підвищеної небезпеки у рівних частках. При цьому суд врахував обставини справи та грубу необережність потерпілого і стягнув з ВАТ "Тернопільобленерго" відповідну частку (50%) спричиненої позивачам шкоди.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду, оскільки вони грунтуються на матеріалах справи й відповідають вимогам закону.

Відповідно до ч.2 ст.1188 ЦК України якщо внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки було завдано шкоди іншим особам, особи, які спільно завдали шкоди, зобов'язані її відшкодувати незалежно від їхньої вини.

На підставі ч.2 ст.1167 цього Кодексу моральна шкода відшкодовується незалежно від вини фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоду завдано каліцтвом іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Згідно ч.2 ст.1193 якщо груба необережність потерпілого сприяла виникненню або збільшенню шкоди, то залежно від ступеня вини потерпілого, (а в разі вини особи, яка завдала шкоди, - також залежно від ступеня її вини) розмір відшкодування зменшується, якщо інше не встановлено законом.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що смерть ОСОБА_3 наступила внаслідок взаємодії двох джерел підвищеної небезпеки.

Як вбачається з висновків судово-технічної експертизи від 25 січня 2008 року та додаткової від 6 червня 2008 року причиною нещасного випадку, яка призвела до ураження електричним струмом ОСОБА_3 стало виникнення електричного розряду в повітряному проміжку між проводом повітряної лінії 110 кВ та верхніми виступаючими частинами комбайну під час гасіння потерпілим займання двигуна, яке виникло внаслідок первинного електричного розряду. Виникненню дугового розряду між проводом ПЛ - 110 кВ та комбайном сприяло недопустиме провисання проводу повітряної лінії відносно поверхні землі, яке за вимогами п.2.5.109 "Правил устройства електроустановок" повинно бути не менше 6 метрів. При відстані 1,5 м від крайньої точки комбайну до ПЛ - 110 кВ виникнення дугового розряду при працюючому двигуні комбайну не можливе. Згідно висновку судової фототехнічної експертизи від 28 травня 2008 року максимальна висота комбайна СК - 5 "Нива" 3 м 96 см, відстань від нижнього проводу ЛЕП - 110 кВ до верхньої точки іскрогасника комбайна становить 46,85 см, а вертикальна складова відстані дорівнює 24,4 см.

За таких обставин суд вірно визначив межі відповідальності власників джерел підвищеної небезпеки у рівних частках і підстав для зменшення розміру відповідальності ВАТ "Тернопільобленерго" колегія суддів не вбачає.

Доводи апелянта про те, що внаслідок більшої кількості викиду вихлопних газів стався електричний пробій повітряного проміжку між нижнім проводом ПЛ - 110 кВ і трубою глушника комбайна є необгрунтованими, оскільки у висновку судово-технічної експертизи зазначено, що виникнення дугового розряду між повітряною лінією 110 кВ і комбайном при допустимій висоті проводу високовольтної лінії від землі 6 метрів внаслідок викиду вихлопних газів та пару води від гасіння комбайну неможливе.

Безпідставним є твердження апелянта про те, що зернозбиральні роботи в охоронній зоні ПЛ з напругою 35 кВ і вище повинні виконуватись по наряду -допуску і узгоджуються з підприємством електричних мереж у власності якого знаходяться ПЛ, оскільки п.3.10.11 Правил охорони електричних мереж, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №209 від 4 березня 1997 р. визначено при виконанні яких робіт енергопідприємства видають дозволи на використання охоронних зон підприємствам і приватним особам та зазначено, що роботи в охоронних зонах виконуються відповідно до Умов проведення робіт у межах охоронних зон згідно з додатком до цих Правил. В Умовах не передбачено отримання нарядів - допусків на виконання зернозбиральних робіт під ПЛЕ 110 кВ, однак зазначено, що під час проїзду вантажопідйомних машин, механізмів відстань від підйомних та висувних частин до струмопровідних частин повинна бути не менше 1,5 метра.

Крім цього, представник апелянта в суді апеляційної інстанції пояснила, що охоронні зони не вилучаються з користування осіб, а щодо нарядів -допусків на виконання таких робіт вони керуються Інструкцією з охорони праці, яка не зареєстрована в Міністерстві юстиції України.

З матеріалів справи вбачається, що позивачі не пред'являли вимог до ОСОБА_4 та в судовому засіданні відмовились від будь-яких претензій до нього, а тому відповідно до ст.П ЦПК України немає підстав вважати невирішеними вимоги щодо цього співвідповідача.

Таким чином суд першої інстанції вірно стягнув визначену частку спричиненої шкоди з ВАТ "Тернопільобленерго". Непритягнення до участі в справі ОСОБА_4 В.6. не порушує прав ВАТ "Тернопільобленерго".

Відповідно до ч.2 ст.308 ЦПК України не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення з одних лише формальних підстав.

Колегія суддів вважає зайвим посилання суду на ст.П62 ЦК України, оскільки дії ОСОБА_3 вірно розцінені як груба необережність, що відповідно до ч.2 ст. 1193 ЦК України стало підставою для зменшення розміру спричиненої моральної шкоди.

Твердження апелянта про відсутність несумлінного виконання працівниками ВАТ "Тернопільобленерго" обов'язків по утриманню електромереж в належному стані не може бути підставою для зменшення розміру їх відповідальності, оскільки саме надмірне провисання проводів ЛЕ -110 кВ стало причиною нещасного випадку.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду з мотивів, наведених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст. ст. 218, 303, 304, 307, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу ВАТ "Тернопільобленерго" відхилити .

Рішення Тернопільського міськрайонного суду від 27 листопада 2009 року залишити без змін.

Виключити з мотивувальної частини рішення посилання на ст.1162 ЦК України.

Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду України на протязі двох місяців шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду України.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду

Тернопільської області ОСОБА_9