Справа № 2-391/10
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А І Н И

06.07.2010

Звенигородський районний суд, Черкаської області в складі

Головуючого судді: Дудніченко В.М.

При секретарі: Літвін Н.М.

за участю:

позивача -

представника відповідача ОСОБА_1

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщені Звенигородського районного суду цивільну справу за позовом: ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України у Звенигородському районі про зобов»язання перерахунку та виплати пенсії дитині війни,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Звенигородському районі про визнання відмови у нарахуванні та виплаті недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги «Дітям війни» протиправною та зобовязання нарахувати та виплатити недоплачену щомісячну державну соціальну допомогу в розмірі 30% від мінімального розміру пенсії за віком за період з 9 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року по данний час.

В обґрунтування своїх позовних вимог ОСОБА_2 вказує на те , що вона належить до соціальної категорії «Дитина війни» та відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» має право на отримання соціальної допомоги в розмірі 30% від мінімального розміру пенсії за віком .

Відповідач всупереч рішення Конституційного Суду України від 9.07.2007 року за № 6-рп/ 2007, яким були визнані неконституційними окремі положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» та рішення Конституційного Суду України № 10-рп/ 2008 від 22 .05.2008 року , яким були визнані неконституційними окремі положення Закону України «Про Державний бюджет України 2008 рік» , в тому числі й щодо зупинення ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» , не здійснив нарахування та виплату відповідного підвищення до пенсії.

Предствник відповідача ОСОБА_1 позов не визнає, вважає, що вимоги позивач є незаконними і просить у задоволені позовної заяви відмовити повністю.

Заслухавши сторони та дослідивши письмові матеріали справи , суд вважає , що позов підлягає до задоволення , виходячи з наступних підстав .

ОСОБА_2 , має статус «Дитини війни « відповідно до пенсійного посвідчення № 684 від 14.06.1993 року і у відповідності до статусу та ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» має право на отримання державної соціальної допомоги, а саме , підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

Згідно ст. 7 Закону України «Про соціальний захист дітей війни « від 22.05.2008 року , фінансове забезпечення державних соціальних гарантій , передбачених цим Законом , здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Рішенням Конституційного Суду України від 9.07.2007 року за № 6рп/2007 року , у справі за поданням 46 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України / конституційності / положень статей 29, 36 ч.2 ст. 56, ч.2 ст. 62, ч.1 ст. 66, пп. 7, 9, 12,13,14,23,2930,39,41,43,44,45,46 , ст. 71, ст. 98,101,103,111 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» / справа про соціальні гарантії громадян / , визнано таким , що не відповідає Конституції України / є неконституційним / положення п.12 ст. 71 Закону України «Про Державний бюджет на 2007 рік « , яким зупинено дію ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» з урахуванням ст. 111 цього Закону .

Також , рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року № 10рп/2008 року у справі щодо відповідності Конституції України / конституційності / положень статей Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік» / справа про соціальні гарантії громадян / , визнано таким , що не відповідає Конституції України / є неконституційним / положення Закону України «Про Державний бюджет України» на 2008 рік , яким зупинено дію ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» .

Положення п.41 Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік» втратило чинність з 22 травня 2008 року.

Рішення Конституційного Суду України є обовязковим для виконання на території України, остаточним і не може бути оскарженим .

Відповідно до ч.2 ст. 152 Конституції України закони , інші правові акти або їх окремі положення , що визнані неконституційними , втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Виходячи з приписів ч.2 ст.152 Конституції України та дати ухвалення рішення Конституційним Судом України , Управління Пенсійного фонду України в Звенигородському районі повинно було нараховувати та виплачувати позивачу доплату до пенсії , передбачену ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» з 9 липня 2007 року по 31.12.2007 року та з 22.05.2008 року по 31 грудня 2008 року , оскільки з моменту ухвалення Конституційним Судом України рішень щодо неконституційності Законів України «Про Державний бюджет України на 2007 рік « та « Про Державний бюджет України на 2008 рік « мав діяти у відповідності з приписами діючої норми ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» ,тобто , нараховувати та здійснювати позивачу відповідні доплати .

Відповідно до ст. 64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені , крім випадків , передбачених Конституцією України.

В даному ж випадку конституційні права ОСОБА_2 були обмежені .

Відповідно до ст. 22 Конституції України конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод .

Згідно з ч.2 ст. 3 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» державні соціальні гарантії дітям війни, встановлені цим Законом , не можуть бути обмежені або скасовані іншими нормативно правовими актами .

Позивачка ОСОБА_2 відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» має право на отримання доплати до пенсії у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком .

За чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами , передбаченими ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» , іншого нормативно правового акта , який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір , немає .

Отже , відповідач з 22.05.2008 року мав діяти у відповідності з приписами чинної норми ст..6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» , нарахувати та здійснити доплату до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком .

Статтею 54 Закону України «Про Державний бюджет України на 2009 рік» передбачено , що в 2009 році прожитковий мінімум на одну особу та для тих , хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення встановлено у розмірах, які діяли у грудні 2008 року.

Рішення Кабінетом Міністрів України в 2009 році щодо обмежень виплати соціальної допомоги відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» , а також рішення Конституційним Судом України щодо відповідності Конституції України / конституційності / окремих положень не приймалося .

Статтею 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2009 рік» Кабінету Міністрів України надано право в 2009 році встановлювати розміри соціальних виплат, які відповідно до законодавства визначаються залежно від розміру мінімальної заробітної плати, в абсолютних сумах у межах асигнувань , передбачених за відповідними бюджетними програмами .

Названа норма передбачає встановлення в абсолютних сумах розмірів лише тих виплат , вихідним критерієм розрахунку яких є розмір мінімальної заробітної плати.

Відповідно її дія не поширюється на спірні відносини, оскільки розмір зазначених соціальних виплат згідно із Законом України «Про соціальний захист дітей війни» залежить від розміру мінімальної пенсії за віком .

Отже, нарахування та виплата у 2009 році дітям війни підвищення до пенсії або щомісячного грошового довічного утримання чи державної соціальної допомоги , що виплачується замість пенсії , повинні здійснюватися відповідно до норм Закону України «Про соціальний захист дітей війни» .

Враховуючи обставини справи та та напідставі наваеденого , суд вважає , що позов ОСОБА_2 підлягає до задоволення , а саме в частині задоволення вимог про нарахування та виплату недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком , починаючи з 9 липня 2007 року та по 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року по 06.07.2010 року.

На підставі Закону України «Про соціальний захист дітей війни», рішеннями Конституційного Суду України від 09.07.2007 року №6-рп/2007 та від 22.05.2008 року №1-рп/2008 Керуючись ст. ст. 10.11.60.212-215.224-227 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в:

Позов задоволити. Визнати дії управління Пенсійного фонду України в Звенигородському районі щодо неповного нарахування та виплати ОСОБА_2 пенсії в період з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року по даний час неправомірними.

Зобовязати управління Пенсійного фонду України в Звенигородському районі здійснити ОСОБА_2 перерахунок та виплату підвищення до пенсії в розмірі 30% від мінімальної пенсії за віком за період з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року по 06.07. 2010 року.

ОСОБА_2 звільнити від сплати Державного мита та за інформаційне технічне забезпечення розгляду справи.

Управління Пенсійного фонду України у Звенигородському районі звільнити від сплати державного мита.

Стягнути із управління Пенсійного фонду України у Звенигородському районі 37 грн. за інформаційне технічне забезпечення розгляду справи на р/р 0100 в УДК у Звенигородському районі МФО 854018. Код 22050000 Банк одержувача ГУДКУ у Черкаській області.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом 10 днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подано протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються апеляційному суду Черкаської області через Звенигородський районний суд.

Суддя Дудніченко В.М.