Броварський міськрайонний суд Київської області
справа 2-2681/10
РІШЕННЯ

Іменем України

15 червня 2010 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1,
при секретарі ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 до ОСОБА_7 селищної ради Броварського району Київської області про визнання права власності на спадкове майно,

в с т а н о в и в :

У квітні 2010 року ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 звернулися до суду з позовом, в якому зазначали, що вони є дружиною та дітьми ОСОБА_8, який помер 28 грудня 2008 року.

Після його смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 0,306 га, з якої: 0,250 га надано для обслуговування житлового будинку та 0,056 га для ведення особистого підсобного господарства, що належала померлому на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії І-КВ № 099657 від 11 лютого 1998 року, та на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, які знаходяться за адресою: село Димитрово Броварського району Київської області, вулиця Вагіна, 45.

Даний житловий будинок побудований за час перебування у шлюбі померлим ОСОБА_8 та його дружиною позивачем ОСОБА_3, тому він є спільним сумісним майном подружжя. Таким чином, кожному з них у будинку належить по ? частки.

Ще за життя 15 грудня 2006 року ОСОБА_8 на випадок своєї смерті зробив заповітне розпорядження, яким все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося заповідав своїм дітям: позивачам ОСОБА_4, ОСОБА_5 і ОСОБА_6 Заповіт посвідчений секретарем виконавчого комітету ОСОБА_7 селищної ради Броварського району Київської області ОСОБА_9, зареєстрований в реєстрі за № 141.

Вони, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 як спадкоємці за заповітом, звернулися у встановленому законом порядку до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини.

ОСОБА_3 як дружина померлого ОСОБА_8, яка є пенсіонером за віком, згідно із вимогами ст. 1241 ЦК України має право на обовязкову частку у спадщині, тобто на спадкування половини частки, яка належала б кожному із чотирьох спадкоємців за законом, теж звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини.

Крім того, оскільки спірний житловий будинок, побудований за час шлюбу померлим ОСОБА_8 та його дружиною ОСОБА_3, є спільним сумісним майном подружжя, ОСОБА_3 має також право на ? частку цього будинку як спільному сумісному майні подружжя.

Відповідно до довідки ОСОБА_7 селищної ради Броварського району Київської області від 07 квітня 2010 року № 415 згідно із записами у погосподарській книзі № 6 за 1974-1976 роки, особовий рахунок № 500, головою господарства з 1974 року по день смерті є ОСОБА_8. Дане домоволодіння побудоване у 1954 році. Рішення про оформлення права власності на будинок на імя ОСОБА_8 виконкомом селищної ради не приймалось. Зараз у будинку проживають ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Виходячи з наведеного, у належній померлому ОСОБА_8 спадковій ? частці житлового будинку ОСОБА_3 належить 1/16 обовязкова частка, а ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 по 7/48 часток кожному як спадкоємцям за заповітом.

Після смерті ОСОБА_8 за направленням державного нотаріуса Броварським районним БТІ виготовлено технічний паспорт на житловий будинок та надвірні будівлі, що розташовані у селі Димитрово Броварського району Київської області по вулиці Вагіна, 45, згідно з яким за цією адресою знаходяться: житловий будинок, позначений літерою А-1, та надвірні будівлі і споруди: погріб В, літня кухня Г, гараж Д, вбиральня Е, сауна Є, навіс Ж, сарай З, літній душ И, сарай І, колодязі К і К1 та огорожа N.

Оскільки померлий ОСОБА_8 за життя не отримав правовстановлюючий документ на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, вони, позивачі ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6, не можуть отримати свідоцтва про право на спадщину та зареєструвати кожний за собою право власності на частку у нерухомому майні, тому змушені звернутися до суду.

Просять визнати за ОСОБА_3 право власності на 9/16 часток (1/2 частка спільне сумісне майно подружжя і 1/16 спадкова обовязкова частка) та за ОСОБА_4, ОСОБА_5 і ОСОБА_6 за кожним з них на 7/48 часток житлового будинку А-1 з надвірними будівлями та спорудами: погріб В, літня кухня Г, гараж Д, вбиральня Е, сауна Є, навіс Ж, сарай З, літній душ И, сарай І, колодязь К, колодязь К1 та огорожа N, що знаходяться за адресою: село Димитрово Броварського району Київської області, вулиця Вагіна, 45, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_8, який помер 28 грудня 2008 року.

Позивачі ОСОБА_3, ОСОБА_5, який є також представником ОСОБА_4, ОСОБА_6 та їх представник ОСОБА_10 у судовому засіданні позов підтримали, просили суд задовольнити його.

Відповідач ОСОБА_7 селищна рада Броварського району Київської області у судове засідання не зявилася, направила до суду заяву, в якій просить розглянути справу у відсутності їхнього представника, позов визнає.

Розяснивши позивачам наслідки визнання позову, враховуючи, що визнання позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб, суд вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову з наступних підстав.

Судом встановлено, що 27 листопада 1951 року ОСОБА_8 та ОСОБА_11 зареєстрували шлюб, актовий запис № 31, після реєстрації шлюбу прізвище дружини Улещенко, що підтверджується свідоцтвом про одруження.

Від шлюбу у них народилося троє дітей: ОСОБА_12, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується свідоцтвами про їх народження.

Згідно із свідоцтвом про одруження 20 лютого 1971 року ОСОБА_13 та ОСОБА_12 зареєстрували шлюб, актовий запис № 13, після реєстрації шлюбу прізвище дружини Павленко.

15 грудня 2006 року ОСОБА_8 склав заповітне розпорядження, яким все своє майно, де б воно не було, і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що йому належатиме на день його смерті, і на що він матиме право заповідав ОСОБА_6, ОСОБА_5 та ОСОБА_4. Цей заповіт посвідчений 15 грудня 2006 року секретарем виконавчого комітету ОСОБА_7 селищної ради Броварського району Київської області ОСОБА_9, зареєстрований в реєстрі за № 141. Станом на 23 січня 2009 року не змінений та не скасований.

28 грудня 2008 року ОСОБА_8 помер, що підтверджується свідоцтвом про його смерть.

З довідки № 415, виданої 07 квітня 2010 року виконавчим комітетом ОСОБА_7 селищної ради Броварського району Київської області, видно, що згідно із записами в погосподарській книзі № 6 за 1974-1976 роки, особовий рахунок № 500, головою господарства за адресою: село Димитрово Броварського району Київської області, вулиця Вагіна, 45, з 1974 року по день смерті був ОСОБА_8. Це домоволодіння побудоване у 1954 році покійним ОСОБА_8 та його дружиною ОСОБА_3 Рішення про оформлення права власності на вказаний будинок на імя ОСОБА_8 виконком селищної ради не приймалося. На даний час у спадковому будинку зареєстровані та проживають ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

З державного акта на право приватної власності на землю серії І-КВ № 099657, виданого 11 лютого 1998 року видно, що ОСОБА_8 на праві приватної власності належала земельна ділянка площею 0,306 га, яка розташована у селі Димитрово по вулиці Вагіна, 45, з якої: 0,250 га для обслуговування житлового будинку та 0,056 га для ведення особистого підсобного господарства.

Із технічного паспорта на житловий будинок, що розташований за адресою: село Димитрово Броварського району Київської області, вулиця Вагіна, 45, власником у якому зазначений ОСОБА_8, вбачається, що за вказаною адресою знаходяться: житловий будинок А-1 і надвірні будівлі та споруди: погріб В, літня кухня Г, гараж Д, вбиральня Е, сауна Є, навіс Ж, сарай З, літній душ И, сарай І, колодязь К, колодязь К1 та огорожа N. Загальна площа будинку становить 47,5 м2, житлова площа 31,2 м2.

Із спадкової справи № 71 до майна померлого 28 грудня 2008 року ОСОБА_8 видно, що 20 листопада 2009 року на спадкове майно земельну ділянку площею 0,306 га, розташовану на території села Димитрово Броварського району Київської області по вулиці Вагіна, 45, надану для обслуговування житлового будинку 0,250 га та для ведення особистого підсобного господарства 0,056 га, Броварською районною державною нотаріальною конторою Київської області видано свідоцтва про право на спадщину на цю земельну ділянку: ОСОБА_3 за законом на 1/8 обовязкову частку, та ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 за заповітом на 7/24 часток кожному.

Листом від 26 березня 2010 року № 869/02-14 Броварською районною державною нотаріальною конторою Київської області у видачі свідоцтва про право на спадщину на зазначений вище спадковий житловий будинок позивачам ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 і ОСОБА_6 відмовлено, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на будинок, рекомендовано звернутися до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 СК України, ч. 3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності.

У ч. 1 ст. 70 СК України, ч. 2 ст. 372 ЦК України вказано, що у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Оскільки житловий будинок № 45 по вулиці Вагіна у селі Димитрово Броварського району Київської області побудований у 1954 році за час шлюбу померлим ОСОБА_8 та його дружиною позивачем ОСОБА_3, він є спільним сумісним майном подружжя, тому ОСОБА_3 має право на ? частку цього будинку як спільному сумісному майні подружжя.

Згідно із ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

У ч. ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч. 3 ст. 46 ЦК України).

Згідно із ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка б належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обовязкова частка).

У ч. 1 ст. 1278 ЦК України передбачено, що частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними.

Враховуючи, що ? частка житлового будинку № 45 по вулиці Вагіна у селі Димитрово Броварського району Київської області належала померлому 28 грудня 2008 року ОСОБА_8, який все своє майно заповідав дітям: позивачам ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6, а також те, що дружина померлого позивач ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, на час відкриття спадщини є непрацездатною особою за віком, суд вважає, що у спадковій ? частці вказаного вище житлового будинку ОСОБА_3 належить обовязкова частка в розмірі 1/16, а ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 7/16 часток половини будинку (1/16 + 7/16 = 8/16 = 1/2).

Згідно із ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається.

Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ґрунтується на вимогах закону та підлягає задоволенню, тому за ОСОБА_3 необхідно визнати право власності на 9/16 часток житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами за адресою: село Димитрово Броварського району Київської області, вулиця Вагіна, 45 , (1/2 + 1/16 = 9/16 = 27/48), а за ОСОБА_4, ОСОБА_5 і ОСОБА_6 право власності на 7/48 їх часток за кожним.

На підставі ст. ст. 60, 70 СК України, ст. ст. 328, 368, 372, 392, 1217, 1218, 1220 1223, 1241, 1267 1272, 1278 ЦК України, керуючись ст. ст. 174, 212 215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на 9/16 часток житлового будинку А-1, загальною площею 47,5 м2, житловою площею 31,2 м2, та надвірних будівель і споруд: погріб В, літня кухня Г, гараж Д, вбиральня Е, сауна Є, навіс Ж, сарай З, літній душ И, сарай І, колодязь К, колодязь К1 та огорожа N, що знаходяться за адресою: село Димитрово Броварського району Київської області, вулиця Вагіна, 45.

Визнати за ОСОБА_4 право власності на 7/48 часток житлового будинку А-1, загальною площею 47,5 м2, житловою площею 31,2 м2, та надвірних будівель і споруд: погріб В, літня кухня Г, гараж Д, вбиральня Е, сауна Є, навіс Ж, сарай З, літній душ И, сарай І, колодязь К, колодязь К1 та огорожа N, що знаходяться за адресою: село Димитрово Броварського району Київської області, вулиця Вагіна, 45, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_8, який помер 28 грудня 2008 року.

Визнати за ОСОБА_5 право власності на 7/48 часток житлового будинку А-1, загальною площею 47,5 м2, житловою площею 31,2 м2, та надвірних будівель і споруд: погріб В, літня кухня Г, гараж Д, вбиральня Е, сауна Є, навіс Ж, сарай З, літній душ И, сарай І, колодязь К, колодязь К1 та огорожа N, що знаходяться за адресою: село Димитрово Броварського району Київської області, вулиця Вагіна, 45, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_8, який помер 28 грудня 2008 року.

Визнати за ОСОБА_6 право власності на 7/48 часток житлового будинку А-1, загальною площею 47,5 м2, житловою площею 31,2 м2, та надвірних будівель і споруд: погріб В, літня кухня Г, гараж Д, вбиральня Е, сауна Є, навіс Ж, сарай З, літній душ И, сарай І, колодязь К, колодязь К1 та огорожа N, що знаходяться за адресою: село Димитрово Броварського району Київської області, вулиця Вагіна, 45, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_8, який помер 28 грудня 2008 року.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області через Броварський міськрайонний суд шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у зазначений вище строк, рішення суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Дутчак І.М.