Ізяславський районний суд Хмельницької області
Справа № 2-2970/10 р.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2010 року Ізяславський райсуд Хмельницької області в складі головуючої судді Янішевської О. С., при секретарі Гедзенюк В. В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ізяславі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про поділ спільного майна подружжя, мотивуючи це тим, що 29 серпня 2009 року він зареєстрував шлюб з ОСОБА_2 ОСОБА_1 посилається на те, що за час спільного проживання було придбано спальний гарнітур «Горія», вартістю 3490 грн., прихожу «Діоген», вартістю.880 грн., на весілля було подаровано пилосос, вартістю 550 грн., ноутбук, вартістю 4500 грн. ОСОБА_1 просить виділити йому ноутбук, ОСОБА_2 - спальний гарнітур «Горія», прихожу «Діоген», пилосос.

В ході судового розгляду позивач позовні вимоги збільшив, просить провести також поділ коштів в сумі 19000 грн. та 700 доларів США, які були подаровані подружжю ОСОБА_2 на весілля.

Позивач ОСОБА_1, представник позивача адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні збільшений розмір позовних вимог підтримали.

Відповідачка ОСОБА_2, її представник ОСОБА_4 в судовому засіданні позовні вимоги не визнали.

Третя сторона на боці відповідача без самостійних вимог ОСОБА_5, залучений до участі в справі ухвалою Ізяславського райсуду від 29 жовтня 2010 року, позовні вимоги не визнав.

Допитавши сторони, свідків, перевіривши матеріали справи, фото і відеоматеріали церемонії весілля, суд знаходить, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно ст. 21 Сімейного Кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до вимог ст. 60 Сімейного Кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності.

ОСОБА_1 та ОСОБА_1 ( дошлюбне прізвище Чепуліс) Х. С. зареєстрували шлюб 29 серпня 2009 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, проти чого не заперечує і відповідачка.

Вказаний шлюб було розірвано 20 травня 2010 року, після реєстрації розірвання шлюбу відповідачці присвоєно прізвище Чепуліс, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу.

Згідно ст. 355 Цивільного Кодексу України право спільної власності виникає з підстав не заборонених законом.

Під час шлюбу подружжям ОСОБА_1 було придбано прихожу «Діоген», колір «яблуня, бук», вартістю 880 грн., спальний гарнітур, вартістю 3490 грн., який складається з шафи «Глорія», ліжка, приліжкових тумб в кількості 2 штуки, туалети, кольору «яблуня», матрацу «Міленіум», розміром 158 х 197 см., що підтверджується рахунками магазину «Ясен-7» від 24 жовтня 2009 року та від 08 листопада 2009 року.

Згідно ст. 60 Цивільного процесуального Кодексу України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

В ході судового розгляду відповідачка ОСОБА_2 визнала факт дарування грошей на церемонії весілля їй та позивачу як подружжю в сумі 7000 грн. та 100 доларів США за перший день та в сумі 7000 грн. та 100 доларів США за другий день.

Факт дарування подружжю ОСОБА_2 на церемонію весілля грошових сум підтверджується фото та відеоматералами весільної церемонії, дослідженими в ході судового розгляду.

Таким чином відповідачка ОСОБА_2 визнала факт отримання подружжям ОСОБА_2 в подарунок на церемонії весілля 14000 грн. та 200 доларів США.

ОСОБА_2 не визнала факт дарування подружжю на церемонії весілля ноутбуку та пилососу.

Позивач ОСОБА_1 не надав суду жодних доказів, які б підтверджували факт дарування подружжю на церемонії весілля пилосос.

Суду була надана квитанція до прибуткового ордера № 452, згідно якого покупку ноутбуку оплатив ОСОБА_5

Допитаний в ході судового розгляду в якості свідка ОСОБА_5 вказав, що проживає однією сімєю з матірю ОСОБА_2, підтвердив, що ноутбук придбав саме він для власних потреб, однак не забороняв ним користуватись подружжю ОСОБА_2, категорично заперечив факт передачі зазначеного ноутбука в дар подружжю ОСОБА_2.

Жоден з допитаних за клопотанням позивача свідків не підтвердив того, що бачив як був подарований подружжю ОСОБА_2 безпосередньо ноутбук, а бачили лише упаковочну коробку. Як пояснила мати відповідачки ОСОБА_6, що також підтвердили сама відповідачка та ОСОБА_5, вона подарувала подружжю сервіз, який упакувала в коробку з-під ноутбука. Будь-якими іншими доказами покази свідка ОСОБА_6 спростовані не були.

Таким чином суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на праві спільної сумісної власності належать прихожа «Діоген», спальний гарнітур, який складається з шафи «Глорія», ліжка, приліжкових тумб в кількості 2 штуки, туалети, кольору «яблуня», матрацу «Міленіум», розміром 158 х 197 см., 14000 грн. та 200 доларів США.

Згідно вимог ст. 69 Сімейного Кодексу України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності.

Згідно вимог ст. 70 Сімейного Кодексу України у разі поділу майна, яке є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини і чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Згідно вимог ст. 71 Сімейного Кодексу України суд вправі вирішити спір про порядок поділу майна, якщо дружина і чоловік не домовились про порядок поділу майна. При цьому майно, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі, неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними, речі професійних занять присуджуються тому з подружжя, хто використовував їх у своїй діяльності, а вартість цих речей враховується при присудженні іншого майна другому з подружжя. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, допускається лише за його згодою.

ОСОБА_2 посилається на те, що на момент припинення спільного проживання з ОСОБА_1 кошти, отримані в подарунок подружжям ОСОБА_1 на весілля, були витрачені, однак будь-яких доказів витрати всіх коштів суду не надала.

ОСОБА_2 посилається на те, що під час весільної церемонії батьками позивача з подарованих на весілля подружжю ОСОБА_2 коштів була позичена велика сума грошей. Як на доказ своїх доводів ОСОБА_2 посилається на покази свідків, однак за правилами ст. ст. 1046, 1047, 206, 218 Цивільного Кодексу України покази свідків в даному випадку не можуть бути взяті судом до уваги.

Судом було взято до уваги, що подружжям були понесені витрати на придбання меблів: прихожої «Діоген», вартістю 880 грн., спального гарнітуру, вартістю 3490 грн., який складається з шафи «Глорія», ліжка, приліжкових тумб в кількості 2 штуки, туалети, кольору «яблуня», матрацу «Міленіум», розміром 158 х 197 см., та вважає, що вказані суми повинні бути взяті до уваги при вирішенні питання про розподіл грошових сум, оскільки меблі також підлягають розподілу.

При визначенні суми грошей, отриманих в подарунок подружжям ОСОБА_2 на весілля, яка підлягає розподілу, суд враховує витрати на проведення фото і відео зйомки весільної церемонії, підтверджені відповідними рахунками, які визнає як позивач, так і відповідач і які були проведені із суми подарованих коштів.

Посилання ОСОБА_2 на те, що вона виплатила належну позивачеві частину спільно набутого майна не знайшло підтвердження в ході судового розгляду, оскільки жоден із свідків, допитаних за клопотанням відповідачки не бачив моменту передачі і суми, яка була б передана ОСОБА_2 ОСОБА_1

Посилання ОСОБА_2 на те, що подаровані на весілля подружжю кошти були витрачені на оплату навчання позивача спростовуються поясненнями допитаних в якості свідків ОСОБА_7, котрий стверджував, що саме він проводив оплату навчання ОСОБА_1, на що позичав кошти на це у подружжя ОСОБА_8. Покази свідка ОСОБА_7 підтвердили свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_9

Наявність між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 спору майнового характеру підтвердили свідки ОСОБА_8, ОСОБА_10

За таких обставин суд приходить до висновку про необхідність поділу спільно набутого майна подружжя в натурі з урахуванням рівності часток сторін.

Керуючись ст. ст. 41, 51 Конституції України, ст. ст. 355, 392 Цивільного Кодексу України, ст.ст. 21, 57, 60, 61, 69, 70, 71 Сімейного Кодексу України, ст. ст. 10, 11, 57, 58, 59, 60, 62, 63, 64, 79, 81, 88, 209, 212, 213, 214, 215, 223, 291, 294, 296 ЦПК України,

Р І Ш И В :

Позовні вимоги задовольнити частково.

Поділити між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 майно, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, виділивши ОСОБА_1 прихожу «Діоген», колір «яблуня, бук», вартістю 880 грн., 3370 грн. та 790 грн. 99 коп., що відповідає 100 доларам США; ОСОБА_2 спальний гарнітур, вартістю 3490 грн., який складається з шафи «Глорія», ліжка, приліжкових тумб в кількості 2 штуки, туалети, кольору «яблуня», матрацу «Міленіум», розміром 158 х 197 см., 3370 грн. та 790 грн. 99 коп.

Зобовязати ОСОБА_2 повернути ОСОБА_1 належну йому частку в майні подружжя: прихожу «Діоген», колір «яблуня, бук», вартістю 880 грн., 3370 грн. та 790 грн. 99 коп., що відповідає 100 доларам США

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1305 грн. грошової компенсації.

В задоволенні решти позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається апеляційному суду Хмельницької області через Ізяславський райсуд протягом десяти днів з дня його оголошення.

Суддя: