Апеляційний суд Чернігівської області
Справа № 22ц-125/2010 Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Категорія цивільна Доповідач - Лакіза Г.П.
УХВАЛА

Іменем України

27 січня 2010 року м. Чернігів

Апеляційний суд Чернігівської області у складі:

головуючого: Лакізи Г.П.

суддів: Коренькової З.Д., Боброва І.О.

при секретарі: Марченко О.О.

з участю: позивача ОСОБА_2 та її представника ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Козелецького районного суду від 23 листопада 2009 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про визнання недійсним договору дарування та визнання права власності на житловий будинок, -

встановив:

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати ухвалу Козелецького районного суду від 23 листопада 2009 року про залишення без розгляду її позову, і справу направити на новий судовий розгляд, посилаючи на те, що суд першої інстанції необґрунтовано відмовив у прийнятті до розгляду по даній справі уточнену позовну заяву, та неправомірно зобов'язав її подати заяву про залишення первісного позову без розгляду.

Ухвалою Козелецького районного суду від 23 листопада 2009 року позовна заява ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про визнання недійсним договору дарування та визнання права власності на житловий будинок залишена без розгляду з підстав, передбачених п.5 ч.і ст.207 ЦПК України в зв'язку з тим, що позивач подав заяву про залишення позову без розгляду.

В засіданні апеляційного суду позивачка та її представник підтримали апеляційну скаргу.

Вислухавши доповідь судді, пояснення позивачки та її представника, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, оскільки судом першої інстанції ухвалу постановлено з додержанням вимог закону.

У листопаді 2008 року ОСОБА_5. заявила позов до ОСОБА_4 про визнання недійсним договору дарування від 28.02.2005 року, згідно з яким її сестра ОСОБА_6 подарувала ОСОБА_4 житловий будинок з надвірними будівлями, та про визнання за нею як за спадкоємицею ОСОБА_6 права власності на житловий будинок, посилаючись на те, що її сестра, яка померла 15.10.2007р., в нотаріальній конторі не була, свій будинок нікому не дарувала, і договір дарування не підписувала, і що вказаний договір дарування не значиться в реєстрі нотаріальних дій.

Ухвалою Козелецького районного суду від 21 січня 2009 року у справі було призначено судово-почеркознавчу експертизу для вирішення питання, чи виконаний підпис дарителя в оспорюваному договорі дарування ОСОБА_6, чи іншою особою; провадження у справі зупинено (а.с.67-70). Згідно з висновком судово-почеркознавчої експертизи № 2276, складеним 14 травня 2009 року експертом Київського науково-дослідного інституту судових експертиз, підпис від імені дарителя ОСОБА_6 в договорі дарування від 28 лютого 2005 року виконано ОСОБА_6 (а.с.97-99). Ухвалою від 05.10.2009 року провадження у справі відновлено. 20.10.09 р. ОСОБА_7 і ОСОБА_2 ознайомились з висновком експертизи, про свідчать відмітки у довідковому листі по справі.

23 листопада 2009 року в засіданні суду першої інстанції була присутня як позивачка ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, так і її представник -дочка ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка діяла на підставі довіреності (а.с. 121-124, 9-10, 127-128). В цьому судовому засіданні представником позивача - ОСОБА_7 було заявлено клопотання про уточнення позовних вимог, та подано заяву про уточнення позовних вимог -про визнання нікчемним договору дарування та повернення сторін до первісного стану з підстав, передбачених ст..228 ЦК України, в зв'язку з порушенням публічного порядку вчинення правочину, який спрямований на незаконне заволодіння майном фізичної особи (а.с. 123-124), але ухвалою суду першої інстанції в задоволенні вказаного клопотання відмовлено з тих мотивів, що позивачем одночасно змінюються і предмет, і підстава заявленого позову, що суперечить вимогам ст.31 ЦПК України (а.с. 125-126). Згідно з журналом судового засідання та технічним записом судового засідання, після цього судом було розпочато розгляд справи по суті, оголошено позовну заяву, висновок експертизи, та зясовувалось, чи підтримує позивач свої вимоги. Представник позивача заявила, що позов позивач не підтримує, і що буде подавати інший позов, та що цей позов слід залишити без розгляду, в зв'язку з чим було оголошено перерву, і після перерви суду першої інстанції була подана заява про залишення позову без розгляду, підписана позивачем ОСОБА_2 та її представником ОСОБА_7

Таким чином, доводи позивача про те, що заяву про залишення позову без розгляду подано за наполяганням суду, та що судом першої інстанції було порушено порядок постановления ухвали про залишення позову без розгляду, є необгрунтованими, і визначені у ст..312 ЦПК України підстави для скасування ухвали суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312, 313, 314, 315, 317, 319, 324 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити. Ухвалу Козелецького районного суду від 23 листопада 2009 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але вона може бути оскаржена до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: Судді: