Галицький районний суд Івано-Франківської області
Справа № 2-215/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

8 квітня 2010 року м. Галич

Галицький районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого-судді Юсип І.М.

секретаря Воробчак Н.В.

з участю позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Галича цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договорами позики та судові витрати, -

встановив:

28.01.2010 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договорами позики та витрат з інформаційно-технічного забезпечення розгляду цивільної справи.

В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримала повністю і суду пояснила, що 24 грудня 2007 року, ОСОБА_2 одержав в позику гроші в сумі 2000 Євро під 10% місячних, які зобовязався віддати через 5 місяців, про що написав власноручно розписку. З моменту спливу строку позики до сьогоднішнього дня відповідач жодних коштів не повернув, так заборгованість від 24.12.2007 року становить 79 170 грн., оскільки сума боргу в 7000 Євро, які підлягають сплаті за позикою і відсотків за користування, відповідно до офіційного курсу гривні (1 Євро становить 11,31 грн.) з них: 22620 грн. - основна сума боргу, 56 550 грн. - відсотки за користування позикою.

12 грудня 2007 року, ОСОБА_2 одержав в позику гроші в сумі 1000 доларів США під 8% місячних, які зобов'язався повернути через 6 місяців, про що написав розписку. З моменту спливу строку позики, тільки в минулому році відповідач повернув тільки 80 доларів США, жодних коштів більше відповідач не повернув. Так від 12.12.2007 року утворилася заборгованість, яка становить 22 080 грн., оскільки сума боргу в 2760 доларів США, яка підлягає до стягнення, відповідно до офіційного курсу гривні (1 долар США становить 8,00 грн.) з них: 7 360 грн. - основна сума боргу, 14 720 грн. - відсотки за користування позикою. Просить стягнути в її користь з відповідача 29 980 грн. за договорами позики від 24.12.2007 р. та 12.12.2007 р. та 71 270 грн. відсотків за користування позикою, згідно договорів позики, також стягнути в її користь витрати з інформаційно-технічного забезпечення розгляду цивільної справи в сумі 120 грн.

Відповідач ОСОБА_2 позов визнав повністю і не заперечував щодо стягнення з нього в користь ОСОБА_1 заборгованості за договорами позики та за користування позикою в сумі заявленою позивачем, які були укладені в грудні місяці 2007 року між ним та ОСОБА_1 Також відповідач пояснив, що він не зміг виконати умови договору позики через відсутність коштів, проте зобовязується виплатити заборгованість, яка утворилась.

Заслухавши пояснення позивача, відповідача, перевіривши та вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити.

Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Судом встановлено, що сторони уклали договір позики від 24.12.2007 року та 12.12.2007 року, згідно з якими позивач надав відповідачу 2000 Євро під 10% місячних, які зобовязався віддати через 5 місяців та 1000 доларів США під 8% місячних, які зобовязався повернути через 6 місяців (а.с.5-6). Відповідач не виконував договорів позики, внаслідок чого на час пред'явлення позову відповідач ОСОБА_2 має заборгованість в сумі 29 980 грн. за договорами позики та 71 270 грн. відсотків за користування даними позиками.

Наведені обставини підтверджуються в судовому засіданні договорами позики, розрахунком заборгованості, довідкою про офіційний курс гривні до іноземних валют та поясненнями відповідача ОСОБА_2

Тобто сторони у відповідності до вимог ст.ст. 1046-1049 ЦК України перебувають у договірних стосунках з приводу надання та отримання позики і які відповідач не виконав, згідно із ст. 526 ЦК України.

Згідно із ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти в такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, в такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Оскільки відповідач, як позичальник до цього часу не повернув позикодавцю позику. У звязку із цим, за правилами ч.1 ст. 1050 ЦК України наступають наслідки порушення договору позичальником відповідно до вимог ст. 625 ЦК України. Тобто доводи позивача є обґрунтованими.

Тому суд приходить до висновку про під ставність позовних вимог і про їх повне задоволення.

Окрім того з відповідача слід стягнути понесені позивачем витрат з інформаційно- технічного забезпечення розгляду цивільних справ.

У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача державне мито в доход держави.

На підставі вищевикладеного, ст. ст. 533, 1046-1049 ЦК України, керуючись ст. ст. 88, 213-215 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 29 980 (двадцять дев'ять тисяч дев'ятсот вісімдесят) гривень за договорами позики від 24.12.2007 року та від 12.12.2007 року;

71 270 (сімдесят одну тисячу двісті сімдесят) гривень відсотків за користування позикою, згідно договорів позики, а також судові витрати: - 120 гривень за сплату інформаційно-технічного забезпечення розгляду цивільних справ.

Стягнути з ОСОБА_2 в доход держави, державне мито в розмірі - 1700 гривень.

Накласти арешт на майно, яке належить ОСОБА_2, жителю ІНФОРМАЦІЯ_1 в межах позовних вимог, тобто на суму 101 250 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Івано- Франківської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч.4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя: ОСОБА_3