Апеляційний суд Кіровоградської області
Справа № 22-7228/2010 Головуючий у 1-й інстанції: Отян О.В.
Категорія: 33 Доповідач: Белінська І.М.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 жовтня 2010 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області в складі:

Белінської І.М. - головуючої,

Гайсюка О.В.,

Чорнобривець О.С., при секретареві - Ткач І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Кіровограді справу за апеляційними скаргами ОСОБА_4 та державного підприємства «Дослідне господарство «Ставидлянське» на рішення Олександрівського районного суду Кіровоградської від 5 липня 2010 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до державного підприємства «Дослідне господарство «Ставидлянське» про стягнення заборгованості по виплаті заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку,

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2010 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до державного підприємства «Дослідне господарство

«Ставидлянське»" Кіровоградського інституту агропромислового виробництва Української академії аграрних наук» про стягнення заборгованої заробітної плати, середнього заробітного за період затримки по розрахункам.

В обґрунтування своїх позовних вимог зазначав, що у вересні- листопаді 2008 року працював у відповідача охоронником

сільськогосподарських угідь на підставі трудового договору. Заробітна плата в розмірі 1000 грн. була йому виплачена за вересень - в листопаді, а за жовтень - в грудні 2008 року. Заробітну плату за листопад 2008 року відповідач йому не виплатив і при звільненні з ним не розрахувався.

Посилаючись на зазначені обставини, позивач просив стягнути з відповідача на його користь 1000 грн. заробітної плати за листопад 2008 року і 15000 грн. середнього заробітку за час затримки розрахунку.

Рішенням Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 5 липня 2010 року позов задоволено частково: з державного підприємства «Дослідне господарство «Ставидлянське» на користь ОСОБА_4 стягнуто^ заборгованість по заробітній платі у сумі 1000 гривень; середній заробіток за ' час затримки фактичного розрахунку по заборгованій заробітній платі у розмірі 500 гривень.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судоі/л норм матеріального права, просить рішення в частині стягнення середньопз заробітку за час затримки розрахунку скасувати і постановити нове рішення про стягнення 15000 грн. середньої заробітної плати за час затримки розрахунку.

ДП «Дослідне господарство «Ставидлянське» у своїй апеляційній скарзі, також посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просить рішення скасувати і ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Заслухавши доповідача, пояснення позивача, який просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, пояснення представника відповідача Бабака С.С., який просив відмовити у позові, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду у встановлених статтею 303 ЦГЖ України межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга відповідача підлягає задоволенню, а скарга позивача -м відхиленню з таких підстав. ^

При вирішенні справи суд виходив з того, що між сторонами виникли трудові правовідносини, врегульовані КЗпП України. Колегія суддів вважає такий висновок суду першої інстанції помилковим.

Відповідно до ст. 21 КЗпП України визначальним для трудового договору є те, що особа за угодою з роботодавцем зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішнього трудового розпорядку, а останній зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором та угодою сторін.

Підлягання внутрішньому розпорядку означає, зокрема, те, що ® робочий час встановлюється не особою, яка за угодою має виконувати роботу, а роботодавцем із додержанням норм законодавства про працю щодо тривалості робочого часу.

З матеріалів справи вбачається, що 22 серпня 2008 року між ДП «Дослідне господарство «Ставидлянське» і ОСОБА_6, як представником бригади охорони у складі 15 осіб (до якої входить позивач), укладено договір про надання послуг з охорони об'єктів (а.с.6-8).

За умовами цього договору охорона зобов'язалася забезпечити збереження товарно-матеріальних цінностей, прийнятих під охорону на підставі акту передачі під охорону (додаток №1 до договору); здійснювати охорону за допомогою особистого автотранспорту.

Замовник зобов'язаний надати охороні пересувне приміщення для проживання, здійснювати за свій рахунок оплату його оренди і ремонт, а також наданого устаткування (пошкодженого не з вини охорони); проводити " заправку автомобільного транспорту охорони з розрахунку 10 літрів на день;

забезпечити працівникам охорони харчування двічі на день за рахунок замовника і вільний доступ в місця загального користування.

Порядок оплати послуг охорони передбачений у додатку №2 до договору, згідно з яким оплата праці члена охорони проводиться до ЗО числа поточного місяця в розмірі 1000 грн. Додаткова оплата - 1 тонна зерна - проводиться протягом декади з часу закінчення дії договору.

Термін дії договору визначено з часу підписання його сторонами до складання акту про прийняття об'єктів з -під охорони відповідно до додатку №3 до договору.

Зазначені умови характерні для цивільно-правової угоди, а не для трудового договору.

Зокрема, тривалість робочого часу кожного охоронця (дні і години), порядок чергувань визначалися не роботодавцем, а членами бригади охоронців самостійно. Оплата праці передбачалася не в установлені на підприємстві для її виплати строки, а за домовленістю сторін.

На зазначені обставини не звернув увагу суд першої інстанції при вирішенні справи, неправильно застосував норми матеріального права, які регулюють трудові правовідносини (ст.ст. 21, 24, 116, 117 КЗпП України), що є підставою для скасування рішення згідно з п.4 ч.І ст. 309 ЦПК України з ухваленням нового рішення про відмову у позові із заявлених позивачем підстав.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 309, 316 ЦПК України, колегія

суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити, апеляційну скаргу ДП «Дослідне господарство «Ставидлянське» задовольнити. Рішення Олександрівського районного суду від 5 липня 2010 року скасувати і ухвалити нове рішення:

В задоволенні позову ОСОБА_4 до державного підприємства «Ставидлянське» Кіровоградського інституту агропромислового виробництва Української академії аграрних наук» про стягнення заборгованості по виплаті заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку - відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку протягом 20 днів з дня набрання ним законної сили.

Головуюча:

Судді: