Довгинцівський районний суд м.Кривого Рогу
Справа №2-19/2010 рік
Рішення

Іменем України

26 лютого 2010 р. Довгинцівський районний суд м.Кривого Рогу в складі:

головуючого судді Бардін О.С.

при секретарі Карпович В.М., Корж Н.В., Збираник Л.В.

за участю: позивача ОСОБА_1А

представника позивача ОСОБА_2

відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5

представника органу опіки ОСОБА_6

за відсутністю: відповідача, третіх осіб ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9

представників третіх осіб БТІ, СГІРФО

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за позовом ОСОБА_1 до СацькогоВасиля Володимировича,ОСОБА_7, ОСОБА_4, ОСОБА_5, третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів органу опіки та піклування - виконавчого комітету Довгинцівськоїрайонної в місті ради, приватного нотаріуса ОСОБА_8, державного нотаріуса ОСОБА_9, комунального підприємства Дніпропетровської обласної ради «Криворізьке бюро технічної інвентаризації» про визнання договорів купівлі- продажу житлового будинку недійсними, про визнання договору купівлі-продажу житлового будинку дійсним, визнання права власності на житловий будинок,

за зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_1, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача сектору громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Довгинцівського РВ Криворізького міського управління УМВС України в Дніпропетровській області про усунення перешкод у користуванні власністю, зняття з реєстраційного обліку та виселення,

встановив:

ОСОБА_4 звернувся до суду 28.11.2006 р. з позовом, в якому вказав, що 23.08.2006 р. він за договором купівлі-продажу придбав у ОСОБА_3 жилий будинок по вул.Кишинівській, 8 в м..ОСОБА_10.

У вказаному будинку зареєстрована та проживає ОСОБА_1 з трьома дітьми та співмешканцем, яка мала намір купити цей будинок в 2004 р., але договір купівлі-продажу не відбувся.

ОСОБА_4 просив признати реєстрацію ОСОБА_1 в будинку недійсною, усунути перешкоду у користування власністю та виселити ОСОБА_11. ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15 з будинку без надання іншого жилого приміщення.

Під час слухання справи в судіТрутенінВ.А. 28.02.2009 р. продав спірний будинок ОСОБА_5

Ухвалою суду від 03.12.2009 р. за заявоюТрутеніна В.А. його позов залишено без розгляду.

ОСОБА_1 звернулася до суду 19.03.2007 р. з зустрічним позовом, пізніше з уточненими позовами, в яких вказала, що у 2003 р. вона вирішила придбати у ОСОБА_3 таСацької К.М. належне їм на праві спільної сумісної власності домоволодіння по вул. Кишинівській, 8 в м. Кривому Розі.

Дане домоволодіння не було газифікованим і тому реалізовувалось по запропонованій відповідачами ціні, яка її влаштовувала, - 800,00 доларів США, що еквівалентно 4 240,00 грн.

З 01.06.2003 р. за згодою відповідачів вона стала мешкати в даному домоволодінні разом із своїми дітьми. З часу вселення в будинок, вона утримувала його, проводила необхідні поточні ремонтні роботи, обробляла присадибну ділянку.

10.01.2004 р. вона сплатила відповідачам 465,00 доларів США, що еквівалентно 2 464,50 грн. Виплату даних грошових коштів зазагодою відповідачаСацького В.В. вона провела його дружині ОСОБА_7, про що остання надала письмову розписку. В даній розписці відповідачка ОСОБА_7 вказала, що дозволяє їй проживати в будинку та зобов'язується сплатити заборгованість за комунальні послуги станом на 01.06.2003 р. в сумі 1508,00 грн.

17.06.2004 р. з дозволу відповідачів вона зареєструвалася за вказаною адресою.

З моменту вселення в будинок, вона неодноразово зверталася до відповідачів із проханням провести нотаріальне оформлення договору купівлі-продажу, однак останні постійно знаходили різноманітні причини для того, щоб не проводити дане офорлмення.

Часто відповідачі повідомляли їй , що вони не можуть виготовити необхідні для продажу документи в Криворізькому БТІ. Саме для цього вони неодноразово брали у неї грошові кошти. Відповідач ОСОБА_3 написав їй розписку, в якій пітвердив факт одержання ним грошових коштів у розмірі 200 грн. ОСОБА_12 після цього до її звернення до суду відповідачі не провели нотаріального оформлення договору купівлі-продажу будинку.

Загалом на користь відповідачів по справі нею було сплачено 2 664, 50 грн.

Крім того, відповідачі, недивлячись на обіцянки, не провели погашення заборгованості за комунальні послуги, яка станом на 01.06.2003 р. складала 1508,00 грн., і вона змушена проводити дане погашення заборгованості самостійно за рахунок власних коштів. А тому вважає, що за договором купівлі-продажу вона розрахувалась з ними в повному обсязі, оскільки сплатила грошові кошти на загальну суму 2 664,5 грн. та 1508,00 грн. за комунальні послуги, що складає загалом 4 172,25 грн. Різницю у сумі 67.50 грв. згодна виплатити ОСОБА_3.

У відповідності до ст. 657 ЦК України (далі ЦК) договір купівлі - продажу жилого будинку укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Але відповідно до ст.220 ЦК. якщо сторони домовились щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

У даному випадку, вони, сторони договору, дійшли згоди щодо всіх істотних його умов, що підтверджується письмовими розписками, зареєструвалася в будинку разом із дітьми, виплатила на користь відповідачів грошові кошти.

23.08.2006 р. ОСОБА_3 продали спірний будинок ОСОБА_4

При цьому в п.4.1 договору було вказано, що малолітніх та неповнолітніх дітей, які мають право на користування житловим приміщенням не має. Хоча її троє малолітніх дітей на законних підставах проживали в будинку. І для оформлення договору купівлі-продажу відповідно до ст. 12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних громадян і безпритульних дітей» потрібна була згода органу опіки та піклування.

Так як вона у ОСОБА_3 придбала будинок ще в 2004 р.. вони не мали права на продаж домоволодіння ОСОБА_4 в 2006 р„ оскільки провели відчуження домоволодіння на її користь.

28.02.2009 р. ОСОБА_4 продав спірний будинок ОСОБА_5 При цьому знов не були враховані інтереси малолітніх дітей та не була витребувана згода органу опіки та піклування.

ОСОБА_1 просить визнати недійсним на підставі ст.215 ч.І ЦК договір купівлі- продажу житлового будинку по вул.Кишинівській, 8 в м.Кривому Розі, укладений 23 серпня 2006 р. між ОСОБА_3 та Трут еніним ОСОБА_16, посвідчений приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу ОСОБА_8 за реєстровим № 4553; визнати недійсним на підставі ст.203 ч.1 ЦК договір купівлі-продажу житлового будинку по вул.Кишинівській, 8 в м.Кривому Розі, укладений 28 лютого 2009 р. між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 посвідчений державним нотаріусом Третьої Криворізької державної нотаріальної контори ОСОБА_9 за реєстровим № 952; визнати дійсним договір купівлі-продажу житлового будинку по вул. Кишинівській, 8 в м.Кривому Розі, укладений 10 січня 2004 р. між СацькимВасилем Володимировичем, ОСОБА_7 та нею та визнати за нею право власності на житловий будинок № 8 по вул. Кишинівській в м.Кривому Розі, стягнути із відповідачів по справі в солідарному порядку витрати понесені нею на сплату державного мита та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

ОСОБА_5 звернувся до суду 23.10.2009 р. з зустрічним позовом, в якому вказав, що 28.02.2009 р. він у ОСОБА_4 придбав будинок по вул.Кишинівській, 8 в м.КривомуРозі. Після оформлення документів він вирішив переїхати жити до будинку і тоді дізнався, що будинок займає ОСОБА_1А іх сім'єю.

Він вважає, що відповідно до ст.169 ЖК України вони повинні звільнити житлове приміщення, так як зі зміною власника договір найму житлового приміщення не переоформлявся.

Він просить зобов'язати ОСОБА_1 знятися з реєстраційного обліку, не чинити перешкод у користуванні належним йому домоволодінням, виселити ОСОБА_1 з усіма членами сім'ї з домоволодіння по вул.Кишиневській, 8 без надання іншого жилого приміщення.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свої позовні вимоги підтримала та пояснила, що в 2003 р. вона домовилася із ОСОБА_7, що купує їх будинок. Вони встановили суму 800 доларів, склали розписку. 465 доларів вона віддала відразу, за іншу суму вони домовилися, що будуть сплачені борги за комунальні послуги і що сума, яка після цього залишиться, буде сплачена після оформлення договору.

В червні 2003 р. вона із сім'єю переїхала проживати в будинок, в 2004 році зареєструвалася в ньому. Перед цим вона продала будинок своїх батьків і гроші в неї ОСОБА_3 відтягував оформлення договору, посилаючись то на зайнятість, то на неможливість отримати документи в БТІ. Вона давала йому гроші на оформленні документів в БТІ. Потім він став говорити, що сума мала і згодом продав будинок ОСОБА_4

ОСОБА_5 придбав будинок у ОСОБА_4, хоча знав, що є спір, який розглядається в суді.

Представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 в судовому засіданні позицію ОСОБА_1 підтримала , просить позов ОСОБА_1 задовольнити, задоволені в позові ОСОБА_5 - відмовити, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві, додавши, що в п.1.4 договору купівлі-продажу від 28.02.2009 р. вказано, що продавець стверджує, що на момент укладення договору щодо домоволодіння не ведуться судові спори, хоча такий спір є і про це знав не тільки продавець, а й покупець.

Відповідач ОСОБА_4 позов ОСОБА_1 не визнав та пояснив, що він купив будинок у ОСОБА_3 для себе, але в будинок не вселився, так як в ньому проживає ОСОБА_1 із сім'єю. До укладення договору ОСОБА_7 йому казала, що в будинку мешкають інші особи, але запевняла, що вони виселяться.

Продав будинок ОСОБА_5, так як йому були потрібні гроші

Відповідач ОСОБА_3 позов ОСОБА_1 не визнав, пояснивши, що будинок по вул.Кишинівський, 8 належав його дружині і не був спільною власністю. Вона продала належну їй квартиру і купила вказаний будинок.

З 2001 р. він не проживає з дружиною однією сім'єю і вона не надавала йому повноваження вести розмови з ОСОБА_1 щодо продажу будинку. Дружина вирішила продати будинок, він сказав їй, що може продавати, так як це її будинок. Вона сама знайшла ОСОБА_1, вони домовилися про продаж будинку за 1000 доларів. Він не давав згоду на реєстрацію ОСОБА_1 в будинку, підписав чисті бланки, так як ОСОБА_1 казала, що їй необхідно зареєструвати зятя.

Про розписку у 465 доларів йому відомо не було. Розмову з ОСОБА_1 про продаж будинку він вів через дружину. Але продаж затягувався і він вирішив все зробити сам. Він зустрів ОСОБА_4 ,якому продав будинок за 1000 доларів і 500 доларів той сплатив за переоформлення.

Пояснення ОСОБА_3 є суперечними. Він пояснює, що будинок є власністю його дружини (хоча за документами він є власником) і вона вирішила його продати та домовлялася з ОСОБА_1 і одночасно він пояснює, що дружина вела переговори від його імені, але при цьому він не знав про розписку.

Відповідач ОСОБА_5 з позовом ОСОБА_1 не погодився, свій позов підтримав та пояснив, що до укладення договору купівлі-продажу будинку він зустрічався з ОСОБА_4 та ОСОБА_3, знав, що щодо будинку є спір і винесено рішення на користь ОСОБА_1, яке оскаржено і справа направлена на розгляд до апеляційного суду, але він уклав договір, так як вважає, що ОСОБА_1 не має право на будинок.

До укладення договору він оглядав будинок. ОСОБА_1 впустила його в дом, він розмовляв з нею. Він вважає, що в такому стані, в якому він є, будинок не придатни для проживання, але він його купив, щоб зробити ремонт та проживати в ньому. Будинок він купив за 32000 грн.

Представник виконкому Довгинцівської районної ради ОСОБА_6 підтримала позов ОСОБА_1. пояснивши , що зняти з реєстрації неповнолітніх дітей можливо тільки за згодою органу опіки та піклування.

Відповідач ОСОБА_7, треті особи - нотаріуси ОСОБА_17, ОСОБА_9,представники третіх осіб - комунального підприємства Дніпропетровської обласної ради «Криворізьке бюро технічної інвентаризації» (далі БТІ) та сектору громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Довгинцівського РВ Криворізького міського управління УМВС України в Дніпропетровській області (далі СГІРФО) в судове засідання не з'явилися.

Вислухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню, а у задоволенні позову ОСОБА_5 необхідно відмовити з наступних підстав.

Згідно розписки від 10.01.2004 р. ОСОБА_7 продала ОСОБА_1 будинок по вул. Кишинівській, 8 за 800 доларів США та взяла завдаток в сумі 465 доларів США, дала дозвіл проживати ОСОБА_1 до нотаріального оформлення договору купівлі продажу (а.с. 21 - ксерокопія розписки).

13.05.2005 р. ОСОБА_3 взяв у ОСОБА_1 200 грн. для оформлення документів на продажу спірного будинку (а.с. 20 - ксерокопія розписки ).

ОСОБА_1 зареєстрована ІНФОРМАЦІЯ_1, разом з нею проживають, але не зареєстровані її діти ОСОБА_13. ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_14,ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_15. ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.29,30,31,34,46,54 копії свідоцтв про народження, витяг з паспорту, довідки).

Відповідно до ст. 657 ЦК України договір купівлі-продажу житлового будинку укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.

Відповідно до ст. 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимог закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.

Якщо сторони домовились щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Суд вважає, що подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_1 домовилися щодо усіх істотних умов договору купівлі-продажу будинку, що підтверджується вказаними розписками, і відбулося часткове виконання договору, але ОСОБА_3 ухилився від його нотаріального посвідчення, тому цей договір може бути визнаний дійсним.

Сторони встановили вартість будинку, той був переданий у користування ОСОБА_1 та членам її сім'ї, більшу частку вартості будинку ОСОБА_1 сплатила ОСОБА_3

Але, з їдно договору купівлі - продажу від 23.08.2006 р. ацького В.В. продав вказаний будинок по вул. Кишинівській, 8 ОСОБА_4 (а.с. 7,8,9 - копія договору, витяг з реєстру права власності, витяг з Державного реєстру правочинів).

Згідно договору купівлі - продажу від 28.02.2009 р. ОСОБА_4 продав будинок по вул. Кишинівській, 8 ОСОБА_5 (а.с. 145 - копія договору).

Відповідно до ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 ЦК України.

Відповідно до частини 1 ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Відповідно до ст.12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних громадян і безпритульних дітей» держава охороняє і захищає права та інтереси дітей при вчинення правочинів щодо нерухомого майна.

Неприпустимо зменшення або обмеження прав і охоронюваних законом інтересів дітей при вчинення будь-яких правочинів стосовно жилих приміщень.

ОСОБА_3. дозволив реєстрацію ОСОБА_1 в належному тоді ще йому будинку. Йому було відомо, що разом з нею в будинок заселилися малолітні діти, але при оформленні договору купівлі-продажу будинку (продажі будинку ОСОБА_4А.) у нотаріуса він цю обставину приховав і в п.4.1 договору було вказано, що малолітніх та неповнолітніх дітей, які мають право на користування житловим приміщенням не має (а.с.7).

Вказана обставина була прихована і при укладенні договору купівлі-продажу будинку між ОСОБА_4 та ОСОБА_18

Більш того,ОСОБА_4 та ОСОБА_18 при оформленні договору приховали ту обставину, що в суді є спір стосовно будинку по вул..Кишинівській, 8.

В п.1.4 договору вказано, що продавець стверджує, що на момент укладення договору щодо домоволодіння не ведуться судові спори.

Таким чином, суд вважає, що укладені договори купівлі-продажу між ОСОБА_3 та ОСОБА_4, між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 суперечать актам цивільного законодавства, а тому вони повинні бути визнані недійсними.

Так як позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню, з відповідачів на її користь стягуються понесеній нею витрати - державне мито та витрати на інформаційно- технічне забезпечення в сумі, відповідно, 8,5 грн. та 7,5 гри. (а.с.2,3- - квитанції).

Керуючись ст.ст.203,215,216,386.391 ЦК України, ст.ст. 10,60,88,212 ЦПК України,суд

вирішив:

позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати дійсним договір купівлі-продажу житлового будинку по вул. Кишинівській, 8 в м.Кривому Розі, укладений 10 січня 2004 р. між ОСОБА_3,ОСОБА_7 та ОСОБА_1.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок № 8 по вул. Кишинівській в м.Кривому Розі.

Визнати недійсними договір купівлі-продажу житлового будинку по вул. Кишинівській, 8 в м.Кривому Розі, укладений 23 серпня 2006 р. між ОСОБА_3 та ОСОБА_4, посвідчений приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу ОСОБА_8 за реєстровим № 4553.

Визнати недійсними договір купівлі-продажу житлового будинку по вул.Кишинівській, 8 в м.Кривому Розі, укладений 28 лютого 2009 р. між ТрутенінимВолодимиром ОСОБА_16 та ОСОБА_5 посвідчений державним нотаріусом Третьої Криворізької державної нотаріальної контори СитнікОксаною Олександрівною за реєстровим № 952.

В позові ОСОБА_5 до ОСОБА_1, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача сектору громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Довгинцівського РВ Криворізького міського управління УМВС України в Дніпропетровській області про усунення перешкод у користуванні власністю, зняття з реєстраційного обліку та виселення відмовити повністю.

Стягнути солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_7, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 судові витрати - державне мито в сумі 8 (вісім) грн.. 50 копійок та виграш на інформаційно-технічне забезпечення в сумі 7 (сім) грн. 50 копійок.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області через Довгинцівський районний суд протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження, яка може бути подана протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя