Апеляційний суд Івано-Франківської області
09 вересня 2010 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:
головуючої судді Стефанів Н.С.
суддів Павлишиної А.Т., Фединяка В.Б.,
секретаря Довжинської Н.Б.
з участю представника відповідача ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до Яблунівської селищної ради про визнання недійсним Державного акту на право користування землею ВТФ «Гуцульщина» за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Косівського районного суду від 27 травня 2010 року ,-
в с т а н о в и л а :
В жовтні 2010 року ОСОБА_2 звернувся в суд із зазначеним позовом, посилаючись на те, що в у державному акті на право користування земельною ділянкою розміром 1,57 га записано, що у 1992 році виконком Яблунівської сільської ради прийняв рішення про виділення землі ВТФ Гуцульщина, однак такого рішення не існує, що підтверджено архівною довідкою від 25.01.2008 року №Д-3. Крім того, цей акт не зареєстрований в книзі реєстрації, що також свідчить про його недійсність.
В квітні 2010 року ОСОБА_2 уточнив позовні вимоги, зазначивши номер державного акту та Б№ 023380, зареєстрований в книзі записів державних актів за № 66 у 1992 році і виданого Косівській ВТФ «Гуцульщина».
Рішенням Косівського районного суду від 27 травня 2010 року в позові ОСОБА_2 до Яблунівської селищної ради про визнання недійсним державного акту на право

користування землею Б №023380, зареєстрованованого в книзі записів державних актів на

право користування землею за № 66 у 1992 році і виданого Косівській ВТФ «Гуцульщина» відмовлено.

_____________________________________________________________________________

Справа № 22-ц-3236 /2010р. Головуючий у 1 інстанції Цалин Б.М.

Категорія 45 Суддя-доповідач ОСОБА_3

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, мотивувавши свої вимоги тим, що рішення суду ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, при неповно зясованих обставинах справи судом не враховано, що форма спірного державного акту не відповідає формі, яка затверджена постановою ВР від 13.03.1992 року, яка діяла в той час, рішення селищної ради відсутнє. Крім того, суд не визначився з яких підстав відмовлено в позові, а також судом не враховано, що ним пропущено строк позовної давності , оскільки про існування такого акту йому стало відомо в 2006 році під час розгляду адміністративної справи.

Просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення про задоволення позову.

В судовому засіданні апеляційного суду апелянт апеляційну скаргу підтримав з наведених у ній мотивів.

Заслухавши доповідь судді, пояснення апелянта, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про відхилення апеляції з таких підстав.

Судом встановлено, що у 1992 році Яблунівською селищною радою був виданий державний акт серії Б № 023380, на право користування землею, згідно якого за Косівською ВТФ «Гуцульщина» закріплювалось в безстрокове і безоплатне користування 1,57 га землі в межах і згідно з планом користування (а.с.3,4).Відповідно до ч.1 ст. 23 ЗК України право власності та право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються та реєструються сільськими,селищними, міськими, районними Радами народних депутатів. Отже, державний акт прийнято селищною радою в межах повноважень,відповідно до норм ЗК України які були чинними на час видачі акта. Даний акт зареєстрований в книзі записів Державних актів на право користування землею за № 66 1992 року, що також стверджується планом користування.

Окрім того, посилання апелянта на архівну довідку № Д-3 від 25.01.2008 року видану Косівським архівним відділом Косівської РДА, про те що в протоколах засідання сесій та виконкомів Яблунівської с/р в період з 1991-1992 рр. відсутнє рішення про виділення земельної ділянки ВТФ «Гуцульщина» не спростовує правомірності надання в постійне користування останній земельної ділянки в межах і згідно з планом.

Суд першої інстанції прийшов до правильних висновків, що строк позовної давності в даній правовій ситуації закінчився ще до 01.01.2004 року, а тому норми Цивільного кодексу України в редакції, чинній з 01.01.2004 року про позовну давність, в тому числі норми п.4 ч.1. ст.268 даного Кодексу, не можуть застосовуватися до спірних правовідносин.

Колегія суддів приходить до висновку, що справа судом першої інстанції розглянута повно і об'єктивно, а рішення ухвалено з дотриманням вимог матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги правильності висновків суду не спростовують, а тому підстав для її задоволення не встановлено.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Косівського районного суду від 27 травня 2010 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуюча Н.С. Стефанів

Судді : А.Т. ОСОБА_4 Фединяк

Згідно з оригіналом

Суддя Н.С. Стефанів