Справа №22-ц-4619 Суддя-доповідач - Гагін
УХВАЛА

02 листопада 2010 року м.Суми

колегія судд ів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області у складі:

головуючого: Гагіна М.В.

суддів: Ведмедь Н.І., Ільченко О.Ю.

з участю секретаря судового засідання Федини Д.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Апеляційного суду Сумської області цивільну справу за апеляційною скаргою Зарічного відділу державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції

на ухвалу Зарічного районного суду м.Суми від 29 вересня 2010 року

у справі за скаргою ОСОБА_1, заінтересована особа: Зарічний відділ державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції, на рішення державного виконавця Зарічного відділу державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції ОСОБА_2,-

в с т а н о в и л а :

У травні 2010 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою, мотивуючи вимоги тим, що 26 квітня 2010 року державним виконавцем Зарічного ВДВС СМУЮ ОСОБА_2 була винесена постанова про відмову у відкритті виконавчого провадження за виконавчим листом про стягнення з ПАТ «КБ «Володимирський» на користь заявника суму боргу в іноземній валюті.

Вважає, постанову про відмову у відкритті провадження неправомірною, а тому просив зобовязати державного виконавця відкрити провадження у справі та стягнути з витрати на оплату правової допомоги.

Ухвалою Зарічного районного суду м.Суми від 29 вересня 2010 року скаргу ОСОБА_1 задоволено.

Визнано неправомірною та скасовано постанову державного виконавця Зарічного ВДВС СМУЮ ОСОБА_2 про відмову у відкритті виконавчого провадження від 26 квітня 2010 року за виконавчим листом про стягнення з ПАТ «КБ «Володимирський» на користь ОСОБА_1 суми боргу, зобовязавши державного виконавця відкрити виконавче провадження.

Стягнуто з Зарічного ВДВС СМУЮ на користь ОСОБА_1 1200 грн. витрат на оплату правової допомоги.

В апеляційній скарзі Зарічний ВДВС СМУЮ, посилаючись на те, що судом порушено норми процесуального права, просить скасувати зазначену ухвалу суду та постановити нову ухвалу про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_1

При цьому зазначає, що державним виконавцем правомірно відмовлено у відкритті виконавчого провадження, оскільки у виконавчому листі не зазначено суми боргу, що стягується судом в іноземній валюті у відповідному гривневому еквіваленті відповідно до проведеного судом розрахунку.

Крім того вказує, що витрати на правову допомогу є значно завищеними.

Перевіривши законність і обгрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Зарічного районного суду м.Суми від 06 лютого 2010 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено, стягнуто з ПАТ «КБ «Володимирський» на користь заявника суму боргу в іноземній валюті. Рішення суду набрало законної сили та було звернуто до виконання.

26 квітня 2010 року державним виконавцем Зарічного ВДВС СМУЮ ОСОБА_2 була винесена постанова про відмову у відкритті виконавчого провадження за виконавчим листом з тих підстав, що зобовязання визначено в іноземній валюті.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що ч.2 ст.50 та ст.51 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено стягнення коштів боржника як у гривнях, так і в іноземній валюті, а тому підстави для відмови у відкритті виконавчого провадження були відсутні.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з таким висновком суду.

Дійсно положення п.7 ч.1 ст.26 ЗУ «Про виконавче провадження» надають право державному виконавцю відмовити у відкритті виконавчого провадження у разі наявності інших обставин, передбачених законом, які виключають здійснення виконавчого провадження.

Проте, зазначені державним виконавцем у оскаржуваній постанові підстави для відмови у відкритті виконавчого провадження не узгоджується з положенням ст.51 ЗУ «Про виконавче провадження», яке регулює порядок стягнення заборгованості в іноземній валюті, а відтак доводи апеляційної скарги у цій частині є безпідставними.

Відшкодовуючи ОСОБА_1 понесені ним витрати на правову допомогу у розмірі 1200 грн., суд врахував складність справи, кількість і тривалість судових засідань.

Проте, повністю погодитись з таким висновком суду не можливо, оскільки суд їх дійшов без врахування наступного.

ОСОБА_1 на підтвердження понесених ним витрат з правової допомоги у розмірі 1200 грн. суду надано договір від 14 травня 2010 року, укладений з ФОП ОСОБА_3, квитанцію прибуткового касового ордеру від 08 липня 2010 року, акт від 09 липня 2010 року про надані юридичні послуги за згаданим договором.

Правові засади правової допомоги та граничні розміри її компенсації передбачені положеннями ст.ст.27, 56, 84 ЦПК України, постановою Кабінету Міністрів України від 27 квітня 2006 року №590 «Про граничні розміри компенсації витрат, повязаних з розглядом цивільних та адміністративних справ».

В той же час, відносини між учасниками цивільного процесу та фахівцем у галузі права базуються на договірних засадах, які мають відповідати положенням ЦК України.

Отже, аналізуючи обсяг наданих послуг та час, витрачений на надання цих послуг, а також відсутність складностей щодо оскарження дій державного виконавця та відповідно до положень ст.ст.3, 627 ЦК України у частині дотримання вимог розумності й справедливості сума 200 грн. є достатньою для відшкодування витрат на правову допомогу, а не 1200 грн., як визначено місцевим судом, що у відповідності до положень п.2 ч.1 ст.312 ЦПК України є підставою для зміни оскаржуваної ухвали.

Не можуть бути відшкодовані ОСОБА_1 і витрати згідно акту №2 від 25 жовтня 2010 року за підготовку заперечень на апеляційну скаргу, оскільки ці дії не обумовлені договором від 14 травня 2010 року.

Керуючись ст.ст.303, 304, п.3 ч.2 ст.307, п.2 ч.1 ст.312, ст.ст.313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Зарічного відділу державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції задовольнити частково.

Ухвалу Зарічного районного суду м.Суми від 29 вересня 2010 року у даній справі у частині відшкодування витрат на правову допомогу змінити, зазначивши її розмір 200 грн., а не 1200 грн.

В іншій частині ухвалу суду залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набрала законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: