Баранівський районний суд Житомирської області
Справа №2-492/2010
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А ї НИ

03 грудня 2010 року Баранівський районний суд Житомирської області в складі : головуючого - судді Юрчука М.І., секретаря судового засідання Хоменко Г.М., з участю позивача ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Баранівка справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 у власних інтересах та в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про відшкодування завданої моральної шкоди,

встановив:

02.09.2010 року ОСОБА_1, ОСОБА_2 у власних інтересах та в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 пред'явили позов до ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди: на користь ОСОБА_1Н 40000 грн., на користь ОСОБА_2 і її малолітноьбої дитини ОСОБА_3- по 120000 грн. для кожного, в загальній сумі 280000 грн., заподіяної прийняттям судового рішення по цивільній справі, яке вони вважають є незаконним.

В обгрунтування своїх вимог, позивачі зазначають, що 12.03.2009 року суддя Новоград-Волинського міськарайсуду, Житомирської області ОСОБА_4 ухвалив рішення по справі №2-43/09 за їхнім позовом ( на той час прізвище позивача ОСОБА_1- було ОСОБА_5) до ЗАТ комерційний банк "Приватбанк", ОСОБА_6, спеціалізованного державного підприємства "Укрспецюст", відділу Державної виконавчої служби Новоград-Волинського міськрайонного управління юстиції про визнання недійсними договору іпотеки від 1.09.2005 року, виконавчого напису від 03.07.2006 року, протоколу № 7060025/732 від 1 жовтня 2007 року про проведення прилюдних торгів з реалізації нерухомого майна, свідоцтва про право власності на нерухоме майно, придбане на прилюдних торгах ОСОБА_6, від 01.10.2007 року, яким відмовив їм у позові за необґрунтованістю позовних вимог. В рішенні було зазначено, що на момент вчинення оспорюваних позивачами правочинів: виконавчого напису на реалізацію квартири від 03.07.2006 року, проведення прилюдних торгів 1 жовтня 2007 року, позивачка, ОСОБА_2 та її малолітній син ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2 не були зареєстровані та не проживали у ІНФОРМАЦІЯ_3, а були зареєстровані та проживали у ІНФОРМАЦІЯ_4. Такий висновок суд зробив на підставі копії паспорту позивачки, даними договору купівлі-продажу нею квартири АДРЕСА_1 від 01.09.2005 року, по даних копії кредитного договору між ОСОБА_8 та ЗАТ КБ "Приватбанк" від 31.08.2005 року.

Не погоджуючись із таким неправосудним рішенням та перекрученими обставинами справи про місце проживання і реєстрації позивачів, позивачі звернулися із апеляційною жаргою до апеляційного суду Житомирської області, ухвалою якого від 2 червня 2009 року )ішення суду від 12.03.2009 року було скасоване і справа направлена на новий розгляд в ншому складі суду.

Рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду від 03.03.2010 року визнано іедійсним виконавчий напис вчинений 03.07.2006 року приватним нотаріусом Китомирського міського нотаріального округу ОСОБА_9, протокол № 7060025/732 від жовтня 2007 року про проведення прилюдних торгів з реалізації нерухомого майна, відоцтва про право власності на нерухоме майно, придбане на прилюдних торгах азаровим А.О., від 01.10.2007 року.

Ухвалою апеляційного суду Житомирської області від 31.05.2010 року відхилено апеляційні скарги ПАТ КБ "Правтбанк", приватного нотаріуса ОСОБА_9, відділу ДВС Новоград-Волинсокго управління юстиції. Рішення Новоград-Волинського суду від 03.03.2010 року залишено без змін. Таким чином судами першої апеляційної інстанції було підтверджено вимоги позивачів та незаконність рішення суду під головуванням судді Борисюка Р.М..

В позовній заяві зазначено, що суддя Борисюк Р.М. своїм незаконним рішенням не захистив їхніх прав, внаслідок чого їх усіх було б незаокнно примусово позбавлено житла, малолітня дитина була б фактично доведена до стану бездомності. ОСОБА_7 незаконним рішенням позивачам заподіяна моральна шкода, яку вони оцінюють в загальній сумі 280000 фивень- у розмірі вартості квартири, за яку квартира була продана на прилюдних торгах ОСОБА_6.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1, вона ж і представник позивача ОСОБА_2 і її малолітнього сина за дорученням, підтримала позовні вимоги, викладені в позовній заяві і пояснила, що під час розгляду справи під головуванням ОСОБА_4 вони, позивачі надавали суду довідки про місце їх проживання і реєстрації, але ОСОБА_4 дані довідки не взяв за основу, визнав їх недійсними. Суд в іншому складі послався на дані довідки, апеляційний суд підтвердив їх дійсність. Після прийнятого рішення під головуванням ОСОБА_4 всі позивачі перенесли моральні страждання та переживання, які вони відчувають і тепер, оскільки після продажу квартири для ОСОБА_6 він відключив до квартири водо і газопостачання, електропостачання, що змушує позивачів в даний час звертатися в різні установи для поновлення комунальних послуг та притягнення винних осіб до відповідальності.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з'явився а в письмовому запереченні на позовну заяву зазначив, щоб справа розглядалася без його участі. Позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2 у власних інтересах та в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_3 не визнає, оскільки при ухваленні рішення він діяв в межах своїх повноважень, давав оцінку доказів за своїм внутрішнім переконанням, що грунтувалося на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні в наявних у справі доказів та у відповідності до чинного законодавтсва.

Заслухавши пояснення позивача, оглянувши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 у власних інтересах та в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про відшкодування завданої моральної шкоди ухваленням незаконного рішення, є безпідставним і не підлягає задоволенню.

Суд встановив, що для придбання ОСОБА_2 квартири АДРЕСА_2, між нею і ЗАТ "Приватбанк" 31.08.2005 року був укладений кредитний договір, де Банк надав для ОСОБА_2 кошти. 01.09.2005 року ОСОБА_2 за договором купівлі-продажу придбала зазначену квартиру і в цей день в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором був укладений між ОСОБА_2 і Банком договір іплотеки, предметом якого була придбана квартира.

У звязку з невиконанням ОСОБА_2 кредитних зобов'язань, 03.07.2006 року приватним нотаріусом ОСОБА_9 було вчинено нотаріальний напис для звернення стягнення на вище вказану квартиру.

28.07.2006 року державним виконавцем відділу ДВС Новоград-Волинського

управління юстиції за заявою Приватбанку заведено виконавче провадження і проведена

експертна оцінка квартири.

01.10.2007 року вище зазначена квартира була продана на прилюдних торгах

ОСОБА_6 за 280000 грн., якому на підставі акта проведених торгів 01.10.2007 року приватним нотаріусом ОСОБА_10 видане свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_2.

Позивачі ОСОБА_1Н.(ОСОБА_5), ОСОБА_2 у власних інтересах та в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_3 подали до суду позовну заяву про визнання вище зазначених дій посадовими особами, установами недійсними. Рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду під головуванням судді Борисюка Р.М. від 12.03.2009 року в позові відмовлено про визнання недійсними договору іпотеки від 1.09.2005 року, виконавчого напису від 03.07.2006 року, протоколу № 7060025/732 від 1 жовтня 2007 року про проведення прилюдних торгів з реалізації нерухомого майна, свідоцтва про право власності на нерухоме майно, придбане на прилюдних торгах ОСОБА_6, від 01.10.2007 року.

За скаргою позовачів, які використали своє право, передбачене ст. 13. ЦПК України, ухвалою апеляційного суду Житомирської області від 2 червня 2009 року рішення суду від 12.03.2009 року скасовано і справа направлена на новий розгляд в іншому складі суду.

Рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду від 03.03.2010 року визнано недійсним виконавчий напис, вчинений 03.07.2006 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу ОСОБА_9, протокол № 7060025/732 від 1 жовтня 2007 року про проведення прилюдних торгів з реалізації нерухомого майна, свідоцтва про право власності на нерухоме майно, придбане на прилюдних торгах ОСОБА_6, від 01.10.2007 року. Відмовлено в задоволенні позову про визнання договору іпотеки недійсним. Дане рішення набрало законної сили.

Із наведеного видно, що на прилюдних торгах відчудження квартири АДРЕСА_2 за невиконання зобов'язань про кредитному договору позивачем проводилося не за рішенням суду, а на підставі виконавчого напису нотаріуса, який визнаний незаконним. І даний виконавчий напис вплинув на послідуючі неправомірні дій установ, чим заподіяно моральну шкоду позивачам.

Рішення суду від 12.03.2009 року під головуванням професійного судді Борисюка Р.М., скасоване апеляційним судом Житомирської області і ухвалене рішення 03.03.201 Ороку по даній справі іншим складом Новград-Волинського міськрайоного суду. Позовні вимоги ОСОБА_5Н.( ОСОБА_1), ОСОБА_2 у власних інтересах та з інтересах малолітньої дитини ОСОБА_3 задоволено частково. Зідмовлено в позові лише в частині визнання недійсними договору іпотеки від 1.09.2005 зоку.

Таким чином не всі позовні вимоги позивачів були визнані і задоволені новим складом :уду, що свідчить про неупереджений підхід судді Борисюка Р.М. до вирішення цивільної справи.

Відповідно до ст.2 Закону України "Про статус суддів " від 15.12.1992 року № 2862-(11, судді є посадовими особами судової влади, які відповідно до Конституції України іаділені повноваженнями здійснювати правосуддя і виконувати свої обов'язки на ірофесійній основі.

Частина 1 статті 1176 Цивільного кодексу України передбачає відшкодування юральної шкоди, яка завдана фізичній або юридичній особі внаслідок постановлення судом ^законного рішення в цивільній справі державою в повному обсязі в разі встановлення в ,іях судді (суддів), які вплинули на постановлення рішення, складу злочину за бвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.

На загальних підставах відшкодовується шкода фізичній особі внаслідок 'іншої езаконної дії або бездіяльності органу дізнання, досудового слідства, прокуратури або суду.

В даному випадку суддя Борисюк Р.М., як професійний суддя, приймав рішення по ивільній справі, проти якого не порушена кримінальна справа і немає обвинувального исновку щодо нього, тому у суду немає підстав задовольняти позов і стягувати з нього оральну шкоду.

Керуючись ст.ст. 10,11, 60, 88, 212, 213, 215 ЦПК України, на підставі Закону України "Про судоустрій України" від 07.02.2002 року № 3018-111; Закону України "Про статус суддів "від 15.12.1992 року №2862-Х11;ст. 1176 ЦК України, суд,

РІШИВ:

В позові ОСОБА_1, ОСОБА_2 у власних інтересах та в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди в сумі 280000 грн., заподіяної ухваленням судового рішення по справі № 2-43/09 від 12.03.2009 року за позовом ОСОБА_5, ОСОБА_2 у власних інтересах та в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_3 до ЗАТ комерційний банк "Приватбанк", ОСОБА_6, спеціалізованого державного підприємства "Укрспецюст", відділу Державної виконавчої служби Новоград - Волинського міськрайонного управління юстиції про визнання недійсними договору іпотеки від 1.09.2005 року, виконавчого напису від 03.07.2006 року, протоколу № 7060025/732 від 1 жовтня 2007 року про проведення прилюдних торгів з реалізації нерухомого майна, свідоцтва про право власності на нерухоме майно, придбане на прилюдних торгах ОСОБА_6, від 01.10.2007 року, відмовити за безпідставністю заявлених вимог.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Житомирської області через Баранівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі і були відсутні в судовому засіданні під час його проголошення, в той же строк з дня отримання копії цього рішення

Суддя: