АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № Справа № 22ц-4816/10 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Романюк М.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2010 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі :

головуючого судді Петренко І.О.

суддів Максюта Ж.І., Романюк М.М.

при секретарі Білоус А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 березня 2010 р. по справі за позовом ОСОБА_2 до відкритого акціонерного товариства «Павлоградвугілля» про відшкодування збитків, завданих внаслідок неправомірного використання запатентованого винаходу, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом. В обґрунтування позову посилався на те, що 10 травня 1988 року ним разом з ОСОБА_3 було розроблено "Спосіб монтажу механізованого кріплення очисних комплексів", на яке Державним комітетом по винаходам і відкриттям при Державному комітеті СРСР по науці і техніці видано авторське свідоцтво, а в подальшому це свідоцтво було замінено на патент на винахід на його ім'я й на підставі цього патенту 14 травня 1993 року Державним патентним відомством України йому було видано патент України на винахід за № 987, дія якого поширюється на всю територію України. Вважає, що відповідач з липня 1991 року використовує його винахід на шахтах "Благодатна", ім. Сташкова, "Західно-Донбаська", "Ювілейна", що підтверджено експертними висновками від 26 лютого 2007 року. Оскільки відповідач використовує винаходу без його дозволу, посилаючись на вимоги ст.ст.28, 34 Закону України "Про охорону прав на винаходи і корисні моделі»" просив стягнути з відповідача в рахунок відшкодування збитків 5 465 814 грн.

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 березня 2010 р. у задоволенні позову відмовлено у повному обсязі.

Не погодившись з рішенням суду позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права просив рішення скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів, дійшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково на таких підставах.

Згідно ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно п.4 ч.1 ст.311 ЦПК України рішення суду підлягає скасуванню з направленням справи на новий розгляд, якщо суд вирішив питання про права та обов'язки осіб, які не брали участь у справі.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Воно є таким, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом та ухвалив рішення на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ч.1, 2, 5 ст.8 Закону України «Про охорону прав на винаходи і корисні моделі» право на одержання патенту має винахідник, якщо інше не передбачено цим Законом. Винахідники, які спільно створили винахід (корисну модель), мають однакові права на одержання патенту, якщо інше не передбачено угодою між ними. Винахіднику належить право авторства, яке є невід'ємним особистим правом і охороняється безстроково.

Як встановлено в судовому засіданні, у 1988 р. позивачем разом з ОСОБА_3 було розроблено "Спосіб монтажу механізованого кріплення очисних комплексів", на яке Державним комітетом по винаходам і відкриттям при Державному комітеті СРСР по науці і техніці видано авторське свідоцтво, а в подальшому це свідоцтво було замінено на патент на винахід на ім'я позивача й на підставі цього патенту 14 травня 1993 року Державним патентним відомством України позивачу було видано патент України на винахід за № 987, дія якого поширюється на всю територію України. Крім того, позивач пояснив, що патент був виданий лише на його ім'я за згодою ОСОБА_3, та між ними існує домовленість щодо розподілу винагороди за використаннях їх винаходу.

Усупереч зазначеній нормі суд першої інстанції не встановив усі обставини, що мають значення для справи, а саме: не встановив коло всіх осіб, на чиї права та обов'язки може вплинути ухвалене судом рішення та не залучив їх до участі у справі.

Оскільки вказані обставини суд не взяв до уваги, допустив порушення норм процесуального права, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, рішення суду скасуванню з направленням на новий розгляд.

Керуючись ст.307, п.4 ч.1 ст.311 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 березня 2010 р. скасувати. Справу направити на новий судовий розгляд до того ж суду в іншому складі

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання законної сили.

Судді: