Справа №22-ц-3913/10 Суддя-доповідач - Рибалка
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2010 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого - Рибалки В.Г.

суддів - Таран С.А., Хвостика С.Г.

з участю секретаря судового засідання - Чуприни В.І.

розглянула у відкритому судовому засіданні у приміщенні апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Зарічного районного суду м. Суми від 03 серпня 2010 року

у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про припинення права власності, визнання права власності, зобов'язання до сплати грошової компенсації,

в с т а н о в и л а :

Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 03 серпня 2010 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено за необґрунтованістю вимог.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилається на порушення судом при ухваленні рішення норм матеріального та процесуального права. Просить скасувати рішення Зарічного районного суду м. Суми від 03 серпня 2010 року та ухвалити нове рішення, яким визнати за ним право власності на приміщення 1-6 площею 16, 9 кв. м. в будинку АДРЕСА_1 м. Суми, стягнувши з нього грошову компенсацію на користь ОСОБА_2

Судом першої інстанції встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом, виданого 05 серпня 2005 року1-ю Сумською державною нотаріальною конторою ОСОБА_1 і ОСОБА_2 належить по ? частини житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 року їх бабусі ОСОБА_3. На час прийняття спадщини домоволодіння складалося з житлового будинку 1923 року побудови, житловою площею 26,0 кв. м. і надвірних будівель.

Згідно з рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 08 листопада 2005 року за ОСОБА_1 і ОСОБА_2 визнано право власності на ? частину земельної ділянки, що знаходиться під будинком.

Після прийняття спадщини ОСОБА_1 і ОСОБА_4 звертались до виконавчого комітету Сумської міської ради з заявами про надання дозволу на будівництво до своєї частини спадщини і рішенням № 214 від 18 квітня 2006 року їм було видано дозвіл на будівництво прибудови до житлового будинку розміром 12,0 кв. м. х 10.0 кв. м., сіней 4.0 кв. м., гаражу розміром 4.5 х 6.5 кв.м., дане будівництво відповідно до дозволів здійснюється сторонами і до теперішнього часу.

Колегія суддів заслухавши доповідь судді, пояснення сторін, дослідивши матеріали справи вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсації, припиняється з дня її отримання. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Договір про виділ у натурі частки з нерухомого спільного майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

Відповідно до ст. 367 ЦК України, майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділено в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Договір про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності, укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

Доводи апеляційної скарги про те, що у свідоцтві про право на спадщину були визначені ідеальні долі, а реального поділу спадкового майна не проводилось і що потрібно припинити право власності ОСОБА_2 на вищезазначене майно є необґрунтованими.

Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що передбачені законом підстави для позбавлення ОСОБА_2 права власності на ? частину домоволодіння приміщення № 1-6 на користь ОСОБА_1 відсутні, оскільки відповідно до свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом ОСОБА_2 є власником частини житлового будинку «А» житловою площею 26.0 кв. м. по АДРЕСА_1 і ця частина реально не виділена

Ствердження позивача в апеляційній скарзі про те, що ОСОБА_2 побудував новий будинок, а вся його родина із 6 членів зареєстрована в старому будинку не спростовує висновків суду першої інстанції та не є підставою для перегляду судового рішення, оскільки вказане будівництво пов'язане з користуванням земельною ділянкою і спір щодо цього розглядається судом.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

За таких обставин колегія суддів вважає, що судове рішення ухвалено з додержанням вимог матеріального та процесуального права.

У зв'язку з цим апеляційну скаргу необхідно відхилити, а рішення суду - залишити без зміни.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313, 315, ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Зарічного районного суду м. Суми від 03 серпня 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: