Справа №22-ц-2706/10 Суддя-доповідач - ОСОБА_1
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2010 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого Шевченка В.А.,

суддів - Кононенко О.Ю., Семеній Л.І.,

при секретарі Федині Д.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Зарічного районного суду Сумської області від 25 травня 2010 року

у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ВГІРФО Зарічного ВМ СМВ ГУМВС України в Сумській області, про зняття з реєстрації,

в с т а н о в и л а :

У червні 2009 року ОСОБА_3 звернувся до ОСОБА_2 з позовом, в якому зазначав, що йому та іншим особам на праві спільної сумісної власності належить приватизована квартира АДРЕСА_1, в якій 15 травня 2002 року була зареєстрована відповідачка як братова дружина.

Восени 2002 року ОСОБА_2 з чоловіком вибула з квартири і ніякого інтересу до неї не проявляє.

У листопаді 2006 року вони розірвали шлюб.

Посилаючись на вказані обставини, позивач просив визнати відповідачку такою, що втратила право на користування спірним житлом.

У подальшому ОСОБА_3, змінюючи позовні вимоги, просив лише зняти її з реєстрації у вказаній квартирі (а. с. 29-30).

Рішенням від 25 травня 2010 року Зарічний районний суд м. Суми, задовольняючи позов, зобовязав відповідачку знятися з реєстрації місця проживання в спірній квартирі, а в протилежному випадку ухвалив зобовязати ВГІРФО Зарічного ВМ СМВ ГУМВС України в Сумській області зняти її з реєстрації.

В апеляційній скарзі відповідачка, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить рішення скасувати.

Колегія суддів вважає, що скарга підлягає задоволенню.

Як встановлено судом і вбачається з матеріалів справи одним із співвласників квартири АДРЕСА_2 є брат позивача ОСОБА_5 (а. с. 5), який 07 серпня 1999 року уклав шлюб з відповідачкою (а. с. 72).

18 грудня 2001 року у них народився син ОСОБА_6 (а. с. 73), а 17 жовтня 2006 року вони розлучилися (а. с. 74).

Сам позивач визнає, що ще у 2002 році відповідачка була зареєстрована у спірній квартирі і проживала в ній зі своєю сімєю.

Наведені дані свідчать про те, що відповідно до положень ч. 1 ст. 156 ЖК України відповідачка як член сімї співвласника квартири набула право на користування нею.

Припинення сімейних відносин з ОСОБА_5 з огляду на норми ч. 4 ст. 156 ЖК України не позбавляє її права користування даним житлом.

Звідси її доводи з вказаного приводу є обґрунтованими.

Самого ж по собі факту відсутності її у квартирі недостатньо для зняття її з реєстрації в ній, оскільки в передбаченому законом порядку її право користування жилим приміщенням, про яке йде мова, не обмежувалося.

Цих обставин, яких суд безпідставно, внаслідок неправильної юридичної кваліфікації спірних правовідносин не врахував, мають суттєве значення для вірного вирішення спору, так як згідно з ч. 1 ст. 7 Закону «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється лише на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

З урахуванням викладеного рішення суду про зняття відповідачки з реєстрації місця проживання є незаконним.

Крім того, суд допустив грубі порушення норм процесуального права, ухваливши рішення під умовою, і до того ж, проти ВГІРФО Зарічного ВМ СМВ ГУМВС України в Сумській області, який є не відповідачем у справі, а третьою особою, що є неприпустимим.

У звязку з цим рішення суду на підставі п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в позові.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з позивача на користь відповідачки підлягає стягненню 4 грн. 25 коп. на компенсацію витрат по сплаті судового збору та 37 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Керуючись ст. ст. 88, 303, 304, 307, п. 4 ч. 1 ст. 309, ст. ст. 314, 316 ЦПК України, колегія

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Зарічного районного суду Сумської області від 25 травня 2010 року скасувати.

В задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ВГІРФО Зарічного ВМ СМВ ГУМВС України в Сумській області, про зняття з реєстрації відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 4 грн. 25 коп. на компенсацію витрат по сплаті судового збору та 37 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в суді апеляційної інстанції.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене до Верховного Суду України протягом 20 днів.

Головуючий -

Судді -