Провадження № 2-1430/2010 Справа № 2-1430/2010
16 червня 2010 року Комінтернівський районний суд міста харкова у складі:
головуючого судді Григор′єва Б.П.
при секретарі - Горгуль О.Є.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ТОВ « С.К.В.- Холдинг», третя особа: ОСОБА_2 про визнання наказу недійсним, стягнення заборгованості по заробітній платі та моральної шкоди ,
ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною завою до ТОВ « С.К.В.- Холдинг», третя особа: ОСОБА_2 про визнання наказу від 31.10.2006 року № 31/10-2006 недійсним, зміну статті її звільнення та дату звільнення в трудовій книжці, стягнення грошових коштів та витрат за отримання правової допомоги.
В обґрунтування позову ОСОБА_1Ю, зазначила, що 01 березня 2006 року була прийнята на роботу до ТОВ «С.К.В.-Холдинг» на посаду головного бухгалтера за сумісництвом. Але за сімейними обставинами вона 09.10.2006 року написала заяву щодо звільнення з посади головного бухгалтера з 31 жовтня 2006 року за власним бажанням, надавши таким чином адміністрації підприємства можливість знайти іншу особу на посаду головного бухгалтера. Директор підприємства підписав її заяву але дату під резолюцією на заяві не поставив. За час роботи головним бухгалтером будь-яких претензій щодо виконання посадових обовязків адміністрацією ТОВ «С.К.В.-Холдинг» до неї не предявлялось, в період з 09.10.2006 року по 31.10.2006 року дисциплінарні стягнення на неї не накладались. Через деякий час їй стало відомо, що наказ по її заяві директором ТОВ «С.К.В.-Холдинг» не виготовлявся. На підприємстві вона допрацювала до 31.10.2006 року та з 01 .11.2006 року на роботу до відповідача не вийшла. В 20-х числах листопада вона приїхала в ТОВ «С.К.В.-Холдинг» для отримання заробітної плати за жовтень 2006 року, але директор відмовив у видачі заробітної плати, посилаючись на те, що вона погано справлялась з обовязками головного бухгалтера, з наказом про її звільнення не ознайомив. При таких обставинах вона змушена була звернутися за допомогою до територіальної державної інспекції праці у Харківській області, яка в свою чергу в результаті перевірки ТОВ «С.К.В.-Холдинг» виявила порушення діючого законодавства про працю при її звільненні, а також не дотримання порядку застосування дисциплінарного стягнення. Про те, що вона була звільнена з підприємства за ст. 40 п.4 КЗпП України ( за прогул) і до неї було застосовано дисциплінарне стягнення вона дізналась з листа Територіальної державної інспекції праці. Вважає, що наказ № 31/10-2006 від 31.10.2006 року є незаконним, оскільки не відповідає вимогам законодавства про працю, так як вона не була з ним ознайомлена у встановленому законом порядку. Крім того при звільненні їй не була нарахована та сплачена компенсація за невикористану щорічну відпустку. Тільки в березні 2007 року вона отримала від відповідача повідомлення з пропозицією щодо отримання компенсації за невикористану щорічну відпустку, будь-яких інших пропозицій вона не отримувала. Також вона так і не отримала від відповідача довідку про розмір її заробітної плати та копію наказу про її звільнення від 31.10.2006 року № 31/10-2006. Оскільки відповідач порушив її трудові права вона просить стягнути з відповідача заробітну плату за жовтень 2006 року у розмірі 526,40 грн., середньомісячну заробітну плату за час вимушеного прогулу в період з 01.11.2006 року по 30.04.2007 року у розмірі 3027,66 грн., компенсацію за невикористану щорічну тарифну відпустку у розмірі 454,47 грн. Також вона просить стягнути з відповідача моральну шкоду, яку вона оцінює у розмірі 5000 грн. Моральна шкода полягає в тому, що не отримавши своєчасно грошові кошти, вона змушена була тривалий період часу звертатись в усілякі інстанції з приводу порушення її прав, витрачати свій час, не дивлячись на те, що у неї двоє малолітніх дітей, постійно отримувала нервові стреси, не мала можливості займатися належним чином пошуками нової роботи, вихованням дітей.
В подальшому позивачка уточнила позовні вимоги в частині розрахунку грошових коштів та просила стягнути з відповідача: заробітну плату за жовтень 2006 року у розмірі 526,48 грн.; компенсацію за невикористану щорічну тарифну відпустку 2 розмірі 454,47 грн.; моральну шкоду у розмірі 5000 грн.; витрати на правову допомогу у розмірі 3500 грн. Позовні вимоги щодо визнання наказу № 31/10-2006 від 31.10.2006 року та зміни статті звільнення на ч.1 ст. 38 КЗпП України замість п.4 ст. 40 КЗпП України і дати звільнення з 30.04.2007 року замість 31.10.2006 року просила залишити без розгляду.
Позивачка, представник позивачки в судове засідання не зявились, позивачка надала до суду заяву про розгляд справи в її відсутність та у відсутність її представника, позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити.
Представник відповідача в судове засідання не з′явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, по наявним в справі доказам, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Згідно ст. 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
ОСОБА_1, на підставі заяви від 01.03.2006 року прийнята за сумісництвом на посаду головного бухгалтера з 01.03.2006 року до ТОВ «С.К.В.-Холдинг», що підтверджується Наказом №15/03-2006 від 01.03.2006 року по особовому складу, Генерального директора ТОВ «С.К.В.-Холдинг» ОСОБА_2
Як вбачається з заяви ОСОБА_1 від 09.10.2006 року, вона просить звільнити її з займаної посади з 31.10.2006 року за власним бажанням.
Як вбачається з листа № 01-19-272 від 20.01.2007 року, адресованого ОСОБА_1, територіальною державною інспекцією праці у Харківській області, розглянуто звернення ОСОБА_1 щодо порушення законодавства про працю адміністрацією ТОВ «С.К.В.-Холдинг». В результаті перевірки ТОВ «С.К.В.-Холдинг» встановлено, що згідно з наказом № 31/10-2006 від 31.10.2006 року ОСОБА_1 звільнено з займаної посади з 31.10.2006 року за ознаками п.4 ст. 40 КЗпП України, що є порушенням ст.. 184 КЗпП України. Також в порушення ст.. 149 КЗпП України адміністрацією ТОВ «С.К.В.-Холдинг» не дотриманий порядок застосування дисциплінарного стягнення. В порушення ст..83, 116 КЗпП України при звільненні ОСОБА_1 адміністрацією товариства не нарахована та не виплачена компенсація за всі невикористані дні щорічної відпустки. На підставі наданих адміністрацією товариства документів факт отримання заяви ОСОБА_1 про звільнення з займаної посади керівництвом ТОВ «С.К.В.-Холдинг» не виявлено. За результатами перевірки адміністрації ТОВ «С.К.В.-Холдинг» державним інспектором праці наданий припис щодо усунення виявлених порушень.
06.02.2007 року ОСОБА_1 направила на адресу Директора ТОВ«С.К.В.-Холдинг» заяву щодо видачі довідки про розмір заробітної плати за весь час її роботи в товаристві та видачі копії наказу від 31.10.2006 року № 31/10-2006 про її звільнення.
19.03.2007 року на адресу ОСОБА_1 адміністрацією «С.К.В.-Холдинг» направлено листа з пропозицією зявитися на підприємство та отримати компенсацію за невикористані дні щорічної тарифної відпустки. Разом з листом ОСОБА_1 направлена довідка про доходи за період з березня 2006 року по жовтень 2006 року включно.
Як вбачається з наказу № 09/10/01-2006 від 31.10.2006 року по особовому складу ТОВ « С.К.В.- Холдинг» ОСОБА_1, головного бухгалтера за сумісництвом, звільнено з підприємства з 31.10.2006 року за власним бажанням згідно ст. 38 КЗпП України.
20 .01.2007 року Територіальною інспекцією праці у Харківській області за зверненням ОСОБА_1 проведена первинна перевірка ТОВ « С.К.В.- Холдинг» щодо додержання законодавства про працю, в результаті якої встановлено порушення адміністрацією ТОВ « С.К.В.- Холдинг» додержання вимог законодавства про працю, про що складено відповідний акт № 118 від 20.01.2007 року, зокрема: в порушення ст.. 30 Закону України « Про оплату праці» відносно ОСОБА_1 в жовтні 2006 року не забезпечений достовірний облік виконуваної працівником роботи, в порушення ст.. 149 КЗпП України не дотриманий порядок застосування дисциплінарних стягнень, з порушенням ст.. 184 КЗпП України ОСОБА_1Ю, звільнена з займаної посади за ознаками п.4 ст. 40 КЗпП України, в порушення ст.ст. 83, 116 КЗпП України при звільненні ОСОБА_1 не виплачена компенсація за всі невикористані дні щорічної відпустки. Територіальною інспекцією праці у Харківській області 20.01.2007 року направлено припис на імя Генерального директора ТОВ « С.К.В.- Холдинг» ОСОБА_2 № 80 про прийняття заходів щодо усунення зазначених порушень вимог законодавства про працю.
Як вбачається з повідомлення № 135 від 19.03.2007 року ТОВ « С.К.В.- Холдинг», з метою виконання п.7 та п.8 припису № 80 від 20.01.2007 року Наказ № 31/10 від 31.10.2006 року про звільнення ОСОБА_1 по п.4 ст.40 КЗпП України анульовано і набрав законної сили наказ № 09/10/01-2006 від 31.10.2006 року про звільнення ОСОБА_1Ю, за власним бажанням за ст. 38 КЗпП України.
Відповідно до статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення.
Таким чином в судовому засіданні судом достовірно встановлено,що невиплата належних сум позивачці мала місце з вини відповідача, а тому суд вважає вимоги позивача такими, що підлягають задоволенню.
Стаття 237-1 КЗпП України встановлює, що відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.
При вирішенні питання щодо відшкодування моральної шкоди, суд вважає ствердження позивача про спричинення йому моральної шкоди діями відповідача обґрунтованими, проте розмір спричиненої моральної шкоди позивачем завищений, а тому позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди підлягають частковому задоволенню у розмірі 1000,00 грн.
На користь позивачки також необхідно стягнути витрати, пов′язані з отриманням правової допомоги у розмірі 3500 грн. 00 коп., що підтверджується договором від 01.04.2007 року про надання правової допомоги.
З відповідача , відповідно до ст.88 ЦПК України, також підлягає стягненню судовий збір у розмірі 51 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 грн.00 коп.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.10,11,209, 212, 214-215,218, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 115,116, 237-1 КЗпП України, ст.ст.24,34 Закону України Про оплату праці,-
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.
Стягнути з ТОВ « С.К.В.- Холдинг» на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі у розмірі 526 грн. 48 коп., компенсацію за невикористану щорічну відпустку у розмірі 454 грн. 47 коп., витрати на отримання правової допомоги у розмірі 3 500 грн. та моральну шкоду у розмірі 1000 грн. 00 коп.
Стягнути з ТОВ « С.К.В.- Холдинг» на користь держави судовий збір у розмірі 51 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 120 грн. 00 коп.
Повторне заочне рішення може бути оскаржене позивачем та відповідачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.
Суддя: ОСОБА_3