Справа №22ц-7061/10 Головуючий у 1-й інстанції: Грудова Н.Б.
Категорія: 25 Доповідач в апел. інстанції: ОСОБА_1
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2010 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого: Петричка П.Ф.

суддів: Зверхановської Л.Д., Цяцяка Р.П.

при секретарі: Глинському О.А.

з участю: позивача ОСОБА_2. його ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Сихівського районного суду м.Львова від 02 серпня 2010 року,

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваним рішенням Сихівського районного суду м.Львова від 02 серпня 2010 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства Страхова компанія ПЗУ Україна про стягнення пені, інфляційних нарахувань та 3 % річних.

Рішення суду оскаржив ОСОБА_2. В апеляційній скарзі зазначає, що рішення суду не є законним та обґрунтованим, прийняте з порушенням норм матеріального права. Зокрема, вказує, що не погоджується з висновками суду щодо відсутності у чинному законодавстві норм матеріального права, що регулюють відповідальність боржника за час невиконання грошового зобовязання, якщо існує рішення суду. Такими нормами вважає ст.ст. 526, 530, 610, 625 ЦК України.

Просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким задоволити його позовні вимоги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заперечення на апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_4, який просив слухати справу без участі їх представника. колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, виходячи із наступного.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_2, місцевий суд виходив з того, що законом не передбачено відповідальності страховика за час невиконання грошового зобовязання, якщо існує рішення суду, яким вже раніше було застосовано штрафні санкції, стягнуто 3% річних за несвоєчасне виконання зобовязання.

Проте колегія суддів не в повній мірі погоджується з таким висновком суду.

Рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 22.04.2009 року з відповідача на користь ОСОБА_2 вирішено стягнути 47031,77 грн. страхового відшкодування, 587,88 нарахованих 3% річних, 3628,11 грн. інфляційних нарахувань, 5597,42 грн. пені, 2000 грн. моральної шкоди та судові витрати.

Однак, рішенням апеляційного суду Львівської області від 13.10.2009 року це рішення частково скасоване та постановлено нове рішення про відмову у задоволенні позову в частині стягнення 3628,11 грн. інфляційних нарахувань і 2000 грн. моральної шкоди.

Виконане рішення суду 2.02.2010 року.

Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно з ч.1 ст.598 ЦК України зобовязання припиняється частково або в повному обсязі на підставах, установлених договором або законом. Підстави припинення зобовязання передбачені ст.ст. 599-601, 604-609 ЦК, зокрема за ст.599 ЦК України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Набрання законної сили рішенням суду про стягнення грошового боргу не є підставою для припинення грошового зобовязання, а тому висновок суду про відсутність правових підстав для покладення відповідальності на відповідача за невиконання боргового зобовязання після набрання чинності рішенням суду є таким, що суперечить вимогам ч.2 ст.625 ЦК України.

Колегія суддів вважає, що оскільки боржник - ПрАТ Страхова компанія ПЗУ Україна вчасно не виконав грошового зобовязання, тому повинен нести передбачену ст.625 ЦК України відповідальність за порушення грошового зобовязання та відшкодувати позивачу збитки внаслідок інфляції та сплатити 3% річних за час від набрання рішенням законної сили (13.10.2009 року) до виконання рішення суду про стягнення грошового боргу(2.02.2010 року).

Оскільки відповідач прострочив виконання рішення суду на 111 днів, то за цей період з нього слід стягнути 761,01 грн. збитків внаслідок інфляції та 3% річних, що становить 429,08 грн.

Підстав для задоволення позову в частині стягнення пені колегія суддів не вбачає, а тому у цій частині позов не підлягає задоволенню.

Виходячи з наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржуване рішення необхідно скасувати та постановити нове рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 599, 625 ЦК України, ст.ст. 303, 304, 307 ч. 1 п.2, 313, 314 ч.2, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволити частково.

Рішення Сихівського районного суду м.Львова від 02 серпня 2010 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства Страхова компанія ПЗУ Україна про стягнення пені, інфляційних нарахувань та 3 % річних задоволити частково.

Стягнути із Приватного акціонерного товариства Страхова компанія ПЗУ Україна в користь ОСОБА_2 761,01 грн. збитків внаслідок інфляції та 3 % річних в сумі 429,08 грн. та 120 грн. витрат на інформаційно технічне забезпечення розгляду справи.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути із Приватного акціонерного товариства Страхова компанія ПЗУ Україна в користь ОСОБА_2 120 грн. витрат на інформаційно технічне забезпечення розгляду справи та в користь держави 51 грн. судового збору.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий :

Судді: