Справа № 22ц-1747/2010 Категорія - цивільна
Головуючий у 1-й інстанції Салай М.О.
Доповідач - Лазоренко М.І.
УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Чернігів

Апеляційний суд Чернігівської області у складі :

головуючого- судді: БОЙКО О.В.,

суддів: ЛАЗОРЕНКА М.І., МАМОНОВОЇ О.Є.

при секретарі: Кравченко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного Фонду України в Чернігівському районі Чернігівської області на постанову Чернігівського районного суду Чернігівської області від 22 травня 2009 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України в Чернігівському районі Чернігівської області про визнання бездіяльності протиправною, зобов'язання здійснити нарахування недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги як дитині війни за 2008 рік, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Чернігівського районного суду Чернігівської області від 22 травня 2009 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково, а саме зобов'язано управління ПФУ в Чернігівському районі Чернігівської області здійснити нарахування пенсії ОСОБА_1 з підвищенням її розміру на 30% мінімальної пенсії за віком відповідно до ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни" за період з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року, за виключенням фактично виплачених сум пенсії за вказаний період.

В апеляційній скарзі Управління Пенсійного фонду України в Чернігівському районі Чернігівської області просить скасувати постанову Чернігівського районного суду від 22 травня 2009 року та винести нову постанову про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на неповне, необ'єктивне з'ясування дійсних обставин справи, що мають істотне значення для вирішення справи, а також на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що Законом України „Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України не визначено видатки на виплату підвищення до пенсії, передбаченого ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни", та не виділено на це відповідні кошти, і зміни до цього Закону також не вносилися, а тому, апелянт вважає, що дії управління у разі призначення та виплати позивачу такого підвищення до пенсії суперечили б нормам Конституції України та Бюджетного кодексу України.

Апелянт зазначає, що позивачу виплата підвищення до пенсії у 2008 році здійснювалась у розмірах, встановлених постановою Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 року № 530 „Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян", тобто в законодавчо встановлених розмірах та в повній мірі з коштів, закладених в Державному бюджеті України, а встановлення вказаного підвищення до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком відповідно до ст. 28 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" суперечитиме вимогам діючого на той час законодавства.

Законом України „Про соціальний захист дітей війни" фінансове забезпечення державних соціальних гарантій, передбачених цим Законом, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Ухвалюючи рішення про зобов'язання Управління провести перерахунок пенсії позивачу, суд не з'ясував, чи були перераховані бюджетні кошти на рахунки Пенсійного фонду для виплати їх особам, які мають статус „дитини війни", з якого розрахунку на кожну особу надходили ці кошти, чи має право Управління проводити заявлені позивачем нарахування за рахунок інших платежів.

Також вирішуючи даний спір, суд в порушення вимог ч. 3 ст. 2, ч.3 ст. 159 КАС України не перевірив правомірності дій та рішення Управління, не з'ясував із застосуванням законодавчих актів, які визначають правосуб'єктність відповідача, його права та обов'язки у сфері публічних відносин, а також чи є Управління належним відповідачем за всіма заявленими вимогами, чим істотно порушив вимоги процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а постанова суду залишенню без змін з наступних підстав.

Судом по справі встановлено, що ОСОБА_1 відноситься до категорії громадян, яким встановлено статус дитини війни (а.с. 5).

Частково задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив з того, що в 2008 році позивачці проведена виплата надбавки до пенсії у розмірі меншому, ніж встановлено Законом України „Про соціальний захист дітей війни" і прийшов до обґрунтованого висновку про зобов'язання відповідача здійснити відповідний перерахунок в межах строку позовної давності, та, зокрема, з дня набрання чинності рішенням Конституційного суду України №10рп/08 -22.05.2008 року,

З таким висновком суду першої інстанції погоджується і апеляційний суд, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Пунктом 41 розділу Іі Закону України „Про Державний бюджет України на 2008 рік" текст статті 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни", яка набрала чинності з 01 січня 2008 року, викладено в новій редакції, а саме положеннями даної норми передбачено, що дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується

підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни.

Рішенням Конституційного Суду України від 09 липня 2007 року № 6-рп/2007 (справа про соціальні гарантії громадян) сформулювано правову позицію, згідно з якою законом про Державний бюджет України, який має особливий предмет регулювання, не можуть вноситись зміни, зупинятися дія чинних законів України, а також встановлюватися інше (додаткове) правове регулювання відносин, що є предметом інших законів України.

Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року №10-рп/2008 пункт 41 розділу її Закону України „Про державний бюджет на 2008 рік та внесення змін до деяких законодавчих актів України" визнано таким, що не відповідає Конституції України ( є неконституційним).

З огляду на вищевикладене, суд першої інстанції, приймаючи рішення про задоволення позовних вимог в частині зобов'язання відповідача провести нарахування та виплату надбавки позивачу за 2008 рік, правомірно керувався положеннями Закону України „Про соціальний захист дітей війни", а не положеннями Закону України „Про Державний бюджет України на 2008 рік".

Також, суд першої інстанції вірно встановив, що відповідач виплачував позивачці пенсію за період з 22.05.2008 року по 31.12.2008 року в меншому розмірі, ніж встановлено ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни", а саме без урахування 30 % мінімальної пенсії за віком.

Доводи апеляційної скарги щодо того, що фінансове забезпечення державних соціальних гарантій, передбачених цим Законом, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України, не можуть бути взяті до уваги апеляційним судом, оскільки ст. 113 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що в разі недостатності виділених з Державного бюджету України коштів по бюджетних програмах, пов'язаних з розмежуванням джерел виплати пенсії між Державним бюджетом та Пенсійним фондом, пенсії визначені законодавством для відповідних категорій громадян, виплачуються у повному обсязі за рахунок власних надходжень Пенсійного фонду.

Також, не можуть бути підставою для скасування рішення суду доводи апеляційної скарги про те що виплата підвищення до пенсії у 2008 році здійснювалась у розмірах, встановлених постановою КМУ від 28.05.2008 року № 530 „Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян", оскільки Закон України ,.Про соціальний захист дітей війни" має вищу юридичну силу.

Не можуть бути взяті до уваги апеляційним судом доводи апеляційної скарги і щодо того, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений Законом України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених відповідно до даного закону, а не для визначення розміру підвищення до пенсії, оскільки відповідно до Закону України „Про соціальний захист дітей війни" надбавка до пенсії дітям війни має нараховуватись виходячи саме з розміру мінімальної пенсії за віком.

З урахуванням вищевикладеного, судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314-315, 317, 319, 324 ЦПК України, апеляційний суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного Фонду України в Чернігівському районі Чернігівської області - відхилити.

Постанову Чернігівського районного суду Чернігівської області від 22 травня 2009 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: Судді: