Старобільський районний суд Луганської області
Справа № 2-1731
2 вересня 2010 року. Старобільський районний суд
у складі: головуючого судді Озерова В.О.,
при секретарі Туловової А.С.,
за участю позивача ОСОБА_1,
представника позивача ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Старобільського районного суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про зменшення аліментів на утримання повнолітньої дитини,
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про зменшення аліментів на утримання повнолітньої дитини. В обґрунтування свого позову, ОСОБА_1 посилається на те, що він перебував у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. 14 січня 2005 року шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано. Згідно до рішення Старобільського районного суду від 15 лютого 2010 року, позивач повинен сплачувати на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання сина ОСОБА_4, у розмірі 400 грн. щомісячно, починаючи з 3 грудня 2009 року та до закінчення ним навчання 30 червня 2012 року. Позивач являвся приватним підприємцем, займався підприємницькою діяльністю, але в останній час справи йшли погано і він прийняв рішення про припинення підприємницької діяльності. З лютого 2010 року, позивач не працює і подав заяву про закриття підприємства. 3 червня 2010 року було зроблено Державну реєстрацію в єдиному Державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців про припинення ним підприємницької діяльності. Таким чином він не працює з лютого 2010 року, ніяких прибутків не отримує, до офіційної реєстрації закриття підприємства, він не зміг стати на облік, як безробітний для отримання соціальної допомоги. Відповідно до ст. 192 СК України, - розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни його матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. При винесенні рішення про стягнення з позивача аліментів, суд прийняв до уваги те, що він на той час являвся приватним підприємцем і отримував відповідні прибутки. На теперішній час він не є приватним підприємцем, і у звязку з тим, що не має змоги надавати допомогу повнолітньому сину, позивач був змушений звернутися до суду з даним позовом.
Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не зявилась, про час і місце судового засідання повідомлялась належним чином. Про причини своєї неявки у судове засідання не повідомила, та не просила про відкладення судового засідання. Зі згоди позивача ОСОБА_1 та представника позивача ОСОБА_2, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 свої позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд звільнити його від сплати аліментів на користь ОСОБА_3 на утримання повнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, до закінчення його навчання.
У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 позовні вимоги позивача підтримав у повному обсязі та просив суд звільнити ОСОБА_1 від сплати аліментів на користь ОСОБА_3 на утримання повнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, до закінчення його навчання.
Вислухавши пояснення позивача та представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити за необґрунтованістю з наступних підстав.
Згідно копії виконавчого листа, виданого Старобільським районним судом 19 березня 2010 року, видно, що згідно рішення Старобільського районного суду Луганської області від 15 лютого 2010 року, з ОСОБА_1 було стягнено на користь ОСОБА_3 аліментні платежі на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 400 грн. щомісячно, починаючи з 03 грудня 2009 року і до закінчення навчання 30 червня 2012 року.
У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 стверджував, що на момент винесення рішення від 15 лютого 2010 року, він являвся приватним підприємцем, займався підприємницькою діяльністю, але в останній час він прийняв рішення про припинення підприємницької діяльності. З лютого 2010 року, ніде не працює і подав заяву про закриття підприємства.
Згідно довідки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, серії АГ № 456702 та копії Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, серії АГ № 456703 від 3 червня 2010 року, було зроблено запис про припинення ОСОБА_1 підприємницької діяльності.
Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України, - розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни його матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них.
Але, позивач не надав суду доказів про погіршення свого матеріального становища та того, що він намагався працевлаштуватися.
Крім того, припинення ОСОБА_1 підприємницької діяльності, не є підставою того, що він не має можливості надавати матеріальну допомогу.
Також, з матеріалів справи не видно, чи звертався позивач до центру зайнятості за працевлаштуванням.
У звязку з цим, суд відмовляє позивачу ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог за необґрунтованістю.
На підставі вищевикладеного, ч. 1 ст. 192 СК України, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212-215, 218, 224, 294 ЦПК України, суд
У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про зменшення аліментів на утримання повнолітньої дитини відмовити за необґрунтованістю.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, відповідач може оскаржити в апеляційному порядку до апеляційного суду Луганської області через Старобільський районний суд шляхом подачі скарги протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Позивач може оскаржити заочне рішення в апеляційному порядку до апеляційного суду Луганської області через Старобільський районний суд шляхом подачі скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.
Суддя В.О. Озеров