№ 2-45-10
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2010 року Нетішинський міський суд Хмельницької області

в складі: головуючого судді - Л.П. Гаврищук

при секретарі - Л.С.Василюк

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Нетішин цивільну справу Публічного акціонерного товариства комерційний банк „ПриватБанк до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про звернення стягнення та за зустрічним позовом ОСОБА_4 таміли Олександрівни про визнання пункту договору недійсним,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з означеним позовом.

Позов обґрунтовує тим, що відповідно до укладеного договору №HMN0GA від 12.05.2008 року ОСОБА_1 12.05.2008 року отримала кредит в розмірі 37396,50 євро, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 11.05.2018 року.

У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач ОСОБА_1 зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконала.

Відповідно до частини другої ст..1054 та ч.2 ст.1050 ЦК України наслідками порушення відповідачем зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту.

В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором відповідачі уклали договір іпотеки №HMN0GA. Згідно за договором іпотеки відповідачі надали в іпотеку нерухоме майно, а саме: трикімнатну квартиру, яка розташована АДРЕСА_1, майно належить відповідачці ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу.

Згідно з ч.1 ст.33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до ст..39 Закону України «Про іпотеку» У разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону, яки передбачає право іпотеко держателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі покупцеві.

Одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя вправі винести рішення про виселення мешканців, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення.

Звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги неодноразово уточнювала та змінювала їх вказавши, що відповідно до умов кредитного договору ОСОБА_1 зобов`язувалась сплачувати щомісячний платіж в сумі 639,19 Євро на погашення заборгованості по кредиту, відсотках та винагороди за резервування.

Позичальником було порушено умови договору щодо сплати чергових щомісячних платежів, внаслідок чого з грудня 2008 року неналежним чином виконуються умови договору щодо сплати кредиту і станом на 25.05.2010 року розмір заборгованості змінився і складає 49955,18 євро, з них:

31406,32 євро заборгованість по кредиту,

2364,43 євро прострочена заборгованість

7530,83 євро прострочена заборгованість по відсотках

2001,04 євро прострочена заборгованість по комісії

4249,17 євро нарахована пеня

25,80 євро штраф фіксована частина

2377,59 євро штраф відсоток від суми.

Відповідно до ст..526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст..530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Частиною 2 с.1050, ст..1054 ЦК України передбачено, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до п.2.3.7 кредитного договору банк має право у випадку затримання сплати частини кредиту відстрочити щонайменше на один календарний місяць.

Просить стягнути з відповідачки ОСОБА_1 49955,18 євро, що становить 484065,69грн. з них:

31562,18євро прострочена заборгованість по кредиту

1929,49 євро- прострочена заборгованість по кредиту,

421,13 євро заборгованість по нарахованих відсотках

6194,54 євро прострочена заборгованість по відсотках

100,24 євро- заборгованість по комісії

1683,99 євро прострочена заборгованість по комісії

3113,86 євро нарахована пеня.

Зустрічний позов ОСОБА_1 не визнає.

ОСОБА_1 звернулась до суду із зустрічним позовом згідно якого просить визнати пункт договору недійним.

Відповідачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`вилась повторно, про день і час слухання справи повідомлена належним чином.

Заслухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд встановив, що відповідно до договору №HMN0GA від 12.05.2008 року ОСОБА_1 12.05.2008 року отримала кредит в розмірі 37396,50 євро, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 11.05.2018 року.

Однак взятих на себе зобов»язань позивачка не виконала в зв»язку з чим станом на 25.05.2010 року утворилась заборгованість в сумі 49955,18 євро, що становить 484065,69грн., із них:

31562,18євро прострочена заборгованість по кредиту

1929,49 євро- прострочена заборгованість по кредиту,

421,13 євро заборгованість по нарахованих відсотках

6194,54 євро прострочена заборгованість по відсотках

100,24 євро- заборгованість по комісії

1683,99 євро прострочена заборгованість по комісії

3113,86 євро нарахована пеня.

Відповідно до ст..526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст..530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Частиною 2 с.1050, ст..1054 ЦК України передбачено, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до п.2.3.7 кредитного договору банк має право у випадку затримання сплати частини кредиту відстрочити щонайменше на один календарний місяць.

Відповідно до ст..524 ЦК України зобов'язання має бути виражене у грошовій одиниці України гривні, сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті.

Із наведеного витікає, що відповідачка ОСОБА_1 не виконала взятих на себе зобов`язань по кредитному договору, тому позов підлягає задоволенню

На підставі викладеного,

Керуючись ст..10,60 ЦПК України, ст..ст.525,526,1054 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк „ПриватБанк» (р/р 3111- для погашення заборгованості, р-0001 для погашення судових витрат, МФО 305299, 49094, м.Дніпропетровськ, вул..Набережна Перемоги, буд.50) заборгованість в розмірі 484065,69грн(чотириста вісімдесят чотири тисячі шістдесят п»ять)грн.. 69коп., судові витрати в розмірі 1708,50грн. та 30грн. на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, всього 485804,19грн..

На рішення може бути подана апеляція в Хмельницький апеляційний суд протягом 10 днів з дня проголошення.

Суддя Л.П. Гаврищук