Справа №22-ц-4454/10 Суддя-доповідач - ОСОБА_1
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2010 року м.Суми

колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області у складі:

головуючого Семеній Л.І.

суддів Кононенко О.Ю., Білецького О.М.,

з участю секретаря судового засідання Кияненко Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою Сумської філії Закритого акціонерного товариства «Страхова компанія «Саламандра-Україна»

на рішення Зарічного районного суду м. Суми від 15 липня 2010 року

у справі за позовом ОСОБА_2 до Сумської філії Закритого акціонерного товариства «Страхова компанія «Саламандра-Україна», третя особа філія Сумського обласного управління Відкритого акціонерного товариства «Державний ощадний банк України»,

про часткове визнання договору добровільного страхування наземного транспорту недійсним та стягнення страхової суми і матеріальних збитків,

в с т а н о в и л а:

У червні 2008 року ОСОБА_2 звернувся до суду з вказаним позовом, який обґрунтовував тим, 30.08.2007 року між ним та Сумською філією Страхового акціонерного товариства закритого типу «Саламандра-Лтава», яку перейменовано на Сумську філію Закритого акціонерного товариства «Страхова компанія «Саламандра-Україна» (далі-СФЗАТСК «Саламандра-Україна»), було укладено на строк до 29.08.2008 року договір № 31/2000 добровільного страхування належного йому на праві автомобіля LEXUS LX 470, реєстраційний № НОМЕР_1, № кузова JTJHTOOWX 74028080, а вигодонабувачем є філія Сумського обласного управління Відкритого акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (далі-філія СОУ ВАТ «Держощадбанк України»).

07.10.2008 року зазначений автомобіль було викрадено невідомими особами з платної стоянки, що заходиться по вул. Ентузіастів,1 у м. Києві.

27.02.2008 року відповідач виплатив йому відповідно до умов договору першу частину страхової виплати у сумі 113210 грн. 90 коп. Про виплату решти страхової виплати остаточного рішення не прийняв.

Вважаючи, що відповідач належним чином не виконує умов вище вказаного договору страхування, остаточно уточнивши позовні вимоги, позивач просив суд стягнути на його користь 53089,28 грн. страхового відшкодування, 88954,61 грн. матеріальних збитків, 85919,30 грн. пені, 31778,37 грн. 3% річних, 201939,30 грн. як суми збільшеного боргу з урахуванням індексу інфляції, 2500 грн. витрат на правову допомогу та судові витрати, а також 418994,82 грн. на користь третьої особи в погашення заборгованості за кредитним договором №1725 від 30 вересня 2007 року. Крім того, просив визнати недійсним п.23.19 зазначеного договору страхування, посилаючись на те, що ці умови не відповідають вимогам ст.120 КПК та ст.252 ЦК України.

Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 15 липня 2010 року позов задоволено.

Стягнуто з СФЗАТСК «Саламандра-Україна», розташованої у м. Києві, вул. Червоноармійська/Басейна, 1-3/2, літ. А, 5 пов., офіс F20, на користь ОСОБА_2 суму страхового відшкодування у розмірі 53089,28 грн., пеню за несвоєчасну сплату страхового відшкодування в розмірі 85919,30 грн., матеріальні збитки в розмірі 88954,61 грн., витрати на правову допомогу в розмірі 2500 грн., 3% річних в розмірі 31778,37 грн., індекс інфляції в розмірі 201939,30 грн., витрати понесені на правову допомогу в розмірі 2500 грн., а також понесені судові витрати 1730 грн., з яких: 1700 грн. у відшкодування витрат по сплаті судового збору та 30 грн. у відшкодування витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, а також суму страхового відшкодування у розмірі 418994,82 грн., яка підлягає сплаті на користь філії СОУ ВАТ «Держощадбанк України».

В апеляційній скарзі представник СФ ЗАТ СК «СаламандраУкраїна» ОСОБА_3 посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, неповноту зясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи та недоведеність ряду обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, просить це рішення скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Доводить, що п.23.19 договору страхування відповідає Правилам страхування, які не суперечать чинному законодавству.

Зазначає, що, виходячи з умов укладеного з позивачем договору добровільного страхування наземного транспортного засобу, а також через відсутність доказів припинення слідчих дій або зупинення провадження у кримінальній справі, порушеній по факту викрадення застрахованого транспортного засобу, місцевий суд необґрунтовано задовольнив позов.

Заслухавши пояснення представника відповідача ОСОБА_3, яка підтримала скаргу з мотивів наведених в ній, представника позивача ОСОБА_4, який заперечив проти задоволення скарги, пояснення представника третьої особи ОСОБА_5, та дослідивши матеріали справи й перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів вважає за необхідне вийти за межі розгляду доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, частково задовольнити апеляційну скаргу, а рішення суду скасувати з таких підстав.

Відповідно до ч.3 ст.303 ЦПК України апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обовязковою підставою для скасування рішення.

Згідно з ч. 2 ст.30 ЦПК України позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем по справі є Сумська філія Закритого акціонерного товариства «Страхова компанія «Саламандра-Україна», з якої суд першої інстанції, задовольняючи позов, стягнув вище зазначені кошти.

Згідно з положенням про Сумську філію Закритого акціонерного товариства «Страхова компанія «Саламандра-Україна» філія є відокремленим структурним підрозділом, який не має статусу юридичної особи.

Проте, місцевий суд цих обставин не зясував та не залучив до участі у справі належного відповідача, і розглянув справу за участю філії, яка не є юридичною особою.

Таке порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, у відповідності до п.п. 3 та 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України є підставою для скасування оскаржуваного рішення з ухваленням нового рішення.

Оскільки позов предявлено до неналежного відповідача, а ЦПК України не передбачено на стадії апеляційного провадження залучення до участі у справі нових учасників процесу, колегія суддів приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні позову, що не позбавляє позивача можливості звернутись з позовом до належного відповідача.

Керуючись ст.303, 304, п. 2 ч. 1 ст. 307, п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 314, ст.ст. 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу Сумської філії Закритого акціонерного товариства «Страхова компанія «Саламандра-Україна» задовольнити частково.

Рішення Зарічного районного суду м. Суми від 15 липня 2010 року в даній справі скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_2 до Сумської філії Закритого акціонерного товариства «Страхова компанія «Саламандра-Україна», третя особа філія Сумського обласного управління Відкритого акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», про часткове визнання договору добровільного страхування наземного транспорту недійсним та стягнення страхової суми і матеріальних збитків відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий

Судді