Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області
СПРАВА № 2-238/2010
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 січня 2010 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі: головуючого - судді Щербини О.О., при секретарі Крісановій А.В., за участю представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Павлограді цивільну справу за позовом селянського фермерського господарства Сокол, в особі голови господарства ОСОБА_4, до ОСОБА_2 та приватного підприємства Тімос про визнання договору позики недійсним, -

В С Т А Н О В И В :

Селянське фермерське господарство Сокол, в особі голови господарства ОСОБА_4, звернулось до суду з позовом до ОСОБА_2, приватного підприємства Тімос про визнання договору позики від 12.01.2006 року, укладеного між ОСОБА_2 та селянським фермерським господарством Сокол /надалі СФГ «Сокол»/ недійсним та визнання недійсним договору відступлення права вимоги від 19 січня 2009 року, укладеного між ОСОБА_2 та приватним підприємством Тімос.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначає, що 12 січня 2006 року між ним та ОСОБА_2 був укладений письмовий договір позики, підписаний сторонами, згідно якого ОСОБА_4В,. як представник позивача СФГ Сокол, взяв у борг у ОСОБА_2 250000 грн. Ініціатором укладення даного договору був ОСОБА_2 Даний договір має форму друкованого тексту, дані про позикодавця та позичальника, суму позики, строк повернення позики, реквізити сторін виконані особисто ОСОБА_2, що підтверджує факт наявності повністю заповненого змісту договору на момент його підписання. Тому, позивач вважає, що даний договір є фіктивним, в звязку з тим, що його було підписано без наміру створення правових наслідків. До того ж СФГ Сокол гроші від ОСОБА_5 не отримувало, розписка про отримання даних коштів відсутня, тому обовязків у позивача, щодо отримання коштів у сумі 250000 грн. не виникло. Крім того, 19 січня 2009 року між ОСОБА_2 і приватним підприємством Тімос був укладений договір відступлення права вимоги № 2/09 згідно якого ОСОБА_2 передав ПП Тімос, в особі директора ОСОБА_6, право витребування частини боргу за договором позики № б/н від 12 січня 2006 року, укладеного між ОСОБА_2 і СФГ Сокол, а саме, за даним договором ПП Тімос набуло право вимагати від СФГ Сокол повернення 30 тис. грн. за договором позики, укладеним між ОСОБА_2 і СФГ Сокол від 12 січня 2006 року. Даний договір є похідним від договору позики., в звязку з цим, позивач вважає, що даний договір також не був спрямований на реальне настання правових наслідків. Просить задовольнити його позовні вимоги.

В судовому засіданні позивач позов підтримав, просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві.

Представник позивача в судовому засіданні позов позивача підтримала, додала, що по відомостям Західно-Донбаської обєднаної Державної податкової інспекції ОСОБА_2 є приватним підприємцем але доходів не має, а як фізична особа декларації здавав з нульовим доходом. Стосовно укладеного договору відступлення права вимоги № 2/09 від 19.01.2009 року пояснила, що даний договір підписано між ОСОБА_2 і приватним підприємством Тімос, однак згідно відповіді Західно-Донбаської обєднаної Державної податкової інспекції директором приватного підприємства Тімос є ОСОБА_7, в звязку з цим представник позивача вважає, що даний договір є недійсним, в звязку з тим, що його укладено не директором даного підприємства.

Представник відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3, в судовому засіданні, за відсутності свого довірителя, позовні вимоги позивача не визнав, вважає, що позивачу необхідно відмовити у задоволенні позову.

Відповідач - приватне підприємство «Тімос» в судові засідання не зявився, про поважні причини своєї відсутності, суд не проінформував, хоча належним чином, неодноразово, сповіщався судом про час та місце судового розгляду справи

Вислухавши пояснення позивача, його представника - ОСОБА_1, представника відповідача - ОСОБА_3, вивчивши матеріали справи, суд вважає що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

12 січня 2006 року між ОСОБА_2 і СФГ Сокол був укладений письмовий договір позики, підписаний обома сторонами, згідно якого ОСОБА_4, як представник позивача СФГ Сокол, взяв у борг у ОСОБА_2 250000 грн.

19 січня 2009 року між ОСОБА_2 і приватним підприємством Тімос був укладений договір відступлення права вимоги № 2/09 згідно якого ОСОБА_2 передав приватному підприємству Тімос, в особі директора ОСОБА_6, право витребування частини боргу за договором позики № б/н від 12 січня 2006 року укладеного між ОСОБА_2 і СФГ Сокол, а саме за даним договором приватне підприємство Тімос набуло право вимагати від СФГ Сокол належного виконання наступних зобовязань:

а) повернення 30 тис. грн. за договором позики укладеним між ОСОБА_2 і СФГ Сокол від 12 січня 2006 року.

Рішенням Павлоградського міськрайнного суду Дніпропетровської області від 17.02.2009 року позов ОСОБА_2 до селянсько фермерського господарства Сокол про стягнення боргу за договором позики задоволено та стягнуто з селянсько фермерського господарства Сокол на користь ОСОБА_2 в рахунок боргу за договором позики 190000 грн. 00 коп. та стягнуто з селянсько фермерського господарства Сокол на користь держави судовий збір у сумі 1800 грн.

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 18.06.2009 року рішення Павлоградського міськрайнного суду Дніпропетровської області від 17.02.2009 року залишено без змін.

Зазначеними судовими рішеннями, зокрема, встановлено, що відповідно до договору позики від 12 січня 2006 року особою, яка позичала грошові кошти у ОСОБА_2 є селянське-фермерське господарство «Сокол», а доводи останнього про те, що наявність факту передачі суми позики не встановлено не можуть бути прийняті до уваги, оскільки спростовуються вищезазначеним договором позики, який підписаний обома сторонами, а будь-які усні свідчення про те, що за цим договором гроші не передавалися, не можуть бути доказами про це.

В судовому засіданні встановлено, що вищевказані судові рішення сторонами по справі в касаційному порядку не оскаржувалися, та є чинними.

Що ж стосується Договору № 2/09 від 19.01.2009 року відступлення права вимоги, укладеного між ОСОБА_2 та ПП «Тімос» в особі ОСОБА_6, то суд рахує, що укладання зазначеного Договору щодо відступлення права вимоги є ініціативою та особистим волевиявленням сторін по даному Договору. Окрім того, постановою від 19.09.2009 року, яка також є чинною, ДІМ СДІМ Васильківського РВ ГУМВС України в Дніпропетровській області лейтенант міліції ОСОБА_8 відмовив в порушенні кримінальної справи у відношенні ОСОБА_6 в скоєнні злочину передбаченого ст. 190 КК України, щодо заволодіння майном ОСОБА_4, оскільки встановив, що дії ОСОБА_6 в даному випадку зумовлювались виконанням останнім Договору відступлення права вимоги № 2/09 від 19.01.2009 року.

Згідно ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

На підставі зазначеного, з урахуванням обставин встановлених судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, суд вважає, що позивачу необхідно в позові відмовити.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 61, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Селянському фермерському господарству Сокол в особі голови господарства ОСОБА_4 в задоволенні позовної заяви до ОСОБА_2, приватного підприємства Тімос про визнання недійсними договору позик від 12. січня 2006 року, укладеного між ОСОБА_2 та селянським фермерським господарством «Сокол», та договору відступлення права вимоги № 2/09 від 19 січня 2009 року, укладеного між ОСОБА_2 та Приватним підприємством «Тімос» відмовити.

Рішення може бути оскаржене наступним чином: шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження рішення суду до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення, та подачі апеляційної скарги на рішення суду в Апеляційний суд Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

СУДДЯ О.О. ЩЕРБИНА