Апеляційний суд Кіровоградської області
Справа №22-4920/2010р. Головуючий у 1 інстанції: Онуфрієв В.М.
Категорія: 19,20 Доповідач: Вербицький В.С.
УХВАЛА

Іменем України

23 вересня 2010 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного

суду Кіровоградської області в складі:

Головуючого судді: Вербицького В.С.

Суддів: Єгорової С.М., Дуковського О.Л.

при секретарі: Демешко Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 01 червня 2010 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ЗАТ «Регіональний центр ведення реєстрів», третя особа Аджамська сільська рада Кіровоградського району про визнання недійсним договору купівлі-продажу цінних паперів, передавального розпорядження, сертифікату акцій, визнання права власності на прості іменні акції.

Заслухавши доповідача, пояснення представника відповідача, яка підтримала апеляційну

скаргу, пояснення представника позивача, який проти скарги заперечував, колегія суддів судової палати,-

ВСТАНОВИЛА:

В березні 2010 року ОСОБА_2 звернувся до суду з зазначеним позовом. Обґрунтовував позовні вимоги тим, що в 2008 році в зв'язку з порушенням кримінальної справи відносно посадових осіб ВАТ „Кіровоградрибгосп" йому стало відомо про наявність договору купівлі-продажу від 22 січня 2002 року, за змістом якого він продав ОСОБА_1 за 174 грн. 97 коп. належні йому 17 497 простих іменних акцій ВАТ «Кіровоградрибгосп» номінальною вартістю по 25 коп. Посилаючись на те, що такого договору з відповідачем не укладав, не підписував цей договір та передавальне розпорядження від 22 січня 2002р., за якими ЗАТ «Регіональний центр ведення реєстрів» перереєстрував на відповідачку належні йому акції, просив визнати договір купівлі-продажу та передавальне розпорядження недійсними; визнати його право власності на 17 497 іменних акцій, а також зобов'язати реєстратора ЗАТ «Регіональний центр ведення реєстрів» внести зміни до системи реєстру власників іменних цінних паперів ВАТ «Кіровоградрибгосп», перереєструвати з ОСОБА_1 на нього зазначені акції та видати відповідний сертифікат на його ім'я. Крім того, просив поновити строк позовної давності.

Рішенням Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 01 червня 2010 року позовні вимоги задоволено в повному обсязі.

В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування рішення з мотивів порушення норм матеріального та процесуального права і ухвалення нового про відмову в позові. Зазначено, зокрема, що висновок суду ґрунтується на сумнівних доказах і припущеннях; суд не дав належної оцінки висновку судової почеркознавчої експертизи, не задовольнив клопотання про допит свідків; помилково послався як на підставу визнання недійсним оспорюваного договору на відсутність згоди дружини позивача на відчуження акцій; безпідставно поновив строк позовної давності.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд не знайшов підстав для її задоволення.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції вважав встановленим, що ОСОБА_2 оспорюваного письмового договору купівлі-продажу належних йому 17 497 простих іменних акцій ВАТ «Кіровоградрибгосп» із ОСОБА_1 не укладав. Підписи від його імені в договорі купівлі-продажу від 22 січня 2002 року та передавальному розпорядженні про перереєстрацію акцій виконані іншою особою. Визнавши за таких обставин зазначений договір недійсним на підставі ст. 48 ЦК 1963р., суд, застосувавши передбачені законом правові наслідки недійсності угоди, ухвалив про задоволення інших позовних вимог.

На обґрунтування покладеного в основу рішення висновку та на підтвердження доводів позивача суд послався як на письмовий доказ на висновок почеркознавчої експертизи № 9/5851 від 22 серпня 2008 року, що проводилась експертом НДКЦ УМВС України в Кіровоградській області за постановою слідчого в ході досудового слідства по кримінальній справі у відношенні посадових осіб ВАТ «Кіровоградрибгосп», відповідно до якого підпис та рукописний запис ОСОБА_2 в графі «продавець» в договорі купівлі-продажу цінних паперів від 22 січня 2002 року , а також рукописний текст в передавальному розпорядженні від 22 січня 2002 р. від імені ОСОБА_3 про перереєстрацію 17 497 акцій та підпис в цьому документі від імені ОСОБА_3 виконаний іншою особою. Таким чином в судовому засіданні не знайшло свого підтвердження, що позивач підписував договір та передавальне розпорядження, а також отримував від відповідачки кошти.

Між тим, відповідач ОСОБА_1, заперечуючи проти позову, стверджувала про факт укладення з ОСОБА_2 22 січня 2002 р. договору купівлі-продажу акцій та власноручний підпис позивачем договору і передавального розпорядження, однак будь-яких переконливих доказів на підтвердження своїх заперечень і спростування доводів позивача, на які той посилався як на підставу своїх цивільно-правових вимог, не надала. Не містять їх і матеріали справи.

Відповідно до ст. 41 ЦК 1963 року, який був чинним на час виникнення спірних правовідносин, основним елементом дійсної угоди є воля сторін. Дії особи мають бути свідомими, вільними і виражати її дійсну волю, бажання викликати певні юридичні наслідки-встановлення, зміну або припинення. Таким чином, відсутність такого елементу в укладеній угоді свідчить про невідповідність її вимогам закону (ст. 41 ЦК 1963р.) і може бути підставою для визнання її недійсною згідно зі ст. 48 цього кодексу.

Крім того відповідно до ст.22 КпШС України, який був чинним в 2001 році, майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном.

З матеріалів справи вбачається позивач перебуває у зареєстрованому шлюбі з 20.02.1977 року з ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-ОЛ № 326658, виданого виконкомом виконавчим комітетом Аджамської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області.

Таким чином, 17 497 простих іменних акцій ВАТ Кіровоградрибгосп є спільною сумісною власністю подружжя, а в матеріалах справи відсутні будь-які дані, що дружина позивача надала письмову згоду на відчуження зазначених акцій, тобто належної їй частки.

Закон України Про державне регулювання ринку цінних паперів в Україні від 30 жовтня 1996 року № 448/96-ВР визначає, що центральним органом виконавчої влади в сфері обігу цінних паперів є Державна комісія з цінних паперів та фондового ринку.

Відповідно до ст.6 Закону Державна комісія розробляє і затверджує питання, що належать до її компетенції, акти законодавства, обов'язкові для виконання центральними та місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, учасниками ринку цінних паперів, їх об'єднаннями, контролює їх виконання.

Положенням про порядок ведення реєстрів власників іменних цінних паперів, затвердженого рішенням Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку 26 травня 1998 року № 60 (п.4.4.1.) встановлено, що якщо цінні папери перебувають у спільній неподільній власності кількох осіб, то передавальне розпорядження повинно бути підписано кожним співвласником. За умови відсутності підписів один із співвласників, який передає цінні папери, повинен надати реєстроутримувачу нотаріально завірену довіреність від імені інших співвласників на відчуження спільних цінних паперів одним із співвласників, завірену відповідно до вимог Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст.71 ЦК України (1963 року), ст.ст. 256, 257 ЦК України (2003 року) загальний строк для захисту права за позовом особи, права якої порушено (позовна давність) встановлюється в три роки.

Про порушення своїх прав позивач дізнався в 2008 році, а відповідач не спростував це, тому строки позовної давності підлягають поновленню.

Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставина, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції і вважає їх вірними.

Доводи апеляційної скарги його не спростовують і не свідчать про порушення судом норм матеріального та процесуального права, які призвели до помилкового вирішення справи.

Передбачених ст.ст. 309, 311 ЦПК підстав для зміни чи скасування рішення суду з наведених в апеляційній скарзі мотивів не встановлено.

Керуючись ст.ст. 303, п. 1 ч. 1 ст. 307, ст.ст. 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів судової палати в цивільних справах

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 01 червня 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Верховного Суду України протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді