Баранівський районний суд Житомирської області
Справа № 2-19/2010
РІШЕННЯ

іменем україни.

24 березня 2010 року Баранівський районний суд Житомирської області в складі : головуючого-судді Головні В.П., секретаря судових засідань - ОСОБА_1, з участю представника позивача -ОСОБА_2, предстаника відповідача - ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Баранівка справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк , до ОСОБА_4 про звернення стягнення на майно, яке перебуває в заставі,

в с гановив:

29 липня 2009 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернулося в суд з позовом до ОСОБА_4, просило постановити рішення про звернення стягнення на предмети застави, а саме на автомобіль «WOLKSWAGEN», 1999 року випуску, № кузова/шасі: WVZZZDZXH014095, реєстраційний номер НОМЕР_1, вартістк 68 175 гривень, а також на рухоме майно вартістю 12 975 гривень, в тому числі: газовий котел «Вулкан-14» вартістю 1650 гривень, водонагрівач «ARISTON» вартістю 975 гривень, спальний гарнітур «Тернопіль» вартістю 2775 гривень, телевізор SONY, модель КV-SR292М99К вартістю 2 700 гривень, музичний центр SONY, модель НСD-RG440 вартістю 450 гривень, супутникову антену ЕUROSAT, модель DVR вартістю 1275 гривень, спальний гарнітур вартістю 3150 гривень, шляхом продажу зазначених предметів застави укладанням від імені відповідача договору купівлі - продажу будь-яким способом, із зняттям автомобіля з обліку у в ДАІ, а такох наданням ПАТ КБ "Приватбанк" всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу. Обґрунтовуючи вимоги, позивач зазначив, що відповідно до кредитного договору № БМ-11-08 від 29.04.2008 року надав для ОСОБА_4 кредит в розмірі 14 500 доларів США, з платою за користування кредитом 18% річних на суму залишку, з кінцевим терміном повернення 29.04.2013 року. Для забезпечення виконання зобовязань 29.04.2008 року сторони у і суклали договори застави: без номера, згідно якого відповідач надав в заставу належний йому автомобіль «WOLKSWAGEN» та № БМ-11-08, згідно з яким відповідач надав в заставу належні йому газовий котел «Вулкан-14», водонагрівач «ARISTON», спальний гарнітур «Тернопіль», телевізор SONY, модель КV-SR292М99К, музичний центр SONY, модель НСD-КО440, супутяикову антену ЕUROSAT, модель DVR, спальний гарнітур. Договорами застави передбачено, що у випадку порушення Заставодавцем (Позичальником) зобов'язань за кредитним договором або за договором застави, Заставодавець зобов'язаний передати предмет застави Заставодержателю в заклад. Станом на 05.05.2009 року заборгованість відповідача становила: по кредиту - 12936,91 доларів США, по процентах за користування кредитом - 396,98 доларів США., пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором 7,07 доларів США., штраф (фіксована частина) в сумі 32,47 доларів США, штраф (процентна складова ) - 667,05 доларів

- 2 -

США, а всього 14 040,48 доларів США. Наслідком порушення відповідачем зобов'язань щодо повернення чергової частини суми кредиту та процентів є право позивача достороково вимагати повернення всієї суми кредиту. Посилаючись на зазначене позивач просить задовольнити його позов.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позов, просить звернути стягнення зазначені в позовній заяві предмети застави, оскільки відповідачем було порушено графік погашення кредиту. Він пояснив, що на день постановлення рішення по справі відповідач

відновив графік погашення кредиту та відсотків за користування останнім, не має боргів

щодо чергових платежів по кредиту та відсотках. Банк не має наміру розірвати кредитний договір з ОСОБА_4В, Однак відповідачу було нараховано штраф в

розмірі 667,05 доларів США, а він його не сплатив. Крім того відповідач в 2009 році не провів страхування автомобіля. А тому банк має право звернути стягнення на предмети застави.

Представник відповідача ОСОБА_3 позов не визнав і пояснив, що його довіритель ОСОБА_4 дійсно в квітні 2008 року отримав у позивача кредит в зазначеному і позовній заяві розмірі та умовах, вказаних позивачем. Для забезпечення виконання умої кредитного договору 29.04.2008 року між позивачем та ОСОБА_4 були укладені договори застави на автомобіль та інше майно. Дійсно з початку 2009 року мали місце порушення строків повернення кредиту по сплати відсотків за користування кредитом. Це трапилося у зв'язку з економічною кризою в країні та значним ростом курсу долара США до гривні. ОСОБА_4 неодноразово звертався до позивача з проханням про відстрочку платежів, однак його вимоги залишилися без задоволення. Він вважає, що ПАТ КБ «Приватбанк» безпідставно звернулося в суд з позовом про звернення стягнення на рухоме майно та нарахувало штраф. Кредитним договором передбачено, що банк вправі звернутися в суд, коли позичальник допустив прострочення платежів протягом строку більше 120 календарних днів. Відповідач таких прострочок станом на 5 травня 2009 року ( день на який позивачем зроблено розрахунки) не мав. В даний час ним повністю погашено борг по поверненню чергової суми кредиту та по відсотках, кредит повертається гідно з графіком.

Оцінивши зібрані по справі докази в сукупності, суд прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню.

Суд встановив, що 29.04.2008 року відповідно до кредитного договору № БМ -11-08 ОСОБА_4 отримав у ПАТ КБ "Приватбанк" кредит в сумі 14 500 доларів США, з платою за користування ним 18% річних на суму залишку, строком на 5 років. Для забезпечення виконання зобов'язань по кредитному договору сторони уклали договори 29.04.2008 року, згідно яких Марці шевський А.В. надав позивачу в заставу належний йому автомобіль «WOLKSWAGEN» та інше майно, а саме газовий котел «Вулкан-14», водонагрівач «ARISTON», спальний гарнітур «Тернопіль» , телевізор SONY, музичний центр SONY, супутникову антену ЕUROSAT, спальний гарнітур, що належить йому на праві приватної власності.

Зазначені обставини підтверджуються поясненнями представників сторін та копіями кредитного договору і договорів застави/5-8, 59-61, 62-63/

Позивач, обґрунтовуючи вимоги про звернення стягнення на майно, яке перебуває в заставі, посилається на порушення ОСОБА_4 строків повернення кредиту та відсотків за користування коштами.

Відповідальність сторін за порушення умов кредитного договору передбачена розділом 6 кредитного договору. Зокрема пунктом 6.1 кредитного договору встановлено, що при порушенні позичальником будь-якого із зобов'язань по сплаті відсотків і винагороди за користування кредитом, а також повернення кредиту, передбачених графіком погашення

- 3 -

кредиту, позичальник сплачує банку за кожен випадок порушення пеню у розмірі 0, 2 % від суми простроченого платежу за кожний день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який виплачується пеня.

Суд встановив, що ОСОБА_4 повністю сплатив нараховану йому пеню за порушення строків виконання зобовязань.

Пунктом 6.6 кредитного договору встановлено, що при порушенні позичальником будь-якого з грошових зобов'язань, передбачених даним договором, більше ніж на 120 днів, у зв'язку з чим банк буде змушений звернутися до суду , позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 250 гривень плюс п'ять процентів від суми позову.

За змістом пункту 6.6, банк вправі звернутися до суду лише при порушенні позичальником будь-якого з грошових зобов'язань, передбачених даним договором, більше ніж на 120 днів.

Разом з тим, відповідно до довідки, виданої позивачем, поясненням представника позивача, ОСОБА_4 почав допускати порушення строків погашення кредиту та відсотків за користування кредитом починаючи з 5 лютого 2009 року. Станом на 5.05.2009 року відповідач мав прострочки платежів менше 120 днів, /а.с.73/ За таких обставин нарахування ОСОБА_4 штрафів за невиконання умов кредитного договору станом на 5.05.2009 року є неправомірним.

Відповідно до чатини 2 статті 3 Закону України «Про заставу», застава може мати місце щодо вимог, які можуть виникнути у майбутньому, за умови, якщо є угода сторін про розмір забезпечення заставою таких вимог. Застава має похідний характер від забезпеченого нею зобов'язання.

Враховуючи, що договори застави майна були укладені сторонами для забезпечення виконання відповідачем кредитного договору, позивач не ставить питання про розірвання кредитного договору і дострокове стягнення кредиту, у ПАТ КБ «Приватбанк» не було підстав для звернення в суд з позовом про звернення стягнення на все майно майно.

Відповідно до статті 26 Закону України «Про заставу», заставодавець має право в будь-який час до моменту реалізації предмета застави припинити звернення стягнення на заставлене майно виконанням забезпеченого заставою зобов'язання.

Якщо зобов'язання, забезпечене заставою, передбачає виконання частинами, заставодавець має право припинити звернення стягнення на предмет застави шляхом виконання простроченої частини зобов'язання.

Згідно з поясненнями сторін. відповідач повністю сплатив всі борги, а саме нараховану пеню та борг по основній сумі кредиту, продовжує повернення кредиту та відсотків за користування ним згідно з графіком.

Суд не вважає такими, що заслуговують на увагу доводи представника позивача про те, що звернення стягнення на майно, яке перебуває в заставі, повинне бути проведено у зв'язку з тим, що відповідач не застрахував автомобіль, який перебуває в заставі.

Згідно з поясненням представника відповідача, автомобіль «WOLKSWAGEN» 1999 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 дійсно не був застрахований в 2009 році.

Однак , умовами кредитного договору та договору застави автомобіля позивачу не надано права звертати стягнення на предмет застави у випадку невиконання умови договору щодо страхування предмета застави.

Крім того позивачем порушено порядок зверення стягнення на майно, яке перебуває в заставі.

- 4 -

Відповідно до ст. 24 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», обтяжувач. який ініціює звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, зобов'язаний до початку процедури звернення стягненні; зареєструвати і Державному реєстрі відомості про звернення стягнення на предмет обтяження.

Суд встановив, що ПАТ КБ «Приватбанк» на день звернення в суд з позовом не виконала зазначену вище норму закону. За таких обставин підстави для задоволення позову відсутні.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 212, 213, 215 ЦПК України, на підставі ст. ст.Г^^ /<^6- 1050 ЦЬ України , ст. 20 Закону України «Про заставу», ст.ст. 24-26 Закону України и Шо аіЗезпеченш вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» , суд

рішив:

Відмовити публічному акціонерному товариству комерційний банк «Приватбанк в позові до ОСОБА_4 про звернення стягнення на майно, ке перебуває в заставі, за безпідставністю позовних вимог.

На рішення може бути подано заяву про апеляційне оскарження або апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Житомирської області через Баранівський районний суд протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя