Літинський районний суд Вінницької області
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

8 лютого 2010 року

Літинський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді: Кащук А.С.

при секретарі: Новіцька Т.О.

з участю адвоката: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Літин цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Літинської селищної ради, Літинського району про визнання незаконним та скасування частково рішення 15 сесії 5 скликання Літинської селищної ради Літинського району за №368 від 18.04.2008 р. та визнання недійсним державного акту про право власності на земельну ділянку, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовною заявою про визнання незаконним та скасування частково рішення 15 сесії 5 скликання Літинської селищної ради Літинського району за №368 від 18.04.2008 р. та визнання недійсним державного акту про право власності на земельну ділянку.

В заяві вказано, що позивач проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1. До сьогоднішнього часу між позивачем та його сусідкою ОСОБА_3 яка є відповідачкою по справі триває земельний спір стосовно визначення межі між їхніми земельними ділянками, що виник у зв'язку з розбіжностями у схемах земельних ділянок, переданих ОСОБА_2 та ОСОБА_3Є у приватну власність. З метою його вирішення позивач звертався із відповідними заявами від 27.03.2008 р. та від 10.04.2008 р. до управління з контролю за використанням та охороною земель у Вінницькій області та до Літинського РВ УМВС України у Вінницькій області. Як відомо позивачу, що ОСОБА_3 також зверталася із заявами до органів державної влади з приводу вирішення спірного питання суміжного землекористування. Наявність спору між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 підтверджується актом перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 06.05.2008 р. який був складений державним інспектором з контролю за використанням і охороною земель у Вінницькій області. В даному документі зазначено, що у зв'язку з розбіжності у схемах земельних ділянок переданих у приватну власність позивач' ОСОБА_3 виник земельний спір щодо використання земельної ділянки та правомірності її надання у приватну власність ОСОБА_3 Однак, як стало відомо позивачу, що ОСОБА_3Є вже отримала державний акт на право власності на земельну ділянку загальною площею 0,1361 га., по вул.. Червона, 54 з метою продажу цієї земельної ділянки.

Позивач вважає, що ситуація яка склалася порушує його право власності, гарантоване Конституцією України від 28.06.1996 р. та земельним законодавством, так як даний акт виданий незаконно та підлягає визнанню недійсним.

В своїй додатковій позовній заяві за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Літинської селищної ради про збільшення розміру позовних вимог позивач вказав, шо підставою його звернення до суду за захистом своїх законних прав та інтересів із позовною заявою стало те, що громадянка ОСОБА_3 на підставі рішення 15 сесії 5 скликання Літинської селищної ради, рішення №368 від 18.04.2008 р. отримала державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,1361 га.. Червона, 54 смт. Літині Вінницької області для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд.

У відповідності Ч.4 ст.П ЦК України у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування. В свою чергу згідно ч.І ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу.

Крім того п. 10 Ч.2 ст. 16 зазначає, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання незаконним рішення дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування їхніх посадових та службових осіб.

Згідно 4.1 СТ.21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Вищенаведені норми цивільного законодавства кореспондуються із положеннями п. «г» ч. З СТ.152 ЗК України у відповідності до якої захист прав громадян на земельній ділянці здійснюється шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

Згідно 4.1 ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його права на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язанні з позбавленням права володіння земельною ділянкою і відшкодування завданих збитків.

18.04.2008 р. на 15 сесії 5 скликання Літинська селищна рада прийняла рішення №368 «Про затвердження технічної документації по видачі Державного акту на право приватної власності на землю» у відповідності фактичних розмірів визначених в натурі ОСОБА_3, яка проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2 та видати їй Державний акт на право власності на земельну за загальною площею 0,1361 га., по вул.. Червона,54 для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд.

Позивач вважає, що дане рішення органу місцевого самоврядування винесено із порушенням встановленого порядку, у зв'язку із чим не відповідає вимогам чинного законодавства України, порушує його право власності гарантоване Конституцією України від 28.06.1996р. та є таким, що суперечить положенням Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21.05.1997р. за н. 280/97 ВВ, а отже є протиправним та підлягає скасуванню з наступних підстав. На момент винесення оскаржуваного рішення між позивачем та ОСОБА_3 в інтересах якої і було прийнято вищенаведене рішення органом місцевого самоврядування у зв'язку із розбіжностями у схемах земельних ділянках, переданих позивачу та ОСОБА_3 у приватну власність, був земельний спір стосовно визначення межі між їхніми земельними ділянками. Даний спір станом на поточний момент ще не вирішено. З метою його вирішення позивач звернувся із відповідними заявами від 27.03.2008 р. та від 10.04.2008р. до у правління з контролю за використанням та охороною земель у Вінницькій області та до Літинського РВ УМВС України у Вінницькій області, і як відомо позивачу, що ОСОБА_3 також зверталася із заявами до органів державної влади з приводу вирішення спірного питання суміжного землекористування.

Наявність спору між позивачем та ОСОБА_3 підтверджується актом перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 06.05.2008 р., який був складений державним інспектором з контролю за використанням і охороною земель у Вінницькій області. В даному документі зазначено, що у зв'язку з розбіжностями у схемах земельних ділянок переданих у приватну власність позивачу та ОСОБА_3 виник земельний спір щодо використання земельної ділянки та правомірності і падання у приватну власність ОСОБА_3 Факт подання заяви до управління за використанням та охороною земель у Вінницькій області від 27.03.2008р. позивачем був доведений до депутатів Літинської селищної ради під час засідання 15 сесії 5 скликання, але не зважаючи на дані обставини сесії селищної ради все ж таки прийняла оскаржуване рішення не дочекавшись результатів розгляду даної скарги та висновків відповідних контролюючих органів які покликані згідно із вимогами чинного законодавства України здійснювати контроль за використанням земель, більше того нормативно-правовою підставою прийняття оскаржуваного рішення №368 від 18.04.2008 року як вбачається із його тексту відповідач вказав наказ Держкомзему України

№10 від 15.02.1993р. «Порядок передачі земельних ділянок у приватну власність громадянам України». Про те станом на 18.04.2008р. тобто на дату прийняття вищенаведеного рішення у відповідності до наказу Держкомзему України № 53 від 06.03.2003р. нормативний акт на який посилається відповідач, а саме наказ Держкомзему України №10 від 15.02.1993р. «Порядок передачі земельних ділянок у приватну власність громадянам України» визнаний таким, що втратив чинність. Отже в даному випадку при винесенні рішення відповідач послався не на чинний нормативно-правовий акт, шо в свою чергу призводить до того, що саме рішення №368 від 18.04.2008р. в частині, що стосується видачі ОСОБА_3 державного акту на право власності на земельну ділянку загальною площею 0,1361 га., по вул.. Червона, 54 для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд є незаконним та підлягає скасуванню в судовому порядку. У відповідності до п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» №7 від 16.04.2004р. розглядаючи позови про захист прав власників земельних ділянок і землекористувачів (про усунення перешкод у користуванні ними тощо), суд має перевірити законність рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки іншій особі без вилучення (викупу) і"ї в позивача в установленому порядку і за наявності для цього підстав ухвалювати рішення про його незаконність.

В зв'язку з викладеним позивч звернувся до суду з даною позовною заявою, яку просить задоволити.

Відповідачі по справі ОСОБА_3 та Літинська селищна рада в судовому засіданні позов не визнали мотивуючи тим, що сесія Літинської селищної ради на законних підставах прийняла рішення про видачу документації ОСОБА_3 для отримання державного акту на земельну ділянку, яка їй була виділена на законних підставах і нею приватизована. Що будь-яких порушень з боку ОСОБА_3 по використанню земельної ділянки, які б перешкоджали видачі рішення на отримання державного акту на землю та і отримання самого Державного акту на землю не встановлено.

Що ж стосується земельного спору, то його вчення із своєї сторони ОСОБА_2, який самочинно переставляв межові знаки та самовільно захвачував частину земельної ділянки ОСОБА_3

Суд вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи вважає, що позов ОСОБА_2 необгрунтований, безпідставний, незаконний і задоволенню не підлягає.

Суд прийшов до такого висновку із слідуючих підстав. В своїй позовній заяві позивач. ОСОБА_2 посилається на ст.. 11,16,21 ЦК України та ст.. 152 Земельного кодексу ^'країни. Так позивач вказує, що згідно ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу. Крім того, п.10 ч.2 ст. 16 ЦК України зазначає, що один із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання незаконним рішення, дій чи бездіяльності органів державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових осіб і службових осіб.

Згідно ч. 1 ст. 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт ндивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки лрим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного ілконодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Згідно п. «г» ч. З ст. 152 ЗК України, у відповідності до якої захист право громадян на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

Згідно ч. 1 ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його права на землю, навіть якщо ці порушення непов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Так суд вважає, що вищезгадані статті закону стоять на сторожі, захисту цивільних прав та інтересів громадян від порушень іншими установами, посадовими особами та ромадянами даних прав. Але як встановлено в судовому засіданні, що порушені права на позивача ОСОБА_2, а навпаки він порушував законні права та інтереси ОСОБА_3 Як видно із листа ОСОБА_2 на розгляд сесії селищної ради (а.с. 29), що саме позивач переставив межові знаки.

Що згідно актів перевірки дотримання вимог земельного законодавства (а.с. 6) та акта по розгляду заяви (скарги) ОСОБА_3 (а.с.21), що саме з акту ОСОБА_2 був самовільний захват частини земельної ділянки ОСОБА_3, що у ОСОБА_2 виявлено в користуванні більше земельної ділянки чим йому згідно закону виділено. Суд вважає, що прийняте 18.04.2008 р. на 15 сесії 5 скликання Літинської селищної ради рішення №368 «Про затвердження технічної документації по видачі Державного акту на право приватної власності, на землю» ніяким чином не порушило права та інтереси ОСОБА_2, а навпаки захистила права ОСОБА_3 І дане рішення є законне, а тому і законним виданий на його підставі Державний акт на земельну ділянку ОСОБА_3

Що ж стосується посилання позивача на те, що рішення сесії селищної ради прийняте з посиланням на показ Держкомзему України №10 від 15.02.1993 р. «Про порядок передачі земельних ділянок у приватну власність громадянам України» і в зв'язку з чим його слід визнати незаконним також він визнаний таким що втратив чинність.

Суд вважає, що це не є підставою для скасування рішення сесії, так як сесія прийняла рішення на підставі акту який діяв на час виникнення правовідносин на час приватизації та виділення земельної ділянки.

В зв'язку з вищевикладеним суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_2 задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного і керуючись ст..ст. 11,16,21, ст.. 152 ЗК України, ст..ст. 3,4,212,213 ЦПК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» №7 від 16.04.2004 р., суд, -

РІШИВ:

ОСОБА_2 відмовити в задоволенні позовних вимог до ОСОБА_3, Літинської селищної ради, Літинського району про визнання незаконним та скасування частково рішення 15 сесії 5 скликання Літинської селищної ради, Літинського району за № 368 від 18.04.2008р. та визнання недійсним Державного акту про право власності на земельну ділянку.

Заява про апеляційне оскарження рішення суду може бути подано на протязі 10-ти днів з дня проголошення рішення, а апеляційна скарга на протязі 20-ти днів після подання заяви через Літинський районний суд до Вінницького апеляційцат-суду.

Але як встановлено в судовому засіданні, що порушені права на позивача ОСОБА_2, а навпаки він порушував законні права та інтереси ОСОБА_3 Як видно із листа ОСОБА_2 на розгляд сесії селищної ради (а.с. 29), що саме позивач переставив межові знаки.

Що згідно актів перевірки дотримання вимог земельного законодавства (а.с. 6) та акта по розгляду заяви (скарги) ОСОБА_3 (а.с.21), що саме з акту ОСОБА_2 був самовільний захват частини земельної ділянки ОСОБА_3, що у ОСОБА_2 виявлено в користуванні більше земельної ділянки чим йому згідно закону виділено. Суд вважає, що прийняте 18.04.2008 р. на 15 сесії 5 скликання Літинської селищної ради рішення №368 «Про затвердження технічної документації по видачі Державного акту на право приватної власності, на землю» ніяким чином не порушило права та інтереси ОСОБА_2, а навпаки захистила права ОСОБА_3 І дане рішення є законне, а тому і законним виданий на його підставі Державний акт на земельну ділянку ОСОБА_3

Що ж стосується посилання позивача на те, що рішення сесії селищної ради прийняте з посиланням на показ Держкомзему України №10 від 15.02.1993 р. «Про порядок передачі земельних ділянок у приватну власність громадянам України» і в зв'язку з чим його слід визнати незаконним також він визнаний таким що втратив чинність.

Суд вважає, що це не є підставою для скасування рішення сесії, так як сесія прийняла рішення на підставі акту який діяв на час виникнення правовідносин на час приватизації та виділення земельної ділянки.

В зв'язку з вищевикладеним суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_2 задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного і керуючись ст..ст. 11,16,21, ст.. 152 ЗК України, ст..ст. 3,4,212,213 ЦПК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» №7 від 16.04.2004 р., суд, -

РІШИВ:

ОСОБА_2 відмовити в задоволенні позовних вимог до ОСОБА_3, Літинської селищної ради, Літинського району про визнання незаконним та скасування частково рішення 15 сесії 5 скликання Літинської селищної ради, Літинського району за № 368 від 18.04.2008р. та визнання недійсним Державного акту про право власності на земельну ділянку.

Заява про апеляційне оскарження рішення суду може бути подано на протязі 10-ти днів з дня проголошення рішення, а апеляційна скарга на протязі 20-ти днів після подання заяви через Літинський районний суд до Вінницького апеляційного суду.