Баранівський районний суд Житомирської області
Справа № 2-170/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

( п о в н є).

18 серпня 2010 року Баранівський районний суд Житомирської області в складі : головуючого - судді Михалюка О.П., секретаря судових засідань ОСОБА_1, з участю позивачки ОСОБА_2, її представника ОСОБА_3, відповідачки ОСОБА_4, , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Баранівка справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_5 сільської ради Баранівського району Житомирської області, ОСОБА_4 про визнання недійсним рішення сесії сільської ради,

встановив:

09 березня 2010 року ОСОБА_2 звернулась в суд із позовом до ОСОБА_5 сільської ради Баранівського району Житомирської області, ОСОБА_6, просила постановити рішення про визнання недійсним рішення 14 сесії 24 скликання ОСОБА_5 сільської ради Баранівського району від 27 липня 2004 року про вилучення у неї земельної ділянки площею 0, 19 га. і передачу її у приватну власність ОСОБА_4 В судовому засіданні судом встановлено, що правильним прізвище відповідачки буде ОСОБА_4, а не ОСОБА_6 згідно наданої копії паспорта останньої.

Обгрунтовуючи свої вимоги, позивачка ОСОБА_2 зазначила, що у квітні 2004 року помер її син ОСОБА_7, який проживав із сім"єю у тимчасовій будівлі, що була ним і родиною побудована на початку 1998 року на присадибній ділянці неподалік її будинку.

Технічна документація на дану забудову не виготовлялась , земельна ділянка під будівництво не виділялась, не відводилась, тобто велось самовільне будівництво. Його сім"я складалась із двох дітей та відповідачки ОСОБА_4 Дана земельна ділянка належала для неї на праві постійного землекористування загальною площею 0, 60 га.

В грудні 2009 року розпочалась безкоштовна приватизація присадибних земельних ділянок і вона, маючи намір приватизувати свою, була здивована її розміром 0,41 га.

В ОСОБА_5 сільській раді Баранівського району вона дізналась, що за її власноручною заявою 27.07.2004 року рішенням 14 сесії 24 скликання ОСОБА_5 сільської ради Баранівського району від 27 липня 2004 року 0, 19 га. із її площі присадибної земельної ділянки було вилучено та передано у приватну власність її невістці ОСОБА_4 під будівництво. Рішенням даної сесії за добровільною відмовою право користування часткою 0, 19 га. її присадибної ділянки було повністю припинено.

Вважає рішення 14 сесії 24 скликання ОСОБА_5 сільської ради Баранівського району від 27 липня 2004 року про вилучення у неї земельної ділянки площею 0, 19 га. і передачу її у приватну власність ОСОБА_4 недійсним, так як вона ніякої згоди на вилучення у неї земельної ділянки не давала , власноручно заяви про це не писала і в сільську раду не подавала.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_2 позовні вимоги підтримала повністю з підстав, зазначених нею у позовній заяві. Вона не заперечує, що спірною земельною ділянкою площею 0.19 га. і в даний час користується ОСОБА_4, про що вона не заперечувала до того часу, коли почула, що вона має намір її продати.

Відповідачка ОСОБА_4 позовних вимог не визнала і пояснила, що позивачка ОСОБА_2 діяла добровільно, відмовившись від земельної ділянки площею 0, 19 га. на її користь, про що свідчить власноручно підписана нею заява від 27.07.2004 року. Вона користувалась і користується вказаною земельною ділянкою, ніяких претензій із боку ОСОБА_2 щодо володіння та користування вказаною земельною ділянкою до неї не було.

Представник відповідача ОСОБА_5 сільської ради Баранівського району в судове засідання не з"явився, про час та місце розгляду справи він повідомлений належно, що підтверджується поштовим повідомленням. В судових засіданнях 25.03.2010 року, 20.04.2010 року ОСОБА_5 сільський голова ОСОБА_8 позовних вимог не визнав та пояснив, що підстави для скасування рішення сесії сільської ради від 27.07.2004 року відсутні, так як у сільській раді збереглась заява позивачки про вилучення у неї земельної ділянкки площею 0, 19 га. і передачу її для ОСОБА_4, тобто відповідне рішення прийнято на основі її заяви. Ніякого спору щодо користування та володіння земельною ділянкою між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 не було, хоча фактично остання і на даний час нею користується.

Оцінивши зібрані по справі докази в сукупності , суд прийшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 є безпідставними, а тому задоволенню не підлягають.

Суд встановив, що згідно рішення 14 сесії 24 скликання ОСОБА_5 сільської

ради Баранівського району Житомирської області від 27 липня 2004 року було

припинено право користування земельною ділянкою ОСОБА_2 площею 0,19 га та

передано її в землі запасу сільської ради . Із земель запасу сільської ради вказана

земельна ділянка передана у приватну власність ОСОБА_4 Акти про право

приватної власності на землю на вказані земельні ділянки сторонам не видавались.

Згідно погосподарської книги по ОСОБА_5 сільській раді Баранівського району за

період 2001-2010 років, особовий рахунок № 49 та № 47 , за ОСОБА_2

рахувалась земельна ділянка площею 0, 50 га. з 2001 року по 2004 рік , починаючи з 2005 року вже вказано 0, 31 га., тобто на 0,19 га. менше.

Вказане рішення сесії сільської ради було прийнято на підставі заяви ОСОБА_2

О.С. від 27.07.2004 року. Дана заява підписана власноручно останньою, що

підтверджується висновком № 162 судово-почеркознавчої експертизи від

31.05.2010 року.

При винесенні даного рішення від 27.07.2004 року сесією сільської ради ніяких порушень вимог закону судом не встановлено.

Тому сесією сільської ради не порушено вимог ст. 155 ч. 1 Земельного кодексу України, на яку посилається позивачка, згідно якої у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

Сесія сільської ради керувалась ст. ст. 141 ,142 Земельного кодексу

України , згідно яких підставою для припинення права користування земельною ділянкою є, в тому числі добровільна відмова від такого права. Тобто позивачка ОСОБА_2 реалізувала своє право щодо земельної ділянки площею 0.19 га ., якою вона користувалась.

Фактично спірною земельною ділянкою 0,19 га. користувалась весь час ОСОБА_4 і ніяких скарг на неправомірність дій останньої з боку ОСОБА_2 не було, про що не заперечують сторони . Вказана обставина також підтверджується показаннями свідків ОСОБА_9, ОСОБА_10

Посилання позивачки ОСОБА_2 на те, що вона ніякої згоди на припинення права користування земельною ділянкою не давала , власноручно заяви про не не писала і в сільську раду не подавала, спростовуються вищенаведеними доказами та вказують на безпідставність її вимог.

Керуючись ст. ст. 10,11,60,78,88,212,213,215 ЦПК України, на підставі ст. ст. 12, 141, 142, ч. 1 ст.155 Земельного кодексу України , суд

рішив:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_5 сільської ради Баранівського району Житомирської області, ОСОБА_4 про визнання недійсним рішення 14 сесії 24 скликання ОСОБА_5 сільської ради Баранівського району від 27 липня 2004 року про припинення її права користування земельною ділянкою площею 0,19 га. , передачу її в землі запасу сільської ради і передачу в подальшому її у приватну власність ОСОБА_4, відмовити за їх безпідставністю.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Житомирської області через Баранівський районний суд протягом десяти днів після його проголошення.

Суддя: