РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2-270/10

17.03.10 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

Головуючого: судді Омельченко К.О.

При секретарі: Забіяка Ю.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, Управління по справам громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб ГУ МВС України Дзержинського району, Управління комунального майна та приватизації Харківської міської ради про визнання прописки та приватизації незаконною, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовною заявою до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, Управління по справам громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб ГУ МВС України Дзержинського району, Управління комунального майна та приватизації Харківської міської ради про визнання прописки та приватизації незаконною.

В позовній заяві зазначає, що 01.06.1960 року він отримав ордер № 80525 на право вселення до квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 на трьох осіб: ОСОБА_1, ОСОБА_5 дружина, ОСОБА_6 син. У 1979 році дружина ОСОБА_5 померла. У 1983 році він уклав шлюб зі ОСОБА_2. Після одруження відповідачка разом зі своїми дітьми переїхала до нього, але, оскільки у позивача є син, який не мав свого власного житла, позивач не надав дозволу на прописку (реєстрацію) відповідачів, тобто надав їм житло на праві тимчасових мешканців.

У 1990 році він виїхав з даної квартири, оскільки 27 грудня 1989 року шлюб між ним та відповідачкою ОСОБА_2 був розірваний, а сумісне життя було неможливим. Позивач дозволив відповідачам мешкати у спірній квартирі, оскільки був забезпечений житлом у новій сімї.

Восени 2007 року позивач дізнався про те, що 10 січня 2005 року Дзержинським районним судом м. Харкова було винесене рішення по цивільній справі за позовною заявою відповідачів про визнання його таким, що втратив право користування спірним житловим приміщенням. З вищевказаного рішення позивач дізнався, що відповідачі прописалися у спірній квартирі без його згоди.

Вважає, що прописка відповідачів у спірній квартирі, подальша приватизація квартири, свідоцтво про право власності на житло є незаконними. Просить суд визнати за ним право користування квартирою, а незаконні прописку, приватизацію та право власності на квартиру скасувати.

В судовому засідання представник позивача позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, надала пояснення відповідно до викладених у позові.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_4 позовні вимоги не визнали, просили відмовити у їх задоволенні, надали письмові заперечення на позовну заяву. Просили розглядати справу у їх відсутність. У запереченнях, зокрема, зазначили, що відповідачка ОСОБА_2 була зареєстрована у спірній квартирі як дружина позивача за його згодою. Разом з нею були прописані і її неповнолітні діти. 27.12.89 року шлюб було розірвано. 18.12.1990 року ОСОБА_2 придбала однокімнатну квартиру № 75по по вул.. Тобольській, 48 у м. Харкові., зареєструвалась у зазначеній квартирі, знявшись з реєстрації у спірній квартирі. Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 13.02.1992 року договір купівлі-продажу квартири був визнаний недійсним. Відповідачка ОСОБА_2 разом з усіма особами була виселена з купленої квартири у раніше займане житло в АДРЕСА_2. У 1992 році відповідачі знову були прописані у спірній квартирі на підставі рішення суду. Позивач також був прописаний у цій квартирі, але проживав у іншої жінки. У спірному житловому приміщенні не зявлявся протягом 15 років. Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 10.01.2005 року позов було задоволено, а реєстрація ОСОБА_1 у квартирі анульована. Також відповідачка ОСОБА_2 зазначила, що на підставі рішення Дзержинського РВК є наймачем квартири. Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 28.08.08 року спірна квартира стала належати відповідачам на праві власності по 1/3 за кожним.

Відповідачка ОСОБА_3 в судове засідання не зявилася. Про день та час розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином, причин неявки суду не сповістила.

Відповідач Управління по справам громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб ГУ МВС України Дзержинського району в судове засідання не зявився. Про день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Причин неявки суду не сповістив.

Відповідач Управління комунального майна та приватизації Харківської міської ради в судове засідання не зявилося. Про день та час розгляду справи було повідомлено своєчасно та належним чином. Причин неявки суду не сповістило.

Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, заперечення відповідачів, представлені докази, приходить до висновку про те, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.. 65 ЖК України, наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сімї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей зазначеної згоди не потрібно. Особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сімї наймача, набувають рівного з іншими членами сімї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сімї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 10 січня 2005 року було встановлено, що у ОСОБА_2 двоє дітей ОСОБА_3 і ОСОБА_4 Всі вони поселилися на житлову площу, що складається з двох кімнат та були прописані. Цим же рішенням ОСОБА_1 був визнаний таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартирою 2 будинку 126 по вул.. Армійській в м. Харкові. Реєстрація ОСОБА_1 у спірній квартирі анульована.

Вказане рішення набрало чинності, ніким не оскаржене, є чинним і на теперішній час, тому має преюдиціальне значення.

На підставі викладеного суд приходить до висновку про те, що Виконавчим комітетом Дзержинської районної ради м. Харкова обґрунтовано був змінений договір житлового найму на квартиру АДРЕСА_3 , і відповідачка ОСОБА_2 визнана наймачем цієї квартири (сімя 2 особи: вона, дочка, син.). Свідоцтво про право власності на житло також видане на законних підставах.

За таких обставин позовні вимоги ОСОБА_1 задоволенню не підлягають.

Керуючись ст..65, 71, 72 ЖК України, ст.ст. 10, 60, 88, 212-215, 218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 щодо визнання недійсною прописки ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 за адресою : АДРЕСА_4, визнання приватизації зазначеної квартири недійсною, визнання свідоцтва про право власності на житло від 28.08.08 року недійсним, визнання за позивачем право користування вищевказаним житловим приміщенням відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Харківської області через Дзержинський районний суд м. Харкова, шляхом подання заяви про апеляційне оскарження протягом 10 днів з моменту проголошення рішення і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з направленням її копії до апеляційного суду Харківської області або в порядку передбаченому ч.4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя: