Полонський районний суд Хмельницької області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2010 року

Полонський районний суд Хмельницької області

в складі головуючого судді - Горщар А.Г.

при секретарі Салюк Т.М.

з участю представника позивачів ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полонне цивільну справу за позовами ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до управління Пенсійного фонду України у Полонському районі про визнання незаконною відмови у призначенні та проведенні перерахунку пенсії інваліду Чорнобильської катастрофи, -

встановив:

Позивачі звернулись до суду з позовами до управління Пенсійного фонду України у Полонському районі (далі УПФ) про призначення та перерахунок раніше призначених державної та додаткової пенсій, виплата яких передбачена статтями 50, 54 Закону від 28 лютого 1991 р. № 796-ХІІ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі Закон № 796-ХІІ).

ОСОБА_3, ОСОБА_4 зазначали, що вони інвалідами відповідно ІІІ і ІІ групи внаслідок захворювання, повязаного з наслідками аварії на Чорнобильській АЕС, отримують державну та додаткову пенсії, передбачені статтями 50, 54 Закону № 796-ХІІ. Розміри призначених і виплачуваних для них пенсій після вирішення спору попереднім судом з 24 грудня 2009 року не відповідають розмірам, установленим цим Законом, а УПФ відмовило привести їх у відповідність, тому позивачі просили визнати дії відповідача неправомірними і зобовязати його усунути зазначені порушення, провівши відповідні перерахунки з 24 грудня 2009 року без обмеження терміну до зміни редакції названих статей Закону № 796-ХІІ.

ОСОБА_5 вказував, що його 11.03.2010 року визнано інвалідом 3-ї групи внаслідок захворювання, повязаного з наслідками аварії на Чорнобильській АЕС, і з 1.10.2010 року він отримує державну та додаткову пенсії, передбачені статтями 50, 54 Закону № 796-ХІІ. Розміри призначених і виплачуваних для нього пенсій також не відповідають розмірам, установленим цим Законом, а УПФ відмовило привести їх у відповідність, тому просив визнати дії відповідача неправомірними і зобовязати його усунути зазначені порушення, провівши відповідні перерахунки з 1.04.2010 року без обмеження терміну до зміни редакції названих статей Закону № 796-ХІІ.

В судовому засіданні позивачі, їх представник позовні вимоги підтримали, пояснили, що вважають неправильними дії відповідача щодо обрахування розміру призначених позивачу державної та додаткової пенсій, який має обчислюватись у розмірах передбачених статтями 50, 54 Закону № 796-ХІІ.

Представник Управління позов не визнала, пояснила, що виплата пенсії для позивачів проводиться у розмірах установлених постановами Кабінету Міністрів України від 3 січня 2002 р. № 1 «Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету» (далі постанова від 3 січня 2002 р. № 1), та від 16 липня 2008 року № 654 «Про підвищення пенсійного забезпечення громадян» (далі постанова від 16 липня 2008 року № 654).

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази суд вважає позов слід задовольнити.

Встановлено, що позивачі є інвалідами вказаних вище груп, внаслідок захворювання, повязаного з наслідками аварії на Чорнобильській АЕС, віднесені до категорії 1 осіб, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, одержують пенсію по інвалідності на підставі ст. 54 Закону № 796-ХІІ та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоровю, на підставі ст. 50 цього Закону.

Розрахунок пенсій позивачів УПФ проводить відповідно до положень постанови Кабінету Міністрів України від 16 липня 2008 року № 654, розмір якої є значно нижчим ніж визначений Законом № 796-ХІІ.

На думку суду розрахунок пенсій відповідачем в такий спосіб є незаконним із наступних підстав.

Порядок обчислення пенсій по інвалідності, що настала через захворювання, внаслідок Чорнобильської катастрофи затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 30 травня 1997 р. № 523. Ця постанова є чинною, її положення стосовно критеріїв обчислення розмірів пенсій відповідають змісту статей 50, 54 Закону № 796-ХІІ. А постановою від 16 липня 2008 року № 654 Кабінет Міністрів України установив розміри сум, з яких проводиться розрахунок пенсій, усупереч положенням зазначених статей закону, причому ці суми не відповідають розмірам мінімальної пенсії за віком.

Статтею 49 Закону № 796-ХІІ передбачено, що пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Відповідно до ч. 4 ст. 54 цього Закону ( редакції якої залишається чинною на даний час) визначено підстави та умови призначення державних пенсій особам, віднесеним до категорії 1, в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів ІІ, ІІІ групи, щодо яких установлено звязок із Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими відповідно восьми та шести мінімальних пенсій за віком.

Згідно зі ст. 50 зазначеного Закону особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, зокрема інвалідам ІІ, ІІІ групи у розмірі відповідно 75, 50 % мінімальної пенсії за віком. Як передбачено ст. 53 Закону № 796-XII, виплата додаткової пенсії здійснюється повністю незалежно від заробітку, пенсії чи іншого доходу.

Таким чином, вихідним критерієм розрахунку державної та додаткової пенсій є мінімальна пенсія за віком, розмір якої згідно зі ст. 28 Закону від 9 липня 2003 р. № 1058-ІV «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» (далі Закон № 1058-ІV) встановлюється в розмірі визначеного законом прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, установлений у законі про Державний бюджет України на відповідний рік.

Законом України «Про державний бюджет на 2008 рік» в статті 50, 54 Закону № 796-XII внесені зміни, зокрема про те, що особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірах: інвалідам II - 20 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність; а також, що у всіх випадках розміри державних пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими по II групі інвалідності - 120 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Однак Рішенням Конституційного Суду України № 10-рп/2008 рік від 22 травня 2008 року такі положення Закону України «Про державний бюджет на 2008 рік» визнані неконституційними. Відповідно до ст. 73 Закону України «Про Конституційний Суд України» положення закону, визнані Конституційним Судом України неконституційними, втрачають чинність від дня прийняття Судом відповідного рішення.

Тому після 22 травня 2008 року виплата згаданих пенсій позивачам повинна здійснюватись у розмірах визначених попередньою редакцією статей 50, 54 Закону № 796-XII, яка діяла до 1 січня 2008 року, та продовжує діяти з 22 травня 2008 року по даний час.

Суд не приймає до уваги доводи відповідача який вважає, що обчислення пенсій має проводитися виходячи з розміру установленого постановою від 16 липня 2008 року № 654. При цьому УПФ посилається на ст. 54 Закону № 796-ХІІ, згідно з якою порядок обчислення пенсії по інвалідності, що настала через захворювання внаслідок Чорнобильської катастрофи визначається Кабінетом Міністрів України, та що застосування щодо спірних правовідносин ст. 28 Закону № 1058-ІV суперечить вимогам її ч. 3, згідно з якою мінімальний розмір пенсії за віком, установлений абзацом 1 частиною 1 тієї самої статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно із цим Законом.

Виходячи із загальних засад пріоритету законів над підзаконними актами суд як зазначалось вище вважає, що при розрахунку державної та додаткової пенсій, передбачених статтями 50, 54 Закону № 796-ХІІ, застосуванню при обчисленні величини мінімальної пенсії за віком, підлягає розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, установлений у законі про Державний бюджет України на відповідний рік.

Положення ч. 3 ст. 28 Закону № 1058-IV, на думку суду, не є перешкодою для застосування зазначеної величини (мінімального розміру пенсії за віком) для розрахунку інших повязаних із нею пенсій чи доплат, оскільки чинним законодавством не встановлено іншого мінімального розміру пенсії за віком, крім передбаченого ч. 1 цієї статті.

З урахуванням викладеного суд приходить до висновку, що дії УПФ щодо відмови позивачам у проведенні перерахунку пенсій та визначення їх розміру виходячи із положень статей 50, 54 Закону № 796-ХІІ є неправомірними.

Керуючись ст.10, 60, ст.212-215 ЦПК України суд,-

вирішив:

Позов задовольнити.

Визнати незаконною відмову управління Пенсійного фонду України у Полонському районі про призначення та проведення перерахунку державної та додаткової пенсії ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 відповідно до розмірів встановлених статтями 50, 54 Закону України від 28 лютого 1991 р. № 796-ХІІ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Зобовязати управління Пенсійного фонду України у Полонському районі здійснити перерахунок та виплату пенсій для:

ОСОБА_3 з 25 грудня 2009 року як інваліду ІІІ групи від захворювання повязаного з аварією на Чорнобильській АЕС: державну пенсію в розмірі шести мінімальних пенсій за віком щомісячно, додаткову - 50 % мінімальної пенсії за віком щомісячно, до часу зміни положень ст.50,54 названого закону.

ОСОБА_4 з 25 грудня 2009 року як інваліду ІІ групи від захворювання повязаного з аварією на Чорнобильській АЕС: державну пенсію в розмірі восьми мінімальних пенсій за віком щомісячно, додаткову - 75 % мінімальної пенсії за віком щомісячно, до часу зміни положень ст.50,54 названого закону.

ОСОБА_5 з 1 квітня 2010 року як інваліду ІІІ групи від захворювання повязаного з аварією на Чорнобильській АЕС: державну пенсію в розмірі шести мінімальних пенсій за віком щомісячно, додаткову - 50 % мінімальної пенсії за віком щомісячно, до часу зміни положень ст.50,54 названого закону.

Мінімальну пенсію за віком слід обчислювати виходячи із розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, установленого законами про Державний бюджет України на відповідні роки.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Хмельницької області шляхом подачі до суду першої інстанції заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів з моменту його проголошення, та апеляційної скарги протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Головуючий ________________