Апеляційний суд Кіровоградської області
Справа Ж« 22- 4585-2010 р. Категорія ~57
Головуючий у 1-й інстанції - Вдовіченко М.М. Доповідач - Франко В.А.
УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2010 року Колегія суддів судової палати у

цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області в складі:

Головуючого судді - Суржика М.М., Суддів - Франко В.А., Кодрула М.А. при секретарі - Липі А.О. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді цивільну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в Маловисківському районі Кіровоградської області на постанову Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 18 грудня 2009 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України Маловисківському районі Кіровоградської області про визнання неправомірною бездіяльність суб'єкта владних повноважень та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИЛА:

13 листопада 2009 року ОСОБА_1 звернулася у суд з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Маловисківському районі Кіровоградської області в якому просила зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Маловисківському районі Кіровоградської області нарахувати та виплатити в повному обсязі державну соціальну допомогу як дитині війни.

Постановою Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 18 грудня 2009року позов задоволено частково.

Суд поновив строк звернення до адміністративного суду.

Зобов'язав Управління Пенсійного фонду України в Маловисківському районі Кіровоградської області провести нарахування та виплату ОСОБА_1 підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії відповідно до ст.6 «Про соціальний захист дітей війни», починаючи з 9 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року включно, а також, з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року включно та з 1 січня 2009 року по 31 жовтня 2009 року з урахуванням різниці, яка була виплачена в цей період. В задоволені решти позовних вимог відмовлено.

В апеляційний скарзі Управління Пенсійного фонду України в Маловисківському районі Кіровоградської області ставиться питання про скасування постанови суду першої інстанції в зв'язку з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та позовних вимог заявлених в суді першої інстанції, відповідно до ст. 303 ЦПК України, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а постанова суду першої інстанції залишенню без змін з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції встановив, що позивач є особою, на яку поширюється дія абзацу 1 ст. 1 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» № 2195-ІУ від 18.11.2004 року та має статус «Дитини війни», що підтверджується відміткою в пенсійному посвідченні.

1

Згідно ст. 6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» № 2195-ІУ дітям війни пенсії або щомісячне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30% мінімальної пенсії за віком.

З врахуванням встановлених обставин справи та з посиланням на ст. 6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» № 2195-ІУ від 18.11.2004 року, рішень Конституційного Суду України від 09.07.2007 року № 6-рп та від 22.05.2008 року №10-рп, суд першої інстанції дійшов висновку, щодо наявності підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно наявності підстав для часткового задоволення позову, а апеляційну скаргу вважає необгрунтованою виходячи з наступного.

Доводи апеляційної скарги щодо відмови в позові з підстав відсутності бюджетних асигнувань на виплату соціальної надбавки дітям війни не можуть бути прийняті до уваги, оскільки реалізація особою права, що пов'язане з отриманням бюджетних коштів яке базується на спеціальних та чинних, на час виникнення спірних правовідносин нормативно - правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань.

Право на отримання державної соціальної допомоги позивач має, а визначення джерел, з яких будуть здійснюватися такі виплати віднесено до компетенції органів законодавчої та виконавчої влади. Відсутність такого визначення не є перешкодою для захисту порушеного права позивача.

Виходячи з вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, його висновки відповідають фактичним обставинам справи, доводи викладені в апеляційній скарзі не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст. 303, п.1 ч.І ст. 307, ст. 308, ст.ст. 313-315, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Маловисківському районі Кіровоградської області - відхилити.

Постанову Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 18 грудня 2009 року - залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає

Головуючий :

Судді