РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.09.2010 м.Балаклія

Балаклійський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді Холодної В.С.,

при секретарі Задорожній Я.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Балаклія цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення від права на спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2009 року ОСОБА_1 звернулася у суд з позовом до ОСОБА_2 про усунення від права спадкування за законом.

Позивачка та її представник неодноразово уточнювали позовні вимоги та в останній редакції зазначали, що з 1996 по 2008 рік відповідач по справі, яка також як і позивач прийняла спадщину як спадкоємиця першої черги після смерті матері ОСОБА_3, ніякої допомоги останній не надавала. У зазначений період зявлялася відвідати матір, яка була вже похилого віку та хворіла, лише декілька разів. Весь цей час позивач доглядала спадкодавця, надавала їй моральну та матеріальну допомогу, а також допомагала у господарстві. Посилаючись на те, що відповідно до ч.3 ст. 1224 ЦК України відповідач не має права на спадкування за законом, оскільки вона ухилялася від виконання обовязку щодо утримання спадкодавця, позивачка в особі свого представника просила суд:

1. Встановити факт ухилення спадкоємиці першої черги ОСОБА_2 від виконання її обов*язку щодо утримання померлої матері - спадкодавця ОСОБА_4

2. Усунути від права на спадкування за законом громадянку ОСОБА_2 після смерті матері ОСОБА_3 на спадкове майно Ѕ частина житлового будинку з надвірними будівлями по пров. Кузнечний, 5 у смт. Андріївка Балаклійського району Харківської області.

3. Визнати за позивачкою право власності на Ѕ частину житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: Харківська область, Балаклійський район, смт. Андріївна, пров. Кузнечний, 5.

Відповідачка у судовому засіданні проти позову заперечувала, посилаючись на те, що приїздила до матері, яка хворіла, але не була в безпорадному стані. Мати не потребувала матеріальної допомоги, оскільки отримувала пенсію та вони з батьком тримали худобу.

Заслухавши пояснення сторін та їх представників, допитавши свідків, перевіривши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є спадкоємицями першої черги після своєї матері ОСОБА_3, яка померла 18 серпня 2008 року. Сторони прийняли спадщину, подавши заяви до Балаклійської державної нотаріальної контори у передбачений законом строк (а.с. 59-61). Посилаючись на те, що відповідач ухилялася від виконання обов*язку щодо утримання спадкодавця ОСОБА_1 звернулась до суду з відповідним позовом.

Згідно вимог ч. 3 ст. 1224 ЦК України не мають право на спадкування за законом повнолітні діти, які ухилялися від виконання обов*язку щодо утримання спадкодавця, якщо ця обставина встановлена судом.

Частина 1 статті 202 СК України передбачає обов*язок повнолітніх дітей утримувати батьків, які є непрацездатні та потребують матеріальної допомоги.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_3 померла у віці 72 років. До смерті спадкодавиця проживала у власному будинку, розташованому в с. Андріївка, без укладення шлюбу з ОСОБА_5 рідним батьком відповідачки по справі.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_5, пояснив, що відповідачка тривалий час не приїздила до них з матір*ю, по господарству не допомагала. Допомогу надавала лише ОСОБА_1 Разом з тим свідок зазначив, що матеріальної допомоги вони з ОСОБА_3 не потребували, а навіть давали гроші дітям.

Свідки ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 підтвердили факт того, що відповідач протягом тривалого часу не відвідувала матір. Допомогу надавала лише позивач. Крім того, ОСОБА_6 пояснила, що ОСОБА_3 за два роки до смерті говорила їй про свій намір заповісти будинок ОСОБА_1 Також ОСОБА_7 та ОСОБА_8 пояснили, що ОСОБА_3 тримала худобу та вони купували в неї молоко.

Свідок ОСОБА_10 донька позивачки пояснила, що останні роки вдень проживала з бабою, оскільки остання хворіла. Свідок підтвердила, що відповідач протягом п*яти років до смерті спадкодавиці приїздила декілька разів, в тому числі за неділю до смерті останньої, але будь-якої допомоги не надавала, лише брала продукти харчування.

Голова Андріївської селищної ради ОСОБА_11 та секретар Сафонова В.В., допитані як свідки, підтвердили факт звернення ОСОБА_10 до селищної ради за дорученням від спадкодавиці з питань уточнення правовстановлюючих документів.

Як вбачається з висновку експерта № 27-КЭ/2010р. (а.с. 193-200) за даними медичної документації неможливо судити про наявність безпорадного стану ОСОБА_3

З роз*яснень п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.08р. «Про судову практику у справах про спадкування» вбачається, що правило абзацу другого частини третьої статті 1224 ЦК України стосується особи, яка зобов*язана була утримувати спадкодавця згідно з нормами Сімейного кодексу України. Факт ухилення особи від виконання обов*язку щодо утримання спадкодавця встановлюється судом за заявою заінтересованої особи (інших спадкоємців або територіальної громади). При цьому слід враховувати поведінку особи, розуміння нею свого обов*язку щодо надання допомоги, її необхідність для існування спадкодавця, наявність можливості для цього та свідомого невиконання такою особою встановленого законом обов*язку.

Посилання представника позивачки і самої позивачки на те, що відповідачка рідко приїздила до матері та з невідомих причин не була присутня на її похоронах, не може бути беззаперечною підставою для усунення її від права на спадкування.

Перевіряючи доводи позивача про те, що всю фізичну допомогу та по господарству надавала вона, суд бере до уваги той факт, що відповідачка мешкає в іншому місті, що ускладнює порівняно з позивачкою можливість провідувати батьків.

Судом не встановлено та матеріали справи не містять даних про те, що спадкодавиця потребувала матеріальної допомоги. Разом з тим, з пояснень самої позивачки та свідків вбачається, що ОСОБА_3, утримуючи худобу, мала змогу надавати допомогу сторонам продуктами харчування та, навіть, грошима.

Крім того, суд бере до уваги, той факт, що не дивлячись на намір за два роки до смерті заповісти будинок позивачці, як це вбачається з пояснень свідка ОСОБА_6, спадкодавиця не скористалася своїм правом скласти заповіт.

Таким чином, беззаперечних доказів того, що відповідачка ухилялася від виконання обов*язку щодо утримання спадкодавця матеріали справи не містять. Не надано таких доказів і у судовому засіданні. З огляду на це підстав для усунення відповідачки від права на спадкування за законом та визнання за позивачкою права власності немає.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212, 215 ЦПК, ст. 1224 ЦК України, ст. 202 СК України, суд

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення від права на спадкування за законом відмовити .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

СУДДЯ :