Апеляційний суд Кіровоградської області
Головуючий у першій інстанції Вдовиченко М.М. Доповідач Чорнобривець О.С.
Рішення Іменем України

21 грудня 2010 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді суддів -Белінської І.М., Гайсюка О.В.

Чорнобривець О.С.

при секретареві Зіновієвої Ю.О.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 1 вересня 2010 року у справі за позовом прокурора Маловисківського району Кіровоградської області в інтересах держави, уповноваженим органом якої виступає ВАТ „Державний ощадний банк України" до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановила:

У травні 201 Ороку прокурор звернувся до суду із зазначеним позовом, вказуючи про те, що 21 листопада 2005 року було укладено договір кредиту між ВАТ „Державний ощадний банк України" /далі Банк/ та ОСОБА_3, згідно умов якого їй надано кредит в сумі 5000 грн. з процентною ставкою 23 % річних, з кінцевим терміном повернення 21.11.2008року.

У забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між Банком та ОСОБА_4, ОСОБА_5 були укладені договори поруки, згідно яких поручителі є солідарним боржниками по зобов'язанням, що виникають з договору кредиту у разі порушення зобов'язання боржником.

Також позивачем зазначено про те, що рішенням Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 3.10.2007року у цивільній справі № 2-802/2007року з підстав невиконання умов кредитного договору з відповідачів стягнуто в солідарному порядку борг за договором кредиту в сумі 4796,49грн., проте рішення суду в повному

обсязі не виконане. Посилаючись на такі обставини, а також, що договір кредиту в судовому порядку не розірвано, позивач на підставі п.3.1.5 договору просив про стягнення із солідарних боржників нарахованих відсотків за користування кредитом в сумі 995,49грн., з яких - 777,56 грн. заборгованість за кредитом, 110,67грн. заборгованість по відсотках за користування кредитом, 107,25грн. пеня за порушення умов договору. Під час розгляду справи позивачем заявлено про збільшення позовних вимог, згідно наданого розрахунку сума боргу склала 1129грн.

Рішенням Петрівського районного суду Кіровоградської області від 14 вересня 2010 року позов задоволено.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_3, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове про часткове задоволення вимог позову. Вважає, що залишок боргу складає 176,31коп.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню. Разом з тим, встановивши під час розгляду справи неправильне застосування норм матеріального права, колегія суддів, керуючись положеннями ч.З ст. 303 ЦПК України, вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню в частині стягнення кредитного боргу із відповідачів ОСОБА_4, ОСОБА_5 з ухваленням нового рішення.

Судом правильно встановлено і матеріалами справи підтверджується, що сторони знаходяться в договірних відносинах, визначених укладеними договорами кредиту та поруки і врегульовані положеннями ст.ст. 553, 1049, ч.2 ст.1054 ЦК України.

Повернення позики є обов'язком позичальника /ч.І ст. 1049 ЦК України/.

Зобов'язання має виконуватися належним чином /ст.526 ЦК України/.

Умовами укладеного сторонами договору кредиту відповідача зобов'язано повернути отриманий кредит частинами у встановлені строки (з розстрочкою) зі сплатою процентів за користування кредитом. У разі прострочення платежу нараховується пеня.

Є доведеним, що відповідачкою зобов'язання за укладеним договором виконувалися неналежно і, як убачається, позивач скористався правом щодо застосування наслідків порушення позичальником договору, передбачених ч.2 ст.1050 ЦК України. Зазначене підтверджується наявними в матеріалах справи документами виконавчого провадження, виданими на підставі рішення Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 3.10.2007року про дострокове повернення позики солідарними боржниками, відповідачами у справі. Після ухвалення рішення відповідачка своїх зобов'язань не виконала і заборгованість за кредитним договором не повернула. Поручителі зобов'язання також не виконали. Кредитні зобов'язання не припинено і з наданого позивачем розрахунку убачається, що сума позовної вимоги складається із нарахованих процентів за користування кредитними коштами, що не були повернуті, що не є повторним стягненням боргу.

Заперечуючи суму боргу за кредитом, відповідачкою надано розрахунок, згідно якого залишок боргу складає 176,31коп., проте видно, що розрахунок не відповідає положенням ст.534 ЦК України щодо черговості погашення вимог за грошовими зобов'язаннями. Тому не може бути прийнятий в якості доказу.

Відповідно до ст.ст. 553, 554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову відповідальність поручителя.

Разом з тим, вирішуючи питання щодо солідарної відповідальності поручителів, суд не застосував положення ч.4 ст.559 ЦК України, якими визначено, що порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Як убачається з укладених договорів поруки, строк, після якого порука припиняється, не встановлено. Застосовуючи правила припинення поруки, колегія суддів дійшла висновку, що оскільки після постановленого рішення суду про стягнення заборгованості за кредитним договором, вимога про стягнення нарахованих . в подальшому процентів за користування кредитними коштами, що не були повернуті, протягом шести місяців заявлена не була, у такому разі в задоволенні позову про стягнення заборгованості за кредитним договором з поручителів має бути відмовлено. В цій частині рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до ст.88 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 303, 307, п.4 ч.І ст.309 , ст.ст.313-314, 316 ЦПК України, колегія суддів,

Вирішила:

Рішення Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 1 вересня 2010 року в частині стягнення із відповідачів ОСОБА_4, ОСОБА_5 заборгованості за кредитним договором скасувати, в задоволенні позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судові витрати в сумі 171грн.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий:

Судді: