У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 грудня 2010 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого-судді Богонюка М.Я.

суддів: Приколоти Т.І., Федоришина А.В.

при секретарі Балюк О.С.

з участю прокурора Яговдіка С.М.,

ОСОБА_1, ОСОБА_2,ОСОБА_3,

ОСОБА_4,ОСОБА_5,ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційними скаргами військового прокурора Західного регіону України і ОСОБА_1 на рішення Городоцького районного суду Львівської області від 16 вересня 2010 року по справі за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Городоцької міської ради Львівської області, ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, комунального підприємства «Городоцьке районне бюро технічної інвентаризації», з участю третіх осіб: ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, квартирно експлуатаційного відділу м. Львова, служби у справах дітей Яворівського району Львівської області, про визнання недійсними та скасування рішень виконавчого комітету Городоцької міської ради Львівської області, визнання недійсним договору купівлі-продажу, реєстрації, зобовязання видати ордер,-

в с т а н о в и л а:

Рішенням Городоцького районного суду Львівської області від 16 вересня 2010 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано недійсним та скасовано рішення виконавчого комітету Городоцької міської ради Львівської області № 41 від 22 січня 2009 року «Про внесення змін в рішення виконавчого комітету № 331 від 14 червня 2007 року». Визнано недійсним та скасовано рішення виконавчого комітету Городоцької міської ради Львівської області № 42 від 22 січня 2009року «Про надання квартири громадянці ОСОБА_5І.». Визнано недійсним та скасовано рішення Виконавчого комітету Городоцької міської ради Львівської області № 75 від 20 лютого 2009 року в частині передачі квартири № 3 буд. 16-а на вулиці В.Чорновола у м.Городку у приватну власність ОСОБА_5 В решті позову відмовлено.

Рішення оскаржили військовий прокурор Західного регіону України і ОСОБА_1

В апеляційній скарзі прокурор посилається на незаконність та необґрунтованість оскаржуваного рішення, яке ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права, при неповно зясованих обставинах, недоведеності обставин, що мають значення для справи. Зазначає, що ОСОБА_1 під час проходження військової служби надано квартиру АДРЕСА_1 житловою площею 42,7 кв.м, як військовослужбовцю запасу на сімю з чотирьох осіб на підставі рішення житлової комісії Львівського гарнізону Західного оперативного командування від 2 лютого 2007 року зі зняттям з квартирного обліку у м. Львові; та рішення № 331 від 14 червня 2007 року виконавчого комітету Городоцької міської ради Львівської області. Рішення прийнято на підставі Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Будинок, у якому знаходиться спірна квартира, побудований за кошти Міністерства оборони України та майже всі квартири у цьому будинку надані військовослужбовцям. Позивач ОСОБА_1 після отримання жилого приміщення проводив ремонтні роботи за вищезазначеною адресою, здійснював оплату комунальних платежів. Судом встановлені незаконні дії виконавчого комітету Городоцької міської ради Львівської області, який прийняв рішення № 41 від 22 січня 2009 року «Про внесення змін в рішення № 331 від 14.06.2007р.», яким відмінив п. 2.1 рішення виконавчого комітету Городоцької міської ради № 331 від 14 червня 2007року, в частині видачі ордера позивачу, мотивуючи тим, що станом 1 січня 2009 року ОСОБА_1 з родиною в квартирі не проживають, у виконавчий комітет Городоцької міської ради для одержання ордера не зверталися, в квартирі не зареєструвалися, інженерні комунікації квартири виходять з ладу, опалення не працює, на стінах зявляється сирість, є загроза ураження грибком квартири в цілому, а також суміжних квартир. Квартира ОСОБА_5 надана безпідставно, всупереч законодавству України. Просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове рішення про задоволення позову в повному обємі.

ОСОБА_1 в апеляційній скарзі посилається на те, що оскаржуване рішення Городоцького районного суду Львівської області є незаконним, необгрунтованим та таким, що ухвалене з грубим порушенням норм матеріального права, без врахування всіх обставин справи та їх обєктивного дослідження. Зазначає, що, відмовивши у задоволенні позовних вимог в частині визнання недійсною реєстрації права власності за ОСОБА_9 на спірну квартиру, визнання недійсним договору купівлі-продажу спірної квартири та зобовязання виконавчого комітету Городоцької міської ради видати ордер позивачу, суд порушив його права. 27березня 2009 року ухвалою Городоцького районного суду Львівської області у справі вжито заходи до забезпечення позов та накладено арешт на спірну квартиру. Відповідачі були присутні у вказаному судовому засіданні під час винесення ухвали про вжиття заходів до забезпечення позову, зі змістом ухвали були знайомі, клопотання про вжиття заходів до забезпечення позовних вимог в частині накладення арешту на спірну квартиру підтримали, жодних заперечень з приводу цього клопотання не висловлювали. Ухвала про забезпечення позову не оскаржена. Таким чином, на момент укладення оспорюваного договору купівлі-продажу існував спір з приводу законності надання спірної квартири ОСОБА_5 та членам її сімї. Судом не надано оцінки цим обставинам. Судом не застосовано норми ст. ст. 203, 215 ЦК України. Заявлена вимога про визнання оспорюваного договору купівлі-продажу недійсним є способом захисту порушеного права. Просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове про задоволення позовну в повному обємі.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників процесу, перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що скарги слід відхилити.

Відповідно до вимог ст.ст. 10, 59, 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Встановлено, що що ОСОБА_1 29 жовтня 2007 року звільнений з військової служби у запас за станом здоровя. Під час проходження служби йому було надано житло в квартирі будинку № 3 будинку 16-а на вулиці Чорновола у місті Городку, як військовослужбовцю запасу на склад сімї з чотирьох осіб на підставі рішення житлової комісії Львівського гарнізону Західного оперативного командування від 2 лютого 2007 зі зняттям з квартирного обліку у м. Львові.

Рішенням № 331 від 14 червня 2007 року виконавчого комітету Городоцької міської ради Львівської області затверджено розподіл квартир у новозбудованому будинку № 16-а на вулиці Чорновола у м.Городку, у списку осіб, яким надано житло, зазначений і позивач.

Відповідно до довідки Львівського обласного комісаріату від 16 січня 2008 року ОСОБА_1 знаходиться на соціальному забезпеченні згідно п.21 особової справи з сімєю у складі: ОСОБА_10 - дружина, ОСОБА_13 - дочка, ОСОБА_12 ОСОБА_12 - син, які проживають в ІНФОРМАЦІЯ_1 на вулиці Новій, що належить на праві власності ОСОБА_14

ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: квартира 10 в будинку 49 на вулиці Незалежності в смт Брюховичі. Факт не проживання ОСОБА_1 у спірній квартирі стверджується актами обстеження. З рахунків - квитанцій на імя ОСОБА_1 вбачається, що за комунальні послуги в спірній квартирі проводилася оплата у жовтні 2007 року, лютому вересні, грудні 2008 року, січня 2009 року.

Рішенням виконавчого комітету Городоцької міської ради №41 від 22 січня 2009 року «Про внесення змін в рішення № 331 від 14.06.2007р.» відмінено п. 3.1 рішення виконавчого комітету Городоцької міської ради № 331 від 14 червня 2007року, в частині видачі ордера ОСОБА_1

Статтею 31 ЖК України встановлено, що громадяни, які потребують поліпшення житлових умов, мають право на одержання у користування жилого приміщення в будинках державного або громадського житлового фонду в передбаченому законом порядку. Ст. 58 ЖК України та Правилами обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм житлових приміщень в Українській РСР, передбачено, що на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду, виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищі, селищної Ради народних депутатів видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення.

Рішенням виконавчого комітету Городоцької міської ради від № 42 від 22 січня 2009 року спірну квартиру надано ОСОБА_5 з видачею ордера та зняття її з квартирного обліку. Рішенням № 75 від 20 лютого 2009 року цю квартиру передано ОСОБА_5 у приватну власність в порядку приватизації. Суд прийшов до висновку, що виконавчий комітет Городоцької міської ради, прийнявши вищезазначені рішення, порушив право на житло ОСОБА_1 та членів його сімї.

Пункт 10 ст. 15 ЖК УРСР передбачає, що виконавчі комітети міських рад видають ордери на жилі приміщення (ч.1 ст. 58, ч. 1 ст. 122, ч.2 ст. 141). Але чинне законодавство України не містить норм, які б встановлювали будь-які строки звернення для одержання ордера у відповідний виконавчий комітет.

Відповідно до п. 10 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Відповідно до ст. 59 ЖК України ордер на жиле приміщення може бути визнано недійсним у судовому порядку у випадках подання громадянами недостовірних відомостей про потребу в поліпшення житлових умов, порушення прав інших громадян або організацій на зазначене в ордері жиле приміщення, неправомірних дій службових осіб при вирішенні питання про надання жилого приміщення, а також в інших випадках порушення порядку і умов надання жилих приміщень.

Суд прийшов до висновку, що рішення виконавчого комітету Городоцької міської ради Львівської області № 42 від 22 січня 2009 року не відповідає вимогам ст. 43 ЖК України, яка передбачає, що громадянам, які перебувають на обліку для поліпшення житлових умов, жилі приміщення надаються в порядку черговості, яка визначається за часом взяття на облік. Вказаний принцип був порушений при закріпленні квартири за ОСОБА_5, яка у такому списку перебуває під № 96. Крім того, станом на 1 січня 2009 року на квартирному обліку перебувало 109 осіб, які користуються першочерговим правом на одержання житла, як це передбачено ст. 45 ЖК України.

Відповідно до договору купівлі-продажу від 1 квітня 2009 року, який укладений в письмовій формі, та посвідчений нотаріально, ОСОБА_8, ОСОБА_7 та ОСОБА_5 відчужили спірну квартиру ОСОБА_15 Вказаний договір є підставою для реєстрації права власності покупця на придбану квартиру.

Суд відмовив у задоволенні позову в частині визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири, укладеного 1 квітня 2009 року між ОСОБА_5 1., ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_15, визнання недійсною реєстрації права власності за ОСОБА_15 на підставі договору купівлі продажу, а також зобовязання виконавчого комітету Городоцької міської ради видати ордер ОСОБА_1 на спірну квартиру.

Вимога про визнання недійсними відплатиних договорів предявлена особою, яка не була стороною оспорюваного договору. У такому разі це майно не може бути витребуване в порядку застосування загальних наслідків, передбачених ст.216 ЦК України, оскільки позивач не був стороною оспорюваного договору. Майно може бути повернуте за позовом власника про витребування майна на підставі ст. ст. 387, 388 ЦК України, якщо будуть надані докази, що підтверджують наявність обставин, зазначених цими статтями, тому що вони встановлюють спеціальні правила захисту такого права. Це випливає з того, що оскільки добросовісне набуття відповідно до ст. 388 ЦК України можливе лише тоді, коли майно набувається не безпосередньо у власника, а в особи, яка не мала права його відчужувати, то наслідком правочину, вчиненим з таким порушенням, є не двостороння реституція, а повернення майна з незаконного володіння.л

У відповідності до ст. 388 ЦК України якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише в разі, коли майно загублене власником або особою, якій майно було передано власником у володіння, викрадено у того чи іншого, або вибуло з їх володіння іншим шляхом поза їх волею. Відтак, судом встановлено, що ОСОБА_15 є добросовісним набувачем спірної квартири. Наслідком угоди, укладеної з таким порушенням є не двостороння реституція, а повернення майна з чужого незаконного володіння (віндикація). Суд зробив висновок, що права позивача не підлягають захистові шляхом визнання недійсним договору, стороною у якому є добросовісний набувач.

При встановленні зазначених фактів судом першої інстанції не було порушено норм матеріального і процесуального права, рішення суду відповідає вимогам закону та обставинам справи. Висновки суду ґрунтуються на аналізі зібраних по справі доказів.

З такими висновками суду слід погодитися, оскільки ним правильно визначено характер спірних правовідносин та встановлено дійсні обставини справи в межах заявлених позовних вимог. Доводи апеляційних скарг не спростовують висновків суду. Колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права. Підстави для скасування рішення Городоцького районного суду Львівської області відсутні, а тому апеляційні скарги слід відхилити.

Керуючись ст. 303, п.1 ч.1 ст.307, ст.ст. 308, 313, ч.1 п.1 ст.314, ст.315, 319 ЦПК України, колегія суддів,а

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги військового прокурора Західного регіону України і ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Городоцького районного суду Львівської області від 16 вересня 2010 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий:

Судді: