Справа № 2-236/10
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

21.01.2010 р. м. Запоріжжя

Комунарський районний суд міста Запоріжжя у складі:

головуючого судді Якубіної В.Б.

при секретарі Біллерис Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 02.12.2005 р. надав відповідачу позику у розмірі 9500 доларів США. Згідно з офіційним курсом НБУ на момент укладання договору позики зазначена сума була еквівалентна 47 975 грн. На підтвердження боргових зобовязань ОСОБА_2 надав позивачу розписку. 19.11.2008 р. позивач відправив відповідачу лист, повідомивши його про необхідність повернення боргу, але до теперішнього часу з вини відповідача позивачу борг не повернуто. Також зазначає, що відповідачем було прийнято на себе зобовязання провести з ним розрахунок у доларах США. На день отримання відповідачем грошових коштів курс долара складав 505 грн. за 100 доларів США, на день подачі позивачем позову він складає 779 грн. за 100 доларів США, таким чином на теперішній час сума основного боргу відповідача складає 74 005 грн. Посилаючись на зазначені обставини, просить суд стягнути з відповідача на його користь суму основного боргу у розмірі 74 005 грн., відсотки за користування належними йому грошовими коштами у розмірі 16 701 грн. 62 коп., інфляційні витрати у розмірі 2 146 грн. 14 коп., 3 % річних за період прострочення у розмірі 346 грн. 71 коп., а всього на суму 93 199 грн. 47 коп. та судові витрати.

В судовому засіданні позивач, представник позивача на позовних вимогах наполягають і просять суд їх задовольнити у повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином, заявою просить суд розглядати справу без його участі, проти задоволення позову не заперечує. За клопотанням позивача, представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 02.12.2005 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладений договір позики грошових коштів, за яким позивач передав відповідачу грошові кошти у розмірі 9500 доларів США, що підтверджується дослідженою у судовому засіданні оригіналом розписки від 02.12.2005 року.

Згідно з офіційним курсом НБУ на момент укладання договору позики зазначена сума була еквівалентна 47 975 грн.

19.11.2008 р. позивач відправив відповідачу лист, повідомивши його про необхідність повернення боргу, що підтверджується копією квитанції про відправку рекомендованого листа на адресу відповідача.

Крім того, відповідачем було прийнято на себе зобовязання провести з позивачем розрахунок у доларах США. На день отримання відповідачем грошових коштів курс долара складав 505 грн. за 100 доларів США, на день подачі позивачем позову він складає 779 грн. за 100 доларів США, таким чином на теперішній час сума основного боргу відповідача складає 74 005 грн.

До теперішнього часу відповідач суму боргу позивачу не повернув.

Згідно зі статтями 1046, 1047 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом предявлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня предявлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлене договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

У зв'язку з невиконанням відповідачем зобов'язання щодо повернення позивачу суми боргу у розмірі 9 500 доларів США, що згідно з офіційним курсом НБУ на момент укладання договору позики було еквівалентно 47 975 грн., відповідно до ч. 2 ст. 625, ст. 1048 ЦК України у позивача виникло право вимоги стягнення з відповідача відсотків за користування грошовими коштами в розмірі облікової ставки НБУ за весь період користування грошима, а також суми боргу з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних за час прострочення виконання грошового зобов'язання.

Враховуючи, що відповідачем зазначена сума так і не була сплачена позивачу, за таких підстав суд, перевіривши правильність розрахунків, приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення суми боргу у розмірі 74 005 грн., відсотків за користування належними йому грошовими коштами в розмірі облікової ставки НБУ за весь період користування грошима у розмірі 16 701 грн. 62 коп., інфляційних витрат за період прострочення у розмірі 2 146 грн. 14 коп., 3 % річних з простроченої суми боргу у розмірі 346 грн. 71 коп. є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягають задоволенню і позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача понесених ним судових витрат, які підтверджені квитанцією, а саме судовий збір у розмірі 51 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 30 грн.

Керуючись ст. ст. 4, 10, 11, 59, 60, 88, 130, 174, 208, 209, 212, 214-215, 224-226, 292, 294 ЦПК, ст. ст. 526, 625, 1046, 1047, 1048, 1049 ЦК України, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму основного боргу у розмірі 74 005 грн., відсотки за користування грошовими коштами у розмірі 16 701 грн. 62 коп., інфляційні витрати у розмірі 2 146 грн. 14 коп., 3 % річних з простроченої суми боргу у розмірі 346 грн. 71 коп., а всього на суму 93 199 грн. 47 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовій збір у розмірі 51 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 30 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: В.Б. Якубіна