справа № 2-2281/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2010 року Броварський міськрайонний суд Київської області у складі

головуючого судді - Міхієнкової Т.Л. при секретарі - Сюр О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Бровари цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності на частку у спільному сумісному майні, набутому подружжям за час шлюбу, про виділ спадкового майна в натурі,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2010 року ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаним позовом, в якому просила визнати за нею право власності на нежитлове приміщення в будинку №18 по вул. М.Лагунової в м.Бровари, в тому числі на ? частину цього приміщення як на частку у спільному майні подружжя та на ? частину у порядку виділу в натурі спадкового майна після смерті чоловіка ОСОБА_5, який помер 03 грудня 2008 року.

В обґрунтування своїх вимог позивачка вказала, що вона та відповідачі по справі є спадкоємцями першої черги за законом після смерті її чоловіка і батька відповідачів ОСОБА_5, який помер 03 грудня 2008 року. У визначений законом строк всі спадкоємці звернулися до Броварської міської державної нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини, яка відкрилася внаслідок смерті ОСОБА_5, і отримали свідоцтва про право на спадщину щодо спадкового майна, а вона, як дружина, також і свідоцтва про право власності на ? частку у спільному майні придбаному подружжям за час шлюбу.

Поряд з іншим спадковим майном, на яке спадкоємці отримали відповідні свідоцтва у Броварській міській державній нотаріальній конторі, до складу спадкового майна також входить нежитлове приміщення в будинку №18 по вул. М.Лагунової в м.Бровари, яке було придбано у 1995 році як квартира за їх спільні з чоловіком кошти у період шлюбу. Квартиру переобладнали у нежитлове приміщення з влаштуванням окремого виходу, і вона використовувалася за життя спадкодавця як офіс. Рішенням виконкому Броварської міської ради від 24 червня 1997 року №197 переобладнана квартира була прийнята в експлуатацію, але ОСОБА_5 за життя не оформив свідоцтво про право власності на вказаний об'єкт як на нежитлове приміщення, внаслідок чого вона позбавлена права отримати відповідні документи, що посвідчують її права на частку у спільному майні подружжя, та як на спадкове майно.

В судому засіданні представник ОСОБА_5 ОСОБА_6 A.B. позов підтримала, пояснивши, що внаслідок смерті ОСОБА_7 03 грудня 2008 року відкрилася спадщини на належне йому майно. Заповіту ОСОБА_5Є не залишив. Позивачка та відповідачі згідно закону є спадкоємцями першої черги як дружина та діти спадкодавця. За заявою спадкоємців Броварською міською державною нотаріальною конторою була відкрита спадкова справа.

ОСОБА_1 і ОСОБА_7 перебували у зареєстрованому шлюбі з 1975 року по день його смерті, тому все майно, що було придбано ними в шлюбі, є спільною сумісною власністю подружжя. До складу спільного майна ввійшли грошові вклади у Броварській філії AT «Укрінбанк», у Броварському відділенні №5400 ВАТ «Ощадбанк України», автомобіль марки Мерседес-Бенц, Е220, 2003 року випуску, реєстраційний номер AI 8444AK, автомобіля марки Хюндай, модель НІ, 2004 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, частка у статутному фонді Приватної виробничо-торгової фірми «Демос» в розмірі 710233 грн 00 коп. та інше майно. На ? частину цього майна державний нотаріус Броварської міської державної нотаріальної контори видала ОСОБА_1 свідоцтво про право власності як на частку у спільному майні подружжя, а інша ? його частина є спадковим майном, яке успадкували дружина та діти - кожний по 1/8 частині. До складу майна, що було придбано за спільні кошти подружжя ОСОБА_1 входить також нежитлове приміщення в будинку №18 по вул. М.Лагунової, яке було переобладнане, прийняте рішенням виконкому в експлуатацію після переобладнання, але на нього не було оформлене право власності. Внаслідок смерті ОСОБА_7 неможливо отримати правовстановлюючий документ на вказаний об'єкт нерухомого майна інакше як за рішенням суду. Представник також зазначила, що все спадкове майно спадкоємці за взаємною згодою поділили між собою, і при наявності відповідного правовстановлюючого документа таким же чином вирішили б питання щодо приміщення по вул. М.Лагунової. Посилаючись на ст. 1279 цивільного кодексу України, просила також суд виділити ОСОБА_1 у власність в натурі частину вказаного нежитлового приміщення, оскільки вона разом із спадкодавцем була співвласником цього майна, тому має переважне право перед іншими спадкоємцями на такий виділ.

Представник відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_8 та ОСОБА_8 ОСОБА_9 позов визнала і не заперечувала проти його задоволення. Пояснила, що дійсно ОСОБА_1 та ОСОБА_7 перебуваючи у зареєстрованому шлюбі з 1975 року, за спільні кошти сімейного бюджету набули майно, вказане у позові, і що всі її довірителі визнають за позивачкою право власності на ? частину цього майна як частку у спільному майні подружжя. Представник відповідачів вказала, що відповідачі прийняли спадщину, що відкрилася внаслідок смерті батька, і за взаємною згодою у нотаріальному порядку також шляхом укладення письмового договору здійснили поділ майна між всіма спадкоємцями, оскільки набагато зручніше мати у власності цілий об'єкт, ніж бути власником частини. Як вказала представник, ОСОБА_2, ОСОБА_3 і ОСОБА_4 не заперечують, щоб у порядку виділу спадкового майна в натурі ОСОБА_1 набула право власності на належну їм частку у спадщині на нежитлове приміщення по вул. М.Лагунової, 18, оскільки це не порушує їх інтересів і не суперечить закону.

Заслухавши пояснення представників позивачки та відповідачів, дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини:

Відповідно до ст. 60 Сімейного кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу належить дружині і чоловіку на праві спільної сумісної власності. Частиною 1 ст. 70 Сімейного кодексу України передбачено, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки чоловіка і дружини є рівними.

Судом встановлено, що після смерті ОСОБА_7, який помер у м.Бровари 03 грудня 2008 року, відкрилася спадщина, яку успадкували спадкоємці першої черги за законом - позивачка по справі дружина ОСОБА_1 та сини - відповідачі по справі - ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

Згідно свідоцтва про укладення шлюбу, виданого відділом ЗАГС Московського району міста Києва серії І-БК №390312, ОСОБА_7 і ОСОБА_1 перебували у зареєстрованому шлюбі з 22 березня 1975 року.

Як вбачається з копії спадкової справи номер у Спадковому реєстрі 46505444, номер у нотаріуса 125/2009, державний нотаріус Броварської міської державної нотаріальної контори ОСОБА_10 видала на ім'я ОСОБА_1 свідоцтва про право власності на ? частину у спільному сумісному майні подружжя від 06 червня 2009 року за реєстровими номерами 1-1725, 1-1728, 1-1729, 1-1731. Згідно вказаних свідоцтв спільне сумісне майно складається з:

- грошових вкладів у Броварській філії АТ «Укрінбанк», -грошових вкладів у Філії -Броварське відділення №5400 ВАТ «Ощадбанк України»,

-автомобіля марки Мерседес-Бенц, марки Е220, 2003 року випуску, реєстраційний номер АІ 8444АК,

автомобіля марки Хюндай, модель НІ, 2004 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1,

-частки у статутному фонді Приватної виробничо-торгової фірми «Демос» в розмірі 710233 грн. 00 коп,

-нежилих приміщень №420, 421, 422 в будинку №2 по вул. Марченка в смт. Новофедорівка Сакського району АР Крим,

-земельних ділянок площею 997 кв.м та 1623 кв.м, розташованих на території Рожнянської сільської ради Броварського району Київської області.

Оскільки на ? частину вказаного майна було видано свідоцтво про право власності як на частку у спільному майні подружжя, інша одна друга є спадковим майном.

Як встановлено судом, у період шлюбу на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 28 квітня 1995 року за спільні кошти подружжя на ім'я ОСОБА_7 було придбано квартиру АДРЕСА_1. Вказана квартира придбавалася для використання її у якості офісного приміщення, для чого було здійснено відповідне переобладнання квартири з влаштуванням окремого виходу. Згідно Архівного витягу з рішення виконкому Броварської міської ради від 24.06.1997 року №197 переобладнана квартира була прийнята в експлуатацію, внесені зміни в технічну документацію. Пункт 2 рішення зобов'язував ОСОБА_7 оформити технічну документацію в Броварському бюро технічної інвентаризації з тим, щоб отримати свідоцтво про право власності на вказаний об'єкт нерухомості.

Однак, як вбачається з технічного паспорту на нежитлове приміщення, виготовленого 06.05.2009р. КП Броварської міської ради «Броварське бюро технічної інвентаризації», після прийняття вказаного рішення виконкому ОСОБА_7 до Броварського бюро технічної інвентаризації не звернувся, у зв'язку з чим на момент його смерті свідоцтво про право власності на переобладнане офісне приміщення не було отримане.

Згідно зі ст. 328 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Відповідно до ст. 22 Кодексу про шлюб та сім'ю України, що був чинним на момент укладення договору купівлі-продажу квартири від 28 квітня 1995 року за реєстровим номером №1810 майно, набуте подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Згідно ст. 70 Сімейного кодексу України частки дружини та чоловіка у майні, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, є рівними. За таких умов суд вважає, що вимога позивачки визнати за нею право власності на ? частину нежитлового приміщення по вул. М.Лагунової, 18 як на частку у спільному майні подружжя, ґрунтується на законі і підлягає до задоволення.

Інша ? частина вказаного нежитлового приміщення є спадковим майном, спадщина на яке відкрилася у зв'язку зі смертю ОСОБА_7.

Частиною 2 ст. 1279 Цивільного кодексу України передбачено, що спадкоємці, які разом із спадкодавцем були співвласниками майна, мають переважне право перед іншими спадкоємцями на виділ їм у натурі цього майна у межах їхньої частки у спадщині, якщо це не порушує інтересів інших спадкоємців, що мають істотне значення.

Враховуючи, що виділення ОСОБА_1 в натурі спадкового майна у вигляді ? частини нежитлового приміщення по вул. М.Лагунової,18, не порушує інтересів відповідачів, суд приходить до висновку, що позов в цій частині також підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 22 Кодексу про шлюб та сім'ю України, ст. 70 Сімейного кодексу України, ст.ст. 328, 1218, 1223, 1261, 1279 Цивільного кодексу України 2003 року України, ст.ст. 10, 60, 212-215 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити. Визнати за ОСОБА_1 право власності на нежитлове приміщення загальною площею 127 кв.м, розташоване в будинку №18 по вул. М.Лагунової в м.Бровари Київської області, в тому числі на ? частину вказаного приміщення як на частку у спільному майні подружжя, та на ? частину вказаного приміщення у порядку виділу в натурі спадкового майна після смерті чоловіка ОСОБА_7, померлого 03 грудня 2008 року в м.Бровари.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області через Броварський міськрайонний суд протягом двадцяти днів після подання в десятиденний термін заяви про апеляційне оскарження, починаючи з дня проголошення рішення, а в разі неподання заяви про апеляційне оскарження після закінчення строку подання цієї заяви рішення набирає законної сили.

Суддя :