Машівський районний суд Полтавської області
Машівський районний суд Полтавської області
Справа № 2-547/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2010 року. Машівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Кравець С.В.

за участю: секретаря Кульчицької І.М.

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Машівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на частку у спадщині та стягнення матеріальних збитків, -

відповідно до ч.3 ст. 209 ЦПК України в судовому засіданні 21 серпня 2010 року проголошено вступну та резолютивну частини Рішення, -

в с т а н о в и в :

У липні 2010 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що його мати ОСОБА_4, з 1990 року проживала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 в м. Торез Донецької області. У 2004 році вони вирішити переїхати в смт. Машівку і він їм підшукав будинок по вул. Маяковського, 11, який був в аварійному стані, сплатив продавцям 10 000 грн., але за проханням матері та ОСОБА_2 оформили право власності на відповідача. Потім він приступив до реконструкції будинку, яка обійшлася майже в 60 000 грн. 22 жовтня 2009 року мати померла і після цього відповідач забороняє доступ в будинок, де прописані дружина та дочка позивача, чинить перешкоди в його користуванні. Він звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, але нотаріус відмовляє в її оформленні, так як відповідач в нотаріальну контору не звертався і документи на будинок надавати відмовляється. У звязку з наведеним позивач просить визнати за ним право власності на ? частку будинковолодіння по вул. Маяковського, 11 в смт. Машівка, стягнути з відповідача збитки понесені на реконструкцію будинку в розмірі 51 957, 33 грн. та судові витрати.

Відповідач надав заперечення на позов в якому просить суд задоволити вимоги позивача частково. В обґрунтування своїх доводів зазначив, що спірний будинок був придбаний за його власні кошти в розмірі 13375 грн., а не за кошти позивача, що підтверджується договором купівлі-продажу від 20.08.2004р., а якби будинок придбав позивач, то і оформив би його на себе. Будинок цілком був придатний для проживання і ніякої домовленості у них з позивачем про його капітальний ремонт не було. Крім цього, вимога позивача про стягнення з нього коштів, не обґрунтована жодною правовою нормою, а тому є безпідставною, хоча навіть, якби ці вимоги були правомірними, то у позові слід відмовити у звязку з пропуском строків давності. Щодо перешкод з його боку у користуванні будинком, це не відповідає дійсності. Дружина позивача та його дочка дійсно зареєстровані у вказаному будинку, але жодного дня у ньому не проживали, ця формальність необхідна була для оформлення кредиту позивачем під заставу власного будинку. В частині визнання за позивачем права власності на ? частину будинковлодіння, відповідач не заперечує, оскільки таке право дійсно надано йому законом, і при цьому зазначає, що будь-яких перешкод в отриманні документів він не чинив.

В судовому засіданні позивач позов підтримує з підстав викладених у позовній заяві, наполягає на його задоволенні, відповідач та його представник позов визнають частково з підстав викладених у запереченні, просять відмовити в стягненні з відповідача матеріальних збитків, як таких, які заявлені безпідставно, оскільки позивач без узгодження з власником зробив у ньому ремонт, і міг би лише претендувати на їх відшкодування з підстав викладених у ст. ст. 1158, 1160 ЦК України, якби такі існували, в частині визнання права власності на ? будинковолодіння не заперечують.

Суд, заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, прийшов до наступного висновку.

Судом установлено не заперечується сторонами, що ОСОБА_2 та ОСОБА_4, з 1990 року проживали у зареєстрованому шлюбі, і позивач є її сином.

За час шлюбу ОСОБА_2 придбав у власність будинок по вул. Маяковського, 11 в смт. Машівка, що стверджується договором купівлі-продажу від 20.08.2004р., витягом з державного реєстру та технічним паспортом на будинок ( а.с. 33 ).

За змістом ч.1 ст. 60, ч.1 ст. 70 Сімейного кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить чоловікові та дружині на праві спільної сумісної власності і у разі його поділу, їх частки є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними.

22 жовтня 2009 року ОСОБА_4 померла ( а.с. 19 ), і після її смерті 12.03.2010р. заведена спадкова справа ( а.с. 18 ).

Спадкоємцями першої черги за законом відповідно до ст. 1261 ЦК України після померлої ОСОБА_4 є її син ОСОБА_1 та чоловік ОСОБА_2, які мають право на майно померлої в рівних частках, в розмірі ? кожному.

13.07.2010р. Машівською державною нотаріальною конторою ОСОБА_1 повідомлено про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину, так як документи на житловий будинок надані не були та рекомендовано звернутися до суду ( а.с. 20 ).

Аналізуючи зібрані у справі докази, враховуючи те, що за життя ОСОБА_4 була власником ? частки житлового будинку по вул. Маяковського, 11 в смт. Машівка, так як він був набутий за час шлюбу, чого не заперечує і відповідач, а також враховуючи, що після її смерті залишилося 2 спадкоємці, один з яких позивач, який належним чином прийняв спадщину, а тому суд приходить до висновку, що позов в цій частині підлягає задоволенню і за позивачем слід визнати право власності на ? частину житлового будинку по вул. Маяковського, 11 в смт. Машівка з відповідною часткою господарських будівель та споруд.

Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача матеріальних збитків затрачених на ремонт належного останньому будинку суд зазначає наступне.

З наданих позивачем доказів убачається, що до часу придбання відповідачем будинку, ним 26.07.2004р. було укладено договір підряду з приватним підприємцем ОСОБА_5 про проведення капітального ремонту в будинку по вул. Маяковського, 11 в смт. Машівка, про що у серпні та жовтні 2004р. сплачено відповідно 40 000 грн. та 19 276, 51 грн. ( а.с. 9-16).

Діючим законодавством, поняття збитків визначено у ч.2 ст. 22 ЦК України відповідно до якої збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у звязку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права ( реальні збитки ); 2 ) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене ( упущена вигода ).

Як видно з матеріалів справи, витрачені позивачем кошти під жодну з вказаних норм не підпадають, його особисте майно не було знищено та пошкоджено і його право порушено не було.

Суд визнає безпідставними посилання позивача на те, що будинок по вул. Маяковського, 11 був придбаний саме ним і за його власні кошти, оскільки як убачається з договору купівлі-продажу, який є належним доказом у справі і підтверджує перехід права власності на будинок до відповідача, що саме ОСОБА_2 сплатив кошти за його придбання (п. 2 Договору ).

Разом з тим, як передбачено ч. 1 ст. ст. 1158, 1160 ЦК України, якщо майновим інтересам іншої особи загрожує небезпека настання невигідних для неї майнових наслідків, особа має право без доручення вчинити дії, спрямовані на їх попередження, усунення або зменшення і як наслідок має право вимагати відшкодування фактично зроблених витрат, якщо вони були виправдані обставинами, за яких були вчинені дії.

З матеріалів справи вбачається, що діючи без доручення та згоди власника будинку ОСОБА_2 і його дружини та проводячи у ньому ремонт, позивач за своєю доброю волею витратив вказані ним кошти, а оскільки майновим інтересам відповідача небезпека не загрожувала, то на підставі вказаних норм закону позивач також не має права на відшкодування.

Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову в цій частині слід відмовити за безпідставністю.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, оскільки позов задоволено частково, а тому суд вважає, що судовий збір, який не був сплачений позивачем за вимогу про визнання права власності на ? частину будинку, за відсутності відповідних документів, а тому судовий збір в розмірі 37, 67 грн. слід стягнути з відповідача на користь держави, а також стягнути з відповідача на користь позивача витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 8, 10 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 22, 328, 1158, 1160, 1261 ЦК України, ст. ст. 60, 70 СК України, ст. ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на частку у спадщині та стягнення матеріальних збитків задоволити частково.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на ? частину житлового будинку № 11 з відповідною часткою господарських будівель та споруд, що розташований по вул. Маяковського в смт. Машівка Машівського району Полтавської області, в порядку спадкування після померлої 22 жовтня 2009 року ОСОБА_4.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 37 (тридцять сім) грн. 67 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 8 ( вісім ) грн. 10 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Полтавської області через Машівський районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги, а особою, яка не була присутньою під час проголошення рішення в той же строк з дня отримання його копії.

Суддя: