Галицький районний суд Івано-Франківської області
Справа № 2-388/2010
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2010 року м. Галич

Галицький районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді - Мельника І.І.

секретаря - Матейко О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Галичі справу за позовом ОСОБА_1 до відділу освіти Галицької районної державної адміністрації, третя особа на стороні відповідача - ОСОБА_2 про встановлення педагогічного навантаження в розмірі 15.5 год та виплати середнього заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи з вересня 2009 року по день винесення судового рішення, -

встановив:

ОСОБА_1 07 квітня 2010 року звернулася до Галицького районного суду з позовом і просить поновити пропущений строк на звернення до суду, визнати дії відповідача та третьої особи щодо встановлення їй без її згоди педагогічного навантаження в розмірі 10 год протиправними, поновити її на роботі шляхом встановлення педагогічного навантаження в розмірі 15.5 год. в тиждень української мови та літератури, зобовязавши відповідача видати наказ про це. Стягнути з відповідача в її користь середній заробіток за час виконання нижчеоплачуваної роботи з вересня 2009 року по березень 2010 року в розмірі 4854 грн. 77 коп та стягнути з відповідача в її користь середній заробіток за час виконання нижчеоплачуваної роботи з квітня 2010 року по день винесення судового рішення. Допустити негайне виконання рішення та покласти на службову особу - директора ОСОБА_2 обовязок покрити шкоду, заподіяну відділу освіти Галицької райдержадміністрації як винну в незаконному переведенні на нижчеоплачувану роботу в звязку з оплатою такої роботи.

В судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала повністю і суду пояснила, що вона працює вчителем української мови та літератури в Демянівській ЗОШ 1-11 ступенів Галицького району з вересня 1983 року по даний час. В 2008 - 2009 навчальному році в неї було педагогічне навантаження 16 год. на тиждень, а в 2007-2008 році - 15.5 год. на тиждень.

У вересні 2009 року вона дізналася про те, що на 2009-2010 навчальний рік директор школи ОСОБА_2 за погодженням з відділом освіти Галицькоїрайдержадміністрації встановила їй педагогічне навантаження в 10 год. на тиждень.

Вважає дії директора школи та керівництва відділу освіти такими, що викликані її (позивачки) намаганнями викрити корупційні вчинки директора школи та керівництва відділу освіти, оскільки вона зверталася із скаргами на їхні дії в обласне управління освіти, контрольно-ревізійне управління, Міністерство освіти, прокуратуру.

В їхній школі є 24.5 год. уроків української мови та літератури. На 2009- 2010 навчальний роки вона (ОСОБА_1) мала б мати 15.5 год, а вчитель ОСОБА_3 - 9 год. української мови та літератури, а також ставку педагога- організатора. Натомість, директор школи додає ОСОБА_3 5.5 год української мови та літератури, які забирає в неї, і частину годин історії вчительки ОСОБА_4, яка вже понад три роки тяжко хворіє. Від ставки педагога-організатора ОСОБА_3 відмовляється, маючи з вересня 2009 року педагогічного навантаження 20.5 год. (14.5 год. української мови та літератури і 6 год. історії вчительки ОСОБА_4 ), а в неї (ОСОБА_1) лише 10 год.

Зменшуючи без її на те згоди педагогічне навантаження, директором школи та керівництвом відділу освіти Галицької райдержадміністрації порушено ряд норм діючого законодавства України про працю та інших нормативно-правових актів, що регулюють трудові відносини працівників і, зокрема, педагогічних працівників.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 25 Закону України «Про загальну середню освіту» від 13.05.1999 року, педагогічне навантаження вчителя загальноосвітнього навчального закладу незалежно від підпорядкування, типу і форми власності - час, призначений для здійснення навчально-виховного процесу. Педагогічне навантаження включає 18 навчальних годин протягом навчального тижня, що становлять тарифну ставку. Розподіл педагогічного навантаження у загальноосвітньому навчальному закладі здійснюється його керівником і затверджується відповідним органом управління освітою. Відповідно до ч.2 ст. 25 вищезазначеного закону, педагогічне навантаження вчителя загальноосвітнього навчального закладу обсягом менше тарифної ставки, передбаченої частиною першої цієї статті, встановлюється тільки за його згодою. Перерозподіл педагогічного навантаження протягом навчального року допускається у разі зміни кількості годин з окремих предметів, що передбачається робочим навчальним планом, або за письмовою згодою педагогічного працівника з додержанням законодавства України про працю. Таким чином, переведення без її згоди на менше педагогічне навантаження є /

зміною істотних умов праці.

Відповідно до ст.ст. 32, 103 КЗпП України про зміну істотних умов праці, про нові або зміну діючих умов праці в бік погіршення власник або уповноважений ним орган повинен повідомити працівника не пізніше ніж за два місяці до їх запровадження або зміни. Про такі зміни її до 01.09.2009 року ніхто не повідомляв.

Крім того, відповідно до ч.З ст. 11 Закону України «Про основні засади захисту ветеранів праці та інших громадян похилого віку» від 16.12.1993 року, не допускається переведення працівника похилого віку з одного робочогомісця на інше без його згоди, якщо при цьому змінюються істотні умови праці, а відповідно до ст. 22 Закону України «Про оплату праці» субєкти організації праці не мають права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, зокрема, ст. 25 Закону України «Про загальну середню освіту», а також угодами.

Як зазначено в ст. 235 КЗпГІ України у разі незаконного переведення на нижчеоплачувану роботу працівник повинен бути поновлений на роботі судом. При винесенні рішення про поновлення на роботі суд одночасно приймає рішення про виплату різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи.

Враховуючи її середньомісячний заробіток за два останніх місяці до 01.09.2009 року та 20% підвищення посадових окладів на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 05.10.2009 року «Про встановлення надбавки вчителям, вихователям загальноосвітніх навчальних закладів, викладачам і майстрам виробничого навчання професійно-технічних навчальних закладів та вищих навчальних закладів 1-11 рівня акредитації державної та комунальної форм власності, керівникам та заступникам керівників зазначених закладів, посади яких віднесені до посад педагогічних працівників» станом на 31 березня 2010 року внаслідок виконання нижчеоплачуваної роботи з вересня 2009 року їй недовиплачено 4854 грн. 77 коп., що наведено в розрахунку ціни позову в тексті позовної заяви.

Вищевказану суму просила стягнути з відповідача в її користь, поклавши матеріальну .відповідальність за шкоду заподіяну відділу освіти, на директора школи, яка винна в незаконному переведенні працівника на нижче оплачувану роботу.

В звязку з тим, що спочатку директор школи відмовлялась видати їй наказ про навантаження вчителів на 2009-2010 роки, обмежуючись при цьому видачею довідок, а також те, що вона (позивачка) не змогла знайти адвоката чи іншого фахівця в галузі права, який зміг би підготувати до суду позовну заяву, оскільки сама писати такого роду документи вона не вміє, просила суд поновити пропущенний строк для зверненн до суду та вважати пропущеним його з поважних причин.

Представник відповідача, відділу освіти Галицької райдержадміністрації ОСОБА_5, яка діє за дорученням № 318 від 15.04.2010 року, в судовому засіданні позову не визнала і суду пояснила, що підставою зменшення педагогічного навантаження вчителю ОСОБА_1 послужила колективна заява батьків учнів четвертого класу на імя завідуючого відділом освіти Галицької райдержадміністрації від 07.04.2009 року про доцільність ведення уроків у пятому класі вчителями-пенсіонерами, зокрема, ОСОБА_1С та ОСОБА_6 і надання змоги молодшим вчителям займатися виховним і навчальним процесом їхніх дітей. В разі відхилення їхнього клопотання вони будуть вирішувати питання про віддання дітей на навчання в іншу школу, зокрема в м. Бурштин. Заява батьків була розглянута на зборах трудового колективу школи, де було прийнято рішення задовольнити її з метою збереження контингенту учнів, оскільки в разі вибору батьками іншої школи призвело б не тільки до зменшення 5.5 год української мови й літератури, а й ще 24.5 год. інших навчальних предметів, а також скорочення окремих посад в звязку із зменшенням класів.

Крім того, приймаючи рішення про зменшення педагогічного навантаження ОСОБА_1, трудовий колектив та директор школи виходили з того, що за порушення трудової дисципліни та етики педагогічного працівника ОСОБА_1 неодноразово притягувалась до дисциплінарної відповідальності. Так, 21.03.1996 року їй було понижено кваліфікаційну категорію з вищої на першу в звязку з тим, що вдарила заступника директора школи ОСОБА_4, 26.05.2000 року вона безпідставно образила ревізора КРУ ОСОБА_7, 26.01.2009 року вдарила ученицю 7 класу ОСОБА_8.

Відповідно до «Типових правил внутрішкільного трудового розпорядку для працівників», затвердженого наказом Міністерства освіти від 20.12.1993 року, педагогічні працівники повинні бути ознайомлені із навантаженнями на новий навчальний рік до виходу у відпустку. Тому, в кінці 2008-2009 навчального року, а саме 22 травня 2009 року всі педагогічні працівники Демянівської школи були ознайомлені із попереднім тижневим навантаженням на 2009-2010 навчальний рік, про що свідчать їхні підписи під розподілом такого навантаження. ОСОБА_1 від підпису про своє навантаження, я7ке їй було визначено в 10 год. на тиждень, відмовилася, про що було складено відповідний акт. Отже, позивачка вчасно була повідомлена про навантаження, відповідно до якого протарифікована її заробітна плата. Вона без заперечень приступила до ведення уроків в запропонованому їй навантаженні в кількості 10 годин на тиждень з 01 вересня 2009 року. З письмовими заявами про встановлення навантаження у 2009-2010 навчальному році в кількості 15.5 год. позивачка не зверталася ні до дирекції школи, ні до органу управління освітою. Вважає, що таке запізніле звернення ОСОБА_1 з позовом до суду зумовлене дисциплінарним стягненням - винесенням їй догани за аморальний проступок, термін дії якої закінчився в лютому 2010 року. Також вважає, що розрахунок про стягнення в користь позивачки недовиплаченої їй середньої заробітної плати, наведений в позовній заяві, є невірним. В позові просила відмовити.

Визнана nd справі третьою особою, директор Демянівської ЗОШ І-ІІ ступенів ОСОБА_2 в судовому засіданні позову ОСОБА_1 теж не визнала, вважає його безпідставним і в задоволенні його просила відмовити. Також вважає, що позивачкою пропущено строк для звернення до суду без поважних причин, підстав для його поновлення не має.

Заслухавши доводи сторін та перевіривши матеріали справи суд вважає, що позов до задоволення не підлягає з наступних підстав:

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 працює вчителем української мови та літератури в Демянівській ЗОШ І-ІІ ступенів Галицького району з вересня 1983 року по даний час, про що свідчить копія трудової книжки. В 2008 - 2009 навчальному році в неї було педагогічне навантаження 16 год. на тиждень, а в 2007-2008 році - 15.5 год. на тиждень.

Враховуючи рішення зборів трудового колективу школи від 30.04.2009 року та рішення профспілкового комітету від 21.05.2009 року позивачці на 2009-2010 навчальний рік директором школи ОСОБА_2 за погодженням зпрофспілком комітетом встановлено педагогічне навантаження в уроків української мови та літератури на тиждень. З копії акту, складеного

22.05.2009 року у присутності директора школи ОСОБА_2, заступника директора школи ОСОБА_9, голови профспілкового комітету ОСОБА_10 та бібліотекаря ОСОБА_11 вбачається, що при ознайомленні з попереднім тижневим навантаженням вчитель української мови та літератури ОСОБА_1 порвала листок із запропонованим їй навантаженням, відмовившись його підписати.

У вересні 2009 року позивачка без заперечень приступила до ведення уроків в запропонованому їй обсязі навантаження в кількості 10 годин на тиждень. З письмовими заявами про встановлення їй навантаження у 2009-

2010 навчальному році в кількості 15.5 год. вона до дирекції школи чи до органу управління освітою не зверталася.

Відповідно до ст. 233 КЗпП України працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права.

Дізнавшись у травні 2009 року про те, шо їй зменшено педагогічне навантаження в 2009-2010 навчальному році ОСОБА_1 у встановленому порядку і строки цього не оскаржувала.

Таким чином суд вважає, що позивачкою пропущено строк звернення за вирішенням такого трудового спору і не знаходить підстав для поновлення цього строку.

Посилання позивачки на ті обставини, що директор школи не видавала їй наказу про встановлення педагогічного навантаження та на те, що вона не змогла знайти адвоката чи іншого фахівця в галузі права, який зміг би підготувати до суду позовну заяву, оскільки сама писати такого роду документи вона не вміє, суд вважає необгрунтованими і вказані причини пропуску строку не визнаються судом поважними.

Як зазначено в п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» у разі пропуску передбачених ст. 233 КЗпП строків звернення до суду за вирішенням трудового спору, при пропуску строку без поважних причин суд наводить у рішенні мотиви, чому він вважає неможливим його поновити, та зазначає, що відмовляє в позові саме з цих підстав, не аналізуючи в рішенні обґрунтованості вимог по суті.

На підставі ст. ст. 19, 46, 55 Конституції України, ст.ст. 21, 23, 32, 36, 232, 233 КЗпП України, керуючись ст.ст. 213-215 ЦПК України суд, -

вирішив:

В позові ОСОБА_1 до відділу освіти Галицької районної державної адміністрації, третя особа на стороні відповідача - ОСОБА_2 про встановлення педагогічного навантаження в розмірі 15.5 год та виплати середнього заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи з вересня 2009 року по день винесення судового рішення - відмовити

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Івано-Франківської

області шляхом подачі в десятиденний строк з дня проголошення рішення

заяви про апеляційне оскарження і подання після цього протягом двадцяти днів

апеляційної скарги через Галицький районний суд.

Суддя: ОСОБА_12Мельник