Справа № 2-176/10
Провадження №без н/п
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

(заочне)

08 лютого 2010 року Малинський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого - судді Тимошенка А.О.,

за участю:

секретаря Ільніцької С.В.,

представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Малині цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

встановив:

До Малинського районного суду надійшла позовна заява ПАТ КБ «Приватбанк» з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 14379 гривень 63 копійки, з них:

- заборгованість по кредиту 11094 гривні 44 копійки,

- заборгованість по відсотках 2362 гривні 35 копійок,

- штраф в розмірі 922 гривні 84 копійки.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав з підстав. які вказані в позовній заяві.

Відповідачі в судове засідання не зявились, хоча належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи. Про причини неявки суд не повідомили. У звязку з цим справа розглядається за правилами ст. ст. 224-233 ЦПК України.

Суд, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог та дослідивши надані сторонами докази, вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 15.10.2007 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір (а.с. 5-7), відповідно до якого банк зобовязувався надати ОСОБА_2 кредит в розмірі 35000 гривень із сплатою коштів за користування кредитом в розмірі 30% річних. Кредит надавався строком на 24 місяці. Погашення кредиту повинно було здійснюватись шляхом щомісячної сплати коштів в розмірі 2448 гривень 32 копійки (а.с. 8).

Вищевказаний договір свідчить про те, що між сторонами склались відносини з надання кредиту, які регулюються § 1 та §2 глави 71 Цивільного кодексу України.

Згідно статей 1048 та 1050 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549 - 552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Крім того відповідно до статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно розрахунку (а.с. 5):

- заборгованість по кредиту становить 11094 гривні 44 копійки,

- заборгованість по відсотках становить 2362 гривні 35 копійок,

- штраф становить 922 гривні 84 копійки.

Отже, загальна сума заборгованості складає 14379 гривень 63 копійки.

Суд вважає, що позивач, відповідно до статей 611, 1048 та 1050 Цивільного кодексу України і відповідно до умов укладеного договору має право на стягнення суми неповернутого кредиту, відсотків за користування кредитом та штрафу, а тому позов задовольняє.

Заборгованість суд стягує в солідарному порядку з ОСОБА_2 та ОСОБА_3, оскільки остання поручилась в повному обсязі нести відповідальність за невиконання ОСОБА_2 своїх зобовязань за договором (а.с. 9).

Вирішуючи питання про стягнення судових витрат, суд керується ст. 88 ЦПК України і стягує з відповідачів на користь позивача понесені ним судові витрати на сплату судового збору та на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Враховуючи вищевказане, керуючись ст. ст. 3, 11, 60, 88, 179, 185, 192, 193, 196, 197, 209, 212-215 Цивільного процесуального кодексу України, на підставі ст. ст. 611, 1048, 1050 Цивільного кодексу України,-

вирішив:

Позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити повністю.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість по кредиту в розмірі 11890 гривень 78 копійок.

Стягнути ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» понесені ним витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 гривень по 60 гривень з кожного та витрати на сплату судового збору у розмірі 143 гривні 80 копійок по 71 гривні 90 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження до Малинського районного суду протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя: ОСОБА_4