Справа № 2-530/10
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 листопада 2010 року м. Кривий Ріг Жовтневий районний суд міста ОСОБА_1 у складі:

Головуючого судді - ТИМОШЕНКО Т.І.

при секретарі - Мариненко І.О.

за участю представників позивача: ОСОБА_2, ОСОБА_3, представників відповідачів: ОСОБА_4. ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста ОСОБА_1 цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_6 до ОСОБА_7, третя особа - державний нотаріус Другої Криворізької державної нотаріальної контори ОСОБА_8 про визнання договору дарування квартири недійсним, повернення сторін у первісне положення та про визнання права власності на квартиру та до ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, третя особа - ОСОБА_7 про усунення перешкод в користуванні квартирою та про виселення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 звернувся в суд з позовною заявою до ОСОБА_7, третя особа -державний нотаріус Другої Криворізької державної нотаріальної контори ОСОБА_8 про визнання договору дарування квартири недійсним посилаючись на те, що йому на праві приватної власності належала квартира АДРЕСА_1, яка була ним та його померлою матір'ю приватизована 16.08.1995 року. Після смерті матері - ОСОБА_12, він став єдиним спадкоємцем за законом і набув право власності на квартиру АДРЕСА_2 в порядку спадкування, загальною площею 53,00 кв.м.. Дана квартира складається з двох кімнат, кухні, коридору, вбиральні та ванної кімнати. У зв'язку з тим, що він тривалий час зловживав спиртними напоями його сім'я розпалася і після смерті матері він у квартирі мешкав один. Не маючи постійного місця роботи, він забезпечував себе випадковими заробітками, позичав гроші у своєї сестри ОСОБА_2 та інших осіб. Запозичені гроші він ніколи не повертав та поряд з отриманими грошовими коштами від випадкових заробітків витрачав в основному їх на придбання спиртних напоїв, в результаті чого і довгострокового зловживання спиртними напоями він фактично деградував як особа. Постійного місця роботи не мав, бо після працевлаштувань, зловживав спиртними напоями і в цьому зв'язку довго на роботі його не затримували. Не маючи коштів для зловживання спиртними напоями у січні 2006 року він познайомився з приватними підприємцями - сім'єю ОСОБА_7, чоловік якої ОСОБА_13 запропонував йому працевлаштуватися до його жінки - приватного підприємця ОСОБА_7, яка займається оптово - роздрібною торгівлею та яка мала торгівельний об'єкт по вул^Співдружності м. Кривого Рогу де він і виконував нерегулярну роботу різноробочого та за яку ОСОБА_7 сплачувала кошти у розмірі 10 гривень за один відпрацьований день та надавала в рахунок вказаних коштів деякі продукти та спиртні напої. Довівши його таким чином до запійного стану та коли він не міг керувати своїми вчинками, ОСОБА_7 зі своїм чоловіком в обмін на обіцянки його утримання в частині забезпечення спиртними напоями, запропонували йому учинити відчудження належної йому квартири шляхом дарування. Не маючи як матеріальних, так і вольових можливостей самостійно припинити стан запою, він дав свою згоду на оформлення договору дарування належної йому квартири №62 буд. №7 по бульваруру ОСОБА_14 м ОСОБА_1. ОСОБА_7 сумісно зі своїм чоловіком ОСОБА_13 за свої кошти відновили усі правовстановлюючі документи і у жовтні 2006 року доставили його у другу Криворізьку державну нотаріальну контору до нотаріуса ОСОБА_8, у якої і було зареєстровано договір дарування квартири, відповідно якого одареною особою стала ОСОБА_7, натомість йому ОСОБА_7 пообіцяла придбати у сільській місцевості будинок для подальшого його мешкання, також гарантувала забезпечення спиртними напоями. Після отямлення та виходу з запійного стану він з'явився до КП "Криворізьке бюро технічної інвентаризації"" де у усній формі йому була надана довідка про відчудження ним квартири шляхом дарування на ім'я ОСОБА_7 Встановивши обставини дарування своєї квартири, яке він учинив проти своєї внутрішньої волі, він звернувся за допомогою до своєї сестри ОСОБА_2, до якої він і довів обставини дарування квартири, яке було ним вчинено у його безпорадному стані. Просив визнати договір дарування квартири №62 буд. №7 по б-ру ОСОБА_15 в м. Кривому Розі недійсним, стягнути з ОСОБА_7 на його користь витрати по сплаті державного мита та витрати за сплату інформаційно - технічного забезпечення. 21.11.2008 року ОСОБА_6 подав додаткову позовну заяву до ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, зазначивши третьою особою - ОСОБА_7 про усунення перешкод в користуванні квартирою та про виселення, посилаючись на те, що ОСОБА_7 не бажаючи повертати йому квартиру, вже після накладення на квартиру арешту поселила в спірну квартиру - ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, які йому пояснили, що вони придбали у ОСОБА_7 спірну квартиру за 20000 доларів США. Всі його речі, а саме документи, фотографії, одежу, посуд та меблі викинули з квартири, в наслідок чого він залишився зовсім без майна та просив усунути перешкоди в користуванні квартирою №62 буд. №7 по б-ру ОСОБА_16 в м. Кривому Розі, виселити ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 з квартири №62 буд. №7 по б-ру ОСОБА_14 в м. Кривому Розі. Станом на 17.06.2010 року ОСОБА_6 подав додаткову позовну заяву та просив визнати договір дарування квартири №62 буд. №7 по бульвару ОСОБА_15 в м. Кривому Розі укладений поміж ним та ОСОБА_7 посвідчений 04.10.2006 року державним нотаріусом Другої Криворізької державної нотаріальної контори ОСОБА_8 - недійсним, привести сторони в первісне положення і визнати за ним право власності на квартиру №62 буд. №7 по бульвару. ОСОБА_14 в м. Кривому Розі, стягнути з ОСОБА_7 на його користь витрати на судовий збір в сумі 67,28 гривень та за оплату інформаційно - технічного забезпечення 30 гривень.

Позивач та його представники в судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі посилаючись на ті ж самі обставини.

Відповідач ОСОБА_7 в судовому засіданні позовні вимоги не визнала пояснивши, що позивач працював у неї за своїм власним бажанням. Вона не сприяла тому, що б позивач зловживав спиртними напоями, а навпаки перешкоджала цьому. Під час роботи у неї позивач ніколи не знаходився в такому стані, щоб не розуміти своїх дій, його мислення та поведінка були абсолютно адекватними. Коли між ними була укладена угода дарування спірної квартири позивач знаходився у тверезому, адекватному стані. Вважає, що позивачу стало вигідно на теперішній час видавати себе за особу, що не мала можливості розумно міркувати, для того щоб визнати укладений договір недійсним. Хоча це суперечить тим обставинам, що у березні 2006 року він проходив медичні обстеження для роботи на будівництві, пов'язані з висотою, на яку він мав бажання працевлаштуватися. ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_17 вона лише дозволила тимчасово проживати у спірній квартирі на їх прохання. Між нею та ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 не були підписані жодні документи, що стосуються спірної квартири та її відчудження. Вважає доводи позивача намисленими та необгрунтованими та просила у позові ОСОБА_6 відмовити.

Представник ОСОБА_7 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав посилаючись на ті ж самі обставини, з посиланням на те що медичний висновок про те, що ОСОБА_6 на час укладення договору дарування спірної квартири не міг розуміти значення своїх дій вважає безпідставним, так як допитані в судовому засіданні свідки також указували на те, що у 2006 році останній працював, проходив медичні огляди і тому вважати його людиною яка не розуміє своїх дій необгрунтовано.

Відповідач ОСОБА_10, в судовому засіданні позовні вимоги не визнав пояснивши, що він ніяких стосунків з позивачем ніколи не мав. В липні 2008 року власниця спірної квартири ОСОБА_7 фактично продала йому та ОСОБА_9, ОСОБА_11 цю квартиру, отримала гроші, але нотаріального договору купівлі - продажу не було оформлено. ОСОБА_7 віддала їм ключі від квартири і вони заселилися в пусту квартиру. На час подання позову до них позивач не мав на це правових підстав, бо він не був власником квартири, а тому і не може вимагати від них якихось дій на захист його права власності, тому просив у позові ОСОБА_6 відмовити.

Відповідач ОСОБА_11 до судового засідання не з'явилась, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином, надала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності.

Відповідач ОСОБА_9 до судового засідання не з'явилась, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином, про причину неявки суд не повідомила.

Третя особа - державний нотаріус Другої Криворізької державної нотаріальної контори ОСОБА_8 у судовому засіданні, пояснила, що на момент укладення договору дарування мислення та поведінка позивача ОСОБА_6 не визивало у неї ніяких підозр щодо його дієздатності. Він розумів значення своїх дій, чітко відповідав на її питання.

Управлінням праці та соціального захисту населення Виконкому Жовтневої районної у місті ради м. Кривого Рогу був наданий лист, в якому зазначив, що ОСОБА_6 є особою, яка не визнана недієздатною та над якою не встановлено опіку, він на обліку не перебуває, тому просили розглянути справу за їх відсутності та винести рішення відповідно до чинного законодавства.

У судовому засіданні встановлено, що позивачу на праві приватної власності належала квартира АДРЕСА_1, яка була ним та його померлою матір'ю приватизована 16.08.1995 року, що підтверджується свідоцтвом №Ж - 1668 від 16.08.1995 року. Після смерті матері - ОСОБА_12, позивач набув право власності на квартиру АДРЕСА_3 в порядку спадкування. Позивач з 2002 по 2006 роки неодноразово змінював місце роботи, що підтверджується копією трудової книжки. У січні 2006 року позивач познайомився з приватними підприємцями - сім'єю ОСОБА_7, чоловік якої ОСОБА_13 запропонував йому працевлаштуватися до його жінки - приватного підприємця ОСОБА_7, яка займається оптово - роздрібною торгівлею та яка мала торгівельний об'єкт по вул. Співдружності м. Кривого Рогу де позивач виконував роботу різноробочого та за яку відповідач ОСОБА_7 сплачувала йому кошти у розмірі 10 гривень за один відпрацьований день, а також надавала продукти харчування та спиртні напої. Відповідачка ОСОБА_7 запропонувала позивачу учинити відчудження належної йому квартири шляхом дарування, на що позивач дав свою згоду, а саме на оформлення договору дарування належної йому квартири АДРЕСА_4 м ОСОБА_1. У жовтні 2006 року у другій Криворізькій державній нотаріальній конторі нотаріусом ОСОБА_8 був зареєстрований договір дарування квартири, відповідно якого одареною особою стала відповідачка ОСОБА_7 Після накладення на спірну квартиру арешту відповідачка ОСОБА_7 поселила в спірну квартиру відповідачів - ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 Ухвалою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу позов ОСОБА_9 до ОСОБА_7 про визнання правочину договору куплі - продажи квартири дійсним та визнання права власності на квартиру залишено без розгляду у зв'язку з неодноразовою неявкою до судового засідання ОСОБА_9 Згідно до висновку судово - психіатричної експертизи від 30.03.2009 року за №52, комунального закладу Дніпропетровської обласної клінічної психіатричної лікарні, за участю голови комісії - заступника головного лікаря по медичним питанням, судово - психіатричного експерта вищого кваліфікаційного класу 5 рангу, кандидата медичних наук ОСОБА_18, судово - психіатричного експерту відділення судово - психіатричних експертиз 2 кваліфікаційного класу 7 рангу ОСОБА_19, судово - психіатричного експерта, відділення судово - психіатричних експертиз 3 кваліфікаційного класу 9 рангу ОСОБА_20 встановлено, що ОСОБА_6 страждає хронічним стійким психічним розладом у формі органічного ураження головного мозку складного генеза ( церебросклероз, наслідки багатократних травм головного мозку, хронічна алкогольна інтоксикація, гіпертонічна хвороба) з вираженими змінами психіки, та за своїх психічним станом в теперішній час ОСОБА_21 не може розуміти значення своїх дій та керувати ними. В період часу, а саме 04.10.2006 року, ОСОБА_6 не розумів значення своїх дій і не керував ними.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_22 пояснила, що є сусідкою ОСОБА_6С, знає його вже багато років та бачить кожен день. Останні три роки, в тому числі і у 2006 році ОСОБА_6 постійно був у нетверезому стані, дуже напивався. Його постійно звільняли з роботи через зловживання спиртним напоями. У неї з ОСОБА_6 були сусідські стосунки. Він у 2003 році казав їй, що сусідка з будинку де вони мешкають пропонувала купити його квартиру, але він відмовився, через те, що йому нікуди йти, а іншого житла він не має.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_23 пояснила, що вона мешкає поряд з ОСОБА_24 багато років, постійно його бачить у нетверезому стані в тому числі і у 2006 році. їй відомо, що з ним мешкала жінка, але покинула його через те, що ОСОБА_6 безперервно зловживає спиртними напоями.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_25 пояснила, що знає ОСОБА_6 дуже давно, її батьки товаришували з батьками ОСОБА_6 При зустрічах з ним, останній перебував у нетверезому стані, не міг знайти постійне місце роботи, через зловживання спиртними напоями. Від нього не було ніякої підтримки батькам. Після смерті його батьків, вона по проханню своєї матері приїжджала провідати ОСОБА_6 у 2006 році. Бачила його у своїй квартирі нетверезим серед пляшок з під спиртного, також у під'їзді в такому ж стані. Вона казала йому, що його надурять та заберуть квартиру, на що він їй відповідав, що такого не допустить.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_26 пояснив, що є сусідом ОСОБА_6 та знає його з 1977 року. Тверезим його ніколи не бачив починаючи з 1995 року. Через зловживання спиртним ОСОБА_6 постійно звільняли з роботи. В квартирі у нього був безпорядок, жахливі запахи. Коли ОСОБА_6 почав мешкати з жінкою, та навела порядок в квартирі, але негідна поведінка ОСОБА_24 призвела до того, що вона його покинула, бо проживати з ним неможливо, через постійний нетверезий стан. ОСОБА_6 знаходився в такому стані, що залишався ночувати п'яному виді у під'їзді.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_27 пояснила, що вона працювала продавцем в магазині ОСОБА_7 у 2006 році приблизно рік. Також в магазині працював ОСОБА_6 За час своєї роботи вона його бачила кожен день. ОСОБА_6 був нормальною людиною, у нетверезому стані ніколи не знаходився. ОСОБА_7 допомагала ОСОБА_6 продуктами харчування, придбала для нього одяг та взуття. Як особа залежна від спиртних напоїв ОСОБА_6 себе не вів. Він виказував симпатію відносно до ОСОБА_7.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_28 пояснила, що вона працює майстром КЖП з 2005 року на бульварі ОСОБА_14. ОСОБА_6 знає з 2005 року, та бачилась з ним кожен день. Він працевлаштовувався в КЖП слюсарем, але його не прийняли, через зловживання спиртними напоями і взяли на посаду двірника, та через два місяці звільнили з того ж приводу. У 2006 році ОСОБА_7 стала орендувати приміщення під магазин на бульварі ОСОБА_14. ОСОБА_6 працюючи у ОСОБА_7 мав охайний вигляд, з ним можливо було поспілкуватися.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_29 пояснила, що працювала продавцем в магазині у ОСОБА_7 з 2007 року по 2008 рік. Одного разу, коли вона знаходилась у підсобному приміщенні, почула розмову між ОСОБА_6 його сестрою та сусідкою ОСОБА_30, квартира якої знаходиться поряд з квартирою де розташований магазин. Змістом розмови було те, що родичка ОСОБА_6 просила сусідку дати у судовому засіданні пояснення проти ОСОБА_7, а саме про те, що ОСОБА_7 споювала ОСОБА_31 спиртними напоями. Після почутого вона розповіла все ОСОБА_32. Раніше цих людей вона не бачила.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_33 пояснив, що працював в магазині у Осадчої Ю.Г. у 2006-2007 роках. Також в магазині працював ОСОБА_6 з яким він познайомився в процесі роботи. Бачились вони приблизно 2-3 рази на день. ОСОБА_6 завжди був у нормальному стані, він ніколи не бачив його нетверезим. Він бачив, що ОСОБА_7 давала ОСОБА_6 продукти харчування. Про своїх родичів ОСОБА_6 йому ніколи не розповідав.

Відповідно до ст. 216 ЦК України у разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину.

Відповідно до ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

На думку суду пояснення свідків ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_26, ОСОБА_25 узгоджуються між собою, послідовні, дані свідки знали ОСОБА_6 тривалий час. До пояснень свідків ОСОБА_27, ОСОБА_34, ОСОБА_33 суд відноситься критично, так як вони працівники Осадчої Ю.Г. і спілкувались з ОСОБА_6 незначний період часу. Пояснення свідка ОСОБА_35 про те що ОСОБА_6 під час роботи у ОСОБА_7 мав охайний вигляд на думку суду не впливав на його психічний стан.

З урахуванням вищевикладеного та враховуючи ті обставини, що позивач ОСОБА_6 згідно висновку судово - психіатричної експертизи від 30.03.2009 року за №52, страждає хронічним стійким психічним розладом у формі органічного ураження головного мозку складного генеза ( церебросклероз, наслідки багатократних травм головного мозку, хронічна алкогольна інтоксикація, гіпертонічна хвороба) з вираженими змінами психіки, та за своїм психічним станом в теперішній час не може розуміти значення своїх дій та керувати ними. В період часу, а саме 04.10.2006 року, ОСОБА_6 не розумів значення своїх дій і не керував ними, суд вважає позов до ОСОБА_7 про визнання договору дарування квартири недійсним, повернення сторін у первісне положення та про визнання права власності на квартиру таким, що підлягає задоволенню. Після накладення на спірну квартиру арешту відповідачка ОСОБА_7 поселила в спірну квартиру відповідачів - ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 хоча немала на це правових підстав. З таких обставин позов ОСОБА_6 до ОСОБА_9, ОСОБА_36, ОСОБА_11, третя особа - ОСОБА_7 про усунення перешкод в користуванні квартирою та про виселення підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 15, 16, 203, 215, 216, 225, 244, 245, 387 ЦК України, ст. ст. 10, 60, 212, 214-215 ЦПК України суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_6 до ОСОБА_7, третя особа - державний нотаріус Другої Криворізької державної нотаріальної контори ОСОБА_8 про визнання договору дарування квартири недійсним, повернення сторін у первісне положення та про визнання права власності на квартиру та позов ОСОБА_6 до ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, третя особа - ОСОБА_7 Георгіївна про усунення перешкод в користуванні квартирою та про виселення - задовольнити.

Визнати договір дарування квартири №62 у буд.. №7 по б-ру ОСОБА_14 в м. Кривому Розі, укладений між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 та посвідчений 04.10.2006 року державним нотаріусом Другої Криворізької державної нотаріальної контори ОСОБА_37 - недійсним.

Привести сторони в договорі дарування квартири №62 у буд.. №7 по б-ру ОСОБА_14 в м. Кривому Розі, укладеному між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 Георгіївною та посвідченому 04.10.2006 року державним нотаріусом Другої Криворізької державної нотаріальної контори ОСОБА_8 у первісне положення.

Визнати за ОСОБА_6 право власності на квартиру №62 у буд.. №7 по б-ру ОСОБА_38 в м. Кривому Розі.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 державне мито у сумі 67,28 гривень та збір на інформаційно-технічне забезпечення у сумі 30 гривень.

Усунути перешкоди ОСОБА_6 в користуванні квартирою №62 у буд.. №7 по б-ру ОСОБА_14 в м. Кривому Розі з боку ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11.

Висилити ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_10 Катерину Вікторівну з квартири №62 у буд.. №7 по б-ру ОСОБА_14 в м. Кривому Розі. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня проголошення рішення до Апеляційного суду Дніпропетровської області діерез Жовтневий районний суд міста ОСОБА_1.

Суддя: Т. І. Тимошенко