Справа № 2-291/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2010 року Савранський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - Бростовської Н.О.,

при секретарі - Пустовіт С.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Саврань, Одеської області, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 сільської ради Савранського району Одеської області про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

16.08.2010р. ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 сільської ради Савранського району Одеської області про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями в порядку спадкування за законом (а.с.1), обґрунтовуючи вимоги тим, що 20.10.2009р. помер батько ОСОБА_2 - ОСОБА_4, після смерті якого залишилася спадщина-житловий будинок з господарськими будівлями, який розташований в с.Байбузівка, вул.Гагаріна, 15, Савранського району, Одеської області. ОСОБА_2 є спадкоємцем першої черги за законом. Після смерті батька вона фактично прийняла спадщину, а саме: доглядала за будинком, садила город. У встановлений законом строк ОСОБА_2 звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини батька, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом нотаріус в усній формі їй відмовила, так як будинок не був зареєстрований в Державному реєстрі прав власності на нерухоме майно, та рекомендувала звернутися до суду з заявою про визнання права власності на будинок батька в порядку спадкування, у зв'язку з чим ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 звернулася до суду з вказаним позовом.

В судовому засіданні представник позивачки ОСОБА_1 позовні вимоги ОСОБА_2 підтримала і просила їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_3 сільської ради Савранського району Одеської області - голова ОСОБА_3 сільської ради ОСОБА_5 - в судовому засіданні позов визнав в повному обсязі.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши представлені по справі докази в їх сукупності, взявши до уваги визнання відповідачем позову, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

20.10.2009р. помер батько ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, - ОСОБА_4, про що Виконкомом ОСОБА_3 сільської ради Савранського району Одеської області 23.10.2009р. видано Свідоцтво про смерть, серія 1-ЖД №193598 (а.с.8).

Родинні відносини між ОСОБА_4 і ОСОБА_2 підтверджуються Свідоцтвом про народження останньої, серія І-ЯД №529848, виданим сільЗАГС с.Юрківка Шпиківського району Вінницької області 23.04.1952р., в якому зазначено, що батько ОСОБА_2. яка народилася 14.04.1952р., є ОСОБА_4 (а.с.15).

До дня своєї смерті він один проживав у власному будинку №15 по вул. Гагаріна в .Байбузівка, Савранського району, Одеської області, що підтверджується довідкою, виданою Виконкомом ОСОБА_3 сільської ради Савранського району Одеської області 15.11.2010р. №717 (а.с.36).

Відповідно до ч.І ст. 1220 ЦК України внаслідок смерті особи відкривається її спадщина.

Часом відкриття спадщини є день смерті особи (ч.2 ст. 1220 ЦК України). Таким чином, 0.10.2009р. була відкрита спадщина ОСОБА_4, яка складається з житлового будинку з господарськими будівлями, в якому він проживав до дня своєї смерті.

Відповідно до технічного паспорту даного домоволодіння, виготовленого Комунальним підприємством «Савранське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості» станом на 31.05.2010р. (а.с.9-11), воно складається з житлового будинку, що позначений у технічному паспорті літерою «А», вартістю згідно висновку цього підприємства від .1.05.2010р. (а.с.4) - 35090,00грн., а також господарських будівель: гаражу - під літерою «Б», вартістю 18707,00грн., сараїв - під літерами «В» і «Г», вартістю відповідно 1325,00грн. і II 124,00грн., літньої кухні з погребом - під літерою «Д», вартістю 17917,00грн., та споруд - I- II, №1-3, вартістю 5850,00грн., а всього загальна вартість домоволодіння складає 100013,00грн.

Своє майно він нікому не заповідав.

У разі відсутності заповіту - спадкування здійснюється за законом відповідно до черговості спадкоємців (ч.2 ст. 1223 ЦК України).

Відповідно до ст. 1261 ЦК України - у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Спадкоємцями за законом першої черги після смерті ОСОБА_4, крім ОСОБА_2, є ОСОБА_1 (прізвище до шлюбу - «Черниш») ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, які проживали окремо від спадкодавця.

Родинні відносини між ОСОБА_4 і ОСОБА_1 підтверджуються Свідоцтвом про її народження, серія І-ЯР №809802, виданим Виконкомом Концебівської сільської ради Савранського району Одеської області 01.09.1958р., в якому зазначено, що батько ОСОБА_7, яка народилася 15.08.19582р., є ОСОБА_4 (а.с.14), зміна прізвища на «Шпитко» - Свідоцтвом про укладення шлюбу серія І-ЖД №483462, виданим сільЗАГС с.Концеба, Савранського району, Одеської області, 12.07.1981р. (а.с.18).

Інших спадкоємців, передбачених ст. 1241 ЦК України, та дружини, яка його пережила, немає.

Згідно з ч.І ст. 1269 ЦК України, ч.І ст. 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 прийняла спадщину у встановлений законом строк, що підтверджується листом Савранської районної державної нотаріальної контори Одеської області від 02.11.2010р. №586/01-14, в якому зазначено, що 15.12.2009р. на майно померлого ОСОБА_4 відкрито спадкову справу за №248/2009 за заявою про прийняття спадщини за законом ОСОБА_2 (а.с.28).

Інша його спадкоємиця за законом першої черги - ОСОБА_1, яка є представником позивачки ОСОБА_2 по цій справі, спадщину не прийняла (в розумінні ч.І ст. 1272 ЦК України) і не бажає цього робити на майбутнє, що також підтвердила в судовому засіданні.

Позивачка не може вирішити нотаріально питання про спадкування вказаного житлового будинку через відсутність правовстановлюючого документа, яким би посвідчувалося право спадкодавця на це майно.

Як вбачається з довідки, виданої ОСОБА_3 сільською радою Савранського району Одеської області від 15.11.2010р. №718, домоволодіння, яке розташовано по вул.Гагаріна, 15, в с.Байбузівка, Савранського району, Одеської області, зареєстровано у ОСОБА_3 сільській раді в погосподарській книзі №3 за ОСОБА_4 з 1958 року (а.с.35), земельна ділянка згідно довідок останньої від 11.10.2010р. за №№613, 614 становить 0,25га та є неприватизованою (а.с.37, 38).

Відповідно до роз'яснень, викладених у п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.1991р. №7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради.

Зважаючи на те, що житловий будинок, розташований за адресою с.Байбузівка, вул.Гагаріна, 15, Савранського району, Одеської області, побудований на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, зареєстрований з 1958р. в ОСОБА_3 сільській раці Савранського району за ОСОБА_4, з того часу останній і був власником цього житлового будинку.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця).

Отже з огляду на те, що ОСОБА_4 на час своєї смерті був власником житлового будинку з господарськими будівлями, його право власності на дане майно перейшло у порядку спадкування за законом до позивачки ОСОБА_2.

Крім того, як зазначено у ч.2 ст. 1225 ЦК України, до спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, а тому, враховуючи відсутність правовстановлюючого документа на земельну ділянку, на якій розміщено спадковий будинок з господарськими будівлями, то до спадкоємиці ОСОБА_2 на підставі наведеної норми переходить право користування вказаною земельною ділянкою.

Суд також враховує, що відповідно до ч.З ст.375 ЦПК України право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням.

Як вбачається з висновку відділу регіонального розвитку, містобудування та архітектури Савранської районної державної адміністрації Одеської області від 16.11.2010р. за вих.№15-214 житловий будинок, розташований в с.Байбузівка, по вул.Гагаріна, 15, Савранського району. Одеської області, відповідає будівельним та санітарним нормам (а.с.29), а також нормативно- правовим актам з питань пожежної безпеки в України згідно висновку місцевого органу державного пожежного нагляду СНПД Савранського РВ ГУ МНС України в Одеській області від 16.11.2010р. за вих.№244 (а.с.30), та санітарним вимогам згідно висновку Савранської районної санітарно-епідеміологічної станції Одеської області від 16.11.2010р. за вих.№680 (а.с.31), а тому суд приходить до висновку, що даний житловий будинок побудований у відповідності до вимог чинного законодавства з додержанням архітектурних, санітарних та пожарних норм і правил, на відведеній у встановленому законом порядку земельній ділянці.

Частиною 1 ст. 1297 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, яке відповідно до ст. 1298 цього кодексу видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини.

Згідно з абз.4 п.216 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 03.03.2004р. за №20/5, якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус вимагає, крім правовстановлювального документа, витяг з Реєстру прав власності.

Право власності в Україні повинно спиратися на певний титул (правовстановлюючий документ) для того, щоб бути доведеним перед іншими особами, а оскільки правовстановлюючий документ, яким би посвідчувалося право спадкодавця ОСОБА_4 на житловий будинок, розташований в с.Байбузівка, по вул.Гагаріна, 15, Савранського району. Одеської області, відсутній, то і реєстрація права власності в БТІ не проводилась, а тому позивачка, яка прийняла спадщину відповідно до положень ч.ч.І, 2 ст. 1269, ч.І ст. 1270 ЦК України, позбавлена можливості оформлення спадкових прав у встановленому законом порядку.

Відповідно до ч.І ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Частиною 1 ст. 16 цього кодексу встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільного права та інтересу може бути, зокрема, визнання права (п.1 ч.2 цієї статті).

Так власник або інша заінтересована особа мають право звернутися до суду за забезпеченням прав власності пов'язаних з усуненням перешкод, які заважають власнику або іншому титульному володільцеві здійснювати в повній мірі та беззаперечно свої права володіння та розпорядження майном.

Статтею 392 ЦК України встановлено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Відповідно до ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

З огляду на наведене, беручи до уваги неможливість оформлення позивачем спадкових прав у встановленому законом порядку у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа на спадковий будинок, а також ураховуя визнання відповідачем позову, що не суперечить закону, не порушує законних прав чи інтересів інших осіб, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_2 обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.1216, 1220, ч.ч.2, 3 ст.1223, ст.1261, ч.І ст.1268, ч.І ст. 1269 ЦК України, п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.1991р. №7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», ч.4 ст. 174, ч.З ст.208, ст.ст.209, 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 сільської ради Савранського району Одеської області про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями в порядку спадкування за законом задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_3, яка зареєстрована і проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, право власності спадкове майно за законом, що залишилося після смерті 20.10.2009р. її батька ОСОБА_4, яке складається з житлового будинку, що позначений у технічному паспорті літерою «А», та господарських будівель: гаражу-сараю - під літерою «Б», сараю - під літерою «В», сараю - під літерою «Г», літньої кухні з погребом - під літерою «Д» та споруд, позначених номерами І-ІІІ, №1-3, к, що знаходяться на земельній ділянці площею 0,25 га в с.Байбузівка, по вул.Гагаріна, 15, Савранського району, Одеської області.

Дане рішення підлягає пред'явленню до Комунального підприємства «Савранське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості», смт.Саврань, вул.Леніна, буд.1, Савранського району, Одеської області, для реєстрації права власності за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_3, яка зареєстрована і проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: с.Байбузівка, вул.Гагаріна, 15, Савранського району, Одеської області, шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру прав на нерухоме майно.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги через Савранський районний суд Одеської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення (ч.І ст.294, ч.І ст.296 ЦПК України).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом (ч. 1 ст.223 ЦПК України).

СУДДЯ