21.12.10 ,
Апеляційний суд Херсонської області
Справа № 22-6765/2010 Головуючий в 1 інстанції
Категорія 32 ОСОБА_1
Доповідач Кутурланова О.В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2010 року колегія судців судової палати в цивільних справах апеляційного суду Херсонської області в складі: Головуючого Орловської Н.В. Суддів Кутурланової О.В.

ОСОБА_2 При секретарі Дягілєвій В.О. розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 в інтересах і за дорученням ОСОБА_4 на заочне рішення Генічеського районного суду Херсонської області від 09 червня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, відшкодування витрат на поховання, -

ВСТАНОВИЛА:

В березні 2010 року ОСОБА_5 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо- транспортної пригоди, відшкодування витрат на поховання.

В обґрунтування заявлених вимог посилалася на те, що 17.08.2007 року внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у с.Генгорка Генічеського району Херсонської області загинув її син ОСОБА_6 Оскільки відповідач допустив до керування транспортним засобом особу, яку перебувала у нетверезому стані, внаслідок чого останній скоїв наїзд на її сина, який від отриманих тілесних ушкоджень помер, просила стягнути з ОСОБА_4 у відшкодування моральної шкоди, заподіяної загибеллю сина 500000 грн., у відшкодування матеріальної шкоди, пов»язаної з витратами на поховання 36065 грн.

Заочним рішенням Генічеського районного суду Херсонської області від 09 червня 2010 року позов ОСОБА_5 задоволено частково.

З ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 у відшкодування матеріальної шкоди стягнено 36065 грн., у відшкодування моральної шкоди стягнено 50000 грн.

В іншій частині позову ] ідмовлено.

Ухвалою Генічеського районного суду Херсонської області від 26 серпня 2010 року заяву ОСОБА_4 про перегляд заочного рішення Генічеського районного суду Херсонської області від 09 червня 2010 року залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, діючи в інтересах і за дорученням ОСОБА_4, просив скасувати заочне рішення Генічеського районного суду Херсонської області від 09 червня 2010 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні заявлених позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, едоведеність обставин, які суд вважав встановленими.

Письмових заперечень на апеляційну скаргу до суду не надходило.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах визначених ст.303 ЦПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню зі слідуючих підстав.

Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищені небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власного4 інше речове право, договір підряду, оренди, тощо) володіє транспортним засоби механізмом, іншим об»єктом, використання, зберігання або утримання якого створ» підвищену небезпеку.

У пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.1992 роїу «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкод» зазначено, що під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особі або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу прав власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підеш (договору оренди, довіреності, тощо).

Судом першої інстанції встановлено, і це підтверджується наявними у сщ доказами, що 17.08.2007 року о 22.00 годині у с.Генгорка Генічеського району Херсонсь області ОСОБА_4, достовірно знаючи про перебування ОСОБА_7П у ст: алкогольного сп»яніння, допустив його до керування автомобілем ВАЗ-21099 р.н. АС 85 АА, внаслідок чого ОСОБА_7 біля 22.30 годині на вул.Азовській у с.Генго Генічеського району Херсонської області скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_6, який отриманих тілесних ушкоджень помер у Генічеський центральній районній лікарні.

З матеріалів справи та дослідженої судом кримінальної справи № І-п-12/1 вбачається, що власником автомобіля НОМЕР_1 є співмешкаїї ОСОБА_4 ОСОБА_8, яка надала право керування транспортним засобо ОСОБА_4, зробивши про це відмітку у свідоцтві про реєстрацію транспортно: засобу.

З протоколів допиту ОСОБА_4 в ході попереднього слідства та пояснень у суді вбачається, що транспортний засіб перебував у його користуванні, 17.08.2007 року ї 18.00 по 21.00 вони випили з ОСОБА_7 по 3 пляшки пива по 0,5 літра кожна, а о 22.0® годині на прохання ОСОБА_7 він дозволив йому керувати автомобілем НОМЕР_1 для чого передав ключі від автомобіля, про ДТП довідався вранці 18.08.2007 року від співробітників міліції.

Постановою старшого ліідчого СВ по ДТП СУ УМВС України у Херсонській області від 14.09.2009 року кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_7 у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України закрито за п.8 ст.6 КПК України у зв»язку із смертю обвинуваченого.

Постановою Генічеського районного суду Херсонської області від 08 лютого 2010 року ОСОБА_4 звільнено від кримінальної відповідальності, передбаченої ст.287 КК України на підставі ст.1 п. «в» ЗУ «Про амністію» від 12.12.2008 року.

Таким чином, встановивши, що ОСОБА_4, який на відповідній правовій підставі володів джерелом підвищеної небезпеки передав ключі від транспортного засобу ОСОБА_7, який 17.08.2007 року керував автомобілем НОМЕР_1 без будь-яких правових підстав (довіреність, оренда, тощо) та за відсутності неправомірного заволодіння ним транспортним засобом, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для покладення на ОСОБА_4 заподіяної внаслідок ДТП матеріальної та моральної шкоди, оскільки за наведених обставин та відповідно до вимог ст.1187 ЦК України, роз»яснень, даних у пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.19^2 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» особою, яка зобов»язана відшкодувати шкоду, заподіяну джерелом підвищеної небезпеки є ОСОБА_4, як володілець транспортного засобу.

При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди, суд першої інстанції виходив із засад розумності, виваженості, справедливості, характеру та обсягу заподіяних моральних страждань та ухвалив у цій частині законне та обґрунтоване рішення, підстав для скасування якого колегія суддів не вбачає.

Вирішуючи питання про відшкодування матеріальної шкоди, суд першої інстанції вірно виходив з положень ст.ст.1187,1201,1202 ЦК України та, встановивши, що внаслідок

смерті сина ОСОБА_6 позивачка понесла витрати на його поховання, спорудження надгробного пам»ятника, здійснення релігійних поминальних обрядів, дійшов до Уґрунтованого висновку про наявність підстав для відшкодування цих витрат за рахунок ідповідача.

Разом з тим, при визначенні розміру відшкодування витрат на поховання, суд не рахував, що понесені позивачкою витрати підтверджені належними доказами на суму 0672,44 грн. (а.с.3-17), при цьому суд не звернув уваги, що деякі квитанції в матеріалах рави дублюються (а.с.5,14,12,15), а вартість надгробного пам»ятника визначив з ахування суми сплаченого авансу, яку помилково додав до повної вартості пам»ятника

а.с.14,15).

З огляду на наведене та відповідно до ст.309 ЦПК України, колегія суддів вважає еобхідним рішення суду змінити, зменшивши суму відшкодування матеріальної шкоди, ягненої з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 з 36065 грн. до 30672,44 грн.

В іншій частині доводи апеляційної скарги, як не обґрунтовані законом, доказами такі, що висновки суду не спростовують, підлягають відхиленню.

Оскільки при вирішенні справи по суті судом не вирішено питання про стягнення удових витрат, колегія суддів відповідно до ст.88 ЦПК України вважає необхідним ягнути з ОСОБА_4 на користь держави судовий збір у сумі 315,22 грн. (306,72 н. + 8,50 грн.), витрати на ІТЗ у сумі 120 грн.

Керуючись ст,ст.303,307,309,314 ЦПК України, колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 в інтересах і за дорученням ОСОБА_4 задовольнити частково.

Заочне рішення Генічеського районного суду Херсонської області від 09 червня 2010 року змінити, зменшивши суму відшкодування матеріальної шкоди, стягненої з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 з 36065 грн. до 30672,44 грн.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судовий збір у сумі 315,22 грн., витрати на інформаційно-техні іне забезпечення розгляду справи у сумі 120 грн.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржено у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий

Судді