Апеляційний суд Полтавської області
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2010 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого Чічіля В.А.

Суддів: Антонова В.М., Пікуля В.П.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на постанову Октябрського районного судум. Полтави від 14 квітня 2010 року

по справі за позовом ОСОБА_2 до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Октябрської районної у м. Полтаві ради, Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області про визнання дій неправомірними, стягнення недоплаченої допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, зобовязання провести нарахування і виплату допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, -

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Октябрського районного суду м. Полтави від 14 квітня 2010 року в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Октябрської районної у м. Полтаві ради, Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області про визнання дій неправомірними, стягнення недоплаченої допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, зобовязання провести нарахування і виплату допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку відмовлено.

Позивачка, не погодившись з постановою суду першої інстанції подала апеляційну скаргу, в якій просила суд апеляційної інстанції оскаржувану постанову скасувати та задовольнити її позовні вимоги в повному обсязі.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходить до висновку, що скарга задоволенню не піддягає.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Ідно ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Л/З-ідно ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відмовляючи в задоволенні позову про перерахунок та виплату державної допомоги за 2007 рік ., суд першої інстанції виходив з того, що позивачка має право на отримання допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за 2007 рік відповідно до ч.І ст. 15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми», у розмірі,встановленому законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років, а відповідач протиправно проводив виплату даної допомоги у розмірі, що не відповідає вимогам ст. 15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми» з урахуванням положень рішення Конституційного Суду України №6-рп/2007 від 09.07.2007р., проте відповідно до ст. 99 КАС України, позивачкою пропущений річний строк звернення до суду з вказаним позовом.

З висновком суду першої інстанції колегія суддів погоджується, виходячи з наступного.

Згідно свідоцтва про народження, виданого Октябрським відділом реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції від 11 грудня 2007 року, актовий запис № 1210у ОСОБА_3 народилася 28 листопада 2007 року.

Позивачка є застрахованою (працюючою) особою в системі загальнообов'язкового державного соціального страхування та відповідно мала право на призначення допомоги при народженні дитини та допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням».

Відповідно до пункту 3 розділу VIII "Прикінцеві положення" Закону України "Про державну допомогу сімям з дітьми" розмір державної допомоги сім'ям з дітьми, передбаченої статтею 15 цього Закону, визначається Верховною Радою України в законі про Державний бюджет України на відповідний рік у відсотковому відношенні до прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з поступовим наближенням до прожиткового мінімуму, але при цьому не може бути нижчим за величину, що дорівнює 25 відсоткам зазначеного прожиткового мінімуму, а з січня 2006 року - 50 відсоткам цього прожиткового мінімуму(в редакції Закону з 01.01.07 року).

Згідно п.14 ст.71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» на 2007 рік зупинено дію ст. 15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми».

Відповідно до абз. З ч. 2 ст. 56 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку встановлена у розмірі, що дорівнює різниці між 50% прожиткового, встановленого для працездатних осіб та середньомісячним сукупним доходом сімї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 90 грн. для незастрахованих осіб та не менше 23 % прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, для застрахованих осіб, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Рішенням Конституційного Суду України №6-рп/07 від 09.07.2007 р. визнано такими, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) положення п. 14 ст. 71 Закону України Про Державний бюджет України на 2007 рік, яким зупинено дію ст. 15 Закону України Про державну допомогу сімям з дітьми.

Рішення Конституційного Суду України в цій справі має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у звязку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначеного закону, що визнані неконституційними.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом рішення про їх неконституційність.

Разом з цим, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що позивачкою пропущений річний строк звернення до суду.

Так, ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України встановлений річний строк звернення до адміністративного суду.

Відповідно до ст. 100 КАС України пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін. Якщо суд визнає причину пропущення строку звернення до суду поважною, адміністративна справа розглядається і вирішується в порядку, встановленому цим Кодексом.

Позивачка звернулася до суду з позовом 09.03.2010 року, про що свідчить відповідний штамп реєстрації вхідної кореспонденції суду першої інстанції.

При цьому, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку, що дане порушення не характеризується безперервним здійсненням єдиного діяння, а має характер окремих протиправних дій, що полягають у не нарахуванні та не виплаті позивачці відповідної допомоги у законодавчо встановленому розмірі кожного місяця окремо.

Судом першої інстанції вірно не враховано посилання позивача на поважність причин пропуску строку звернення до адміністративного суду, бо доводи щодо необізнаності не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду, оскільки поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є обєктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного звернення до суду та підтверджені належними доказами.

Як вбачається з матеріалів справи, допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку виплачувалася позивачу щомісячно. Тобто позивач мала можливість дізнатися про відповідність отриманого розміру допомоги вимогам діючого законодавства України в кожному окремому випадку отримання суми допомоги за певний місяць.

Відмовляючи в задоволенні позову в частині нарахування недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги по догляду за дитиною за 2008 рік, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем зазначена виплата здійснювалась відповідно до вимог чинного законодавства України.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Відповідно до п.п.8 п.23 Розділу 2 Закону України Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» пункт 3 розділу VIII Прикінцеві положення» закону України Про державну допомогу з дітьми викладено у такій редакції: допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у рбзмірі, що дорівнює різниці між: з 1 січня 2008 р. - 50 відсотками, з 1 січня 2009 р. - 75 відсотками, з 1 січня 2010 р. - 100 відсотками прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців.

На час виплати позивачці у 2008 році допомоги по догляду за дитиною вказана норма закону не була змінена і не скасована, а також не визнана Конституційним Судом України неконституційною.

Згідно ст.46 Закону України "Про Державний бюджет України на 2009 рік", допомога при народженні дитини та по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, відповідно до Закону України "Про державну допомогу сімям з дітьми" та Закону України "Про загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності і витратами, обумовленими народженням і похованням" призначається і здійснюється в розмірах і порядку, визначених Кабінетом Міністрів України.

З матеріалів справи вбачається, що виплата відповідачем допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку протягом 2008 та 2009 років здійснювалася в розмірі 130 грн. щомісяця.

Тому у 2008 та 2009 роках Управління праці та соціального захисту населення виконкому Октябрської районної у м. Полтаві ради діяло у відповідності до вимог чинного законодавства, і його дії є правомірними.

Крім того, з 1 січня 2010 року згідно ст. 15 ЗУ «Про державну допомогу сімям з дітьми» допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі 100 відсотків прожиткового мінімуму встановленого для працездатних осіб та середньо-місячним сукупним доходом сімї на одну особу за попередні шість місяців , але не менше 130 грн.

Отже рішення суду слід вважати законними, обгрунтованими і таким, що скасуванню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 314, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Постанову Октябрського районного суду м. Полтави від 14 квітня 2010 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: підпис

Судді: підписи

З оригіналом згідно: