АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22ц-1687/10 Головуючий у 1-й інстанції Юхно С.П. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 квітня 2010 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області у складі:

головуючого - ТИМЧУК Л.А. суддів - МАРТЄВА С.Ю., ЧІЧІЛЯ В.А. при секретарі - МОТРІЙ С.В.

розглянула провадження за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_2 та Кредит» на рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 26 лютого 2010 року

у справі за позовом Відкритого акціонерного товариства «ОСОБА_2 та Кредит» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості та за зустрічним ОСОБА_3 до Відкритого акціонерного товариства «ОСОБА_2 та Кредит» про розірвання кредитного договору та стягнення суми заборгованості.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді - доповідача Апеляційного суду,-

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 26 лютого 2010 року у задоволенні зазначеного позову ВАТ «ОСОБА_2 та Кредит» та зустрічного позову ОСОБА_3 відмовлено.

У апеляційній скарзі порушене питання про скасування рішення з підстав невірного застосування місцевим судом норм матеріального та процесуального права.

Апеляційний суд, перевіривши законність і обґрунтованість рішення місцевого суду у межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, вважає, що остання підлягає задоволенню.

Виходячи з п.4 ст.309 ЦПК України, підставами для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Місцевим судом встановлено, і це вбачається із матеріалів справи, що між позивачем ВАТ «ОСОБА_2 та Кредит» та ОСОБА_3 18.09.2007 року було укладено кредитний договір, згідно якого банк надав ОСОБА_3 грошові кошти в сумі 15 500 доларів США із сплатою відсотків за користування ними строком до 17 вересня 2014 року. На забезпечення виконання умов даного договору, між банком та ОСОБА_4 було укладено договір поруки № 254-ФР від 18 вересня 2007 року.

Як вбачається із матеріалів справи, відповідачка ОСОБА_3 належним чином свої зобовязання перед позивачем не виконувала, в результаті чого утворилась заборгованість.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як вбачається з матеріалів справи, пунктом 3.5 вищезазначеного кредитного договору передбачено можливість дострокового повернення коштів по кредиту за умови невиконання або неналежне виконання позичальником зобовязань по поверненню суми кредиту, сплати процентів та інших зобовязань.

У випадку вимоги банку про дострокове повернення кредитних ресурсів та сплату процентів позивальник зобовязаний зробити повне погашення заборгованості за цим договором, тобто повернути отримані кредитні ресурси та сплатити всі проценти протягом десяти банківських днів з моменту одержання вимоги банку.

Відмовляючи в задоволенні позову місцевий суд виходив з того, що банком не було виконано вищезазначеної умови договору, щодо повідомлення боржника про дострокове повернення кредитних ресурсів.

Проте, з таким висновком погодитись не можна з наступних підстав.

Як вбачається із матеріалів справи в направлених боржнику та поручителю претензіях (а.с. 17-20) банк вимагав повернення всієї суми кредиту, а також заборгованість по комісії та пені, а отже банком було предявлено боржнику вимогу дострокового повернення кредитних ресурсів.

Посилання місцевого суду на те, що боржниця ОСОБА_3 не була належним чином повідомлена банком про обовязок дострокового повернення кредитних коштів (рекомендований лист повернувся без вручення) є безпідставними, оскільки в матеріалах справи є поштове повідомлення про вручення даної претензії ОСОБА_4 - поручителю по зазначеному кредитному договору.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 543 ЦК України, у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Отже, місцевим судом безпідставно було відмовлено в задоволенні позову ВАТ «ОСОБА_2 та Кредит» до ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Разом з тим місцевий суд прийшов до вірного висновку щодо відмови в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 до Відкритого акціонерного товариства «ОСОБА_2 та Кредит» про розірвання кредитного договору та стягнення суми заборгованості.

За таких обставин апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції частковому скасуванню.

Керуючись ст.ст. 303, 307,п. 4 ст. 309, 315 ЦПК України,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_2 та Кредит» задовольнити, рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 26 лютого 2010 року скасувати в частині відмови в задоволенні позову Відкритого акціонерного товариства «ОСОБА_2 та Кредит» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості, та постановити в цій частині нове рішення.

Позов Відкритого акціонерного товариства «ОСОБА_2 та Кредит» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 солідарно заборгованість за кредитним договором в сумі 8213,22 долара СІЛА та 19847,82 грн. - пені.

Стягнути з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 солідарно судові витрати в сумі 1091,74 грн. - судового збору, та ЗО грн. витрат на ІТЗ розгляду справи.

В іншій частині рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 26 лютого 2010 року залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання ним чинності.

Головуючий у справі: підпис

Судді: підписи

З оригіналом згідно: