Справа № 22ц-2019/10 Головуючий у 1 інстанції: Ференс-Піжук О.Р.
Провадження № 22ц-2019/10 Категорія: 37 Доповідач: Шевчук Л. Я.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 червня 2010 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Шевчук Л.Я.,

суддів - Свистун О.В., Подолюка В.А.,

при секретарі - Матюхіїїій О.Г.,

з участю :

відповідача - ОСОБА_1,

представника відповідача- Шостака В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Нововолинської державної нотаріальної контори, ОСОБА_1 rmo визнання заповіту недійсним, за апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Нововолинського міського суду від 30 березня 2010 року,

ВСТАНОВИЛА:

Представник позивач ОСОБА_2 - ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу на рішення Нововолинського міського суду від 30 березня 2010 року, яким в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 про визнання заповіту недійсним відмовлено.

В поданій на рішення суду апеляційній скарзі представник позивача, посилаючись на незаконність судового рішення із-за порушення норм матеріального і процесуального права, неповного з'ясування обставин справи, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, просить рішення скасувати з направленням справи на новий розгляд та зазначає, що суд неповно з'ясував всі обставини справи та безпідставно відмовив в задоволенні клопотання про призначення додаткової почеркознавчої експертизи.

В судове засідання позивач та її представник не з'явилися, хоч представнику позивача була вручена судова повістка, що вважається врученням повістки і позивачу, відповідач та її представник апеляційну скаргу заперечили і просили її відхилити.

Судом першої інстанції установлено, що підстав для визнання заповіту недійсним немає.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 слід відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін з наступних підстав.

Із матеріалів справи убачається, що 1 серпня 2008 року помер спадкодавець ОСОБА_4, який 17 квітня 2008 року зробив розпорядження, за яким на випадок своєї смерті все своє майно заповів своїй дружині ОСОБА_5С

Дочка спадкодавця ОСОБА_6 - ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом про визнання зазначеного заповіту недійсним, посилаючись на те, що волевиявлення її батька не було вільним і не відповідало його волі.

За позовом заінтересованої особи, як це передбачає ч.2 статті 1257 ЦК України, суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі.

Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Проте, позивач всупереч зазначеним вимогам закону суду не довела, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі.

Так, позивач в своїй позовній заяві посилається на те, що рукописні записи в заповіті могли бути виконані не заповідачем, а іншою особою.

Однак, зазначені обставини не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні.

Так, відповідно до висновку судово-почеркознавчої експертизи від 19 листопада 2009 року рукописні записи в заповіті від імені ОСОБА_4 виконані ОСОБА_7 під впливом збиваючих факторів природного характеру, підписи від імені ОСОБА_4С, розташовані після рукописного запису на двох примірниках заповіту від імені ОСОБА_4 виконані самим ОСОБА_4 під впливом збиваючих факторів природного характеру. (а.с.78-80)

Будь-яких інших доказів щодо недійсності заповіту позивач суду не подала.

Врахувавши наведені обставини, суд першої інстанції обгрунтовано відмовив ОСОБА_2 в задоволенні її позовних вимог про визнання заповіту недійсним.

Не заслуговують па увагу доводи апеляційної скарги про те, що суд, не провівши по справі додаткову почеркознавчу експертизу, неправильно вирішив справу, оскільки в судовому засіданні не встановлено, що висновок судово-почеркознавчої експертизи № 3486 Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз є неповним і неясним.

Інші доводи апеляційної скарги не впливають на правильність рішення суду, яке постановлено з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстав для його скасування немає.

Керуючись ст. ст.307, 308, 3 14, 315, 3 19 ІДПК України, колегія суддів

У X B А Л И JI A:

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_2 ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Новолинського міського суду 30 березня 2010 року по даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий :

Судді :