Справа №2-1555/2010р.
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ І МЕНЕМ УКРАЇНИ
01 червня 2010 року Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області в складі:
головуючого - судді Гукаленко О.О.,
при секретарі - Вовченко І.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Білгород-Дністровському цивільну справу за позовною заявою акціонерного комерційного банку «Порто-Франко» до державної виконавчої служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції про звільнення майна з-під арешту,
Акціонерний комерційний банк «Порто-Франко» звернувся до суду з позовною заявою до державної виконавчої служби Білгород- Дністровського міськрайонного управління юстиції про звільнення майна з-під арешту.
В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі.
В судове засідання представник відповідача не з'явився, був повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі. Згідно ч.4 ст.169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.
Вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню по наступним підставам.
В судовому засіданні встановлено, що згідно іпотечного договору від 14 травня 2007 року, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_1 та зареєстрованого в реєстрі під №У-423, ОСОБА_2 (іпотекодавець) в забезпечення виконання своїх зобовязань перед АКБ «Порто-Франко» (іпотекодержатель) за кредитним договором №1246/1 07 від 11 травня 2007 року передала в іпотеку двокімнатну квартиру №2, яка розташована в житловому будинку №5 по вул.Чорноморській, смт.Сергіївна, м.Білгород-Дністровський, Одеська область. На вказану квартиру приватним нотаріусом ОСОБА_1 накладена заборона на відчудження.
В звязку з невиконанням ОСОБА_2 своїх зобовязань згідно кредитного договору, позивач у липні місяці 2008 року прийняв рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки у позасудовому порядку шляхом продажу квартири, в звязку з чим, позивач та ОСОБА_3 спільно почали готувати пакет документів на відчудження предмету іпотеки.
Коли ОСОБА_3 звернулась до КП «Білгород--Дністровське бюро технічної інвентаризації» для отримання витягу з державного реєстру права власності на нерухоме майно, то їй стало відомо, що на двокімнатну квартиру №2, яка розташована в житловому будинку №5 по вул.Чорноморській, смт.Сергіївна, м.Білгород-Дністровський, Одеська область накладено арешт із забороною відчудження майна, згідно постанови державної виконавчої служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції від 03 грудня 2007 року, яка винесена державним виконавцем Моц В.В..
Знайомлячись з матеріалами виконавчого провадження по примусовому виконанню виконавчого напису ВКВ №008882 вчиненого приватним нотаріусом Білгород-Дністровського міського нотаріального округу ОСОБА_4 від 29 листопада 2007 року та зареєстрованого в реєстрі під №6062 відносно двокімнатної квартири ОСОБА_3 встановила, що арешт на квартиру іпотекодержателем якої є позивач АКБ «Порто-Франко», накладено згідно заяви ВАТ «Державний Ощадний банк України», що суперечить вимогам діючого законодавства, адже згідно ст.52 Закону Україну «Про виконавче провадження» стягнення, арешт, вилучення та примусова реалізація на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувана заставодержателя, тобто АКБ «Порто-Франко», а не ВАТ «Державний Ощадний банк України».
Таким чином, відповідач накладаючи арешт на квартиру, що знаходиться в іпотеці у позивача, порушив права та законні інтереси позивача передбачені ст.ст.572, 589, 590 ЦК України та ст.1 Закону України «Про заставу» заставодержателю надається право в разі невиконання боржником забезпеченого заставою зобовязання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами.
Накладання арешту на заставлене майно є направомірним, оскільки майно на сьогоднішній день перебуває в заставі у позивача.
Відповідно до ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» відповідач в особі державного виконавця Моц В.В., зобовязаний був при примусовому виконанні рішень, неупереджено, своєчасно та повно вчиняти виконавчі дії і користуватися правами наданими йому законом.
Перед накладанням арешту на предмет іпотеки, відповідно до п.5.1.1 та 5.3.9 Інструкції «Про порядок проведення виконавчих дій», затвердженої Міністерством юстиції України за №74/5 від 15 грудня 1999 року, ОСОБА_5 мав направити запити як до бюро технічної інвентаризації, з метою виявлення майна, що належить боржнику, так і до Єдиного реєстру заборон відчудження обєктів нерухомого майна, з метою отримання інформації про наявність заборони відчудження нерухомого майна, однак наявність арешту відповідача свідчить про те, що дані дії не проводились, оскільки на момент накладання арешту відповідачем на предмет іпотеки значилась заборона на відчудження від 14 травня 2007 року накладена приватним нотаріусом ОМНО ОСОБА_1 і відповідач не мав права накладати арешт на квартиру, що знаходиться в іпотеці у позивача.
Таким чином, позовні вимоги акціонерного комерційного банку «Порто-Франко» до державної виконавчої служби Білгород- Дністровського міськрайонного управління юстиції про звільнення майна з-під арешту обгрунтовані та підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 213-215, 224-226 ЦПК України, суд -
Позовну заяву акціонерного комерційного банку «Порто-Франко» до державної виконавчої служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції про звільнення майна з-під арешту - задовольнити.
Зобовязати державну виконавчу службу Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції звільнити двокімнатну квартиру №2, яка розташована в житловому будинку №5 по вул.Чорноморській, смт.Сергіївна, м.Білгород-Дністровський, Одеська область, що належить ОСОБА_2 з-під арешту, накладеного постановою державної виконавчої служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції №УЮ від 03 грудня 2007 року, винесеної державним виконавцем Моц В.В. та дозволити її відчудження.
Рішення може бути оскаржено в апеляційний суд Одеської області через Білгород-Дністровський міськрайонний суд шляхом подання заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня його оголошення і апеляційної скарги протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя