АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2010 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді: Антонова В.М.

Суддів: Чічіля В.А., Мартєва С.Ю.,

При секретарі: Ренкевич М.Д.

розглянувши у відкритому судовому засідання в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3

на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 06 жовтня 2010 року

у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення боргу, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивач ОСОБА_4 31 травня 2010 року звернулася до суду із вищевказаним позовом про стягнення боргу.

Позовні вимоги обґрунтовувала тим, що 30 квітня 2010 року вона дала у борг 5000 доларів США ОСОБА_2, які остання зобов'язувала повернути на. першою вимогою. При цьому позивач ОСОБА_4 посилалася на зміст розписки, отриманої від відповідача.

Вказувала на те, що 20 травня 2010 року вона почала вимагати відповідача повернути кошти, на що отримала відмову.

На підставі викладеного, ОСОБА_4 просила суд стягнути з ОСОБА_2 борг в сумі 40 000 гривень, поклавши судові витрати на відповідача.

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 06 жовтня 2010 року позов ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення боргу задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 борг в сумі 39549,50 гривень.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 395,50 гривень та 120 гривень витрат на інформаційно-технічне забезпечення процесу.

З даним рішенням не погодилася представник відповідача - ОСОБА_3 та подала на нього апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Апелянт вважає рішення суду першої інстанції незаконним та необгрунтованим, ухваленим внаслідок неправильного та неповного дослідження доказів і встановлення обставин справи, а також з невірним застосуванням норм матеріального та процесуального права. Вказувала на те, що відповідач ніяких коштів за договором позики від ОСОБА_4, яку взагалі ніколи не бачила, не отримувала. Окрім того вказувала, що позовну заяву до суду ОСОБА_4 не підписувала, а підписала її інша особа, на виклики до суду для з'ясування обставин справи не з'являлася. Саму розписку написала на прохання ОСОБА_5, який ввів її в оману.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, а рішення до скасування за наступних підстав.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

Виходячи з положень п 4 ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Частково задовольняючи позовні вимоги, районний суд виходив з того, що ОСОБА_2 взяла у борг у ОСОБА_4 5000 доларів США, які зобовязувалася повернути за першою вимогою.

Окрім того, суд дійшов висновку, що сторони у справі познайомилися під час укладення угоди купівлі-продажу дачного будинку, що належав ОСОБА_2. Також посилався на те, що розписку остання написала власноручно без будь-якого примусу, являючись дієздатною особою та усвідомлюючи наслідки складення такого документу.

Проте з таким висновком колегія суддів не може погодитися за наступних обставин.

Як вбачається з матеріалів справи, та встановлено судом першої інстанції, 30 квітня 2010 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 у присутності нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу ОСОБА_6, укладено договір купівлі-продажу садового будинку та приватизовану земельну ділянку площею 0,0780 на, передану для ведення садівництва, що знаходиться за адресою: с. Кротенки, Полтавського району Полтавської області, Весна садівниче товариство Полтавського державного педагогічного інституту, вулиця Весняна, № 46.

Окрім того, в матеріалах справи мається розписка, датована 30 квітня 2010 року, зі змісту якої вбачається, що відповідач отримала у борг 5000 доларів США, еквівалентна сума - 40000 гривень, у ОСОБА_4, які зобов'язувалася повернути за першою вимогою.

Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець ) передає у власність другій стороні ( позичальникові ) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів ( суму позики ) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Нормами статті 1047 ЦК України визначено, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десть разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позивальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Згідно ж статті 1049 ЦК України, позивальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику ( грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та в такій самій якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

з

За загальною нормою цивільного права визначено, що договір вважає] укладеним в належній формі тільки якщо сторони домовилися з приводу всіх суттє умов договору.

Як вбачається з пояснень ОСОБА_2, ЗО квітня 2010 року нею у присутні нотаріуса ОСОБА_7 був підписаний договір купівлі-продажу садового будш Після укладення даного договору вона, за проханням ОСОБА_5 напис розписку про те, що вона ніби-то отримала грошові кошти в сумі п'ять тисяч гривеї борг від ОСОБА_4. При цьому ніяких коштів ОСОБА_4 їй не передав ніяку розписку в її присутності не писала.

Як зазначала відповідач, розписка була нею складена на прохання ОСОБА_8, який мав намір з допомогою неї відзвітувати перед своїм керівництвом за витра1 ним кошти в сумі 5 тисяч гривень.

З огляду на матеріали справи, колегія суддів бере до уваги пояснення ОСОБА_2 та свідків, і приходить до висновку, що розписка про отримання відповідачем коштів ОСОБА_4 у борг була складена внаслідок введення її в оману ОСОБА_5

Одночасно з цим, вважає доведеним факт відсутності передачі коштів за нею.

При цьому, колегія суддів звертає увагу на той факт, що позивач ОСОБА_4 В жодного разу не з'явилася в судовому засіданні, надаючи заяви про розгляд справи відсутність, не надаючи підтверджуючих документів неможливості з'явитися до суду, дивлячись на наполягання представника відповідача на обов'язковість її присутності.

Також, колегія суддів сумнівним вважає факт необхідності отримання ОСОБА_9 коштів у борг після укладення договору купівлі продажу, за яким вона є продавце внаслідок продажу майна отримала значно більшу суму, і в таких грошах не мала потре

Окрім того, відповідно до показів свідків ОСОБА_10 та Рощепи С отриманих в суді апеляційної інстанції, встановлено, що ОСОБА_5, я найняв їх для проведення ремонтних робіт після їх виконання за проведені робот будинку ОСОБА_4 не розплатився, що також береться колегією суддів до уваги і з'ясуванні обставин вчинення останнім обманних дій відносно ОСОБА_2.

При зверненні до суду першої інстанції ОСОБА_4 надала заяву, у якій прос звільнити її від сплати судових витрат, у зв'язку зі скрутним матеріальним становище між тим вона перед цим надає у борг ОСОБА_2 та ОСОБА_11 значні суми грон що викликає сумнів у правдивості свідчень ОСОБА_4 та ОСОБА_5.

Згідно ч. З ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлеї цим Кодексом.

З урахуванням викладеного колегія суддів приходить до висновку, що між сторонами договору позики не відбулося досягнення всіх істотних умов, а саме - відбулася передача коштів ( предмета позики ), внаслідок чого у відповідача не ви обов'язок по поверненню суми, визначений ст. 1049 ЦК України та змістом са розписки.

З цих відстав рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 06 жовтня 2010 року підлягає скасуванню з постановленням нового про відмову у задоволенні позові вимог ОСОБА_4 за недоведеністю.

Судові витрати у справі підлягають розподілу з урахуванням вимог ст. 88 Ц України, враховуючи відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись п.2 ч.І ст. 307, п. 4 ст. 309, 315, 317, 319 ЦПК України, -

ВИРІШИЛА :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_12 - задовольнити.

Рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 06 жовтня 2010 року -

скасувати.

Постановити нове рішення.

Відмовити ОСОБА_4 у задоволенні позовних вимог до ОСОБА_2 про стягнення боргу в повному обсязі за їх недоведеністю

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судовий збір в сумі 400 гривень та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 гривень.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: (підпис)

Судді: (підписи)

З оригіналом згідно: