Машівський районний суд Полтавської області
Машівський районний суд Полтавської області
Справа № 2-315/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2010 року. Машівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Косик С.М.

за участю секретаря Ткач Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Машівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої ушкодженням здоровя та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої ушкодженням здоровя,

в с т а н о в и в:

В червні 2010 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до суду, посилаючись на те, що 17 лютого 2010р. близько 13 год.40 хв. ОСОБА_2, заступник начальника Полтавського обласного Державного центру експертиз рослин, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, в присутності працівників Центру висловив на його адресу образливі слова в нецензурній формі, спровокував бійку та наніс йому тілесні ушкодження, що спричинили тривалий розлад здоровя. Позивач зазначає, що перебував 24 дні на амбулаторному лікуванні, а тому були затрачені кошти.

В звязку зі спричиненими йому тілесними ушкодженнями зазнав моральних страждань, які виразилися у психологічному дискомфорті, викликаному вірогідністю втрати роботи через погіршений стан здоровя, приниженням перед колегами та зневажливим ставленням до органу державної виконавчої влади, який він раніше представляв. В звязку з наведеним ОСОБА_1 просить стягнути з ОСОБА_2 на його користь завдану матеріальну шкоду в розмірі 1764,25 грн. та моральну шкоду в розмірі 30 000 грн.

У червні 2010 року ОСОБА_2 звернувся до суду з зустрічним позовом, посилаючись на те, що 17 лютого 2010р. близько 12 год.30 хв. між ним та ОСОБА_1 через неприязні стосунки виникла сварка, яка в подальшому переросла в обопільну бійку, в ході якої вони наносили удари один одному, він отримав тілесні ушкодження у виді забою грудної клітки. Зазначає, що в результаті тілесних ушкоджень поніс затрати на лікування в розмірі 700 грн.

В звязку з бійкою він зазнав моральної шкоди, яка виразилась в приниженні його авторитету, як заступника начальника Полтавського держекспертцентру, він змушений був звертатися в медичні установи замість того, щоб виконувати свої обовязки і в кінцевому результаті звільнився з роботи під тиском начальника Центру, що призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків, що вимагає додаткових зусиль для організації його життя. В звязку з наведеним ОСОБА_2 просить стягнути з ОСОБА_1 на його користь завдану матеріальну шкоду в розмірі 700 грн. та моральну шкоду в розмірі 40 000 грн.

18.06.2010р. зустрічний позов прийнятий до спільного розгляду з первісним.

В судовому засіданні позивач відповідач за зустрічним позовом підтримує свої позовні вимоги, зустрічний позов не визнає, пояснив, що саме відповідач ОСОБА_2 спровокував бійку, побив його та намагався переїхати своїм автомобілем. Зазначив, що в нього неприязних відносин до ОСОБА_2 немає. Відповідач позивач за зустрічним позовом, первинний позов не визнає, підтримує зустрічний позов. Пояснив, що це не було побиттям ним ОСОБА_1, а бійкою, яка виникла на грунті неприязних відносин ОСОБА_1, будучи водієм, намагався керувати ним, а він, як заступник начальника, цього не дозволяв, в ході якої він теж зазнав тілесних ушкоджень. Зазначив, що в період перебування на лікарняному, ОСОБА_1 перебував кожен день на роботі, що свідчить про нормальний стан здоровя. Заперечує, що намагався переїхати ОСОБА_1 автомобілем.

Суд, заслухавши пояснення сторін, свідків, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані сторонами докази, прийшов до наступного висновку.

Судом установлено та не заперечується сторонами, що 17 лютого 2010 року близько 12 год. 30 хвилин на території Полтавського обласного Державного центру експертиз рослин, який знаходиться в с.Огуївка Машівського району між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, працівниками цього підприємства, виникла сварка, яка переросла в бійку. В ході бійки ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3, який їх розбороняв, отримали тілесні ушкодження. Зазначене підтверджується і постановою про відмову в порушення кримінальної справи ( а.с. 7 ).

Допитаний в судовому засіданні за клопотанням позивача свідок ОСОБА_3 показав, що перебуваючи 17.02.2010р. близько 12-40 год. на робочому місці на території Держекспертцентру він побачив, що ОСОБА_2 держить ОСОБА_1 за галстук і бє по голові. Він підбіг до них і допоміг ОСОБА_1 звільнитись від утримання ОСОБА_2, але той, перебуваючи в нетверезому стані, на зауваження не реагував і продовжував бити ОСОБА_1, говорив, що всіх убє та висловлювався нецензурними словами, також ударив його, ОСОБА_3, в пах, після цього ОСОБА_2 сів у власний автомобіль і намагався переїхати ОСОБА_1, який в цей час стояв біля свого автомобіля, що йому не вдалося, так як ОСОБА_1 встиг ухилитися. Потім ОСОБА_2 сів за кермо і поїхав додому.

Допитаний в судовому засіданні за клопотанням позивача свідок ОСОБА_4 пояснив, що 17.02.2010р. близько 12-40 год. він перебував на робочому місці на території Держекспертцентру, де до нього підійшов ОСОБА_2, який перебував в нетверезому стані і ударив його один раз в груди, нічого не пояснивши. ОСОБА_2 пішов до свого автомобіля, сів за кермо та намагався наїхати на ОСОБА_1 Так як ОСОБА_2 був в нетверезому стані, він не став з ним виясняти відносини і сваритися.

Допитаний в судовому засіданні за клопотанням відповідача свідок ОСОБА_5 показав, що перебуваючи 17.02.2010р. на робочому місці на території Держекспертцентру, бачив, як ОСОБА_1 та ОСОБА_3 повалили на землю ОСОБА_2 та пояснив, що останній був тверезий.

Допитаний в судовому засіданні за клопотанням відповідача свідок ОСОБА_6 показав, що перебуваючи 17.02.2010р. на робочому місці на території Держекспертцентру, бачив, як ОСОБА_1 та ОСОБА_2 билися та що в період з 20.02.2010р. по 15.03.2010 року бачив декілька раз ОСОБА_1 на робочому місці на території Держекспертцентру.

Допитані за клопотанням відповідача свідки ОСОБА_7, , ОСОБА_8 показали, що бійки між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 не бачили та що в період з 20.02.2010р. по 15.03.2010 року бачили ОСОБА_1 на роботі в Держекспертцентрі.

З обєктивних даних судово-медичних експертиз №№ 375, 38 вбачається, що ОСОБА_1 отримав легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоровя у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, які утворилися від дії тупого(их) предмету (ів), можливо в строк та за обставин справи (а.с.4,5), а ОСОБА_2 отримав легкі тілесні ушкодження у вигляді забою груднини з синцем і осадженням, забою мяких тканин обличчя на рівні кута нижньої щелепи зліва, синця у основи правого вуха, садна на червоній каймі верхньої губи та крововиливу на слизовій нижньої губи, які утворилися від дії тупих предметів, можливо в час та при обставинах, на які вказує потерпілий (а.с. 18).

З оглянутої в судовому засіданні амбулаторної картки ОСОБА_1 вбачається що останній в період з 20.02.2010р. по 15.03.2010 року перебував на амбулаторному лікуванні, що підтверджується також копією листка непрацездатності серія АБГ № 240751 від 20.02.2010 р. (а.с.6).

З оглянутої в судовому засіданні амбулаторної картки ОСОБА_2 та матеріалів справи (а.с.19-20) вбачається що останній 19.02.2010 року звертався за медичною допомогою до травматолога Полтавської обласної клінічної лікарні зі скаргами на біль в грудях і йому було встановлено діагноз забій грудної клітки та призначено лікування, на лікарняному ОСОБА_2 не перебував, що ним не заперечується.

З копії характеристики Полтавського Держекспертцентру, вбачається, що ОСОБА_1 характеризується позитивно (а.с. 9).

Таким чином, враховуючи обставини справи та свідчення свідків позивача про те, що саме ОСОБА_2 наносив тілесні ушкодження ОСОБА_1, а останній захищався, узгоджуються з показами ОСОБА_1 та свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4, які містяться у відмовному матеріалі по факту порушення громадського порядку 17.02.2010 року на території Полтавського Держекспертцентру, ці показання є послідовними, а тому суд вважає їх достовірними, бере за основу і приходить до висновку, що саме ОСОБА_2Г наніс тілесні ушкодження ОСОБА_1, а останній захищався від них, що підтверджується також дослідженим в судовому засіданні відмовним матеріалом №47 по факту порушення громадського порядку 17.02.2010 року на території Полтавського обласного Державного центру експертиз рослин, з якого вбачається, що в своїх поясненнях ОСОБА_2 зазначав, що причиною бійки з ОСОБА_1 стали неприязні відносини та не пояснював, хто був ініціатором конфлікту. Свідків, які б підтвердили, що почав бійку ОСОБА_1, в своїх поясненнях не називав.

Крім цього суд враховує позитивну характеристику ОСОБА_1 та те, що він є пенсіонером.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що показання ОСОБА_2 та його свідків в тій частині, що ОСОБА_1 наносив йому тілесні ушкодження є надуманими та безпідставними, так як ні під час проведення перевірки працівниками міліції по факту порушення громадського порядку на території Держекспертцентру, ні під час судового розгляду даної справи ОСОБА_2 не надав доказів вини ОСОБА_1 в отриманні ним тілесних ушкоджень.

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю … майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Зі змісту вказаної правової норми випливає, що підставою виникнення цивільно-правової відповідальності є наявність шкоди, протиправність дій особи, яка завдала шкоди, причинний зв'язок між ними та наявність вини заподіювача шкоди.

За таких обставин суд вважає, що між сторонами склалися деліктні правовідносини щодо відшкодування шкоди, яка виникла з позадоговірних відносин, а тому до них слід застосовувати положення ст. 1166 ЦК.

Відповідно до ч.1 ст.1169 ЦК України шкода завдана особою при здійсненні права на самозахист від протиправних посягань, якщо при цьому не були перевищені її межі не відшкодовується.

Таким чином, суд приходить до висновку, що саме ОСОБА_2 повинен нести майнову та немайнову відповідальність, оскільки судом саме в його діях встановлено протиправність дій, наявність вини та заподіяної шкоди ОСОБА_1 і причинний зв'язок між ними. В діях же ОСОБА_1 суд протиправних дій не вбачає, оскільки він здійснював своє право на самозахист.

Суд відкидає як доказ свідчення ОСОБА_7, ОСОБА_6, ОСОБА_5, ОСОБА_8 про те, що ОСОБА_1 в період перебування на лікарняному з 20.02.2010р. по 15.03.2010 р. знаходився майже кожен день на роботі, оскільки у відповідності зі ст.59 ЦПК вони правового значення по даній справі не мають, так як на підтвердження перебування на лікарняному ОСОБА_1 надав листок непрацездатності.

Інших доказів, наданих ОСОБА_2 на підтвердження його вимог та заперечень, суд також до уваги не приймає, оскільки вина ОСОБА_1 в умисному заподіянні йому тілесних ушкоджень не доведена.

Вимога ОСОБА_1 про відшкодування ОСОБА_2 майнової шкоди в сумі 1764 грн.25 коп. задоволенню не підлягає, так як її розмір позивачем документально не підтверджений.

Виходячи з норм ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до ч.2 ст.23 ЦК України - моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з каліцтвом або іншим ушкодження здоровя та у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сімї чи близьких родичів.

До моральних страждань ОСОБА_1 суд відносить фізичний біль, який він відчував в звязку з нанесеними ушкодженнями та лікуванням, приниження при колегах, переживаннях втратити роботу внаслідок погіршення стану здоровя, а тому враховуючи вимоги розумності і справедливості, суд вважає, що вимога про відшкодування на її користь моральної шкоди підлягає частковому задоволенню в розмірі 2000 грн.

Суд приходить до висновку, що в задоволенні зустрічного позову слід відмовити за безпідставністю.

Оскільки позов задоволено частково, а тому відповідно до ст. ст. 81, 88 ЦПК України з відповідача ОСОБА_2 на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 0,51 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 0,93 грн., а з позивача ОСОБА_1 на користь держави підлягають стягненню витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 14,07 грн.

Оскільки ОСОБА_2 в задоволенні позову відмовлено, а тому з нього на користь держави підлягають стягненню витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 15,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11,59, 60, 81, 88, 212-215, 218 ЦПК України, ст. ст. 23, 1166, 1167, 1169 ЦК України, ст.4 Декрету КМУ «Про державне мито», суд,

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої ушкодженням здоровя задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 2000 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави в розмірі 0,51 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 0,93 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 14,07 грн.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої ушкодженням здоровя відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 15,00 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Полтавської області через Машівський районний суд Полтавської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: