АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № Справа № 22ц-7076/10 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Варенко О.П.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2010 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого Гайдук В.І.,

суддів: Варенко О.П., Петешенкової М.Ю.,

при секретарі Сичевській А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську цивільну справу по апеляційній скарзі Управління праці та соціального захисту населення Нікопольської міської ради Дніпропетровської області на постанову Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 листопада 2009 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Управління праці та соціального захисту населення Нікопольської міської ради про стягнення недоотриманої суми допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку,

ВСТАНОВИЛА:

В листопаді 2008 року позивач звернулася до суду з зазначеним позовом до відповідача, в якому просила визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо нездійснення перерахунку та невиплати у повному обсязі їй державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у 2007 та 2008 роках; стягнути недоплачену допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за період з 25 липня 2007 року по 31 жовтня 2008 року в розмірі 5637,13 грн., допустити негайне виконання рішення. В обґрунтування заявлених вимог посилалась на те, що вона має дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 Відповідно до статті 15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми» вона має право на допомогу в розмірі прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років. Відповідач, всупереч вимогам Конституції України, Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми», сплачував допомогу у значно менших розмірах, ніж ті, що встановлені законом.

В лютому 2009 року позивач уточнила позовні вимоги, просила визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо нездійснення перерахунку та невиплати у повному обсязі їй державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у 2007 та 2008 роках; зобовязати відповідача перерахувати суму державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення трирічного віку та виплатити на її користь недоплачену допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку відповідно до ст.43 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням» за період з 25 липня 2007 року по 31 грудня 2008 року в розмірі 6462,93 грн., допустити негайне виконання рішення.

Постановою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24.11.2009 р. позов задоволено частково, зобовязано відповідача провести перерахунок та виплатити на користь позивача суму недоплаченої державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку відповідно до ч.1 ст.15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми» за період з 09.07.2007 по 31.12.2007 року у розмірі 1943,59 коп.; в задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з постановою суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування місцевим судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, ставить питання про скасування постанови суду в частині задоволених позовних вимог та ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позову в повному обсязі, в звязку з неповним зясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, а також і у звязку з порушенням позивачем строків, встановлених ст.99 КАС України.

Перевіривши законність і обгрунтованість постанови суду, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачка перебувала на обліку Управління праці і соціального захисту населення як застрахована особа та отримує допомогу по догляду за сином ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 до досягнення ним трирічного віку. Розмір допомоги щомісячно виплачувався відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» та Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік» (а.с.10,23).

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивачка є застрахованою особою.

Відповідно до статті 43 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності і витратами, зумовленими похованням» та ст. 15 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років.

Відповідно до Постанови КМУ №32 від 16.01.2007, з квітня 2007 року допомога по догляду за дитиною застрахованим особам призначається і виплачується органами праці і соціального захисту населення за місцем проживання застрахованої особи.

Пунктом 7 статті 71 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік» зупинено дію статті 43 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності і витратами, зумовленими похованням», ст. 15 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» та правовідносини врегульовані абзацом 3 частини 2 статті 56 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік», відповідно до якого допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку визначається як різниця між 50 відсотками прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сімї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 90 гривень для незастрахованих осіб та не менше 23 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, для застрахованих осіб, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Рішенням Конституційного Суду України №6-рп від 09.07.2007 положення пункту 7 статті 71, абзацу 3 частини 2 статті 56 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік» визнані неконституційними через те, що даними нормами порушуються права і свободи громадян, знижується їх життєвий рівень.

Таким чином, враховуючи приписи ст.152 Конституції України, положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», які визнанні неконституційними, втратили чинність з дня ухвалення рішення Конституційним Судом України.

Тобто, з 25.07.2007р. по 31.12.2007 р. у позивачки виникло право на отримання допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірах, які визначено ст.43 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності і витратами, зумовленими похованням», ст. 15 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми».

В той же час, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ст.99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Тобто, чинне законодавство, встановленими строками, обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

У відповідності до ст. 100 КАС України пропущення річного строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні позову за умови, що на цьому наполягає одна із сторін.

Відповідно до ч.1 ст.102 КАС України пропущений з поважних причин процесуальний строк, встановлений законом, може бути поновлений за клопотанням особи, яка бере участь у справі.

З клопотанням про поновлення строку позивач до суду першої інстанції не зверталась, що позбавило суд процесуально можливості вирішити це питання, а відповідач наполягав на відмові у задоволенні позову, в тому числі і з підстав пропущення строку, який визначено ст.99 КАС України.

Відповідно до ч. 1 ст. 100 КАС України пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін.

В запереченнях на позовну заяву відповідач вказував на те, що позивачем було пропущено строк звернення до суду, та просив на цій підставі відмовити в задоволенні позову.

З позовом до суду позивач звернулась 17.11.2008 року.

За таких обставин колегія суддів вважає за необхідне змінити постанову суду, виклавши резолютивну частину в новій редакції в частині періоду та розміру задоволення позовних вимог за 2007 рік. Суд вважає необхідним «зобовязати Управління праці та соціального захисту населення Нікопольської міської ради провести перерахунок та виплати на користь ОСОБА_2 суму недоплаченої державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку відповідно до ч.1 ст.15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми» за період з 17.11.2007 року по 31.12.2007 року», при цьому не вказуючи розмір недоплаченої державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, оскільки перерахунок недоплачених сум є повноваженням пенсійного фонду.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, щодо відмови в задоволенні вимог по стягненню недоплачених сум по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за 2008 рік, виходячи з наступного: відповідно до положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік» та розділу ІІ і розділу ІІІ Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» стаття 15 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» була викладена в наступній редакції «допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі, що дорівнює різниці між прожитковим мінімумом, встановленим для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сімї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 130 гривень».

Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року № 28/2008 (№ 10-рп/2008) положення наведених законів, якими визначено розмір державної допомоги по догляду за дитиною не визнавалися неконституційними, що свідчить про їх чинність та про правомірність дій відповідача щодо нарахування і виплати позивачці допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі, що дорівнює різниці між прожитковим мінімумом, встановленим для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сімї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що відповідач, при нарахуванні та виплаті допомоги у 2008 році, діяв на підставі та у спосіб, що визначені законами України, а відтак правових підстав для задоволення позову за 2008 рік не існує. В частині відмови в задоволенні позовних вимог постанову суду необхідно залишити без змін.

Керуючись ст.ст.209, ст.303, 307, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Нікопольської міської ради Дніпропетровської області задовольнити частково.

Постанову Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 листопада 2009 року змінити.

Абзац другий резолютивної частини постанови Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 листопада 2009 року викласти в наступній редакції:

«зобовязати Управління праці та соціального захисту населення Нікопольської міської ради провести перерахунок та виплати на користь ОСОБА_2 суму недоплаченої державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку відповідно до ч.1 ст.15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми» за період з 17.11.2007 року по 31.12.2007 року.»

В іншій частині постанову суду залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців.

Головуючий

Судді