РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2010 року Фрунзенський районий суд м. Харкова у складі: головуючого - судді Іващенко С.О., при секретарях судових засідань - ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4JL, ОСОБА_5, за участю представника позивача - ОСОБА_6, представника відповідача - адвоката ОСОБА_7 JI.A., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_9, третьої особи: державного нотаріуса Дванадцятої Харківської державної нотаріальної контори Товсто лужської ОСОБА_10 про встановлення факту родинних відносин та визнання заповіту недійсним,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_8 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_11 про визнання недійсним заповіту померлої ОСОБА_12, посвідченого 04 лютого 2004 року державним нотаріусом Дванадцятої Харківської державної нотаріальної контори ОСОБА_13 (т.1 а.с.З).

У судовому засіданні за клопотанням представника відповідача ОСОБА_11 J1.M. була залучена до участі у справі у якості третьої особи державний нотаріус Дванадцятої Харківської державної нотаріальної контори ОСОБА_13.

При розгляді справи ухвалою суду була залучена до участі у справі у якості співвідповідача ОСОБА_9, на користь якої залишила заповіт ОСОБА_12 Відповідач ОСОБА_11 померла 06 листопада 2007р. (т.1, а.с. 200).

Позивач ОСОБА_8 та її представник ОСОБА_6 неодноразово подавали уточнення своїх позовних вимог до ОСОБА_9 про встановлення факту родинних відносин та визнання заповіту недійсним (т.1, а.с.81-2, 223-225, т.2, а.с. 5-10, 41-44,

У судове засідання позивач ОСОБА_8 не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність (т.1 а.с. 192). За довіреністю позивача від 26.12.2007р. її інтереси у суді представляв ОСОБА_6, який підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити (т.1, а.с. 195). У своїх поясненнях він посилався на те, що позивач ОСОБА_8 є двоюрідною сестрою ОСОБА_12, яка померла 24 квітня 2004 року. У звязку з цим у червні 2004р., вона подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, яка залишилася після смерті ОСОБА_12, де їй стало відомо про заповіт, посвідчений 04 лютого 2004 року державним нотаріусом Дванадцятої Харківської державної нотаріальної контори ОСОБА_13, яким ОСОБА_12 заповідала ОСОБА_9 квартиру АДРЕСА_1. Представник позивача просив суд визнати цей заповіт недійсним, оскільки він вважає, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі, а також встановити факт родинних відносин між позивачем ОСОБА_8 та померлою ОСОБА_12, посилаючись на те, що вони є двоюрідними сестрами, оскільки батько позивача ОСОБА_8 - ОСОБА_14 та мати спадкодавця ОСОБА_12 - ОСОБА_12 Басшева ОСОБА_15 були рідними братом і сестрою.

Відповідач ОСОБА_9 проти позову заперечувала, пояснила суду, що ОСОБА_12 була одинокою людиною похилого віку, між ними склалися добрі стосунки. ОСОБА_2 часто спілкувалася та розмовляла з нею, коли приходила зі своєю матірю ОСОБА_11, яка доглядала за ОСОБА_12 та надавала їй необхідну допомогу. Заповіт на користь її, відповідача ОСОБА_9, був складений та посвідчений нотаріально 04 лютого 2004р. з ініціативи самої ОСОБА_12 та її доброї волі, її ніхто до цього не примушував, тому підстав для визнання цього заповіту недійсним немає. Також відповідач вважає, що позивач не довела у суді факт, що вона є двоюрідною сестрою ОСОБА_12, тому просить відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_8 про встановлення факту родинних відносин та визнання заповіту недійсним. Представник відповідача підтримала пояснення відповідача ОСОБА_9 та її заперечення проти позову.

Третя особа державний нотаріус Дванадцятої Харківської державної нотаріальної контори ОСОБА_13 надала суду пояснення про те, що 04 лютого 2004р. за місцем постійного мешкання ОСОБА_12 за адресою: АДРЕСА_2 був посвідчений заповіт на користь ОСОБА_9 При складанні цього заповіту вона, як нотаріус, дотримувалася вимог діючого законодавства, встановила особу заповідача та перевірила її дієздатність, насамперед, у співбесіді з ОСОБА_12 переконалася, що саме за її ініціативою та побажанням заповіт був складений на користь відповідача ОСОБА_9 Третя особа вважає, що підстав для задоволення позову ОСОБА_8 немає. Дванадцята Харківська державна нотариальна контора надалу лист, у якому просить слухати справу у відсутність її представника (т.1, а.с. 222).

Суд, заслухавши пояснення представника позивача -ОСОБА_6, відповідача ОСОБА_9, показання свідків, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані сторонами докази, прийшов до наступного.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

24 квітня 2004р. померла ОСОБА_12, 1934р народження, що підтверджується свідоцтвом про смерть (т.1, а.с. 10).

ОСОБА_12 залишила заповіт на квартиру АДРЕСА_1, яка належала їй на праві особистої приватної власності, на користь ОСОБА_9 Заповіт посвідчений 04 лютого 2004 року державним нотаріусом Дванадцятої Харківської державної нотаріальної контори ОСОБА_13 (т.1, а.с. 67).

На підставі ст.4 ЦПК України (в редакції 1963р.), який діяв на час відкриття спадщини, усяка заінтересована особа мала право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом порушеного, чи охоронюваного законом інтересу.

Відповідно до ч.І ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання, або оспорювання.

Частиною 2 ст.1257 ЦК України, на підставі якої позивач та його представник просять визнати заповіт недійсним, передбачено, що за позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі.

Представник позивача ОСОБА_8, посилався на її право на звернення до суду та право на спадщину, оскільки вона та ОСОБА_12 є двоюрідними сестрами, а батько позивача ОСОБА_8 та мати спадкодавця ОСОБА_12 були рідними братом і сестрою.

Згідно частини 4 ст.1266 ЦК України двоюрідні брати та сестри спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (тітці, дядькові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини.

З письмових доказів, наданих позивачем та її представником на підтвердження родинних відносин позивача ОСОБА_8 та померлої ОСОБА_12 вбачається наступне.

З копії свідоцтва про шлюб, яку надала позивач ОСОБА_8 вбачається, що її дошлюбне прізвище - «Штітельман». Після реєстрації шлюбу 24.12.1959р. з ОСОБА_16 їй було присвоєно прізвище чоловіка - «Дибнер» (т.1, а.с. 16).

З копії свідоцтва про народження позивача, вбачається, що її батьки - ОСОБА_17 та ОСОБА_17 їда Моісеївна (т.1, а.с. 18).

На підтвердження смерті свого батька позивач надала копію свідоцтва про смерть ОСОБА_18, померлого 30 березня 1989р., імя та по-батькові якого не співпадають з тими, що вказані в свідоцтві про народження позивача - ОСОБА_19 (т.1, а.с.57).

У представленому свідоцтві про народження заповідача ОСОБА_12 у її імені є виправлення останньої букви з «е» на «а», яке не завірене належним чином, а також вказані її батьки: ОСОБА_12 Койфман Мордкович та ОСОБА_12 Басшева (...)руховна, у якому неможливо прочитати початок по-батькові ОСОБА_12 Басшеви (т.1, а.с. 14).

У наданій копії свідоцтва про шлюб, виданого ОСОБА_12 Койфману, неможливо прочитати прізвище, імя та по-батькові особи, з якою ОСОБА_12 Койфман Мордкович уклав шлюб, та інші дані (т.1, а.с. 121). Згідно висновку №7738 від 23 грудня 2004р. спеціаліста Київського НДІ судових експертиз ОСОБА_12 Койфман Мордкович уклав шлюб 05 квітні 1928р. з ОСОБА_20, яка після реєстрації шлюбу погодилася носити прізвище Ябко- Штітельман (т.1, а.с. 106). Цей висновок зроблений позаштатним співробітником НДІ ОСОБА_21, у ньому відсутні дані про те, за допомогою яких саме методів судово-технічної експертизи проводилося дослідження та виявлено зміст рукописного тексту, відсутній докладний опис проведених спеціалістом досліджень, за результатами яких зроблений висновок, а також відсутні дані про повноваження позаштатного співробітника НДІ, на підставі яких ним проводилося дослідження та зроблений висновок.

Свідоцтва про народження батька позивача ОСОБА_8 - ОСОБА_22 та матері заповідача ОСОБА_12 - ОСОБА_12 Басшеви ОСОБА_15 позивачем не надані.

Згідно архівної довідки Державного архіву Житомирської області від 29.03.2005р. №11/А, в списку міщан-євреїв Чуднівської громади Житомирського повіту Волинської губернії за 1903р. значиться родина ОСОБА_20: батько ОСОБА_23, мати ОСОБА_24 Шльомівна, син ОСОБА_25, який народився 01 квітня 1894р. та донька Басшева, яка народилася 01 вересня 1902р. (т.З, а.с.16).

На підтвердження смерті матері заповідача позивач надала копію свідоцтва про смерть, згідно якого ОСОБА_26 померла 07 лютого 1965р., а рік її народження вказано - 1903р. (т.1, а.с. 15).

У кожному з вище перелічених документів не співпадають імя та по-батькові ОСОБА_18 (ОСОБА_19, ОСОБА_15, ОСОБА_25), прізвища матері ОСОБА_12 (ОСОБА_12, ОСОБА_26) та рік її народження (1902, 1903).

У довідці ради Обєднання іудейських релігійних організацій від 14.01.2005р. №25 та довідці Інституту мовознавства ім.О.О.Потебні від 03.02.2006р. №131/60 зазначено, що єврейські імена та по-батькові «Берко Борухович», «ОСОБА_25 ОСОБА_15» відповідають російському імені «Борис Борисович» (т.1, а.с. 107, т.З а.с. 15). Але суд не може прийняти ці довідки до уваги у звязку з тим, що позивач не надала суду офіційних документів, на підставі яких, у передбаченому законом порядку були б змінені імя та по-батькові її батька ОСОБА_17.

Листи, на які представник позивача посилається як на листування позивача з ОСОБА_12, а також «Автобіографію ОСОБА_26» суд не може прийняти до уваги, оскільки відсутні поштові конверти до цих листів, відсутні дати їх написання, та ким саме ці листи написані, а автобіографія - не завірена належним чином, невідомо, ким та з якою метою вона була написана (т.1, а.с. 91-95, 20).

Факт надання матеріальної допомоги ОСОБА_12 свідком ОСОБА_27, що підтверджується талонами, чеками та повідомленніми про поштові перекази, не можна розцінювати, як доказ родинних відносин між ОСОБА_12 та позивачем ОСОБА_8 (т.1, а.с. 84-90).

Пояснення свідків ОСОБА_27, Н.Л., ОСОБА_28, ОСОБА_29, ОСОБА_30, ОСОБА_31 щодо родинних відносин позивача і ОСОБА_12, у сукупності з іншими доказами по справі не підтверджуються обєктивно письмовими доказами, тому суд не може прийняти їх до уваги.

Таким чином надані позивачем та її представником докази не підтверджують, що ОСОБА_8 і ОСОБА_12 є двоюрідними сестрами, а батько позивача ОСОБА_8 - ОСОБА_22 і мати ОСОБА_12 - ОСОБА_12 Басшева ОСОБА_15 є рідні брат і сестра.

Зазначених обставин позивач не довела, чим не виконала вимоги ст.10 ЦПК України, відповідно до якої кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Тому суд приходить до висновку про відсутність підстав для встановлення факту родинних відносин між позивачем ОСОБА_8 та ОСОБА_12, померлою 24 квітня 2004р. І як наслідок цього - відсутність у позивача права на спадкування після смерті ОСОБА_12 на підставі частини 4 ст.1266 ЦК України

Відповідно до ч.З ст.215 ЦК України вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним може бути предявлена тільки особами, визначеними у ЦК й інших законодавчих актах, а саме, однією із сторін, або заінтересованою особою, тобто права яких вже були порушені на момент звернення до суду.

У звязку з тим, що під час судового розгляду встановлено відсутність у позивача ОСОБА_8 права на задоволення позову про визнання оспорюваного заповіту недійсним, суд має відмовити позивачу у задоволенні її позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 209, 212, 214, 215, 218 ЦПК України, ст.ст.15, 16, ч.З ст.215, ч.І ст.225, ч.2 ст.1257, ч.4 ст.1266, ст.ст. 1268, 1270 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_8 до ОСОБА_9, третьої особи: державного нотаріуса Дванадцятої Харківської державної нотаріальної контори ОСОБА_13 про встановлення факту родинних відносин з ОСОБА_12, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка померла 24 квітня 2004 року, та визнання недійсним заповіту, посвідченого 04 лютого 2004 року державним нотаріусом Дванадцятої Харківської державної нотаріальної контори ОСОБА_13, від імені ОСОБА_12 на користь ОСОБА_9 - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області через Фрунзенський районний суд м. Харкова шляхом поданням апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя -