РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 700/2229/15-ц

Провадження № 2/700/416/15

27 квітня 2010 року Лисянський районний суд Черкаської області

в складі: головуючого Борисенка П.І.

при секретарі Сіденко Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Лисянка справу за позовом ОСОБА_1 до Смільчинецької сільської ради Лисянського району Черкаської області та про визнання права власності на спадкове майно

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Смільчинецької сільської ради і просить визнати за нею право власності на спадкове майно, яке складається з земельної ділянки, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серія ЧР №002307, виданого на підставі розпорядження Лисянської районної державної адміністрації від 04 грудня 2002 року №431 на імя ОСОБА_2, земельної ділянки, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серія ЯА №469394, виданого 30.06.2005 року на підставі рішення Смільчинецької сільської ради №16-4/IV від 20.01.2005 року на імя ОСОБА_2, майнового паю, згідно свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства, серія ЧЕ-Х №150077, виданого Смільчинецькою сільською радою 01.04.2003 р. на імя ОСОБА_2 та грошові заощадження на рахунку №3 у Лисянському відділенні №2971 «Ощадбанк».

В судовому засіданні позивачка підтримала позов і, в його обґрунтування, суду пояснила, що 23 листопада 2008 року померла моя двоюрідна прабаба ОСОБА_2, про що свідчить свідоцтво про смерть серії І-СР № 103391 від 24.11.2008 року, видане Смільчинецькою сільською радою Лисянського району Черкаської області 24.11.2008 р. і вона є спадкоємцем її майна за законом. Після її смерті залишилася спадщина, яка складається з земельних ділянок, на які видано Державні акти на право власності на землю, майнового паю, на який видане свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства та грошові заощадження на рахунку №3 у Лисянському відділенні №2971 «Ощадбанк».

12.03.2010 року вона звернулась до нотаріальної контори про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Але державний нотаріус Лисянської державної нотаріальної контори виніс постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Причиною цього став той факт, що є ще спадкоємець ближчого ступеня споріднення баба позивачки ОСОБА_3, яка є живою і до нотаріальної контори у відповідності до ст. 1269 Цивільного кодексу України заяву про прийняття спадщини чи про відмову від її прийняття не подавала в установлений законом шестимісячний термін. Вважає, що фактично прийняла спадщину, так як Державні акти на право приватної власності на землю, свідоцтво про право власності на майновий пай та ощадна книжка знаходяться у її володінні і вона розпоряджається ними на власний розсуд, крім того, постійно проживала з померлою з дня свого народження і до смерті ОСОБА_2 однією смєю. ОСОБА_3 не бажає приймати спадщину і відмовляється від неї на її користь. Про це свідчить письмова заява ОСОБА_3, підпис на якій засвідчено секретарем Смільчинецької сільської ради від 25.03.2010 року.

Представники відповідачів у судовому засіданні позов визнав.

Вислухавши позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають до задоволення.

23 листопада 2008 року померла ОСОБА_2. Позивач, відповідно до ст. 1264 ЦК України, є спадкоємцем четвертої черги, що підтверджується довідкою виконкому Смільчинецької сільської ради від 25.03.2010 року №165. Після її смерті залишилася спадщина, яка складається з земельних ділянок, на які видано Державні акти на право власності на землю, майнового паю, на який видане свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства та грошові заощадження на рахунку №3 у Лисянському відділенні №2971 «Ощадбанк».

12.03.2010 року позивачка звернулась до нотаріальної контори про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Державний нотаріус Лисянської державної нотаріальної контори виніс постанову про відмову їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, так як є спадкоємець ближчого ступеня споріднення баба позивачки ОСОБА_3, яка є живою і до нотаріальної контори у відповідності до ст. 1269 Цивільного кодексу України заяву про прийняття спадщини чи про відмову від її прийняття не подавала в установлений законом шестимісячний термін та рекомендував звернутися до суду за захистом своїх прав. ОСОБА_3 не бажає приймати спадщину і відмовляється від неї на користь позивачки про що свідчить її письмова заява, підпис на якій засвідчено секретарем Смільчинецької сільської ради від 25.03.2010 року. Позивачка фактично прийняла спадщину, так як Державні акти на право приватної власності на землю, свідоцтво про право власності на майновий пай та ощадні книжки знаходяться у її володінні і вона розпоряджається ними на власний розсуд. Крім того, позивачка постійно проживала з померлою з дня свого народження і до смерті ОСОБА_4 однією сімєю.

Керуючись ст. 1264, 1268, 1273, 1274 ЦК України, ст.15, 15-1, 30, 62, 209, 214, 215 ЦПК України , суд

В и р і ш и в:

1.Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельні ділянки відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧР №002307, виданого на підставі розпорядження Лисянської районної державної адміністрації від 04 грудня 2002 року №431 розміром 1,69 га та Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА №469394, виданого 30.06.2005 року на підставі рішення Смільчинецької сільської ради №16-4/IV від 20.01.2005 року розміром 0,5454 га, що належали ОСОБА_2, яка померла 23 листопада 2008 року.

2.Визнати за ОСОБА_1 право власності на майновий пай у пайовому фонді ТОВ «Кристал», що становить 20638,00 гривень, відповідно до свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства серія ЧЕ-Х №150077, виданого Смільчинецькою сільською радою 01.04.2003 року на імя ОСОБА_2, яка померла 23 листопада 2008 року.

3.Визнати за ОСОБА_1 право власності на грошові заощадження на рахунку №3 у Лисянському відділенні №2971 «Ощадбанк», що належали ОСОБА_2, яка померла 23 листопада 2008 року.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а апеляційну скаргу протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Головуючий суддя П.І.Борисенко