Справа № 2-578/2010
провадження № б/н
РІШЕННЯ

іменем України

"21" жовтня 2010 р. Збаразький районний суд Тернопільської області в складі: головуючого суду ОСОБА_1

при секретарі Довбуш М.Ю.

за участю позивача ОСОБА_2, представника позивача ОСОБА_3,

відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Збаражі справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про надання дозволу для оформлення та видачі проїзних документів неповнолітнім дітям для виїзду за кордон та дозволу на тимчасовий виїзд за кордон неповнолітніх дітей,

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_4 про надання дозволу для оформлення та видачі проїзних документів неповнолітнім дітям для виїзду за кордон та дозволу на їх тимчасовий виїзд за кордон, посилаючись на те, що діти потребують лікування органів зору, яке вона має змогу провести за кордоном, однак відповідач-батько дітей, не дає згоди на їх виїзд за кордон, що є необхідним для оформення проїздних документів та отриманні дозволу на тимчасовий виїзд за кордон. Вважає, що така відмова відповідача суперечить правам та інтересам дітей.

В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги і пояснила, що під час перебування з відповідачем у зареєстрованому шлюбі у них народилися: син ОСОБА_5 та донька ОСОБА_6, які є неповнолітніми і в даний час проживають в ІНФОРМАЦІЯ_1 із її батьками. У дітей хворі органи зору, в зв»язку з чим, вони потребують обстеження та лікування, яке їм може бути надано в одній із клінік Республіки Італії, де на даний час вона проживає із сім»єю. Однак відповідач, як батько неповнолітніх дітей, не займається їх лікуванням та безпричинно, порушуючи права та інтереси дітей, відмовляється надати дозвіл на виготовлення їм проїзних документів та здійснення ними тимчасових поїздок за межі України для проходження обстеження та лікування.

Відповідач ОСОБА_4 в судовому засіданні позову не визнав і пояснив, що діти можуть пройти курс лікування в м.Тернополі, а також він не бажає, щоб його діти проживали спільно із чоловіком позивача.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

Відповідно до ст.3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно п.2 ст.150 Сімейного Кодексу України, батьки зобов"язані піклуватися про здоров"я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. При цьому батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини, що слідує із змісту п.2 ст.155 Сімейного Кодексу України.

Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі, який розірваний з ініціативи відповідача 12.02.2009 року, про що свідчить актовий запис про розірвання шлюбу №11.

Від цього шлюбу у сторін народилися діти: ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Як вбачається із довідки від 04.08.2010 року №608, виданої Великокунинецькою сільською радою Збаразького району Тернопільської області, неповнолітні ОСОБА_7 та ОСОБА_6 перебувають на утриманні матері ОСОБА_2 та проживають в ІНФОРМАЦІЯ_1 без реєстрації.

Неповнолітні перебувають на диспансерному обліку в дитячій косультації Збаразької ЦРКЛ з діагнозом: ОСОБА_7 - складний міопічний астигматизм обох очей, ОСОБА_6 - змішаний астигматизм обох очей, в зв»язку з чим потребують лікування.

18 червня 2009 року позивач зареєструвала шлюб з громадянином ОСОБА_8 ОСОБА_9 Константіном та має постійне місце проживання в Республіці Італії в м.Мілан по вул.Джігноус,12, а також кошти необхідні для лікування дітей

Відповідач, як батько неповнолітніх дітей, відмовляється надати дозвіл на виготовлення проїзних документів дітям та здійснення ними тимчасових поїздок за межі України для лікування органів зору, не займається їх лікуванням про що, свідчить і факт неносіння ОСОБА_6 окулярів, а ОСОБА_7 лінз, прописаних лікарями.

Неповнолітні ОСОБА_7 та ОСОБА_6, будучи опитані в судовому засіданні, відповідно до ст.3 Європейської конвенції про здійснення прав дітей, виявили бажання тимчасово виїхати разом з матірю за межі України на лікуваання та проживання разом із нею.

Відповідно до п.18 Правил оформлення і видачі паспорта України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, в редакції затвердженій Постановою Кабінету Міністрів України від 24.03.2004 року №380, проїзний документ дитини, за наявності заперечень одного з батьків, може бути оформлений на підставі рішення суду.

Проаналізувавши докази, представлені сторонами, суд вважає, що позовні вимоги є підставні і підлягають до задоволення, оскільки відмова батька у наданні згоди на оформлення і видачу проїзних документів своїм неповнолітнім дітям та дозволу на їх тимчасовий виїзд за кордон для лікування, суперечить інтересам дітей та порушує їх права як людини і громадяна України, а тому вважає за необхідне визнати безпідставною відмову відповідача у наданні згоди на оформлення проїзних документів та дозволу на тимчасовий виїзд за кордон доньці ОСОБА_6 та сину ОСОБА_5, визнавши за позивачем право на виготовлення проїзних документів неповнолітнім дітям без згоди батька та визнання за позивачем права на тимчасовий виїзд разом із дітьми за межі України без згоди батька.

На підставі наведеного та керуючись, ст.3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН, ст.3 Європейської конвенції про здійснення прав дітей від 25.01.1996 року, ст.ст.150,152,155 Сімейного кодексу України, ст.16 Закону України «Про охорону дитинства», Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, в редакції затвердженій Постановою Кабінету Міністрів України від 24.03.2004 року №380, ст.ст.10, 60 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Надати дозвіл для оформлення та видачу проїзних документів неповнолітнім ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженцю селища Єлизаветградка Олександрівського району Кіровоградської області та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженки селища Єлизаветградка Олександрівського району Кіровоградської області, без згоди батька ОСОБА_4.

Надати дозвіл неповнолітнім ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженцю селища Єлизаветградка Олександрівського району Кіровоградської області та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженки селища Єлизаветградка Олександрівського району Кіровоградської області, на тимчасовий виїзд за кордон без згоди батька ОСОБА_4.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Тернопільської області через Збаразький районний суд протягом десяти днів після його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Щербата Г.Р.