АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2010 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - Приходченко А.П.

суддів - Городничої В.С., Лаченкової О.В.

при секретарі - Солодової І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 28 жовтня 2008 року

по справі за позовом ОСОБА_2 до Міністерства Транспорту та звязку України, треті особи: Державне підприємство «Іллічівський морський торгівельний порт», ОСОБА_3 про поновлення на роботі,

ВСТАНОВИЛА:

В березні 2008 року ОСОБА_2 звернувся до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що працював начальником Державного підприємства «Іллічівський морський торговельний порт». 22 серпня 2006 року наказом Міністерства транспорту та звязку України №896 його було незаконно звільнено за п.8ст.36 КЗпП України за неналежне виконання умов контракту. У звязку із цим просив поновити його на роботі.

Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 28 жовтня 2008 року в задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

Не погодившись з вказаним рішенням позивач ОСОБА_2 через свого представника звернувся до суду з апеляційною скаргою в якій ставить питання про скасування рішення суду і ухвалення нового рішення, яким задовольнити позов, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права, неповне зясування судом обставин справи, які мають значення для вирішення спору.

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 29 грудня 2008 року рішення суду першої інстанції скасовано з направленням справи на новий розгляд до Приморського районного суду м. Одеси.

Ухвалою Приморського районного суд м. Одеси від 06 лютого 2009 року відкрито провадження в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Міністерства Транспорту та звязку України, треті особи Державне підприємство «Іллічівський морський торговельний порт», ОСОБА_3 про порушення трудових прав. Ухвалою вказаного суду від 03 липня 2009 року позовну заяву ОСОБА_2 залишено без розгляду.

Ухвалою Верховного Суду України від 23 грудня 2009 року за касаційною скаргою ОСОБА_3 ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 29 грудня 2008 року скасовано, справа передана на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою вказаного суду від 25 лютого 2010 року рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 28 жовтня 2008 року скасовано, позовні вимоги ОСОБА_2 про поновлення на роботі залишено без розгляду.

Ухвалою Верховного Суду України від 27 жовтня 2010 року за касаційною скаргою позивача ухвалу апеляційного суду від 25 лютого 2010 року скасовано, а справу направлено до суду апеляційної інстанції для розгляду іншим складом суду.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без змін з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивач був прийнятий на посаду начальника Державного підприємства «Іллічівський морський торговельний порт» торговельного порту згідно з наказом Міністерства транспорту та звязку України від 29.12.2005 року. Наказом міністра транспорту та звязку України від 21.04.2006 року № 372 з позивачем було укладено контракт № 6-ІІІ строком на пять років. За результатами комплексної перевірки, проведеної згідно з наказом Міністерства транспорту та звязку України №889 від 18.08.2006 року «Щодо проведення перевірки деяких питань фінансово-господарської діяльності ДП «Іллічівський морський торговельний порт» було виявлено факти неефективного управління адміністрацією порту державним майном, що призвело до негайних наслідків у фінансово-господарській, комерційній та експлуатаційній діяльності порту, - про що зазначено в акті від 18.08.2006 року №14-1-03-23. Наказом № 896 від 22.08.2006 року позивача було звільнено з 23 серпня 2006 року з посади начальника ДП «Іллічівський морський торговельний порт» на підставі п.8ст.36 КЗпП України, а саме: з підстав передбачених контрактом у звязку з неналежним виконанням позивачем обовязків, передбачених п.п.1,6 та відповідно до підпункту «в» п.26, підпунктів «є», «ж», «й» п.27 контракту. За період з 23.08.2006 року по 28.08.2006 року позивач знаходився на робочому місці, про що свідчить накази, які підписані ним в цей час, тому суд першої інстанції доводи позивача про те, що його звільнення мало місце під час його тимчасової непрацездатності згідно лікарняного листа виданого 22.08.2006 року, суд оцінив критично. Позивачу була вручена копія наказу про його звільнення, але він відмовився від підпису про його отримання, про що свідчить акт від 24.08.2006 року. Трудову книжку позивач отримав у березні 2007 року.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_2 районний суд виходив з того, що ним не обґрунтований пропуск строків передбачений ст. 233 КЗпП України.

Виходячи з наведеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно прийшов до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог позивача про поновлення на роботі.

Згідно ст. 233 КЗпП України працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.

Якщо місячний строк звернення до суду пропущено без поважних причин, у позові може бути відмовлено з цих підстав, якщо суд не встановить поважних причин пропуску цього строку.

Як вбачається з матеріалів справи згідно з Актом про вручення копій наказів від 24.08.2006 року позивачу була вручена копія наказу Міністра транспорту та звязку України від 22.08.2006 року №896 «Про звільнення ОСОБА_2А.», проте позивач від підпису в акті відмовився. Трудова книжка була отримана позивачем в березні 2007 року, що визнано сторонами. Однак до суду з позовом ОСОБА_2 звернувся лише у березні 2008 року. Як вбачається з матеріалів справи ніяких вагомих доказів на підтвердження причин пропуску місячного терміну позивачем суду не надано.

За таких обставин, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги не є суттєвими і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи. Суд першої інстанції повно та правильно зясував характер спірних правовідносин, правильно застосував зазначені норми матеріального права, що підлягали застосуванню, висновки суду про встановлені обставини й правові наслідки є вичерпаними, відповідають дійсності та підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 28 жовтня 2008 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Судді: