АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22ц-912/10 Головуючий у 1-й інстанції Миронець О.К. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2010 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області у складі:

головуючого - АНТОНОВА В.М. суддів - МАРТЄВА С.Ю., ЧГЧЗЛЯ В.А. при секретарі - МОТРІЙ С.В.

розглянула провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Карлівського районного суду Полтавської області від 27 січня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання квартири АДРЕСА_1 спільною сумісною власністю подружжя та розподіл майна.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді - доповідача Апеляційного суду,-

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Карлівського районного суду Полтавської області від 27 січня 2010 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено.

У апеляційній скарзі порушене питання про скасування рішення з підстав невірного застосування місцевим судом норм матеріального та процесуального права.

Апеляційний суд, перевіривши законність і обґрунтованість рішення місцевого суду у межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, вважає, що остання задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч.І ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу, якщо встановлює, що суд першої інстанції постановив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Місцевим судом встановлено, і це вбачається із матеріалів справи, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 09.06.2007 року уклали шлюб. А 19.03.2009 року шлюб між сторонами розірвано, згідно свідоцтва про розірвання шлюбу № 25 від 19.03.2009 року, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Карлівського РУЮ Полтавської області.

Згідно договору дарування від 02.06.2005 року відповідачу ОСОБА_3 було подаровано квартиру АДРЕСА_2.

Позивачка в доводах позовної заяви та апеляційної скарги посилається на те, що оскільки ремонт у вищевказаній квартирі здійснений за кошти, які їй подарували батьки, і після ремонту вартість квартири значно збільшилась, то вказана квартира є спільним майном подружжя.

Проте, відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», не належить до спільної сумісної власності майно одного з подружжя, набуте особою до шлюбу; набуте за час шлюбу на підставі договору дарування або в порядку спадкування; набуте за час шлюбу, але за кошти, які належали одному з подружжя особисто.

Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно ч. 1 ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Як вбачається із матеріалів справи, докази надані позивачкою під час розгляду справи свідчать лише про факти, які сторонами не оспорюють ся, а саме про проведення ремонтних робіт в спірній квартирі, проте позивачкою не надано жодного належного доказу саме того, що батьками позивачки було подаровано їй кошти в сумі 30 000 грн., а також того, що саме ці кошти були витрачені позивачкою на проведення ремонтних робіт.

Крім того, місцевим судом вірно встановлено, і це вбачається із матеріалів справи, що внески за спірний автомобіль «Чері-амулет», що був придбаний відповідачем за час перебування у шлюбі, були сплачені за рахунок продажу автомобілю ВАЗ 21099, 1992 року випуску.

Отже виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що місцевий суд прийшов до вірного висновку щодо відмови в задоволенні позовних вимог.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 303, 307 п.1 ч. 1, 308, 315, 317, 319 ЦГЖ

України, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити, а рішення Карлівського районного суду Полтавської області від 27 січня 2010 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання нею чинності.

Головуючий суддя: (підпис)

Судді: (підписи)

Згідно: