Справа № 2-52/10
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"26" січня 2010 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м.Житомира в складі:

Головуючого-судді Колупаєва В.В.

При секретарі Ямковій О.М.

Розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу за позовом Заступника прокурора Житомирської області в інтересах ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Виконавчого комітету Житомирської міської ради , ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання свідоцтва про право власності на квартиру та договору купівлі продажу квартири недійсними , виселення та вселення ,-

В С Т А Н О В И В:

Заступник прокурора Житомирської області в інтересах ОСОБА_1 , ОСОБА_3, ОСОБА_3 звернувся до суду з даним позовом в обґрунтування вимог зазначив , що рішенням Корольовського районного суду м. Житомира 08.09.2003 року в період тимчасової відсутності ОСОБА_1 , ОСОБА_3, ОСОБА_3 , їх визнали такими, що втратили право користування жилим приміщенням - квартирою №53 по вул.Київській, 64 м.Житомира. Це рішення дало можливість ОСОБА_6 - чоловіку та батькові позивачів виписати їх із вказаної квартири , приватизувати її і в подальшому продати квартиру ОСОБА_7, ОСОБА_5

Посилаючись на те, що рішення Корольовського районного суду м.Житомира від 08.09.2003 року скасовано , а провадження по справі закрито в зв'язку із смертю ОСОБА_6 , прокурор просив визнати свідоцтво про право власності на квартиру та договір купівлі-продажу недійсними , забов'язати відповідачів повернути квартиру до житлового фонду міськвиконкому , виселити ОСОБА_7 . ОСОБА_5 та вселити ОСОБА_6 у спірне житло .

В судовому засіданні прокурор підтримав позов повністю із викладених у позові підстав.

Відповідачі ОСОБА_7 . ОСОБА_5 в судовому засіданні позов не визнали повністю з тих підстав , що ОСОБА_1 . ОСОБА_3. ОСОБА_3 були визнані такими , що втратили право користування жилим приміщенням , спірна квартира була приватизована відповідно до вимог діючого законодавства , а вони як добросовісні набувачі , що придбали по договору купівлі-продажу дану квартиру, не можуть бути виселені із неї.

Представник відповідача -Управління житлового господарства Житомирської міської ради в судовому засіданні вимоги до їх установи не визнав повністю, з тих підстав, що приватизація спірної квартири була проведена відповідно до вимог діючого законодавства.

Суд , заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи вважає позов таким , що підлягає до часткового задоволення з наступних підстав .

Судом встановлено , що ОСОБА_6 був наймачем квартири АДРЕСА_1 . ОСОБА_1 , ОСОБА_3. ОСОБА_3 були зареєстровані у вказаній квартирі як члені сім'ї наймача ОСОБА_6

Згідно рішення Корольовського районного суду м.Житомира від 08.09.2003 року ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_3 були визнанні такими , що втратили право користування квартирою № 53 по вул.Київській, 64, м.Житомира . В подальшому вказана квартира була приватизована ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло № 44911 від 21.10.2003 року .

По договору купівлі-продажу від 14.11.2003 року ОСОБА_6 через свого представника продав ОСОБА_7, ОСОБА_5 квартиру АДРЕСА_2, м..Житомира.

Апеляційним судом Житомирської області 29.01.2004 року було скасоване рішення Корольовського районного суду м.Житомира від 08.09.2003 року і справа була направлена на новий розгляд. Корольовським судом м.Житомира 18.03.2004 року провадження по вказаній справі було закрито в зв'язку із смертю ОСОБА_6

Відповідно до вимог ст.ст.2,3,8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» свідоцтво про право власності на житло № 44911 від 21.10.2003 року на імя ОСОБА_6 має бути визнано недійсним .

Однак відповідно до вимог ст.145 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) ОСОБА_7,являються добросовісними набувачами квартири АДРЕСА_3, оскільки набувачі квартири не знали та не могли знати , про те що ОСОБА_6 не мав права відчужувати вказану квартиру. В судовому засіданні ці обставини не спростовані прокурором.

При укладання вказаного договору - купівлі продажу квартири АДРЕСА_4 , сторони по договору виконали усі необхідні умови ,щодо його укладання передбачені ЦК УРСР (в редакції 1963 року) . ОСОБА_7, яка діяла в інтересах своєї неповнолітньої дочки ОСОБА_5 , передала представнику ОСОБА_6 кошти , а представник ОСОБА_6 передав ОСОБА_7 , ОСОБА_5 вказану квартиру підписавши договір купівлі - продажу .

Враховуючи викладене , вимоги прокурора в цій частині є безпідставними і задоволенню не підлягають.

Також не підлягають до задоволенню і вимоги прокурора , щодо повернення вказаної квартири до державного житлового фонду Житомирського міськвиконкому і вселення ОСОБА_7 , ОСОБА_5 із квартири АДРЕСА_3, оскільки останні являються власниками вказаної квартири.

Не підлягають до задоволення також і вимоги прокурора в частині вселення ОСОБА_1 , ОСОБА_3, ОСОБА_3 в квартиру АДРЕСА_5 , оскільки прокурором не надано суду доказів , що ОСОБА_7 , ОСОБА_5чинили останнім перешкоди в користуванні вказаною квартирою.

Керуючись ст.ст. 64,71,72 ЖК України, ст.ст.2,3,8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» . ст.ст.48.145 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) ст. 10. 11, 60,169, 209, 215 ЦПК України, суд , -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Визнати недійсним свідоцтво про право власності на квартиру № 53 по Київській, 64 м.Житомира від 21.10.2003 року за № 44911, видане відділом приватизації державного житлового фонду Житомирської міської ради на ім'я ОСОБА_6.

В іншій частині позов залишити без задоволення за безпідставністю.

Стягнути з ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь держави 8,50 гри. державного мита , 30 грн. витрат за інформаційно технічне забезпечення суду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Житомирської області «крез Корольовський районний суд м.Житомира на протязі 10 днів з дня його проголошення подачею заяви на апеляційне оскарження. Апеляційна скарга на рішення ту подається на протязі 20 Днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя В. В. Колупаєв