Києво-Святошинський районний суд Київської області
Справа № 2-214/10
РІШЕННЯ

Іменем України

24.06.2010 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі: головуючого судді Ковальчук Л.М., при секретарі Гуменній Ю.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Гатненська сільська рада Києво-Святошинського району Київської області, Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у Київській області, Відділ містобудування та архітектури Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області, Києво-Святошинська районна санітарно-епідеміологічна станція, Києво-Святошинське районне управління Міністерства України з надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи, про зобовязання відновити первісний стан земельної ділянки та знести обєкт самочинного будівництва,

В С Т А Н О В И В:

У липні 2009 року ОСОБА_1 звернувся із позовом до ОСОБА_2 третя особа Гатненська сільська рада Києво-Святошинського району про відновлення стану земельної ділянки, знесення самочинно збудованої споруди та відшкодування матеріальної і моральної шкоди, посилаючись на те, що він є власником земельної ділянки площею 0,13 га, яка розташована за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Гатне, вул. Абрикосова на підставі Державного акту на право власності на землю № 2495 від 15 березня 2002 року. Земельна ділянка ОСОБА_2 знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинськитй район, с. Гатне, вул. Шляхова та межує з його земельною ділянкою.

ОСОБА_2 на своїй земельній ділянці будує багатоповерхову споруду в безпосередній близькості від його земельної ділянки, яка межує із земельною ділянкою ОСОБА_2 (0,45 м до межі), з порушенням меж та відстаней, встановлених для будівництва подібних споруд, тим самим порушуючи його права, як власника суміжної земельної ділянки, а також з порушенням санітарних, пожежних та будівельних норм щодо його земельної ділянки.

Крім того, ОСОБА_2 через його земельну ділянку проклав дорогу для завезення вантажним транспортом будівельних матеріалів. Вантажний транспорт їздить по території його земельної ділянки, знищуючи родючий шар землі. ОСОБА_2 використовує його земельну ділянку в якості майданчика для складування будівельних матеріалів та сміття.

Земельний спір між ним та ОСОБА_2 розглядався сільською радою, яка встановила порушення з боку ОСОБА_2

Він звернувся до Гатненської сільської ради Києво-Святошинського району з метою відновлення стану земельної ділянки ОСОБА_2 З цих підстав було проведено комісійне обстеження земельної ділянки, наданої для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд, розташованої в с. Гатне на перехресті вул. Абрикосовій та вул. Шляхова (Акт від 26 листопада 2008 року).

В ході обстеження встановлено, що дозвіл на будівництво у ОСОБА_2 відсутній, будівельні матеріали (залізобетонні плити, щебінь, пісок тощо), які належать ОСОБА_2, розвантажені на ділянках суміжних землекористувачів, вантажні автомобілі втрамбували поверхневий родючий шар землі, деякі частини земельних ділянок засипані будівельним сміттям, що в свою чергу унеможливило використання земельної ділянки під городництво.

Будівельні роботи проводяться в безпосередній близькості від його земельної ділянки, відстань від будови, яку будує ОСОБА_2 до меж, дорівнює 0,45 м.

8 жовтня 2008 року ОСОБА_2 Гатненською сільською радою Києво-Святошинського району Київської області оголошено попередження з вимогою припинити будівництво, що здійснюється з грубим порушенням будівельних норм та потрібно одержати офіційний дозвіл на будівництво. Однак останнім дане попередження було проігноровано.

22 жовтня 2008 року Актом перевірки дотримання вимог земельного законодавства Управління з контролю за використанням та охороною земель у Київській області Держземінспекції України Державного комітету України по земельних ресурсах встановлено, що в результаті використання вантажного транспорту для завезення будівельних матеріалів на суміжних земельних ділянках ОСОБА_2 знищено поверхневий шар грунту суміжної земельної ділянки ОСОБА_1 орієнтовно площею 0,07 га (акт 4043/97).

19 листопада 2008 року Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Київській області Державної архітектурно-будівельної інспекції Міністерства регіонального розвитку та будівництва України перевіркою на місці встановлено, що ОСОБА_2 будується будівля, зовнішніми розмірами 42,00х12,00 м, самочинно, без розроблення і затвердження проектної документації. За дорученням прокуратури Києво-Святошинського району за вчинене правопорушення ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 97 КУпАП ( постанова про накладення штрафу від 12 листопада 2008 року № 2626) та надано припис про припинення будівельних робіт від 12 листопада 2008 року № 68.

Однак ОСОБА_2 продовжує будівництво, незважаючи на зазначений припис. На його неодноразові звернення щодо відновлення стану земельної ділянки він не реагує.

ОСОБА_2 здійснює будівництво без його дозволу та унеможливлює здійснення його прав на земельну ділянку, а саме використання ним її за цільовим призначенням.

Управлінням з контролю за використанням та охороною земель у Київській області Держземінспекції України Державного комітету України по земельних ресурсах встановлено, що в результаті використання вантажного транспорту, складування будівельних матеріалів на суміжних ділянках ОСОБА_2 знищено поверхневий шар грунту суміжної земельної ділянки ОСОБА_1 орієнтовно площею 0,07 га, тим самим ОСОБА_2 порушено вимоги ст. 103 ЗК України. Оскільки продуктивність використання земельної ділянки ОСОБА_1 внаслідок знищення родючого шару землі зменшується, що в свою чергу не дозволяють використовувати земельну ділянку за її цільовим призначенням.

Родючий шар грунту-це верхня гумусова частина грунту, яка має сприятливі для росту хімічні, фізичні та біологічні властивості і складає 30 см.

Розмір знищеного у кубічних метрах шару грунту його земельної ділянки складає 210 куб. м.

Відновлення земельної ділянки складається з прибирання будівельного сміття із завантаженням на самоскид вартістю 12600 грн., зняття верхнього шару грунту із завантаженням, що становить 12600 грн., завезення родючого грунту з вартістю грунту, що становить 25200 грн., розвезення грунту по території, трамбування і планування, що становить 12600 грн., а всього-63000 грн.

Крім того, у відповідності до вимог ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці. що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.

Якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок.

У разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобовязати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову.

Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво. Особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, зобовязанва відшкодувати витрати, повязані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану.

Згідно зазначеної статті будівництво вважається самочинним, якщо у діях особи є хоча б одна із ознак, передбачених ч. 1 ст. 376 ЦК України.

ОСОБА_2 забудова здійснюється без одержаного у встановленому порядку дозволу, належно затвердженого проекту, з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Тобто він здійснює самочинне будівництво. Споруда багатоповерхова, розташована від меж його ділянки на відстані на 0,45 м. Козирок даху зі зливами виступає над його земельною ділянкою і дощові води зливаються на земельну ділянку. Після закінчення будівництва буде виконана отмостка біля будівлі, вона теж буде виконана на його землі, з порушенням меж та відстаней, встановлених для будівництва подібних споруд, тим самим відповідач порушує санітарні, пожежні та будівельні норми. Багатоповерхова будівля затінює його земельну ділянку, під час дощу затоплюється водою. На земельній ділянці постійно тінь, при дощах вся вода в городі і тому городина рости не буде. ОСОБА_2 повинен був обрати такий спосіб використання земельної ділянки, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей та щоб не було затінення, підтоплення тощо.

Оскільки ОСОБА_2 будівництво здійснює без дозволу, без проекту, з істотними порушеннями будівельних норм і правил, що порушує його права, вважає за необхідне зобовязати останнього знести самочинно збудовану споруду для відновлення порушених його прав, як власника суміжної земельної ділянки.

Положення ч. 2 ст. 13 ЦК України передбачають, що при здійсненні своїх прав особа зобовязана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині.

У разі недодержання особою при здійсненні своїх прав вимог, які встановлені для межі здійснення цивільних прав, суд може зобовязати її припинити зловживання своїми правами, а також застосувати інші наслідки, встановлені законом.

Відповідно до вимог ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на відшкодування.

Упущеною вигодою за ст. 22 ЦК України вважаються доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено.

Своїми діями ОСОБА_2 створив йому умови, які не дозволяють користуватися та розпоряджатися своїм майном, він не міг впродовж всього літа, осені 2008 року садити город, збирати врожай, робити заготівки на зиму, вимушений був весь сезон (3 місяці) все купувати на ринку, на що витрачено 18000 грн. (200 грн. х 90 днів = 18000 грн.). тобто упущена вигода складає 18000 грн. В цьому сезоні вищевикладене продовжується. Він не має змоги відпочивати після робочого тижня на природі, дихати свіжим повітрям, не має змоги садити город. Відшкодування збитків, заподіяних власникам землі внаслідок неодержання доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки, здійснюється особою у відповідності до вимог ст. 156 Земельного кодексу України, ст. 1166 ЦК України у повному обсязі.

Незважаючи на наявність у нього зареєстрованого права власності на зазначене майно, а також ст. ст. 317, 319 ЦК України, відповідно до яких власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном на власний розсуд. Стаття 321 ЦК України встановлює непорушність права власності. Зокрема, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, відповідач своїми протиправними діями створює перепони, які не дозволяють користуватися, розпоряджатися земельною ділянкою.

Згідно вимог ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не повязана з розміром цього відшкодування.

Завдану незаконними діями ОСОБА_2 моральну шкоду він оцінює у розмірі 5000 грн., яка полягає у явній неповазі до його прав, як власника земельної ділянки-2500 грн., у душевних переживаннях в звязку з знищенням родючого шару земельних ділянок, що завдає йому додаткових незручностей та витрат, у відмові відповідача вирішити це питання мирним шляхом-1500 грн., у порушенні нормального життєвого ритму через неможливість продовження активного життя та користуванні земельною ділянкою-1000 грн.

Розмір моральної шкоди розрахований з урахуванням ступеню протиправності дій відповідача та його безпосередньої вини в цьому, глибини душевних страждань. порушення права власності.

Внаслідок порушення прав він вимушений був звернутися за наданням юридичної допомоги, що згідно з ст. 22 ЦК України є збитками та на підставі цієї норми та ст. 611 ЦК України підлягають відшкодуванню в повному обсязі.

У відповідності до вимог ст. 152 Земельного кодексу України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю.

Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не повязані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Враховуючи викладене, ОСОБА_1 просив на підставі вимог ст. ст. 103, 152, 156, 158 Земельного кодексу України, ст. ст. 13, 16, 22, 23, 317, 321, 376, 611, 1166, 1167 Цивільного кодексу України зобовязати ОСОБА_2 відновити стан земельної ділянки, який існував до порушення прав, площею 0,13 га, що розташована за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Гатне, вул. Абрикосова, яка належить йому на праві власності згідно Державного акту на право власності на землю № 2495 від 15 березня 2002 року, зобовязати ОСОБА_2 знести самочинно збудовану багатоповерхову споруду на земельній ділянці по вул. Абрикосова перехрестя з вул. Шляхова у с. Гатне, Києво-Святошинського району, Київської області, стягнути з ОСОБА_2 на його користь майнову шкоду в розмірі 63000 грн., 5000 грн. у рахунок відшкодування моральної шкоди, упущену вигоду в сумі 18000 грн., понесені витрати на правову допомогу та оплату судового збору та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду від 23 вересня 2009 року судом притягнуто до участі у справі в якості третіх осіб: Інспекцію державного архітектурно-будівельного контролю у Київській області, Відділ містобудування і архітектури Києво-Святошинської районної державної адміністрації, Києво-Святошинську районну санітарно-епідеміологічну станцію, Києво-Святошинське районне управління Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи.

У судовому засіданні представник позивача вимоги підтримав та просив позов задовольнити.

У судовому засіданні представник відповідача позов не визнав та заперечував проти його задоволення.

Представник третьої особи Гатненської сільської ради в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи третя особа повідомлялась належним чином, суду надана заява про розгляд справи у відсутності представника третьої особи.

У судовому засіданні представник третьої особи Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Київській області підтримав заявлені вимоги позивача в частині самовільного будівництва.

У судове засідання представник Відділу містобудування і архітектури Києво-Святошинської районної державної адміністрації не зявився, про час і місце розгляду справи третя особа повідомлялась належним чином. суду надана заява по розгляд справи у відсутності представника третьої особи.

У судове засідання представник третьої особи Києво-Святошинської районної санітарно-епідеміологічної станції в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи третя особа повідомлялась належним чином, причини неявки суду невідомі.

У судове засідання представник третьої особи Києво-Святошинського районного управління Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи третя особа повідомлялась належним чином, причини неявки суду невідомі.

Суд, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, зясувавши дійсні обставини справи, дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 0,13 га, яка розташована за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Гатне, вул. Абрикосова, цільове призначення-будівництво та обслуговування жилого будинку і господарських будівель, і належить йому на підставі Державного акту на право приватної власності на землю Серії ІІІ-КВ № 089286 від 15 березня 2002 року.

Відповідачу ОСОБА_2 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку Серії ЯЕ № 601145 від 20 вересня 2007 року належить на праві власності земельна ділянка площею 0,1214 га, яка розташована за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Гатне, вул. Шляхова, цільове призначення земельної ділянки-будівництво та обслуговування жилого будинку. Позивач ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є суміжними землевласниками.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 376 Цивільного кодексу України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Як вбачається з матеріалів справи відповідач ОСОБА_2 на належній йому земельній ділянці площею 0,1214 га, цільове призначення якої-будівництво та обслуговування жилого будинку, що розташована за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Гатне, вул. Шляхова, без належного дозволу та належно затвердженого проекту, з порушенням вимог ДБН-360-92** „Планування і забудова міських і сільських поселень було споруджено житловий будинок. Таким чином, вказаний обєкт нерухомого майна згідно положення, закріпленого в ч. 1 ст. 376 Цивільного кодексу України, є самочинним будівництвом.

Згідно вимог ч. 7 ст. 376 Цивільного кодексу України у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобовязати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову. Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, зобовязана відшкодувати витрати, повязані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану.

Таким чином, з підстав, передбачених ч. 7 ст. 376 Цивільного кодексу України, право на звернення до суду із позовом з вимогою про знесення обєкта самочинного будівництва, має виключно орган місцевого самоврядування чи орган державної влади за місцем знаходження обєкта самочинного будівництва. В даному випадку право на звернення з вказаним позовом має Гатненська сільська рада Києво-Святошинського району Київської області.

Виходячи із змісту норм ст. ст. 16, 386, 391 Цивільного кодексу України власник вправі звернутися до суду з вимогою про захист порушеного права будь-яким способом, який є адекватним змісту порушеного права, враховує характер порушення так дає можливість захистити порушене право. Перелік способів захисту цивільних прав та інтересів, визначених ст. 16 Цивільного кодексу України, не є вичерпним.

Згідно вимог ст. 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем ОСОБА_1 предявлено до суду позов з підстав ч. 7 ст. 376 Цивільного кодексу України.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 11 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Таким чином, суд розглядає справу виключно з підстав, заявлених в позові позивачем.

Враховуючи викладене, керуючись принципом диспозитивності цивільного процесу, суд приходить до висновку про необхідність відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 щодо знесення відповідачем ОСОБА_2 самочинної будівлі, яка розташована на земельній ділянці по вул. Шляхова у с. Гатне, Києво-Святошинського району, оскільки позивач ОСОБА_1 не наділений правом звернення до суду з позовом про знесення обєкта самочинного будівництва з підстав, передбачених ст. 376 Цивільного кодексу України, проте суд одночасно розяснює йому право на предявлення позову у випадку порушення його права користування та розпорядження своїм майном з підстав, визначених ст. 391 Цивільного кодексу України.

Відповідно до вимог ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Згідно наявного в матеріалах справи Акту А № 4043/97 перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 22 жовтня 2008 року Управління з контролю за використанням та охороною земель у Київській області Держземінспеції України Державного комітету України по земельних ресурсах вбачається, що у результаті перевірки встановлено, що на земельній ділянці ОСОБА_2 проводяться будівельні роботи з спорудження житлового будинку. Під час проведення будівельних робіт ОСОБА_2 влаштував складування будівельних матеріалів, а саме: залізобетонні плити перекриття, щебінь, пісок річковий, використовується вантажний транспорт для завезення будівельних матеріалів на земельну ділянку, через суміжну земельну ділянку, яка належить ОСОБА_1 відповідно до акту на право приватної власності № 2494. Внаслідок заподіяних дій ОСОБА_2 знищив поверхневий шар грунту суміжної земельної ділянки ОСОБА_1 орієнтовною площею 0,07 га. Землі житлової та громадської забудови.

За таких обставин суд, оцінюючи зібрані в справі докази, дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 в частині вимог щодо зобовязання відповідача відновити стан земельної ділянки, який існував до порушення прав, підлягає задоволенню, а тому є необхідним зобовязати відповідача ОСОБА_2 відновити стан земельної ділянки площею 0,13 га, цільове призначення-для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських споруд, що розташована за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Гатне, вул. Абрикосова, належної на праві власності ОСОБА_1, який існував до порушення прав, шляхом відновлення поверхневого шару грунту земельної ділянки та зобовязання ОСОБА_2 вивезти з цієї земельної ділянки всі належні йому будівельні матеріали.

В частині заявлених вимог позивача про відшкодування з відповідача на його користь майнової шкоди в сумі 63000 грн. та на підставі вимог ст. 22 ЦК України упущеної вигоди в сумі 18000 грн., то вони задоволенню не підлягають, оскільки позивачем не надано суду доказів у їх обгрунтування.

Згідно вимог ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно розяснень Пленуму Верховного Суду України, даних у п. 3 постанови „Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди № 4 від 31 березня 1995 року, з послідуючими змінами, „Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до п. 9 постанови „ Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Що стосується заявлених вимог позивачем ОСОБА_1 про відшкодування йому моральної шкоди, то суд вважає доведеним факт заподіяння відповідачем ОСОБА_2 позивачу ОСОБА_1 моральної шкоди, оскільки ОСОБА_1 зазнав моральних страждань, як зазначає позивач, у звязку із знищенням поверхневого шару грунту, що завдало йому додаткових незручностей, у порушенні нормального життєвого ритму через неможливість користування своєю земельною ділянкою. З урахуванням зазначених моральних страждань, ступеня їх тяжкості та тривалості суд визначає розмір заподіяної моральної шкоди в розмірі 2500 грн. позивачу, яку стягує з відповідача на її користь. У решті вимог про відшкодування моральної шкоди з відповідача на користь позивача суд відмовляє за їх необгрунтованістю.

Понесені позивачем витрати по сплаті витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 37 грн., 33 грн. 50 коп. судового збору та 1000 грн. понесених витрат на правову допомогу слід стягнути з відповідача згідно зі ст. ст. 84, 88 ЦПК України на користь позивача ОСОБА_1 У решті вимог про стягнення судових витрат та понесених витрат на правову допомогу слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 15, 16, 22, 23, 376, 386, 391, 1166, 1167 Цивільного кодексу України, ст. ст. 22, 26, 31 Закону України „Про місцеве самоврядування, ст. ст. 24, 29 Закону України „Про планування та забудову територій, ст. ст. 39, 40, 103, 152, 156, 158 Земельного кодексу України, ст. ст. 10, 60, 61, 84, 88, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Гатненська сільська рада Києво-Святошинського району Київської області, Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у київській області, Відділ містобудування та архітектури Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області, Києво-Святошинська районна санітарно-епідеміологічна станція, Києво-Святошинське районне управління Міністерства України з надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи, про зобовязання відновити первісний стан земельної ділянки та знести обєкт самочинного будівництва задовольнити частково.

Зобовязати ОСОБА_2 відновити стан земельної ділянки площею 0,13 га, цільове призначення-для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських споруд, що розташована за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Гатне, вул. Абрикосова, належної на праві власності ОСОБА_1, який існував до порушення прав, шляхом відновлення поверхневого шару грунту земельної ділянки та зобовязання ОСОБА_2 вивезти з цієї земельної ділянки всі належні йому будівельні матеріали.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 завдану моральну шкоду у розмірі 2500,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати, що складаються з судового збору у розмірі 33,50 грн. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 37,00 грн. та витрат на правову допомогу у розмірі 1000,00 грн.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області шляхом подання в 10-денний строк з дня проголошення рішення суду апеляційної скарги або шляхом подання в 10-денний строк з дня проголошення рішення суду заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги.

Суддя Ковальчук Л.М.