Справа № 2-71
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 березня 2010 року Запорізький районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді ГОНЧАРЕНКО П.П.

при секретарі Бєлоусової Ю.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на ? частку домоволодіння, -

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2007 р. позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду позовом до ОСОБА_2 про визнання права спільної сумісної власності на майно, яке придбано за час перебування у шлюбі. В квітні 2008 року, 28.05.2009 року, 16.11.2009 року, 14.01.2010 року позовна заява була позивачкою уточнена.

В позові ОСОБА_1 зазначила, що знаходилася з відповідачем по справі в фактичних шлюбних відносинах з 1996 по липень 2007 року, вони вели спільне господарство на спільні кошти, а саме витрачали кошти на оренду житла, оскільки будинок не був поудований, купівлю продуктів споживання. В 1997 році вирішили спільно з відповідачем будувати будинок за адресою Запорізький район с.Нижня Хортиця вул. Українська, 27. Кошти на будівельні матеріали витрачали спільно. В 1998 році закінчили будівництво та стали проживати в будинку однією родиною. Відповідач оформив право власності на будинок, але не повідомив про це позивачку. Відповідачу було надано земельну ділянку під будівництво житлового будинку у власність, про що свідчить державний акт на право власності на землю.

В 2001 році відносини між сторонами погіршилися, стали постійно виникати непорозуміння і сварки, відповідач перестав пускати позивачку до будинку. Позивачка указує, що вимушена була проживати якийсь час за іншими адресами, але коли вони з відповідачем мирилися, вони проживали разом. Він надав їй 1000 доларів США в якості компенсації за будинок. Розмір вираховував самостійно. Але через деякий час запропонував примиритися, та забрав гроші назад і зробив газопостачання в будинку. . На час подачі позовної заяви відповідач не пускає її до будинку. Вважає, що вона має право на половину будинку, оскільки вони знаходилися в фактичних шлюбних відносинах та проживали однією сім*єю та оскільки вона приймала активну участь у будівництві своєю працею та грошима.

Після уточнення вимог просила визнати право спільної часткової власності на домоволодіння 27 по вул.Українській в с.Нижня Хортиця Запорізького району, а саме на житловий будинок літ «А», фундамент під житлову прибудову літ.«А-1», сарай літ «В» , сарай літ «В-1», сарай літ. «Д» , намет літ. «Г» , ворота № 1, паркан № 2 та водопровід. Визнати частки у праві спільної часткової власності рівними, тобто по ? за нею та за відповідачем.

Окрім того, позивачка вважає, що незаконними діями відповідача по перешкоджанню в користуванні житловим будинком, що спричинили низку нервових зривів у неї, їй спричинено моральну шкоду, яку она оцінює в 15000 гривень, які просить стягнути з відповідача. Також просила стягнути її витрати на правову допомогу у розмірі 2000 гривень та вісі судові витрати з відповідача.

Відповідач проти позову заперечував. Пояснив, що дійсно знаходився з позивачкою ОСОБА_1 в фактичних шлюбних відносинах. Фактично шлюбні відносини між ним та позивачкою були припинені з жовтня 2004 року. Позивачка була відсутня до червня 2005 року. В червні 2005 року позивачка повернулася, та зробила спробу поновити стосунки, що не вдалося. Не зважаючи на заперечення відповідача позивачка оселилася в 1 кімнаті будинку та не бажає виселятися. Відповідачем було подано позов про усунення перешкод в користуванні житловим будинком з боку ОСОБА_1 Вважає, що позовні вимоги позивачки є необґрунтованими, тому, що указаний нею житловий будинок фактично, ще не добудований, не проведена прийомка об*єкту завершеного будівництва та не зареєстровано право власності на будинок. Ствердження позивачки про те, що будівельні матеріали на будівництво придбані сторонами на сумісні кошти не відповідають дійсності. ОСОБА_2 пояснив, що він придбав будівельні матеріали за власні кошти. Також йому допомагали в придбанні та отриманні частини будівельних матеріалів його батьки. Будинок не пройшов реєстрацію в БТІ, оскільки не проведена передбачена прийомка об*єкту будівництва. Просить в позові ОСОБА_1 відмовити.

Суд, вислухавши пояснення сторін, допитавши свідків, вивчивши матеріали справи, докази надані сторонами, приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню. Судом встановлено і на цьому він ґрунтує свій висновок:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не перебували у зареєстрованому шлюбі, а знаходилися в фактичних шлюбних відносинах.

До того ж судом встановлено, що ОСОБА_1 перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 до 14.12.1999 року. Шлюб боло розірвано відповідно до актового запису №565 зробленому Хортицьким відділом РАЦС в м.Запоріжжі. Тобто на час сумісного будування будинку, про який вказує позивачка вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з іншим чоловіком. (а.с.23)

Свідки ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 підтвердили суду факт сумісного проживання позивачки та позивача однією сім*єю. Але ОСОБА_2 проти вказаних обставин і не заперечував.

На підставі рішення виконавчого комітету Розумівської сільської ради №54 від 23.04.1998 року ОСОБА_2 було надано в приватну власність земельну ділянку площею 0,2 га на території Розумівської сільської Ради в с.Нижня Хортиця вул Українська, 27 для будівництва житлового будинку, про що видано Державний акт на право приватної власності на землю І-ЗП № 023655 (акт зареєстрований в Книзі записів дерєжавних актів на право приватної власності на землю за № 2608) (а.с.200).

ОСОБА_2 зареєстрований БТІ в технічному паспорті на будинок як користувач будинком 27 по вул.Українська с.Нижня Хортиця. Відповідно до відомостей технічного паспорту фундамент під житловий будинок було збудовано в 1990 році, а будинок в 1996 році. Позивач зареєстрував своє право користування в БТІ, але не отримував свідоцтва про право власності на будинок та господарські споруди. Він укладав договори на користування електричною енергіею, на послуги газопостачання, та постачання води та каналізацію. За свій кошт провів газопостачання до будинку, про що надана відповідна довідка Розумівською сільською радою.

Відповідно до довідки Запорізького міжміського бюро технічної інвентарізації від 29.11.2007 року № 6942 права власності на будинок за ОСОБА_2 не зареєстровано (а.с.24)

ОСОБА_1 було заявлено клопотання про призначення судово-технічної експертизи будинку № 27 по вул.Українській с.Нижня Хортиця Запорізького району Запорізької области. Судом було винесено ухвалу від 09.08.2008 р. про призначення експертизи та провадження у справі на час її проведення було призупинено.

Відповідно до звіту про оцінку вартості домоволодіння, що розташоване за адресою Запорізька область с.Нижня Хортиця, вул. Українска 27 , який зроблено ТОВ «Укрспецекспертиза» на підставі договору № 439 від 06.10.2008 року між ТОВ та ОСОБА_1 Припроведенні оцінки ОСОБА_2 був вказаний власником, що не відповідає дійсним обставинам справи. В результаті виконаних оціювальником робіт ринкова вартість домоволодіння, що належить ОСОБА_2М складає 377 815 грн.

Свідки ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11,допитані в судовому засіданні пояснили, що довгий час знають ОСОБА_2 та ОСОБА_1 За чиї кошти велося будівництво, які саме будівельні матеріали були придбані позивачем, які відповідачем, а які придбані за сумісні кошти ніхто зі свідків пояснити не зміг. Між позивачкою та відповідачем довгий час виникали скандали та сварки. Проживають вони довгий час роздільно.

Надані позивачкою для огляду суду медичні картки та довідки про стан її здоров*я суд не вважає доказом по справі щодо підтвердження спричиненя їй моральної шкоди, тому що неможливо встановити причинний зв*язок між подіями та наслідками.

Позивачкою не було надано жодного доказу того, яким саме чином вона приймала участь в будівництві будинку, які саме будівельні матеріали придбала, або надавала на це грошову допомогу. Відповідачтакож не надав документи, що підтверджують сплату за будівельні матеріали ним особисто, указати повну суму сплачену за будматеріали відповідач не зміг, пояснив це тим, що не збирав та не зберігав квитанцій.

Житловим будинком є будівля капітального типу, споруджена з дотриманням вимог, встановлених законом, іншими нормативно-правовими актами, і призначена для постійного проживання відповідно до ст.380 ЦК України. Реєстрація права власності на нерухоме майно є обов*язковою. Але будівля за розподілом якої звернулася позивачка не зареєстрована належним чином, та не є об*єктом завершеного будівництва. Своїх позовних вимог стосовно розподілу будинку позивачка не змінювала.

Відповідно до вимог ст.331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно виникає у власника з моменту завершення будівництва, а якщо це потребує прийняття майна до експлуатації, право власності виникає з моменту прийняття до експлуатації. До завершення будівництва особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва.

Керуючись ст. ст. 4, 7, 10, 11, 15, 18, 60, 212, 213, 215, ЦПК України, ст. ст. 69, 70 СК України, ст.331, 380 ЦК України, суд,

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про про визнання права власності на ? частку домоволодіння - відмовити.

Рішення може бути оскаржено протягом 10 днів з дня його проголошення шляхом подачі заяви про його апеляційне оскарження, а протягом 20 днів з дня подання такої заяви може бути подана апеляційна скарга через суд першої інстанції.

Суддя: П.П.ГОНЧАРЕНКО