Ізяславський районний суд Хмельницької області
Справа № 2-12/2010 р.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2010 року Ізяславський райсуд Хмельницької області в складі головуючої судді Янішевської О. С., при секретарі Островській В. Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ізяславі справу за позовом Акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 Ларіси Миколаївни про стягнення коштів згідно кредитного договору,

в с т а н о в и в :

Акціонерне товариство «Брокбізнесбанк» (далі АТ) звернулося до суду з позовною заявою про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором, мотивуючи це тим, що між ОСОБА_1 та позивачем 28 лютого 2008 року було укладено кредитний договір № 02/70053/2/08 про надання кредиту в сумі 11000 грн. строком на 12 місяців (з 28 лютого 2008 року по 27 лютого 2009 року )із сплатою 30 % річних за користування кредитом та сплатою кредиту згідно графіка погашення кредиту.

Кредит був наданий ОСОБА_1 шляхом відкриття позичкового рахунку та видачі готівки. АТ виконало свої зобовязання за кредитним договором повністю. Забезпеченням виконання зобовязань по поверненню коштів за договором кредиту виступив поручитель ОСОБА_2 згідно Договору поруки № 02/70053/2/08/01 від 28 лютого 2008 року. ОСОБА_1 умови кредитного договору виконувала неналежним чином, кредитні кошти АТ в обумовлені в договорі строки не повертала, а з листопада 2008 року повернення кредиту практично припинила. Станом на 27 лютого 2009 року кошти за договором кредиту не повернула, внаслідок чого виникла заборгованість. Поручитель ОСОБА_2 не виконала своїх зобовязань згідно Договору поруки, а тому їй нарахована пеня згідно п. 3.2 Договору поруки. АТ просить стягнути з відповідачів солідарно суму неповернутого кредиту, суму відсотків за користування кредитом, неустойку, суму втрат в звязку з інфляцією, судові витрати, сплачені позивачем при подачі позовної заяви, крім того стягнути з ОСОБА_2 419 грн. 73 коп. неустойки за недотримання вимог Договору поруки.

В ході судового розгляду позивач збільшив позовні вимоги, просить стягнути з відповідачів солідарно 5220 грн. 00 коп. суми неповернутого кредиту, 1316 грн. 44 коп. суми відсотків за користування кредитом, 2580 грн. 57 коп. неустойки, 425 грн. 18 коп. суми втрат в звязку з інфляцією, 722 грн. 88 коп. судових витрат, сплачених позивачем при подачі позовної заяви, крім того стягнути з ОСОБА_2 1415 грн. 11 коп. неустойки за недотримання вимог Договору поруки.

Представник позивача ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала.

Відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в судове засідання не зявилися, хоча про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином шляхом оголошення в пресі.

Допитавши представника позивача, перевіривши матеріали справи, суд знаходить, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно ст. 1054 Цивільного Кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Між АТ та ОСОБА_1 28 лютого 2008 року був укладений кредитний договір № 02/70053/2/08 про надання кредиту на суму 11000 грн. на строк з 28 лютого 2008 року по 27 лютого 2009 року

Згідно ст. 1049 Цивільного Кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно ст.1048 Цивільного Кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно ст. 1050 Цивільного Кодексу України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі

прострочення повернення чергової частини позикодавець має право

вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та

сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Представник позивача посилається на те, що ОСОБА_1 повернення кредиту проводила не регулярно, а з листопада 2008 року взагалі припинила повернення кредиту, допустила прострочення повернення кредиту, внаслідок чого утворилась заборгованість неповернутої суми кредиту 5220 грн. 00 коп., 604 грн. 23 коп. суми відсотків за користування кредитом, що підтверджується розрахунком заборгованості по кредиту.

Відповідачка ОСОБА_1 не надала суду доказів вчасного повернення кредиту. На день розгляду справи кредит не повернуто, що підтверджується поясненнями представника позивача.

За таких обставин суд приходить до висновку, що позивач правомірно вимагає повернення суми кредиту та сплати процентів.

Згідно ст. 549 Цивільного Кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Відповідно до вимог ст. 551 Цивільного Кодексу України предметом неустойки може бути грошова сума. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Згідно ст. 550 Цивільного Кодексу України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання.

В статті 7 умов кредитного договору № 02/70053/2/08 між позивачем та ОСОБА_1 визначена відповідальність позичальника за прострочення будь-яких грошових зобовязань за договором кредиту: позичальник сплачує АТ неустойку в розмірі подвійної процентної ставки від суми простроченої заборгованості за кожен календарний день прострочення.

Представник позивача просить стягнути 2580 грн. 57 коп. неустойки за несвоєчасне виконання зобовязання по сплаті кредиту, розмір неустойки підтверджується відповідним розрахунком.

Суд вважає, що позивач правомірно вимагає сплати неустойки.

Згідно ч. 2 ст. 625 Цивільного Кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач просить стягнути 425 грн. 18 коп. суми втрат в звязку з інфляцією, що підтверджується відповідним розрахунком.

Суд вважає, що позивач правомірно вимагає сплати суми втрат в звязку з інфляцією.

Згідно ст. 553 Цивільного Кодексу України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Відповідно до вимог ст. 554 Цивільного Кодексу України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки,

відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Позивач посилається на те, що 28 лютого 2008 року між позивачем та ОСОБА_2 був укладений договір поруки № 02/70053/2/08/01, згідно пункту 2 якого у випадку невиконання ОСОБА_1 зобовязань за кредитним договором, ОСОБА_2 зобовязується не пізніше 3-х банківських днів з моменту отримання від АТ повідомлення про невиконання ОСОБА_1 своїх зобовязань сплатити суму заборгованості. Відповідно до пункту 3 зазначеного договору у випадку невиконання зобовязань ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відповідають перед АТ як солідарні боржники. Представник позивача підтвердив факт звернення до поручителя ОСОБА_2 з вимогою виконання обовязків поручителя, однак ОСОБА_2 своїх обовязків згідно умов Договору поруки не виконала, що підтвердженням наявності заборгованості за договором кредиту.

Суд приходить о висновку, що позивач правомірно вимагає стягнення заборгованості за договором поруки солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2

Суд знаходить, що згідно вимог ст. 88 Цивільного процесуального Кодексу України і ст. 3 Декрету Кабінету Міністрів України «Про державне мито» та ст. 81 Цивільного Процесуального Кодексу України та Порядку оплати витрат з інформаційно-технічного забезпечення розгляду цивільних справ та їх розмірів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21 грудня 2005 року № 1258 в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 05 серпня 2009 року № 825 з відповідачів на користь позивача слід стягнути сплачені при подачі позовної заяви судові витрати: державне мито та витрати з інформаційно-технічного забезпечення розгляду цивільних справ.

Керуючись ст. 22, 526, 530, 536, 543,549, 553, 554, 625, 638, 1046, 1048, 1049, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 57, 58, 59, 60, 62, 63, 64, 79, 81, 88, 209, 212, 213, 214, 215, 223, 291, 292, 294, 296 ЦПК України,

Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жительки м. Ізяслава Хмельницької області, вул. Берегова, 38, та ОСОБА_2 Ларіси Миколаївни, ІНФОРМАЦІЯ_2, жительки АДРЕСА_1, солідарно на користь Акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» 5220 грн. 00 коп. суми неповернутого кредиту, 1316 грн. 44 коп. суми відсотків за користування кредитом, 2580 грн. 57 коп. неустойки, 425 грн. 18 коп. суми втрат в звязку з інфляцією, 722 грн. 88 коп. судових витрат, сплачених позивачем при подачі позовної заяви.

Стягнути з ОСОБА_2 Ларіси Миколаївни, ІНФОРМАЦІЯ_2, жительки АДРЕСА_1, на користь Акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» 1415 грн. 11 коп. розміру неустойки за порушення умов договору поруки.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються апеляційному суду Хмельницької області через Ізяславський райсуд.

Суддя