Бориспільський міськрайонний суд Київської області
Справа № 2- 4292/2009 року
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2010 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - І.В. Муранової

при секретарі - О.В. Бондаренко,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Борисполі Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Бориспільського району Київської області, третя особа Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у Київській області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, -

В С Т А Н О В И В :

06.11.2009 року ОСОБА_1 звернулась до суду з даним позовом, в якому просить визнати за нею право власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом, що знаходиться в с. Любарці, Бориспільського району по вул. Свердлова, 54 після смерті її матері ОСОБА_3, яка померла 22.05.2008 року. Свої вимоги позивач обґрунтовує наступним. 22.05.2008 року померла її мама ОСОБА_3, після смерті якої відкрилась спадщина на домоволодіння по вул. Свердлова, 54 в с. Любарці Бориспільського району Київської області. Домоволодіння розташоване на приватизованій спадкодавцем земельній ділянці. 29.10.1997 року мама позивачки на випадок своєї смерті залишила заповіт, відповідно до якого все своє майно заповіла їй. У визначений законодавством строк, а саме 06.09.2008 року позивач звернулась до Бориспільської районної державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Отримати свідоцтво про право на спадщину вона не може, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на житловий будинок на спадкодавця, в звязку з чим позивач змушена звернутись до суду за захистом своїх спадкових прав. Крім позивача, спадкоємців після смерті спадкодпавця не має.

В судовому засіданні представник позивача повністю підтримав заявлені вимоги.

Представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради Бориспільського району Київської області в судове засідання не зявився. Відповідач направив до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги визнав та просив розглянути справу без участі представника сільської ради.

Представник третьої особи Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Київської області в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причину неявки суд не повідомив, письмових пояснень та заперечень не надав.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи та надані документи, суд дійшов до висновку, що заявлені позовні вимоги мають бути задоволені повністю з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 22 травня 2008 року померла мама позивачки ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ОК № 119242, виданим виконавчим комітетом ОСОБА_2 сільської ради Бориспільського району Київської області /а.с.6/.

Після її смерті відкрилась спадщина на домоволодіння з надвірними будівлями та спорудами по вул. Свердлова, 54 в с. Любарці Бориспільського району Київської області, які згідно з записом по- господарської книги зробленого ОСОБА_2 сільською радою за № 573 належали померлій ОСОБА_3, що підтверджується довідкою ОСОБА_2 сільської ради Бориспільського району Київської області та виданим на імя померлої КП Бюро технічної інвентаризації технічним паспортом на даний житловий будинок /а.с. 7, 10-12/.

Земельна ділянка на якій побудований житловий будинок № 54 по вул. Свердлова в с. Любарці, Бориспільського району Київської області приватизована спадкодавцем ОСОБА_3, що підтверджується виданим державним актом на право власності на земельну ділянку від 03.02.1998 /а.с. 16/.

Згідно з заповітом, складеним та посвідченим секретарем виконавчого комітету ОСОБА_2 сільської ради Бориспільського району Київської області, 29 жовтня 1997 року та зареєстрованим в реєстрі за № 61, ОСОБА_3 на випадок своєї смерті зробила розпорядження, яким все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті і на що за законом вона матиме право, заповіла позивачці ОСОБА_1. На день смерті заповіт не змінено і не скасовано /а.с. 13/.

Крім позивача ОСОБА_1 спадкоємців після смерті ОСОБА_3 не має. Спадщину позивач прийняла у встановлений законодавством шестимісячний строк, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 06.09.2008 року /а.с. 14/.

Згідно з висновком відділу містобудування та архітектури Бориспільської районної державної адміністрації від 21.12.2009 року № 5122, станом на 17.12.2009 року земельна ділянка знаходиться в с. Любарці по вул. Свердлова, 54 забудована деревяним житловим будинком, господарчими спорудами : погріб, сарай, убиральня, колодязь питний. Будівельний паспорт на земельну ділянку відсутній, нормативні відсатні відносно червоних ліній вулиці щодо розташування житлового будинку витримані, житловий будинок по площам приміщень та розташуванню на земельній ділянці відповідає діючим Державним будівельним нормативам та правилам, нормативні відстані відносно червоних ліній вулиці не витримані, щодо розташування господарської споруди, яка позначена на графічному матеріалі №3, згідно діючих Державних будівельних норм і правил, але на час будівництва : сараю (1970 року) відповідали будівельним нормам та правилам забудови.

Відповідно до вимог ст. 380 Цивільного кодексу України житловим будинком є будівля капітального типу, споруджена з дотриманням вимог, встановлених законом, іншими нормативно-правовими актами, і призначена для постійного у ній проживання.

За змістом ч.2, 3 ст.375 Цивільного кодексу України власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно. Право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням.

Згідно з вимогами ч.1, 2 ст.376 Цивільного кодексу України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважається самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна не набуває права власності на нього.

Проте, згідно з вимогами ч. 3, 5 вказаної статті право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно, або на вимогу власника (користувача) земельної ділянки, якщо це не порушує права інших осіб.

З наданих суду документів встановлено, що істотних порушень істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, та істотного порушення будівельних норм і правил при будівництві будинку та господарчими спорудами спадкодавцем ОСОБА_3 допущено не було.

Таким чином, ОСОБА_3, яка на відведеній їй для будівництва та обслуговування житлового будинку земельній ділянці збудувала жилий будинок з надвірними будівлями та спорудами без належно затвердженого проекту, проте без істотних порушень таз дотриманням будівельних норм та правил, вона на момент смерті набула право власності на зведені ним будівлі та споруди по вул. Свердлова, 54 в с. Любарці Бориспільського району Київської області. Права інших осіб при цьому порушено не було.

ОСОБА_3 на момент смерті не отримала свідоцтво про право власності та не зареєструвала його в Бориспільському районному бюро технічної інвентаризації, проте право власності в порядку спадкування має бути визнано за позивачем.

Так, за змістом ст. ст. 1216, 1218 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належать спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до вимог ч. 3 та 5 ст. 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї та незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

На підставі наведеного, суд дійшов до висновку, що позивач ОСОБА_1, прийняла спадщину у вигляді домоволодіння по вул. Свердлова, 54 в с. Любарці Бориспільського району Київської області, що залишилась після смерті її мами та набула права власності в порядку спадкування на вказане нерухоме майно з моменту відкриття спадщини.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10,11,60,61,169,209,212,214,215 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за заповітом на домоволодіння з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться по вул. Свердлова, 54 в с. Любарці Бориспільського району Київської області в порядку спадкування за заповітном після смерті матері ОСОБА_3, яка померла 22 травня 2008 року.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області через Бориспільський міськрайонний суд шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення та наступної подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя І.В.Муранова