Апеляційний суд Івано-Франківської області
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2010 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого Шишка А.І.

суддів Соколовського В.М., Ясеновенко Л.В.,

секретаря Кащишин Л.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до управління праці та соціального захисту населення Верховинської райдержадміністрації про визнання неправомірними дій та зобовязання проведення перерахунку допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за апеляційною скаргою управління праці та соціального захисту населення Верховинської райдержадміністрації на постанову Верховинського районного суду від 25 січня 2010 року,-

в с т а н о в и л а:

Постановою Верховинського районного суду від 25 січня 2010 року частково задоволено позов ОСОБА_1 та визнано неправомірними дії відповідача і зобовязано його провести позивачці перерахунок допомоги по догляду за дитиною: сином ОСОБА_2, 11 липня 2006 року з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року, виходячи з встановленого розміру прожиткового мінімуму для дітей віком до шести років.

В апеляційній скарзі управління праці та соціального захисту населення Верховинської райдержадміністрації, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неправильну оцінку зібраним доказам та обставинам справи просить постанову суду першої інстанції скасувати і ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

____________________________________________________________________________

Справа №22-ц-2339/2010 р. Головуючий у І інстанції Атаманюк Р.І. Категорія 57 Суддя-доповідач ОСОБА_3

Вислухавши доповідача, заперечення позивачки, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.

Згідно до вимог ч. 1 ст. 303 ЦПК України апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Як встановив суд першої інстанції позивачка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення трирічного віку.

Стаття 15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми» (в редакції 2001 р.) передбачає допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку і така допомога надається у розмірі встановленому законом прожиткового мінімуму для дітей віком до шести років.

Відповідно до ст.43 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням» допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається застрахованій особі у розмірі, що встановлюється правлінням Фонду, але не менше розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Як вбачається з матеріалів справи у 2008-2009 роках позивачці виплачувалась допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку в меншому розмірі, ніж розмір прожиткового мінімуму, встановлений законом для дітей віком до шести років.

Відповідно до ст. 22 Конституції України при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Отже, обмеження виплат, передбачених зазначеними законами, в Законах України «Про державний бюджет на 2007-2008 роки», рішеннями Конституційного Суду України, визнані неконституційними, а тому посилання в апеляційній скарзі на відсутність бюджетних асигнувань, не може бути підставою для задоволення апеляційної скарги, оскільки, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 32 від 16.01.2007 року «Питання виплати застрахованим особам допомоги при народженні дитини та по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку» функції призначення та виплати допомоги з 01.04.2007 року покладені на органи праці та соціального захисту населення за місцем проживання застрахованих осіб.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції обставини справи з»ясовано всесторонньо і повно та прийнято постанову з дотриманням норм матеріального і процесуального права, обґрунтованості якого доводи апеляційної скарги не спростовують.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 307, 308, 313, 314, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу управління праці та соціального захисту населення Верховинської райдержадміністрації відхилити, а постанову Верховинського районного суду від 25 січня 2010 року залишити без зміни.

Ухвала набирає чинності з моменту проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: А.І.Шишко

Судді: В.М.ОСОБА_4Ясеновенко