АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 жовтня 2010 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді :Антонова В.М.

Суддів: Мартєва С.Ю., Чічіля В.А.

при секретарі: Колодюк О.П.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві апеляційні скарги ОСОБА_2

на ухвали Октябрського районного суду м. Полтави від 05 серпня 2010 року

по справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 стягнення заборгованості за заявою ВАТ КБ «Приватбанк» про забезпечення позову,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 05 серпня 2010 року заяву ВАТ КБ «Приватбанк» про забезпечення позову задоволено.

Обмежено ОСОБА_2, громадянина України у праві виїзду за меж України нання ним своїх зобовязань.

Заборонено відділу у справах громадянства, міграції та реєстрації фізичних осіб Октябрського РВПМУУМВС України в Полтавській області видачу ОСОБА_2 /проїзного документу.

Адміністрації Державної прикордонної служби України вжити заходів щодо тимчасового затримання та вилучення наявних у ОСОБА_2 паспортів/проїзних документів, обмежено особу в праві виїзду за межі України до виконання ним своїх зобовязань.

Зобовязано відділ у справах громадянства , міграції та реєстрації фізичних осіб Октябрського РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області в разі наявності у ОСОБА_2 іншого паспорту/проїзного документу внести відмітку про вилучення паспоту/проїзного документу що залишився в користуванні відповідача.

Ухвалою цього ж суду від 5.08.2010 року накладено арешт на майно (грошові кошти), що належать ОСОБА_2 та знаходяться у нього або інших осіб: нерухоме майно, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , інше рухоме майно, що знаходиться за місцем реєстрації відповідача.

Накладено арешт на грошові кошти, що обліковуються на рахунках відповідача ОСОБА_2 Передано на зберігання ПАТ КБ «Приватбанк».

Із вказаною ухвалою не погодився відповідач ОСОБА_2. В апеляційній скарзі просив ухвали від 05.08.2010 року скасувати, посилались на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, приходить до висновку про їх часткове задоволення за таких підстав.

Відповідно до п. 2 ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд змінює або скасовує ухвалу суду першої інстанції і постановляє ухвалу з цього питання, якщо воно було вирішено судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права або при правильному вирішенні було помилково сформульовано суть процесуальної дії чи підстави її застосування.

Як вбачається з матеріалів справи, суд, обираючи вид забезпечення позову у вигляді обмеження виїзду відповідача за межі України, не врахував обставини справи, зміст позовних вимог, заяви про забезпечення позову. В ухвалі порушено вимоги закону - ч. З ст. 152 ЦПК України про те, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

В заяві про забезпечення позову ПАТ КБ «Приватбанк» не наведено жодного обґрунтування та доказу того, що ОСОБА_2 дійсно має намір виїзду за межі України а також того, що його виїзд може призвести до утруднення виконання рішення суду.

Встановлюючи тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України, суд керувався лише припущеннями про те, що в разі виїзду ОСОБА_2 за кордон може бути істотно утруднене або унеможливлене виконання рішення суду.

Місцевий суд не звернув увагу на те, що сама по собі наявність несплаченого кредиту не є підставою для обмеження виїзду за кордон, оскільки в даному випадку зобовязання достатньо забезпечені майном боржника.

Крім того, необхідно зазначити, що згідно ч.2 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в»їзд в Україну громадян України» громадянинові України, який має паспорт , може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках , передбачених пунктами 1-9 частини першої цієї статті.

Відповідно до ч.2 ст. 8 цього ж Закону у разі відмови громадянину України у виїзді за кордон з підстав , передбачених пунктами 1,2 і 6-8 частини першої статті 6 цього Закону, він може оскаржити цю дію у судовому порядку за місцем свого проживання.

Таким чином аналіз положень ст.ст. 6,8 вищевказаного Закону свідчить про те, що в судовому порядку може бути розглянуто лише оскарження рішень відповідних органів та посадових осіб про тимчасове обмеження виїзду за межі України.

І навпаки даним Законом України не передбачено розгляд питань про обмеження виїзду з України в судовому порядку за заявою кредитора, в даному випадку ПАТ КБ «Приватбанк».

Разом з цим, колегія судців вважає, що місцевий суд, з огляду на положення ст. 151 ЦПК України, обґрунтовано дійшов до висновку про необхідність забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно та грошові кошти боржника.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 152 ч.З, 303, 307, 312 п. 2 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційні скарги ОСОБА_2 задовільнити частково.

Ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави від 05 серпня 2010 року про застосування заходів забезпечення позову шляхом обмеження у виїзді за межі України ОСОБА_2 скасувати.

Відмовити у задоволення заяви ПАТ КБ «Приватбанк» про забезпечення позову в частині вимоги про накладення обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за меж України до виконання ним своїх зобовязань.

Ухвалу цього ж суду від 5.08.2010 року про застосування заходів забезпечення позову шляхом накладення арешт на майно (грошові кошти), що належать ОСОБА_2 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена протягом двох місяців з дня набрання нею законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду України.

Головуючий: (підпис)

Судді: (підписи)

З оригіналом згідно: