Апеляційний суд Рівненської області
17 лютого 2010 року м. Рівне
Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Рівненської області в складі :
головуючого - судді Мельника Ю.М.
суддів: Буцяка 3.1., ОСОБА_1,
при секретарі - Сеньків Т.Б.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівному апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Рівненського міського суду від 24 грудня 2009 року по справі за скаргою ОСОБА_2 на постанову державного виконавця відділу державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції про закриття виконавчого провадження, -
в с т а н о в и л а :
У листопаді 2009 року ОСОБА_2 звернулася в суд із скаргою на постанову державного виконавця відділу ДВС Рівненського міського управління юстиції від 10 липня 2009 року про закінчення виконавчого провадження у зв»язку із фактичним повним виконанням рішення суду.
Ухвалою Рівненського міського суду від 24 грудня 2009 року в задоволенні скарги ОСОБА_2 про скасування постанови державного виконавця відділу ДВС Рівненського міського управління юстиції від 10 липня 2009 року про закінчення виконавчого провадження - відмовлено.
Не погодившись з ухвалою суду, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій покликається на її незаконність.
Зазначала, що ухвала суду була постановлена без урахування обставин справи та з порушенням норм процесуального права.
Стверджувала, що судом не було враховано , що під час виконання рішення суду державний виконавець незаконно закрив виконавче провадження у зв»язку із фактичним його виконанням, оскільки ні ОСОБА_6 ні вона особисто коштів або майна від боржників не отримували і заяви про закриття виконавчого провадження державному виконавцю не подавали.
У зв»язку із цим просила оскаржувану ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити її вимоги.
Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити з таких підстав.
Відмовляючи ОСОБА_2 у задоволенні її скарги, місцевий суд виходив із того, що боржники сплатили ОСОБА_6 борг у повному обсязі, про що свідчила заява ОСОБА_6 на адресу державного виконавця, а тому солідарні боржники виконали свій обов»язок перед солідарними кредиторами.
Колегія суддів із таким висновком місцевого суду погодитися не може.
Із матеріалів справи вбачається, що на виконанні державного виконавця відділу державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції ОСОБА_7 перебував виконавчий лист № 2-1038 від 12 лютого 2009 року., який був виданий на
______________________________________________________________________
Справа № 22-192/10 Головуючий в 1-ій інст.: ОСОБА_8
Категорія №79 Суддя-доповідач: ОСОБА_9
виконання рішення Рівненського міського суду про стягнення із ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 29 719 грн.
10 липня 2009 року постановою державного виконавця виконавче провадження було закінчене у зв»язку із фактичним повним виконанням рішення суду.
Закінчуючи виконавче провадження державний виконавець вказав, що воно закінчене відповідно до заяви стягувача. ( а.с. 2)
Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження підлягає закінченню у випадку фактичного повного виконання рішення згідно з виконавчим документом.
Статтею 38 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що завершене виконавче провадження не може бути розпочате заново.
У заяві від 9 липня 2009 року ОСОБА_6 просив державного виконавця повернути виконавчий лист у зв»язку із добровільною сплатою боржниками боргу (а. с. 10).
Із заяви ОСОБА_6 неможливо зробити висновок про те, чи бажав він закінчення виконавчого провадження чи просив повернути виконавчий лист в порядку ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження».
Допитаний у судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_6 пояснив, ще коштів від боржників він не отримував, а заяву від 9 липня 2009 року написав по проханню дочки ОСОБА_3 та зятя ОСОБА_4, які обіцяли повернути гроші після того, як продадуть житловий будинок, який був предметом розгляду справи в суді.
Інших належних та допустимих доказів про фактичне повне виконання боржниками рішення суду у державного виконавця не було.
За таких обставин колегія суддів прийшла до висновку, що постанова державного виконавця від 10 липня 2009 року про закінчення виконавчого провадження не відповідає вимогам закону і є передчасною.
Суд першої інстанції на вказане уваги не звернув і без законних на те підстав відхилив скаргу ОСОБА_2 на цю постанову.
Оскільки ухвала суду була постановлена з порушенням норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, то оскаржувана ухвала підлягає скасуванню із постановленням нової ухвали про задоволення вимог ОСОБА_2
Керуючись п.2 ч.2 ст. 307, п.2 ч.1 ст. 312 ст. 315, ст.. 317 ЦПК України, колегія суддів,
Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити повністю.
Ухвалу Рівненського міського суду від 24 грудня 2009 року - скасувати.
Постанову державного виконавця відділу державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції від 10 липня 2009 року про закінчення виконавчого провадження - скасувати.
Зобов»язати державного виконавця відділу державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції ОСОБА_7 відновити провадження по примусовому виконанню рішення Рівненського міського суду від 23 жовтня 2008 року про стягнення із ОСОБА_10, ОСОБА_11 та ОСОБА_12 29 719 грн. на користь ОСОБА_2.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення але може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду України на протязі двох місяців із дня набрання нею законної сили.

Головуючий :

Судді :