Справа № 2-2122/2010 р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2010 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області в складі:

головуючого судді Свиргуненко Ю. М.

при секретарі Супрун Г. Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білопілля справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

14 вересня 2010 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідачки ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачкою зареєстрували шлюб 25 грудня 2003 року. Від подружнього життя вони мають малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. На даний час сімя фактично розпалась. Причиною розпаду сімї стала втрата взаємопорозуміння із відповідачкою, внаслідок чого виникали сімейні сварки. На примирення позивач не згодний. Тому він звернувся до суду з даним позовом.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримав.

Відповідачка ОСОБА_2 проти задоволення позову не заперечувала.

Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд може ухвалити рішення у попередньому судовому засіданні.

Враховуючи те, що позивач позов підтримує, а відповідачка його визнає у повному обсязі, суд вважає за можливе розглянути справу по суті у попередньому судовому засіданні.

Заслухавши позивача, відповідачку, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

Судом встановлено, що сторони у справі зареєстрували шлюб 25 грудня 2003 року у відділі ЗАГС адміністрації виконавчої державної влади Глушковського району Курської області, Росія, про що складено актовий запис №152 (а. с. 11).

Від подружнього життя ОСОБА_1 і ОСОБА_2 мають малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 12).

Як пояснив у судовому засіданні позивач, однією сімєю з відповідачкою вони не проживають. Сімя фактично розпалась. Примирення із відповідачкою не можливе, проти чого остання у судовому засіданні не заперечувала.

Питання про місце проживання малолітнього сина сторонами вирішено добровільно.

Таким чином, суд вважає, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу не можливе, суперечить інтересам сторін та малолітньої дитини, а тому шлюб необхідно розірвати.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.110, 112 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 4, 10, 60, 88, 209, 213, 215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 25 грудня 2003 року у відділі ЗАГС адміністрації виконавчої державної влади Глушковського району Курської області, Росія, актовий запис №152, розірвати.

Малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити проживати із матірю ОСОБА_2

Після розірвання шлюбу прізвище позивача залишити ОСОБА_2, відповідачки - ОСОБА_2.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Сумської області через Білопільський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя:

Вірно: Суддя

Білопільського райсуду ОСОБА_5

Довідка: Рішення набрало законної сили 11.10.2010 року, оригінал рішення знаходиться в суді у справі № 2-1888/2010 р.

Суддя Білопільського райсуду Ю.М. Свиргуненко