Ленінський районний суд м. Запоріжжя
У Х В А Л А

16 квітня 2010 року суддя Ленінського районного суду м. Запоріжжя, ОСОБА_1 розглянувши позовну заяву ОСОБА_2 до Управління пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Запоріжжя

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до УПФ України в Ленінському районі м. Запоріжжя.

Цивільне судочинство здійснюється відповідно до Цивільно-процесуального кодексу України. Відповідно до ст. 15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи щодо спорів з приводу призначення, обчислення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообовязковим державним соціальним страхуванням та інших соціальних виплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг, речового майна, пайків або грошової компенсації замість них. Зміни до редакції даної статті внесені відповідним Законом України від 18.02.2010, який набрав чинності 10.03.2010.

Відповідно до ч.3 ст.15 ЦПК України суди розглядають справи в порядку позовного, наказного та окремого провадження.

З поданої позовної заяви вбачається, що позивач оскаржує неправомірні дії органів державного управління, які ущемляють права громадян «дітей війни», обґрунтовуючи свої вимоги Кодексом адміністративного судочинства України.

Суд вбачає, що предявлені позивачем вимоги з посиланням на Цивільно-процесуальний кодекс України та Кодекс адміністративного судочинства України, провадження яких виключає одне одного, оскільки такі вимоги повинні розглядатись в різних провадженнях, відповідно до юрисдикції адміністративних судів (ст..4КАСУ) та цивільної юрисдикції (ст.15ЦПК України).

З поданої заяви вбачається, що позивачпросить суд стягнути на свою користь кошти, однак не зазначає період за який просить суд стягнути кошти та їх розмір, що позбавляє суд можливості визначати розмір державного мита, яке повинно бути сплачено при зверненні із позовом до суду, з вимогами майнового характеру.

Крім того, при зверненні із позовною заявою до суду позивачем повинні бути сплачені витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, розмір яких також визначається в залежності від вимог позивача (майнового чи немайнового характеру).

Також, суд звертає увагу позивача на те, що по цивільним справам позовного провадженням не передбачається розгляд скарг на неправомірні дії органів державного управління. Оскільки позовне провадження характеризується наявністю матеріально-правового спору між двома сторонами з протилежними інтересами.

Вивчив позовну заяву з доказами наданими в обґрунтування вимог, суд прийшов висновку, що подана позовна заява не відповідає вимогам ст..119ЦПК України, оскільки не містить в собі наступне:

- зміст позовних вимог;

- ціну позову щодо вимог майнового характеру;

- зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину.

До позовної заяви не додані документи, що підтверджують сплату судового збору (розмір судового збору з майнових вимог складає 1% від ціни позову, але не менш ніж 51грн.) та оплату витрат ІТЗ розгляду справи, які з позовних вимог майнового характеру складають 120грн.

Таким чином, суд приходить висновку, що позовну заяву подано без додержання вимог передбачених ст. 119-121 ЦПК України у звязку з чим, вважає необхідним позов залишити без руху та надати позивачустрок для усунення недоліків.

Керуючись ст. ст. 3,7, 119-121 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

Подану заяву ОСОБА_2 залишити без руху, надавши термін для усунення зазначених недоліків до 16 травня 2010 року.

Попередити позивача, що у випадку невиконання ухвали позовна заява буде вважатися неподаною і буде повернута.

Суддя