Справа № 2-690/10
Провадження № 22-690/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2010 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Леньо С.І.

при секретарі Зікеєвій У.В.

з участю позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_4 про витребування майна з чужого незаконного володіння, виселення,-

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про витребування з незаконного володіння відповідача ОСОБА_3 належної йому земельної ділянки № 22 в дачному кооперативі «Медик-університет» за адресою: м. Винники, вул. Забава та виселення ОСОБА_3 і самовільно збудованого будинку на вказаній земельній ділянці.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що земельна ділянка № 22 площею 0,0387 га в дачному кооперативі «Медик-університет» на вул. Забави у м. Винники належить йому на праві приватної власності, на підставі договору купівлі-продажу № 2001 від 03.08.07р. укладеного між ним та третьою особою ОСОБА_4, що також підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку виданим 10.12.07р. Відповідач ОСОБА_3 без наявності будь-яких законних підстав захопила вказану земельну ділянку та самовільно збудований на ній дачний будинок. Відповідач позбавила його можливості доступу до належного йому нерухомого майна, закривши зовнішню огорожу земельної ділянки та будинок на власні замки, чим порушує його право на вільне користування та володіння вказаним майном. Враховуючи наведене просить позовні вимоги задоволити в повному обємі.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги в повному обсязі та дав пояснення аналогічні зазначеним в позовній заяві. Також пояснив, що судовими рішеннями встановлено той факт, що земельна ділянка ще до одруження ОСОБА_3 та ОСОБА_4 була закріплена за ОСОБА_4 і виділена йому в користування, а відповідач ОСОБА_3 чинила йому перешкоди у користуванні земельною ділянкою та садовим домиком, зведеним на цій ділянці, у звязку з чим її було зобов»язано усунути вказані перешкоди. На даний час власником земельної ділянки є ОСОБА_1 і оскільки відповідач незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа його майном та проживає в самовільно збудованому будиночку на його ділянці, він звернувся до суду за захистом його права власності.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково та пояснив, що не заперечує факту належності земельної ділянки № 22 в дачному кооперативі «Медик-університет» за адресою: м. Винники, вул. Забава позивачу на праві приватної власності, а також того факту, що спірна земельна ділянка знаходиться у володінні відповідача і вона періодично проживає в дачному будиночку, що побудований на цій землі. І оскільки у ОСОБА_1 є державний акт, він вправі вимагати витребування майна з чужого незаконного володіння. Однак розміщений на цій ділянці будинок збудовано за кошти відповідача, в звязку з чим вважає безпідставною позовну вимогу про виселення її з дачного будинку. Зазначив, що жодних правовстановлюючих документів на дану будівлю вона не має, оскільки будівництво було проведено самочинно. Вважає, що відповідач вправі демонтувати цей будиночок і забрати будівельні матеріали.

Третя особа ОСОБА_4 в судове засідання 10.03.2010 року не зявився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи. Суд приймає до уваги його пояснення дані в попередніх судових засіданнях про те, що спірна земельна ділянка була виділена йому в користування, а в подальшому він оформив право власності, отримав Державний акт і 03.08.2007 року згідно Договору купівлі-продажу відчужив земельну ділянку ОСОБА_1 Зазначив, що дійсно на земельній ділянці побудований дачний будиночок, однак всі будівельні матеріали придбані за його власні кошти. Будинок побудований самочинно, оскільки жодного дозволу на будівництво не надавалося і правовстановлюючі документи на будівлю відсутні.

Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, третьої особи, дослідивши матеріали справи, наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Судом встановлено, що згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 477769 від 10.12.2007 р. (а.с.4) позивач ОСОБА_1, на підставі договору купівлі-продажу від 03.08.2007 року (а.с.5) є власником земельної ділянки № 22, площею 0,0387 га, розташованої у ДК «Медик-Університет» на вул. Забава у м. Винники. Цільове призначення земельної ділянки ведення садівництва.

Факт самовільного заволодіння земельною ділянкою відповідачем ОСОБА_3, а також періодичне проживання в самовільно збудованому будиночку на цій земельній ділянці представник відповідача в судовому засіданні визнав, дані обставини ніким не оспорюються, та знаходяться в обєктивному звязку з зібраними доказами, а тому відповідно до ч.1 ст. 61 ЦПК України не підлягають доказуванню.

Відповідно до ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Крім цього, ст. 400 ЦК України передбачає, що недобросовісний володілець зобов'язаний негайно повернути майно особі, яка має на нього право власності або інше право відповідно до договору або закону, або яка є добросовісним володільцем цього майна. У разі невиконання недобросовісним володільцем цього обов'язку заінтересована особа має право пред'явити позов про витребування цього майна.

Таким чином, в судовому засіданні доведено, що відповідач не маючи жодних законних, правових підстав захопила належну позивачу земельну ділянку, володіє нею, чим позбавила ОСОБА_1 можливості в повній мірі реалізовувати своє право власності на дане нерухоме майно.

Суд звертає увагу, що представник відповідача предявляв зустрічний позов про визнання недійсними правовстановлюючих документів на земельну ділянку і ухвалою суду від 10.03.2010 року було відмовлено у його прийнятті та повернуто зустрічний позов ОСОБА_3 Однак, при цьому в судовому засіданні представник відповідача не заперечував факту права власності позивача на земельну ділянку, не ставив під сумнів правовстановлюючі документи і визнав позов в частині витребування земельної ділянки з володіння ОСОБА_3

Також в ході розгляду справи встановлено, що розміщений на ділянці позивача дачний будинок збудовано самовільно, без відповідних на те дозволів, правовстановлюючі документи не оформлялися, тобто у відповідача відсутня будь-яка правова підстава на його використання. Враховуючи, що відповідач періодично проживає в цьому будинку, такі її дії беззаперечно порушують права власника земельної ділянки ОСОБА_1, а тому порушене право власності підлягає захисту шляхом виселення відповідача з дачного будиночку.

Поряд з тим, якщо відповідач вважає, що будівництво здійснювалося особисто нею і має намір демонтувати будинок та повернути будівельні матеріали, вона вправі звернутися до суду з відповідними позовними вимогами в загальному порядку.

За таких обставин суд приходить до переконання про наявність обєктивних і обґрунтованих підстав для задоволення позовних вимог, в звязку з чим відповідача слід зобовязати звільнити земельну ділянку № 22 в дачному кооперативі «Медик-університет» за адресою: м. Винники, вул. Забава та виселити її із самовільно збудованого на цій ділянці дачного будиночку.

У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача понесені ним та документально підтверджені судові витрати.

Керуючись ст.ст. 10,60,61,88,174,209,212-215,218 ЦПК України, ст. ст. 11,16,376,386,387,400 ЦК України, суд -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 про витребування майна з чужого незаконного володіння, виселення задовольнити.

Зобовязати ОСОБА_3 повернути ОСОБА_1 з її володіння земельну ділянку № 22 площею 0,0387 га, розташовану в дачному кооперативі «Медик-університет», що по вул. Забава у м. Винники.

Виселити ОСОБА_3 з самовільно збудованого дачного будиночку, який розташований на земельній ділянці № 22 площею 0,0387 га в дачному кооперативі «Медик-університет», за адресою: м. Винники, вул. Забава.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 46 грн. судових витрат.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Личаківський районний суд м. Львова шляхом подачі у десятиденний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом двадцяти днів апеляційної скарги або в порядку ч.4 ст. 295 ЦПК України.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання заяви на апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано.

Суддя С.І.Леньо