Справа №: 2-128/10
Провадження № 2-128/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2010 року

Андрушівський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого - судді : Карповця В.В.

при секретарі: Степанчук Т.В.

з участю : позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Андрушівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, -

встановив:

позивачка, звертаючись з позовом до суду, просить стягнути з відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_2 на її користь 10000,00 грн. - матеріальної шкоди, 4000,00 грн. - моральної шкоди, завданої їй в наслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась 12 серпня 2009 року за участю автомобіля „ВАЗ-2107 , державний реєстраційний номер А НОМЕР_1, який належить на праві власності ОСОБА_2, та тварини (корови), яка належала позивачці ОСОБА_1, а також просить стягнути з відповідача судові витрати по сплаті судового збору та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, пояснила, що вона є власницею нетеля 2-х річного віку, який вирощений в її особистому селянському господарстві. 12 серпня 2009 року сталась дорожньо- транспортна пригода, за участю автомобіля „ВАЗ-2107 , державний реєстраційний номер А НОМЕР_1 та нетеля 2-х річного віку, яке належало позивачці. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди корова загинула. Постановою ІД ВДАІ Андрушівського району ОСОБА_4 позивачці було відмовлено в порушення кримінальної справи, за відсутністю в діях ОСОБА_3 складу злочину. Для визначення вартості тварини, було проведено оцінку вартості матеріального збитку.

Крім того, позивачці було завдано шкоду, яку вона відносить до матеріальної шкоди,та яку просить стягнути з відповідача, оскільки добровільно відшкодувати завдану шкоду відповідачі відмовляється. Також, позивачка вважає, що крім матеріальної шкоди їй завдано моральну шкоду, яку позивачка оцінює в розмірі 4000,00 грн., обґрунтовуючи свої вимоги тим, що завдана моральна шкода повязана із сильним психотравмуючим стресом, викликаним хвилюванням, повязаним з смертю її годувальниці.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання призначене на 31.05.2010 року не з»явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце слухання справи.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, пояснив, що на теперішній час його син ОСОБА_3 заарештований за ст. 296 КК України та знаходиться в СІЗО м. Житомира. Йому відомо, що дійсно 12 серпня 2009 року мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля, який йому належить. Даний автомобіль крім нього використовує його син ОСОБА_3 Того дня ОСОБА_3 самовільно взяв даний автомобіль. Вину свого сина в даному ДТП заперечує, оскільки вважає, що корова самовільно вискочила на проїжжу частину дороги. Вважає, що відповідати за ДТП повинен його син.

Заслухавши пояснення позивачки, відповідача ОСОБА_2, дослідивши матеріали справи, відмовний матеріал № 934 від 21.08.2009 року, оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 12 серпня 2009 року за участю автомобіля „ВАЗ-2107 . державний реєстраційний номер А НОМЕР_1, яким керував ОСОБА_3, та тварини (корови), яка належала позивачці ОСОБА_1, сталася ДТП в результаті якої тварина загинула.

Відповідно до частини третьої ст.61 Цивільного процесуального кодексу України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляд інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено щ обставини. Постановою судді Житомирського районного суду від 18 вересня 2009 року ОСОБА_5 (справа № 17293/09) ОСОБА_3 був визнаний винним у ДТП яка мала місце 12 серпня 2009 року в результаті якого загинула корова та підданий адміністративному стягненню у вигляді штрафу.

Згідно вимог Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 є власницею нетеля 2-х річного віку, що підтверджується довідкою виданою Лебединецькою сільською Радою (а.с.7). Таким чином в розрізі даного спору, позивачем правомірно заявлені вимоги до ОСОБА_3 та ОСОБА_2 щодо відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Згідно довідки виданої Лебединецькою сільською Радою встановлено, що вартість тварини становить 11000,00 грн. (а.с.8).

Відповідно до вимог ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України кожні сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позивачем правомірно заявлено вимоги до відповідачів з приводу відшкодування шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди, тому з відповідача підлягає стягненню матеріальна шкода в розмірі 10000,00 грн., що складає вартість тварини (корови).

Відповідно до вимог ст.23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, в том;- числі, моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Згідно ст. 1187 ч.4 ЦК. України якщо неправомірному заволодінню іншою особою транспортним засобом сприяла недбалість її власника, шкода, завдана діяльністю щодо його використання, зберігання або утримання відшкодовується ними спільне у часці, яка визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, які маю ті істотне значення. Відповідач ОСОБА_2 не навів суду жодних доказів, щодо неправомірного заволодіння автомобілем, який йому належить його сином ОСОБА_3

Відповідно до норм цивільного процесуального законодавства та розяснень, що містяться в п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року „Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди , при вирішенні спорів про відшкодування моральної шкоди в судовому засіданні маг бути зясовано, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань, втрат немайнового характеру, за яких обставин вони заподіянні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить.

З урахуванням вимог позивачки в частині стягнення на її користь з відповідача моральної шкоди, яка завдана позивачу внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та повязана з розладом нормального життя позивачки, нервової напруги я переживань щодо втрати годувальниці, суд дійшов висновку, що в розмір даного спору відповідачами має бути відшкодовано на користь позивачки моральна шкода, заявлена позивачкою в повній мірі, тобто 4000,00 грн.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо- транспортної пригоди, підлягає задоволенню повністю, а саме, з відповідачів на користь позивачки підлягає відшкодуванню в солідарному порядку матеріальна шкода в розмірі 10000,00 грн., та моральна шкода в розмірі 4000,00 грн..

В порядку ст.88 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача на ористь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 300 грн. 00 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120,00 грн. Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 23, 1166, 1187 Цивільного кодексу . раїни, п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року „Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди, ст.ст. 0 58. 88. 208. 209. 212-215. 218 Цивільного процесуального кодексу України, суд

вирішив:

позов задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_3, ОСОБА_2 в солідарному порядку на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в розмірі 10000,00 грн. та моральну шкоду в розмірі 4000,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_3, ОСОБА_2 в солідарному порядку на користь держави судові витрати по сплаті судового збору в сумі 300 грн. 00 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи 120,00 грн.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Житомирської області через Андрушівський районний суд на протязі десяти днів після його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги без подачі заяви в той же термін, з направленням копії заяви або скарги до апеляційного суду.

Суддя:ОСОБА_6