Ленінський районний суд м. Запоріжжя
№ 2-549/2010
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 листопада 2010 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя в складі головуючого- судді Нікітенко Н.П., при секретарі Висоцькій О.О.., адвоката ОСОБА_1., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, завданої ДТП та моральної шкоди

В с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовом про відшкодування шкоди, заподіяної дорожньо-транспортною пригодою в якій зазначив , що 21 листопада 2005 р., приблизно об 11 годині , керуючи автомобілем НОМЕР_1, рухався по пл.Леніна зі сторони Греблі ДГЕС в напрямку пр. Леніна в м. Запоріжжя по крайній лівій смузі проїзної частини зі швидкістю приблизно 55-60 км/год.

Дорожнє покриття було мокрим.

Попереду його автомобіля , в попутному напрямку інших транспортних засобів не було.

На нерегульованому перехресті пл. Леніна - вул. ОСОБА_4 він побачив, що з вул. ОСОБА_4 у напрямку пр. Леніна, перетинаючи перехрестя , виїжджає автомобіль НОМЕР_2. Він звернув увагу на даний автомобіль, коли відстань між транспортними засобами склала приблизно 15 м.

Автомобіль ВАЗ-21099 рухався зі швидкістю приблизно 15-20 км/год., здійснюючи перешкоду для руху його автомобіля .

Коли відстань між транспортними засобами склала приблизно 2 м, він раптово побачив, що ВАЗ-21099 зупинився. Він намагався уникнути зіткнення та різко загальмував , вивернув руль праворуч, від чого його автомобіль почало заносити на проїзній частині , і він здійснив наїзд на бордюрний камінь.

Контакту між транспортними засобами не сталося.

В результаті ДТП його транспортний засіб - БМВ-735І, було пошкоджено. В наслідок ДТП йому заподіяно матеріальну шкоду в сумі 9825,41 грн. та моральну шкоду в сумі 10000 грн., яку відповідач відмовляється відшкодувати в добровільному порядку.

В судовому засіданні позивач та його адвокат підтримали позов в повному обсязі.

Допитаний в судовому засіданні, ОСОБА_3 позов не визнав та суду пояснив , що 21 листопада 2005 р. об 11 годині він рухався на автомобілі НОМЕР_3, по вул. Б.Хмельницького зі сторони вул. Добролюбова в напрямку пр. Леніна в м. Запоріжжя зі швидкістю приблизно 20 км/год.

Підїжджаючи до нерегульованого перехрестя вул. ОСОБА_4 - пл. Леніна, перед дорожнім знаком 2.1. «Надати дорогу» він не зупинився, а зменшив швидкість руху. Глянув ліворуч , звернув увагу на автомобіль сірого кольору, який рухався зліва направо по ходу його руху в крайній лівій смузі руху та , вважаючи, що ширина проїзної частини, а також займана ним смуга руху дозволяє рухатися без перешкод, продовжив рух , повертаючи направо . В останню мить побачив, що з крайньої правої смуги руху його випереджає автомобіль НОМЕР_4, як з'ясувалося пізніше, рухаючись з ним в попутному напрямку. Побачивши, що даний автомобіль знаходиться поблизу від його автомобіля, він загальмував та зупинився.

Контакту між транспортними засобами не сталося.

Вважає , що позивач рухався дуже швидко , тому не впорався з керуванням та здійснив наїзд на бордюр і пошкодив свій автомобіль.

Представник відповідача підтримав свого довірителя і додав , що в позові слід відмовити і ще з тих обставин , що позивачем пропущено строк позовної давності , бо ДТП мало місце 21.11.2005 року.

Вислухавши пояснення сторін, доводи адвоката та представника відповідача , дослідивши матеріали справи , суд вважає позов обґрунтованим , але таким , що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 21.11.2005 року, ОСОБА_2, керуючи автомобілем НОМЕР_1 на нерегульованому перехресті пр. Леніна - вул.. Богдана Хмельницького в м. Запоріжжі , не вибрав безпечну швидкість руху та не впорався з керуванням , внаслідок чого скоїв наїзд на перешкоду .

Своїми діями ОСОБА_2 порушив п.п. 12.1, 12.2, 12.3 ПДР України .

Внаслідок ДТП транспортний засіб пошкоджено , травмованих немає.

В даній дорожній ситуації працівниками ДАІ було виявлено порушення правил дорожнього руху та складено протоколи про адміністративне порушення відносно ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , який створив аварійну ситуацію на дорозі , примусивши інших учасників дорожнього руху різко гальмувати та змінювати напрямок руху , внаслідок чого транспортний засіб марки БВМ-7351 , д/н НОМЕР_5, який належить ОСОБА_2 отримав технічні ушкодження.

Постановою Ленінського районного суду від 30.03.2006 року провадження по справі у відношенні ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП закрито на підставі ст. ст. 247, 38 КУпАП у звязку із закінчення строку притягнення до адміністративної відповідальності (а.с.8).

Постановою Ленінського районного суду від 27.02.2007 року встановлено , що ОСОБА_5 в вищезазначеній дорожньо-транспортній ситуації не виконав вимоги дорожього знаку 2.1 « Надати дорогу» , чим створив аварійну ситуацію , примусивши інших учасників дорожнього руху , зокрема ОСОБА_6, різко гальмувати та змінити напрямок руху, чим порушив вимоги п.п. 10.1 та 16.11 ППР .

Провадження по справі у відношенні ОСОБА_3 за ст. 122 КУпАП закрито на підставі ст. ст. 247, 38 КУпАП у звязку із закінчення строку притягнення до адміністративної відповідальності (а.с.101).

На цей час вищевказані постанови суду набрала законної сили, тому на підставі ч. 3 ст.61 ЦПК України, обставини , встановлені в постановах , які набрали законної сили , вважаються встановленими і не потребують доказування.

Крім того , відповідно до досліджених в судовому засіданні висновків експертизи № 85 від 03.03.2006 року , яка проводилась в рамках адміністративної справи № 3-12447/05 відносно ОСОБА_2, в діях водія автомобілю НОМЕР_2, ОСОБА_3 встановлено невідповідність вимогам дорожнього знаку 2.1. «Надати дорогу» та п.п.16.11 Правил дорожнього руху України (а.с. 9-11).

Згідно із звітом спеціаліста автотоварознавця з визначення вартості матеріальної шкоди № 257 від 03 грудня 2005 року вартість матеріальної шкоди, заподіяної володільцю автомобілю НОМЕР_6, ОСОБА_2 на час проведення дослідження складає 9825 грн 41 коп . (а.с.12-15).

Згідно з вимогами п.3 ч.1 ст.1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах , а саме : за наявності вини осіб , діяльністю яких було завдано шкоди , розмір відшкодування визначається у відповідності частці залежно від обставин , що мають істотне значення.

Таким чином, суд вважає, що позивач довів обставини, на які він посилається у позові, щодо заподіяння йому матеріальної шкоди у вищевказаному розмірі, але з урахуванням порушення самим позивачем правил дорожнього руху його вимоги щодо стягнення з відповідача матеріальної шкоди підлягають частковому задоволенню. ( 9825 грн 41 коп. : 2 = 4912 грн 50 коп.)

Стосовно вимог позивача про стягнення з відповідача 10000 грн моральної шкоди , суд вважає, що позивач повинен довести свої вимоги щодо заподіяння йому моральної шкоди , яку він оцінив в 10000 грн.

Між тим, будь-яких доказів, передбачених ст.57 ЦПК України, позивач суду не надав, пояснивши, що моральна шкода підтверджується тільки його поясненнями, до медичних закладів він не звертався після ДТП. Крім того, позивач не зміг суду обґрунтувати розмір заподіяної йому моральної шкоди.

Тому суд вважає, що позовні вимоги у частині стягнення з відповідача 10000 грн. на користь позивача в якості відшкодування моральної шкоди задоволенню не підлягають.

В судовому засіданні представником відповідача була зроблена заява про застосування позовної давності до позовних вимог позивача та відмові йому в задоволенні позову з вищеназваних підстав.

Заява представника позивача не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 256 ЦПК України позовна давність-це строк , у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу .

Законодавством встановлений загальний трирічний строк позовної давності.

Події спірної ДТП мали місце 22.11.2005 року.

За захистом порушених прав позивач звернувся до суду 01.06.2006 року , тобто у встановлений Законом трирічний термін.

Розгляд справи в суді протягом тривалого часу не може бути підставою для застосування позовної давності та відмові ОСОБА_2 у позові.

На підставі ст.ст.256,257,1166,1188 ЦК України, ст.ст. 10,57,60,61,212,213 ЦПК України

В и р і ш и в :

Позов ОСОБА_7 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_7 матеріальну шкоду в розмірі 4762 грн ( чотирьох тисяч семиста шестидесяти двох) грн. 71 коп.

В іншій частині позову , в тому числі стягненні моральної шкоди-відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційний суд Запорізької області протягом 10 днів.

Суддя Нікітенко Н.П.