Справа № 2-н-45/10
У Х В А Л А

про відмову у прийнятті заяви про

видачу судового наказу

07 травня 2010 р. м. Запоріжжя

Суддя Запорізького районного суду Запорізької області Гончаренко П.П., розглянувши заяву ОСОБА_1 до КУ «Веселівський психоневрологічний інтернат» ЗОР про видачу судового наказу та про винесення судової постанови про поновлення на роботі,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою до КУ «Веселівський психоневрологічний інтернат» ЗОР про видачу судового наказу, про винесення постанови про скасування наказу, про відновлення на робочому місці санітарки-прибиральниці в медпункті або згідно рекомендації МСЕК, про стягнення з директора ОСОБА_2 кошти за вимушений прогул з 09.02.2010 р. по 31.03.2010 р. в сумі 1500 грн. і кошти в сумі 621 грн. 91 коп.

Наказне провадження це спрощена документарна процедура захисту майнових прав та інтересів кредитора, вимоги якого до боржника щодо стягнення грошових коштів або витребування майна грунтуються на безспірних документах, що здійснюється за відсутності спору шляхом видачі судового наказу.

Згідно ст. 96 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу, яка грутнується на правочині, вчиненому у письмовій формі; заявлено вимогу про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати; заявлено вимогу про компенсацію витрат на проведення розшуку відповідача, боржника, дитини або транспортних засобів боржника.

Вимоги ОСОБА_1 про винесення постанови про скасування наказу про її звільнення, про відновлення її на роботі на посаді санітарки-прибиральниці в медпункті або згідно рекомендації МСЕК, про стягнення коштів за вимушений прогул та кошти на лікування психологічного стресу не підлягають розгляду в порядку наказового провадження, оскільки ці вимоги розглядаються у позовному провадженні.

Не допускається видача судового наказу про стягнення сум, які можуть бути точно встановлені лише у процесі проведення експертного дослідження, а також сум, які визначаються оціночним шляхом.

Згідно п. 3 ч. 2 ст. 98 ЦПК України, у заяві про видачу судового наказу повинно бути зазначено вимоги заявника і обставини, на яких вони грунтуються.

Якщо із заяви про видачу судового наказу і поданих разом з нею документів вбачається що заявлено вимогу, не передбачену статтею 96 ЦПК України, а саме: захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникли з трудових відносин, суд відмовляє у її прийнятті на підставі п. 1 ч. 1 ст. 100 ЦПК України.

Згідно ч. 1 ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обгрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Докази характеризуються єдністю трьох елементів: змісту доказів, процесуальної форми доказів, процесуального порядку одержання, дослідження та оцінки змісту і процесуальної форми доказів.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 100 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

Відмовити ОСОБА_1 у прийняті заяви про видачу судового наказу оскільки заявлено вимогу, не передбачену статтею 96 ЦПК України.

Роз»яснити ОСОБА_1 її право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку на підставі ч. 2 ст. 101 ЦПК України.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-денний строк з дня винесення ухвали заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 10 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя П.П.Гончаренко