АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № Справа № 22ц-955/10 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Ремез В.А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2010 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого Ремеза В.А.

суддів Прозорової М.Л., Сіромашенко Н.В.

при секретарі Панченко Д.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську,

цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2,

на ухвалу Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 23.11.2009р. про забезпечення позову за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_2 про визнання договорів купівлі-продажу недійсними, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 23.11.2009р. за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_2 про визнання договорів купівлі-продажу недійсними, було задоволено заяву ОСОБА_3 про забезпечення позову, та накладено арешт на автомобіль "Фольсваген-Т-5", 2004р.в., державний номер НОМЕР_1, який належить ОСОБА_2 на праві приватної власності.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить ухвалу суду скасувати, посилаючись на те, що судом при винесені ухвали неповно були з'ясовані обставини, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, і судом порушені норми матеріального та процесуального права.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а ухвала суду залишенню без змін з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_2 про визнання договорів купівлі-продажу недійсними, і в ході розгляду справи ОСОБА_3 подала заяву про забезпечення позову, в якій просила накласти арешт на "Фольсваген-Т-5", 2004р.в., державний номер НОМЕР_1, вилучивши його та передати автомобіль їй на зберігання.

Відповідно до вимог ст. 151 ЦПК України, суд по заяві осіб, які приймають участь у справі може вжити заходів забезпечення позову, якщо невжиття заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Виходячи з викладеного, суд першої інстанції правильно прийшов до висновку про необхідність забезпечення позову у відповідності до вимог ст. 151 ЦПК України, та з урахуванням вимог п. 1 ч.1 ст. 152 ЦПК України, наклав арешт на автомобіль "Фольсваген-Т-5", 2004р.в., державний номер НОМЕР_1, що належить ОСОБА_2, до вирішення спору по суті, і колегія суддів вважає, що ухвала суду є законною та обґрунтованою.

Доводи ОСОБА_2 про незаконність та необґрунтованість ухвали суд не можуть бути прийнятті до уваги, оскільки суд вирішив питання про забезпечення позову у відповідності до вимог процесуального законодавства, яким регулюється вказане питання та забезпечив позов шляхом накладання арешту на майно, яке є предметом спору між сторонами.

Таким чином ухвалу суду слід залишити без змін, а апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає відхиленню.

Керуючись ст. ст. 304,307,312 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу судді Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 23.11.2009р. залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

Судді: