РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 700/2135/15-ц

Провадження № 2/700/323/15

25 листопада 2010 року Лисянський районний суд Черкаської області

в складі : головуючого судді Борисенка П.І.

при секретарі Сіденко Н.П.,

за позовом ОСОБА_1 до ЗАТ КБ «ПриватБанк» про визнання недійсною підвищення відсоткової ставки по кредитному договору та визнання недійсним пункту кредитного договору ,

ВСТАНОВИВ:

3 червня 2009 року ОСОБА_1 звернувся до Лисянського районного суду з позовом до ЗАТ КБ «Приват Банк» про визнання незаконною збільшення процентної ставки та недійсним окремих умов кредитного договору , посилаючись на те, що між сторонами 11 березня 2008року укладений кредитний договір №CSLWGA, згідно якого позивач отримав кредит в сумі 25000.00 грн. на строк з 11.03.2008р. по 11.03.2028р. зі сплатою 16,66% річних. Підпунктом 2.3.1. пункту 2.3 даного договору передбачено право банку в односторонньому порядку збільшувати розмір процентної ставки за користування кредитом, при зміні конюктури ринку грошових ресурсів в Україні. При цьому банк надсилає Позичальникові письмове повідомлення про зміну процентної ставки протягом 7 календарних днів з дати вступу в чинність зміненої процентної ставки. Збільшення процентної ставки Банком у вищевказаному порядку можливо в границях кількості пунктів, на яке збільшилася ставка НБУ, розмір відрахувань у страховий фонд, середньозважена ставка по кредитах або пропорційно збільшенню курсу долара США. Відповідач в односторонньому порядку двічі збільшив відсоткову ставку з 15.10.2008р. до 18,12%, з 01.02.2009р. до 29,5% .Повідомлень про збільшення процентної ставки Позивач не отримував. Вважає дії відповідача по збільшенню ставки в односторонньому порядку неправомірними та такими, що не відповідають чинному законодавству, порушують його права та законні інтереси. Крім того, пп..2.3.1. кредитного договору від 11.03.2008р. є таким, що не відповідає нормам Закону України «Про захист прав споживачів», а також ст.1056-1 ЦК України, ст.55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» щодо заборони банку в односторонньому порядку збільшувати розмір процентної ставки по кредитному договору . Позивач просить суд визнати недійсним підпункт 2.3.1. пункту 2.3. кредитного договору №CSLWGA, укладеного між ЗАТ КБ «Приват Банк» від 11.03.2008р., а також визнати незаконним підняття процентної ставки по кредитному договору №CSLWGA, укладеного між ЗАТ КБ «Приват Банк» від 11.03.2008р.

Представник відповідача позов не визнав, пояснив, що процентна ставка збільшувалася згідно пп..2.3.1. кредитного договору укладеного між сторонами. Вважає ,що на час укладення договору законодавством України не заборонялося змінювати процентні ставки. Посилаючись на ст.47 Закону України «Про банки і банківську діяльність» комерційні банки самостійно встановлюють процентні ставки та комерційну винагороду по своїх операціях. В заперечені на позов вказує, що Позивачу направляли повідомлення про збільшення відсоткової ставки, але доказ отримання Позивачем повідомлення з зазначенням дати отримання листа банку та особистого його підпису не надав. Просить у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про обгрунтованість позовних вимог .

11.03.2008року між сторонами укладений кредитний договір за умовами якого Кредитор надав Позичальникові кредит в сумі 25000.00 грн. строком до 11.03.2028р. під фіксовану процентну ставку 16,66% річних. Постановою НБУ №361 від 02.08.2004р. дається визначення понять «фіксованої процентної ставки». Фіксована процентна ставка -

Процентна ставка, рівень якої зафіксований на весь строк дії банківського інструменту і не підлягає переоцінці протягом часу дії договору.

Не повідомляючи Позивача, Відповідач в односторонньому порядку двічі збільшує фіксовану процентну ставку з 15.10.2008р. та 01.02.2009 р.

У травні 2009 р. ставить до відома Позивача про заборгованість, і подає до Лисянського районного суду позов про дострокове повернення всієї суми кредиту, шляхом звернення стягнення на заставлене майно і виселення з будинку проживаючих людей.

Законом України від 12.12.2008 р. №661-У1 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо заборони фінансовим установам в односторонньому порядку збільшувати розмір процентів та інших платежів, передбачених кредитним договором» було внесено зміни до ст.ст. 1056,1061 ЦК України та ст.55 ЗУ «Про банки і банківську діяльність», згідно з яким банкам забороняється в односторонньому порядку збільшувати відсотки за кредитом. Посилаючись на ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначається в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших фактів. Встановлений договором розмір процентів не може бути збільшений банком в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку змінювати розмір процентів в односторонньому порядку є нікчемною.

Відповідно до ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів» продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов»язків на шкоду споживача. Несправедливими є, зокрема, надання продавцю(виконавцю, виробнику)права розірвати договір із споживачем на власний розсуд, якщо споживачеві таке право не надається.

.

Стаття 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність» від 07.12.2000 №2121-ІІІ передбачає право комерційних банків самостійно визначати процентні ставки як складової частини кредитної політики банку, а не підстави для її зміни в установленому кредитному договорі. Банки самостійно визначають процентні ставки для надання послуг клієнтам, проте, зазначена в договорі процентна ставка може бути змінена на підставах, передбачених законодавством.

Згідно ст.354 ЦК України , договір змінюється в тій же формі в якій він вчинявся, якщо не передбачене інше законом або договором.

Договором від 11.03.2008р. не передбачено форма зміни умов договору шляхом отримання згоди Позичальника в іншій, ніж, письмова форма.

Ст.. 3 ЦК України вказує, що загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність. Вимога справедливоті, добросовісності та розумності цивільного законодавства практично виражається у встановленні його нормами рівних умов для участі всіх осіб у цивільних відносинах; закріпленні можливості адекватного захисту порушеного цивільного права або інтересу; поєднання створення норм, спрямованих на забезпечення реалізації цивільного права,з шануванням прав та інтересів інших осіб, моралі суспільства тощо. При цьому справедливість можна трактувати к визначення нормою права обсягу, межі здійснення і захисту цивільних прав та інтересів особи адекватно її ставленню до вимог правових норм. Добросовісність означає прагнення сумлінно захистити цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов»язків. Розумність це зваження вирішення питань регулювання цивільних відносин з урахуванням інтересів усіх учасників ,а також інтересів громади (публічного інтересу).

Таким чином, підпункт 2.3.1. пункту 2.3. підлягає визнанню недійсним,а позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.11, 203,215, 1056-1 ЦК України, Законом України «Про захист прав споживачів», Законом України «Про банки і банківську діяльність»,ст. ст. 10, 11, 57-64, 212-215, 218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати підпункт .2.3.1. пункту 2.3. кредитного договору №CSLWGA від 11.03.2008р. укладеного між ОСОБА_1 та ЗАТ КБ «Приват Банк» недійсним з 09.01.2009 р.

Визнати незаконним з 09.01.2009 р. збільшення процентної ставки по кредитному договору №CSLWGA від 11.03.2008р., укладеного між ЗАТ КБ «Приват Банк» та ОСОБА_1 .

Стягнути з ПАТ КБ «Приват Банк» розташованого в м. Дніпропетровськ вул. Набережна Перемоги,50 на користь ОСОБА_1, що проживає в Черкаській обл.смт.Лисянка провулок Шевченка,4 , 37,5 грн. витрати пов»язані з інформаційно-технічним забезпеченням судового процесу .

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Черкаської області через Лисянський районний суд протягом 10 днів з дня проголошення.

Головуючий суддя П.І.Борисенко