Справа №2-1401
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 січня 2010 року м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі: головуючого - одноособово судді Боярського О.О.

при секретарі - Рачіцькій I.A.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні у м. Білгород - Дністровському цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності.

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності, вказуючи, що після укладення договору купівлі-продажу між нею та відповідачем, останній нотаріально посвідчений не був, відповідач по теперішній час з різних мотивів ухиляється від нотаріального оформлення угоди.

Позивачка позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити.

Представник позивачки за усною заявою у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити у повному обсязі.

Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав, просив позов задовольнити. Крім того надав у судове засідання письмову заяву про згоду з позовними вимогами позивачки.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведені попереднього судового засідання.

Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що 26 липня 2003 року між позивачкою ОСОБА_1 (покупець) та відповідачем ОСОБА_2 (продавець) укладено Договір купівлі-продажу, згідно до якого, відповідач продав позивачці нерухоме майно у вигляді 11/100 частин домоволодіння по вул. Московська 18, у м. Білгород-Дністровському, Одеської області, яке належало відповідачу на підставі рішення Білгород-Дністровського міського суду Одеської області від 17 лютого 2003 року, яке набрало законної сили.

Відповідно до п. 2.1. зазначеного Договору продаж вищенаведеного житлового будинку вчинено за 15000 (пятнадцять тисяч) гривень, які позивачка передала відповідачу особисто у день підписання цього договору, про що свідчить отримана від ОСОБА_2 розписка від 26.07.2003р. На час підписання цього договору сторони не мали одна до одної жодних претензій щодо проведення розрахунків.

На виконання п. 5.1. Договору, ОСОБА_2 у день підписання цього Договору фактично було передано позивачці 11/100 домоволодіння, яке знаходиться за адресою: вул. Московська 18. м. Білгород-Дністровський, Одеська область. Що підтверджується актом прийому - передачі від 26.07.2003 року.

До матеріалів справи також надана розписка від 18.06.2009р. про зобовязання ОСОБА_2 здійснити нотаріальне посвідчення вищезазначеного договору в липні 2009 року.

Однак до теперішнього часу, відповідачем так і не було виконано свого зобовязання щодо здійснення нотаріального посвідчення укладеного між сторонами по справі Договору купівлі-продажу від 26.07.2003р. Отже, суд приходить до висновку, що відповідач всіляко ухиляється від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу. що є предметом даного спору, що порушує права позивачки, як власника придбаного нерухомого майна, так як, до теперішнього часу, позивачка не в змозі належним чином оформити і тримати усі необхідні правовстановлюючі документи на придбаний спірний житловий будинок .

Відповідно до ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 202 Цивільного кодексу України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Укладення спірного Договору купівлі-продажу , досягнення по такому договору усіх істотних умов, здійснення позивачкою повної оплати по такому договору та її отримання відповідачем, а також, фактичне передання позивачці нерухомого майна по такому договору, свідчить насамперед про вчинення між позивачкою та відповідачем відповідного правочину щодо переходу прав власності на спірний обєкти нерухомості.

У відповідності до ст. 41 Конституції України кожен має право, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

|У відповідності до положень Європейської конвенції з прав людини ч. 1 ст. 6 кожна людина має право визначенні її цивільних прав та обовязків або при розгляді будь-якого кримінального звинувачення, яке йому предявлено, на справедливий та публічний судовий розгляд справи в розумні строки незалежним та безпристрасним судом.

У відповідності до ст. 1 протоколу № 1 до Конвенції з прав людини кожна фізична або юридична особа має на повагу своєї власності. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності, інакше як в інтересах суспільства та на умовах передбачених законом та загальними принципами міжнародного права.

Згідно статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

У відповідності до ст.319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається майном на власний розсуд.

У відповідності до ч.3 ст.334 Цивільного кодексу України право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним.

У відповідності до ст.655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобовязується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобовязується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ст.657 Цивільного кодексу України договір купівлі-продажу нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

У відповідності до ст.638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 220 Цивільного кодексу України, у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.

Разом з тим частиною 2 статті 220 Цивільного кодексу України, встановлюється, що у разі, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Враховуючи викладене вище та приймаючи до уваги факт домовленості сторін щодо всіх істотних умов договору, та виконання позивачем та відповідачем своїх зобовязань за спірним договором, суд вважає, що право власності позивача на нерухоме майно у вигляді 11/100 домоволодіння по вул. Московська 18, м. Білгород-Дністровського, Одеської області порушене та підлягає захисту шляхом задоволення позовних у повному обсязі.

Враховуючи викладене вище, керуючись ст. 41 Конституції України, ст. ст.. 220, 321, 317, 319, 334, 655, 657ЦК України, Європейською конвенцією з прав людини, ст.ст. 60, 61, 209, 130, ч.4 ст. 174, 213-215, ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності задовольнити у повному обсязі.

Визнати Договір купівлі-продажу від 26.07. 2003 року, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, згідно якого позивачка придбала нерухоме майно у вигляді 11/100 домоволодіння по вул. Московська 18, у м. Білгород-Дністровському, Одеської області дійсним .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на нерухоме майно у вигляді 11/100 житлового будинку по вул. Московська 18, у м. Білгород-Дністровському, Одеської області, який складається житлового будинку літ. «А», уборної літ. «Б», гараж літ. «Г», бесідки літ. «Д», бесідки літ. «Е», бесідки літ. «Ж», літньої кухні літ. «З», гараж літ «Н», бесідка літ «X», гараж літ. «К». гараж літ. «М», гараж літ. «Н», сарай літ. «О», гараж літ. «П», гараж літ. «Р», бесідка літ «С», бесідка літ. «Т», сарай літ. «Ч», сарай літ. «Щ», споруди 1-5.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подання заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня проголошення рішення і подання апеляційної скарги протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження або в порядку ч.4 ст. 295 Цивільного процесуального кодексу України.

Суддя: