АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22ц-8251/10 Головуючий у 1-й інстанції Нестеренко С.Г. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

27 липня 2010 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого - МАРТЄВАС.Ю. суддів - ЛОБОВА О. А., ЧІЧІЛЯ В.А.

при секретарі - ФАДЄЙКІНІЙ Н.Б.

розглянула апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу судді Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 27 травня 2010 року у справі за позовною заявою ОСОБА_2 до Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Кременчуцької міської ради про визнання не чинним розпорядження , визнання недійсним свідоцтва про право власності.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді - доповідача,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою судді Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 27 травня 2010 року позовну заяву ОСОБА_2 до Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Кременчуцької міської ради про визнання не чинним розпорядження , визнання недійсним свідоцтва про право власності визнано неподаною та повернуто позивачу.

У апеляційній скарзі порушено питання про скасування ухвали судді з підстав невірного застосування судом першої інстанції норм процесуального права.

Апеляційний суд, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали судді місцевого суду у межах заявлених вимог та доводів апеляційних скарг, вважає, що остання підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до п. З ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

Як вбачається із матеріалів справи, ухвалою судді від 21 квітня 2010 року позовна заява ОСОБА_2 була залишена без руху, та надано строк для усунення недоліків.

25.05.2010 року позивачем було надано позовну заяву на виконання вищевказаної ухвали.

Проте, суддею місцевого суду було визнано таку позовну заяву неподаною, оскільки позивачем так і не було вказано ціну позову - вартість спірної квартири, та не сплачений судовий збір.

Крім того, всупереч вимогам п. 5 ч. 2 ст. 119 ЦПК України позивач не навів у змісті позовних вимог та викладі обставин, якими обґрунтовує свої позовні вимоги чи наявні рішення судів з такого ж предмету оскільки у суді вже були справи по житловим спорам між особами, вказаними у позовній заяві, з яких саме підстав необхідно визнавати розпорядження про приватизацію та свідоцтва про право власності недійсним, наслідки такого.

При цьому суддею місцевого суду встановлено, що позивач вказував відповідачем лише органи приватизації не вказуючи власників приватизованих часток квартири власне відповідачами, оскільки просив визнати не чинним розпорядження УЖКГ виконавчого комітету Кременчуцької міської Ради №20506/1 від 03 березня 2009 року про приватизацію частини квартири АДРЕСА_1 та недійсним свідоцтва про право власності на житло серія САА №839040 від 03 березня 2009 року.

Такі висновки судді місцевого суду є безпідставними, та суперечать вимогам цивільно-процесуального законодавства.

Яке вбачається із матеріалів позовної заяви позивачем було заявлено клопотання про відстрочку сплати судового збору, оскільки немає можливості визначити вартість спірного майна.

Всупереч положень ст. 82 ЦПК України, місцевим судом не було вирішено вказане клопотання, а невиконання ухвали про залишення позовної заяви без руху в цій частині стало підставою для визнання її неподаною.

Також, зі змісту поданої після усунення недоліків позовної заяви вбачається, що позивач вказав в якості відповідачів як орган приватизації так і інших співвласників квартири, зокрема ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Крім того, зі змісту п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» вбачається, що оскільки подання доказів можливе на наступних стадіях цивільного процесу, тому суд не вправі через неподання доказів при предявленні позову залишати заяву без руху та повертати заявнику.

Отже, виходячи із вищенаведеного, колегія суддів вважає, що місцевий суд дійшов помилкового висновку, що позовна заява ОСОБА_2 подана 25.05.2010 року не відповідає вимогам ст. 119, 120 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 312, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу судді Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 27 травня 2010 року скасувати, а справу направити до Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області для вирішення питання про прийняття позовної заяви ОСОБА_2.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання нею чинності.

Головуючий у справі: підпис

Судді:

З оригіналом згідно: