РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2010 року м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд в Одеській області

у складі головуючого - судді Шевчук Ю.В.

при секретарі - Мамончик К.І.

розглянувши у попередньому судовому засіданні в м. Білгород-Дністровському цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Бритівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області про визнання права власності на самочинне будівництво,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання права власності на самочинне будівництво, вказуючи, що на підставі: державного акту на право власності на земельну ділянку серії ОД № 092699, зареєстрованого в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі № 311 від 21.06.2004 року він є власником земельної ділянки площею 0.120 га. що розташована по вул.. Шевченка, 16 в с. Бритівка, Білгород- Дністровського району Одеської області, надана для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, ним для поліпшення житлових умов було вчинено самочинне будівництво: житлового будинку літ. «А» готовністю 64%. мансарди літ. «А1» готовністю 64%. на які необхідно визнати право власності, у зв'язку з тим, що вибудовані будівлі являються самочинними.

Позивач в судове засідання не з'явився, представив заяву, що позов підтримує, просить справу розглядати за його відсутністю.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, згідно заяви просив суд розглянути справу за його відсутністю, погодившись з позовом.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання.

Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Вивчивши матеріали справи, надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ОД № 092699, зареєстрованого в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі № 311 від 21.06.2004 року позивачу належить земельна ділянка площею 0.1200 га. що розташована по вул.. Шевченка, 16 в с. Бритівка. Білгород-Дністровського району Одеської області, надана для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд.

Позивачем для поліпшення житлових умов було вчинено самочинне будівництво: житлового будинку літ. «А» готовністю 64%. мансарди літ. «А1» готовністю 64%.

Відповідно до висновку відділу містобудування та архітектури районної державної адміністрації за № 115 від 18.03.2010 року розміщення самовільних будівель не суперечить Державним будівельним нормам ДБН 360-92 та санітарно-епідеміологічним вимогам. В результаті самочинного будівництва права інших осіб не порушено.

Згідно технічного висновку, розробленого КП «Одесоблпроект» (ліцензія АВ № 331218 від 28.10.2005 року) стан основних несучих будівельних конструкцій самовільних будівель, відповідають вимогам будівельних норм, знаходяться в задовільному технічному стані та при годні до експлуатації.

Згідно ч. 2 ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Відповідно до ст. 376 п. 5 ЦК України, на вимогу власника земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

Враховуючи вищезазначене, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 такими, що підлягають задоволенню, визнавши за ним право власності на самочинно зведені: житловий будинок літ. «А» готовністю 64°о. мансарду літ. «А1» готовністю 64%, що розташовані по вул. Шевченка, 16 в с. Бритівка. Білгорол-Дністровського району Одеської області.

На підставі викладеного і керуючись ст.376 ЦК України, ст.ст. 11, 130, 174, 209, 214-215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Задовольнити позовну заяву ОСОБА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на самовільно зведені будівлі : житловий будинок літ. «А» готовністю 64%. мансарду літ. «А1» готовністю 64%, що розташовані по вул. Шевченка, 16 в с. Бритівка, Білгород-Дністровського району Одеської області.

Рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10 - денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя