Справа № 2-1052/10р.
РІШЕННЯ

Іменем України

26 травня 2010 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Журавського В.В.

при секретарі Хутінаєвій О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Борисполі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Бориспільської митниці про визнання права власності на майно, витребування майна з незаконного володіння та стягнення моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з вищезазначеною позовною заявою, в якій просить визнати право власності на одну люстру та чотири склянні прикраси-сувеніри, вилучені в неї працівниками Бориспільської митниці, витребувавши їх з незаконного володіння Бориспільської митниці та стягнувши з останньої завдану їй (позивачці) моральну шкоду в розмірі 2000 гривень.

В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що 24.03.2009 року вона авіарейсом № 210 приблизно о 19 год. 00 хв. прилетіла з Чехії до ДП «МА «Бориспіль», і під час проходження митного контролю близько 19 год. 10 хв. її було затримано та безпідставно вилучено люстру та чотири склянні прикраси-сувеніри, оскільки працівники митниці помилково вважали, що обидві люстри та чотири склянні прикраси-сувеніри позивачки та гр. ОСОБА_2, належали останньому, який просто допомагав їй з багажем та вже пройшов митний контроль.

Позивачка та її представник ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, підтвердивши викладені в ній обставини.

Представник відповідача ОСОБА_4 позов не визнав та надав письмові заперечення, в яких зазначає, що предмети, на які позивачка просить визнати право власності та витребувати з незаконного володіння Бориспільської митниці, були вилучені в порядку ст.377 Митного кодексу України як товари, що є безпосередніми предметами порушення митних правил, які належним чином внесені до протоколу та здані на склад митного органу до винесення рішення по адміністративній справі про порушення митних правил. До того ж, постановою Бориспільського міськрайонного суду встановлено належність вилучених предметів саме гр. ОСОБА_2, на якого складався протокол та в якого були вилучені зазначені предмети. ОСОБА_2 з приводу повернення вилучених предметів до Бориспільської митниці не звертався. Що стосується моральної шкоди, то підстав для її виплати не вбачається.

Свідок ОСОБА_2 пояснив, що дійсно він познайомився з позивачкою ОСОБА_1 під час проходження митного контролю 24.03.2009 року, коли прилетів з Чехії, так як допомагав їй з багажем, а одна люстра та чотири склянні прикраси-сувеніри дійсно належать позивачці.

Суд, заслухавши позивачку, її представника, представника відповідача, свідка, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Встановлено, що позивачка 24.03.2009 року близько 19 год. 00 хв. прилетіла з Чехії до ДП «МА «Бориспіль» авіарейсом № 210, і під час проходження митного контролю її було затримано.

Разом з нею було затримано гр. ОСОБА_2, з яким вона познайомилась, як стверджує остання, лише перед проходженням митного контролю та який допомагав їй з багажем.

На ОСОБА_2 було складено протокол про порушення митних правил та вилучено дві люстри та чотири склянні прикраси-сувеніри до розгляду справи в суді.

Постановою судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 30.10.2009 року, яка залишена без змін постановою апеляційного суду Київської області від 14.12.2009 року, адміністративну справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за порушення митних правил, передбачених ст.ст.339, 355 МК України, закрито в звязку з закінченням строків, передбачених ст.328 МК України, та конфісковано вилучені у нього дві люстри та чотири склянні прикраси-сувеніри.

Даною постановою також встановлено належність люстр та чотирьох скляних прикрас-сувенірів саме ОСОБА_2, оскільки багаж, в якому знаходились зазначені предмети, був зареєстрований на останнього.

Крім того, цією ж постановою спростовуються пояснення позивачки про те, що вона познайомилась з ОСОБА_2 безпосередньо під час проходження митного контролю і він їй допомагав з багажем, так як, відповідно до інформаційно-телекомунікаційної системи «Гарт» Державної прикордонної служби України, гр. ОСОБА_2 та гр. ОСОБА_1 неодноразово здійснювали разом закордонні поїздки, а саме: 22.03.2008 року рейсом Київ-Хургада; 20.06.2008 року рейсом Таллін-Київ; 27.09.2008 року рейсом Амстердам-Київ; 13.10.2008 року рейсом Ташкент-Київ; 20.03.2009 року рейсом Київ-Прага.

Як зазначено в ч.3 ст.61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

В звязку з чим, суд критично оцінює твердження позивачки про те, що одна люстра та чотири склянні прикраси-сувеніри належать їй.

Судом також критично оцінюються пояснення свідка ОСОБА_2, оскільки він є зацікавленою особою, а також тому, що вони спростовуються матеріалами адмінсправи про порушення митних правил відносно ОСОБА_2.

До того ж, наданий позивачкою чек на суму 3500 від 21.03.2009 року не дає підстав вважати, що цю суму за люстру внесено саме останньою, так як в ньому не зазначено прізвище покупця, а також факт внесення плати за товар не підтверджено касовим чеком або прибутковим ордером.

Відповідно до ст.249 Митного кодексу України, дані про ціну товару, які зазначені у товарних чеках або ярликах, можна брати до уваги для визначення митної вартості за умови, якщо їх можна ідентифікувати з наявним товаром.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

В звязку з тим, що підстави для задоволення вимог позивачки про визнання права власності на одну люстру і чотири склянні прикраси-сувеніри та витребування їх з незаконного володіння відповідача відсутні, оскільки вилучені вони були внаслідок порушення ОСОБА_2 митних правил, а також тому, що встановлена належність даних предметів ОСОБА_2, то також відсутні підстави для стягнення моральної шкоди, яка нібито була завдана позивачці, так як встановлено правомірність вилучення вказаних предметів.

Судові витрати по справі, сплачені позивачкою при подачі позову, необхідно віднести на рахунок останньої, відповідно до ст.88 ЦПК України, оскільки в задоволенні позову відмовлено.

В звязку з вищевикладеним, на підставі ст.249 МК України, ст.319, 321 ч.1, 391 ЦК України, керуючись ст.ст.8, 10, 57, 60, 61 ч.3, 88, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Бориспільської митниці про визнання права власності на одну люстру та чотири склянні прикраси (сувеніри), витребування однієї люстри і чотирьох прикрас (сувенірів) з незаконного володіння Бориспільської митниці, стягнення моральної шкоди в сумі 2000 грн. - відмовити.

Судовий збір та витрати повязані із забезпеченням процесу сплачені позивачем при подачі позову віднести на рахунок позивача.

Рішення суду може бути оскаржене через Бориспільський міськрайонний суд шляхом подання заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня проголошення та подання апеляційної скарги до апеляційного суду Київської області протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя: підпис

З оригіналом згідно:

Суддя Бориспільського міськрайонного суду В.В. Журавський