Справа №: 2-410/10
Провадження № 2-410/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2010 року

Андрушівський районний суд Житомирської області в складі : головуючого судді - Брагіна В.І.

при секретарі - Лавренчук Л.М.

з участю: позивача - ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Андрушівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкові земельні ділянки та жилий будинок,суд, -

встановив :

Позивач звернувся до суду з позовом,в якому зазначив,що 09.08.1997 року помер його батько - ОСОБА_4. Після його смерті відкрилась спадщина на будинок № 40 по вул.Хліборобній в с.Яроповичі Андрушівського району Житомирської області та дві земельні ділянки: 0,25га. для обслуговування будинку,0,36га. для ведення підсобного господарства, розташовані за тією ж адресою.Сторони є спадкоємцями за заповітом від 30.07.1994 року. Відповідачі спадщину не прийняли,відмовилися від неї. Позивач прийняв спадщину шляхом подачі заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори,але він не може реалізувати свої спадкові права,оскільки на вищезгадане майно відсутні правовстановлюючі документи, яких не було виготовлено ще за життя власника (спадкодавця). Просив визнати за ним право власності на жилий будинок № 40 по вул.Хліборобній в с.Яроповичі Андрушівського району Житомирської області та дві земельні ділянки: 0,25га. для обслуговування будинку,0,36га. для ведення підсобного господарства,розташовані за тією ж адресою,як на спадщину за заповітом.

В судовому засіданні позивач позов підтримав в повному обсязі, обґрунтувавши його наведеними в позові обставинами.

Відповідачі в судове засідання не з'явилися,направивши на адресу суду заяву,з проханням розглядати справу в їх відсутність,вказували,що позов визнають,проти задоволення не заперечують.

Вислухавши позивача,дослідивши матеріали справи,суд встановив: 09.08.1997 року помер ОСОБА_4 (а.с.6);після його смерті відкрилась спадщина на жилий будинок № 40 по вул.Хліборобна в с.Яроповичі Андрушівського району Житомирської області та дві земельні ділянки: 0,25га. для обслуговування будинку,0,36га. для ведення підсобного господарства, розташовані за тією ж адресою (а.с.7,8);сторони є спадкоємцями за заповітом від 30.07.1994 року (а.с.4).Відповідачі спадщину не прийняли,відмовилися від неї.Позивач прийняв спадщину,подавши відповідну заяву до держнотконтори, але він не може реалізувати свої спадкові права,так як на вищезгадане майно відсутні правовстановлюючі документи.

Зазначені обставини визнані відповідачами,підтверджені дослідженими судом доказами та вважаються судом доведеними в порядку ч.І ст. 61 ЦПК України.

Спірні правовідносини виникли з цивільних відносин та регулюються ст.ст. 325,328,380 ЦК України,ст.549 ч.2 ЦК України 1963 року, ст.120 ЗК України, ст.З ч.5 Закону України « Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень » від 1 липня 2004року N 1952-ІУ.

При вирішенні спору суд виходить з положень ст. З ч.5 Закону України « Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень », згідно з яким,право власності та інші речові права на нерухоме майно,набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом,визнаються державою. Відповідно до цього Закону реєстрація речових прав на нерухомість,їх обмежень здійснюється лише в разі вчинення правочинів щодо нерухомого майна,а також за заявою власника (володільця) нерухомого майна. Таким чином,суд прийшов до висновку,що позивач позбавлений можливості в позасудовому порядку визнати право власності на спадкове майно.При цьому суд вважає,що спадкодавець був власником нерухомого майна,яке входить до складу спадщини у відповідності з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності Закону України « Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень ». Згідно ст.549ч.2ЦК України (в ред. 1963 року),спадкоємець,який подав заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори,вважається таким,що прийняв спадщину. Згідно ст.120 ЗК України позивач набуває право власності на зазначені земельні ділянки з моменту набуття права власності на жилий будинок,відсутність у спадкодавця державного акту на право власності на зазначені земельні ділянки,відсутність державної реєстрації,в даному випадку правового значення не має.

Виходячи з викладеного суд задовольняє позов,визнає за позивачем право власності на жилий будинок № 40 по вул.Хліборобна в с.Яроповичі Андрушівського району Житомирської області та дві земельні ділянки: 0,25га. для обслуговування будинку,0,3бга. для ведення підсобного господарства,розташовані по вул.Хліборобній в с.Яроповичі Андрушівського району Житомирської області.

Відповідно до клопотання позивача понесені ним судові витрати при подачі позову суд на його користь з відповідачів не стягує.

Керуючись ст.ст. 325,328,380 ЦК України,ст.549 ч.2 ЦК України 1963 року, ст.120 ЗК України,ст.З ч.5 Закону України « Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень » від 1 липня 2004 року N 1952-ІУ,ст.ст.10,11,60,209,212,214,215 ЦПК України,суд,-

ВИРІШИВ

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на жилий будинок № 40 по вул.Хліборобна в с.Яроповичі Андрушівського району Житомирської області та дві земельні ділянки: 0,25га. для обслуговування будинку,0,36га. для ведення підсобного господарства,розташовані по вул.Хліборобна в с.Яроповичі Андрушівського району Житомирської області.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Житомирської області через Андрушівський районний суд шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження на протязі десяти днів після його проголошення, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя:ОСОБА_5