Апеляційний суд Вінницької області
УХВАЛА

Іменем України

06 вересня 2010 року м. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Вінницької області в складі:

головуючого: Сопруна В. В.,

суддів: Медяного В.М., Денишенко Т.О.,

при секретарі: Топольській В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі, гідності та відшкодуванні моральної шкоди,-

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення Погребищенського районного суду від 23 червня 2010 року,

встановила:

В березні 2010 року до Погребищенського районного суду звернувся ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі, гідності та відшкодуванні моральної шкоди, мотивуючи свій позов тим, що 16 червня 2009 року він разом з ветеранами Липовецького району прийшли в Липовецький районний суд до свого кабінету в якому знаходився відповідач ОСОБА_2 на підставі угоди за якою останньому був наданий кабінет в суді для безкоштовного обслуговування ветеранів району. ОСОБА_2 попросили, щоб він залишив кабінет, оскільки угода розірвана через те, що, він як адвокат брав з ветеранів гроші і не довів жодної справи. ОСОБА_2 обізвав позивача дурнем, злодієм, фашистом та різними образливими словами, намагався вигнати з кабінету, але його колеги ветерани захистили. Моральну шкоду в звязку з приниженням оцінює в сумі 5000 гривень, просив суд позов задовольнити.

Заочним рішенням Погребищенського районного суду від 23 червня 2010 року позов задоволено частково. Зобовязано ОСОБА_2 в присутності ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 спростувати виражену ним в грубій формі 16 червня 2009 року в приміщенні Липовецького районного суду недостовірну інформацію щодо ОСОБА_1 низьких інтелектуальних здібностей, стягнуто з ОСОБА_2 на користь позивача 2000 гривень моральної шкоди та 75 гривень судових витрат за інформаційно технічне забезпечення розгляду справи на користь держави.

ОСОБА_2 не погодившись з рішенням суду першої інстанції оскаржив його в апеляційному порядку, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення суду, переглянути заочне рішення за письмовою заявою позивача.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, заслухавши пояснення учасників по справі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу відповідно до закону. Обґрунтованим є рішення, прийняте на основі цілком і всесторонньо зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підстави своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 28 Конституції України, кожен має право на повагу до його гідності.

За правилами ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за&nbsp;захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно зі ст. 297 ЦК України, кожен має право на повагу до його гідності честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканними. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її честі та гідності.

Як вбачається з матеріалів справи, задовільняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що 16 червня 2009 року він разом з ветеранами Липовецького району прийшли в Липовецький районний суд до свого кабінету в якому знаходився відповідач ОСОБА_2 на підставі угоди за якою останньому був наданий кабінет в суді для безкоштовного обслуговування ветеранів району. ОСОБА_2 попросили, щоб він залишив кабінет, оскільки угода розірвана через те, що, він як адвокат брав з ветеранів гроші і не довів жодної справи. ОСОБА_2 обізвав позивача дурнем, злодієм, фашистом та різними образливими словами, намагався вигнати з кабінету, але його колеги ветерани захистили. Зазначені обставини в судовому засіданні були підтверджені показами свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9.

Висновок суду щодо приниження честі і гідності позивача є правильним є правильним.

Суд першої інстанції правильно послався на п.19 Постанови пленуму Верховного Суду №1 від 27 лютого 2009 року « Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», в якій вказується, що якщо субєктивну думку висловлено в брутальній, принизливій чи непристойній формі, що принижує гідність, честь чи ділову репутацію, на відповідача може бути покладено обовязок відшкодувати моральну шкоду.

Оскільки ОСОБА_2 ображав позивача брутальними словами, давав непристойну оцінку його особистим якостям і поведінці в формі, яка різко суперечить пристойному спілкуванню між людьми, принизив його честь і гідність, то суд першої інстанції, правильно прийшов до висновку щодо часткового задоволення позову про стягнення моральної шкоди в сумі 2000 гривень .

Доводи апеляційної скарги щодо підсудності є правильними і справедливими, однак вони в сукупності не впливають на правильність постановленого рішення.

Суд першої інстанції повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних відносин і закон, який їх регулює.

Решта доводів апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої&nbsp;інстанції&nbsp;і не впливають на правильність винесеного ним рішення.

Керуючись ст. ст. 213, 303, 304, 307, 308, 313 315, 317, 319 ЦПК України,

ухвалила:

Апеляційну ОСОБА_2 відхилити.

Заочне рішення Погребищенського районного суду від 23 червня 2010 року - залишити без змін.

Ухвала набуває законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Верховного Суду України протягом 20 днів.

Головуючий: підпис

Судді: підписи

З оригіналом вірно: