Справа № 2-9993/10
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2010 року Кіровський райсуд м. Кіровограда в складі :

головуючого судді Бурко Р.В.

при секретарі Кац-Філімончук І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, третя особа - Кіровограський міськрайонний центр зайнятості про розірвання трудового договору, суд, -

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернулася до суду з позовом в якому просить розірвати безстроковий трудовий договір, укладений 27 червня 2008 року між фізичною особою підприємцем ОСОБА_2 та нею, який зареєстрований Кіровоградським міськрайонним центром зайнятості 27.06.2008 року за № 5.

В судове засідання позивач не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач та представник третьої особи у судове засідання не з'явилися. Про день, час та місце слухання справи повідомлялися належним чином. Про причину неявки суд не повідомили.

Оцінивши зібрані по справі докази суд вирішує, що позовні вимоги підлягають залишенню без задоволення.

Судом встановлено, що 27.06.2008 року між позивачем та фізичною особою -підприємцем ОСОБА_2 був укладений бестроковий трудовий договір, який зареєстрований Кіровоградським міськрайонним центром зайнятості 27.06.2008 р. за № 5.

За умовами договору позивач була прийнята на посаду адміністратора кафе «Надія», розташованого в м. Кіровограді, по вул. Пацаєва, яке перебувало в оренді відповідача.

Заробітна плата була встановлена в розмірі 600 грн. в місяць.

Позивач працювала до кінця грудня 2008 року, потім її робота була припинена внаслідок фактичного припинення підприємницької діяльності відповідачем. ОСОБА_2 виїхала за межі м. Кіровограда, не провівши розрахунок з позивачем та іншими працівниками кафе та не розірвавши у встановленому порядку трудовий договір.

З січня 2009 року позивач намагалась звільнитись, неодноразово зверталась в центр зайнятості, але без відповідача не могла розірвати трудовий договір.

В зв»язку з тим, що ОСОБА_2 переховувалась від осіб, яким завдала матеріальні збитки, за що притягувалась до кримінальної відповідальності за шахрайство, позивач тривалий час не могла встановити її місцезнаходження, за місцем її реєстрації: м. Кіровоград, вул. Радянська, 4, к. 1, кв. 43 відповідач не проживала.

Лише тепер позивачу стало відомо, що вона перебуває за місцем проживання своїх батьків в м. Ульяновці.

26.03.2010 р. позивачем за адресою реєстрації відповідача була направлена поштою заява про звільнення з 09.04.2010 року та пропозиція з»явитися 09.04.2010 р. в Кіровоградський міськрайонний центр зайнятості для розірвання турдового договору.

В призначений день відповідач в центр зайнятості не з»явилась, на її заяву ніякої відповіді не дала, тому вона змушена в судовому порядку розірвати трудовий договір.

У відповідності до ст. 38 КЗпП України працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначении строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні.

Позивач сумлінно виконуючи норми закону, попередила відповідача про намір розірвати трудовий договір за два тижні, але остання ухиляється від виконання свого обов»язку.

Державна реєстрація фізичної особи- підприємця ОСОБА_2 здійснена виконавчим комітетом Кіровоградської міської ради 31.03.2003 року, Свідоцтво про державну реєстрацію серії В02 № 522308.

Згідно ст. 141 Кодексу Законів про працю України, власник або уповноважений ним орган повинен правильно організувати працю працівників, створювати умови для зростання продуктивності праці, забезпечувати трудову і виробничу дисципліну, неухильно додержувати законодавства про працю і правил охорони праці, уважно ставитися до потреб і запитів працівників, поліпшувати умови їх праці та побуту.

П. 8 Пленумом Верховного суду України від 6.11.1992 року №9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» постановлено, що при домовленості між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом про припинення трудового договору за п. 1 ст. 36 КЗпП (за згодою сторін) договір припиняється в строк, визначений сторонами. Анулювання такої домовленості може мати місце лише при взаємній згоді про це власника або уповноваженого ним органу і працівника.

Ст.. 36 КЗпП України встановлено, що підставами припинення трудового договору є: 1) угода сторін;2) закінчення строку (пункти 2 і 3 статті 23), крім випадків, коли трудові відносини фактично тривають і жодна з сторін не поставила вимогу про їх припинення;3) призов або вступ працівника на військову службу, направлення на альтернативну (невійськову) службу;4) розірвання трудового договору з ініціативи працівника (статті 38, 39), з ініціативи власника або уповноваженого ним органу (статті 40, 41) або на вимогу профспілкового чи іншого уповноваженого на представництво трудовим колективом органу (стаття 45);5)переведення працівника, за його згодою, на інше підприємство, в установу, організацію або перехід на виборну посаду;6) відмова працівника від переведення на роботу в іншу місцевість разом з підприємством, установою, організацією, а також відмова від продовження роботи у зв'язку із зміною істотних умов праці;7) набрання законної сили вироком суду, яким працівника засуджено (крім випадків звільнення від відбування покарання з випробуванням) до позбавлення волі або до іншого покарання, яке виключає можливість продовження даної роботи; 8) підстави, передбачені контрактом.Зміна підпорядкованості підприємства, установи, організації не припиняє дії трудового договору.У разі зміни власника підприємства, а також у разі його реорганізації (злиття, приєднання, поділу, виділення, перетворення) дія трудового договору працівника продовжується. Припинення трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу можливе лише у разі скорочення чисельності або штату працівників (пункт 1 частини першої статті 40).

На підставі вище викладеного суд, вважає, що позовна заява ОСОБА_1 до Фізичної особи підприємця ОСОБА_2, третя особа -Кіровограський міськрайонний центр зайнятості про розірвання трудового договору підлягає залишенню без задоволення, оскільки діючим законодавством передбачено, що трудовий договір може бути розірваний лише при взаємній згоді про це власника або уповноваженого ним органу і працівника.

На підставі п.4 ч.З ст.81, ч.З ст.88 ЦПК України суд стягує з позивача на користь держави витрати з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи та судовий збір.

Вказані факти відповідають правовідносинам сторін, що регулюються трудовим законодавством.

Керуючись ст. ст. 180, 182-183 СК України , ст.ст. 88, 174, 213-215 ЦПК України , суд-

ВИРІШИВ :

У задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до Фізичної особи підприємця ОСОБА_2, третя особа - Кіровограський міськрайонний центр зайнятості про розірвання трудового договору - вімовити.

Стягнути з ОСОБА_1, в дохід держави 7,5 грн. витрат з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи та 8,5 грн. судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Кіровського Р. В. Бурко

районного суду

м.Кіровограда