АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22ц-747/10 Головуючий у 1-й інстанції Кобзій Б.І. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2010 року м. Полтава

колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного судуПолтавської області у складі:

головуючого - АНТОНОВА В.М. суддів - МАРТЄВА С.Ю., ЧІЧІЛЯ В.А. при секретарі - МОТРІЙС.В.

розглянула провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтернаціональні телекомунікації» на рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 27 листопада 2009 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтернаціональні телекомунікації» до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді - доповідача Апеляційного суду,-

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 27 листопада 2009 року зазначений позов залишено без задоволення.

У апеляційній скарзі порушене питання про скасування рішення з підстав невірного застосування місцевим судом норм матеріального та процесуального права.

Апеляційний суд, перевіривши законність і обґрунтованість рішення місцевого суду у межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, вважає, що остання задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч.І ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу, якщо встановлює, що суд першої інстанції постановив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Місцевим судом встановлено, і це вбачається із матеріалів справи, що підставою для звернення до суду з позовом стало те, що внаслідок розливу води в квартирі АДРЕСА_1 , яка належить на праві приватної власності відповідачці ОСОБА_2 відбулося залиття стелі офісного приміщення , розташованого в квартирі №1 за вказаною адресою.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.92 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний звязок та є вина зазначеної особи.

На підтвердження своїх вимог позивачі надають суду довідку від 27.11.2008 року про наявність на балансі позивача основних засобів та обладнання на суму 60 020,41 грн., та акти оцінки технічного стану, виготовлені сервісним центром «Діамонд» від 21.11.2008 року про наявність пошкоджень компютерної техніки.

Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна югаєтгдовести -ті» обставшшу на які вона посилається, як на підставу своїх имог та заперечень.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач не звертався до відповідних комунальних органів та служб для проведення обстеження квартири після залиття, актів проведення обстеження відповідно не складалось, а отже не було встановлено дійсної причини залиття квартири №1 в будинку по вул. Леніна, 25, а також не було встановлено вини відповідачки у зазначеному залитті.

На підтвердження вини відповідачки у заподіянні шкоди позивач надає до суду лист комунального підприємства госпрозрахункова аварійно- диспетчерська служба про виїзд бригади ремонтників за телефонним викликом з повідомленням про залиття.

Проте, колегія суддів вважає, що місцевий суд вірно оцінив зазначений лист критично, оскільки він несе лише інформаційних характер щодо виїзду бригади за викликом про залиття. Вказаний лист не підтверджує вини відповідачки у залитті, та факту заподіяння нею шкоди, тим більше розмір такої шкоди.

Крім того, як вбачається із матеріалів справи, будь-які обстеження приміщення та пошкодженої компютерної техніки проводились через значний проміжок часу після залиття, та без участі відповідачки.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків суду першої інстанції.

Виходячи із вищенаведеного, колегія суддів вважає, що місцевий суд дійшов до вірного висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 303, 307 п.1 ч. 1, 308, 315, 317, 319 ЦПК України, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтернаціональні телекомунікації» відхилити, а рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 27 листопада 2009 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання нею чинності.

Головуючий суддя: (підпис)

Судді: (підписи)

Згідно: