Справа № 2-997/10
Провадження № 2-997/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2010 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Леньо С.І.

при секретарі Станько Р.О.

за участю позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача ОСОБА_2 на його користь аліментів на утримання позивача як повнолітнього сина на час його навчання в розмірі 500 грн. щомісячно.

В обґрунтування своїх позовних вимог покликається на те, що народився 08.08.1991 року, його батьки розірвали шлюб, і з цього часу проживають окремо. Позивач проживає з матір»ю, на даний час є повнолітнім та навчається на денному відділенні на другому курсі факультету електроніки Львівського національного університету імені ОСОБА_3, стипендії не отримує, а у звязку з навчанням має додаткові витрати: придбання підручників, зошитів, користування інтернетом, вартість доїзду до навчального закладу, одяг, харчування. Позивач знаходиться на повному утриманні матері, яка важко працює, але має мізерні доходи. Тому просить суд позов задоволити та стягувати з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі на його утримання до закінчення навчання в навчальному закладі в розмірі 500 грн. щомісячно.

У судовому засіданні позивач, позов підтримав повністю та дав пояснення аналогічні зазначеним в позовній заяві. Додатково пояснив, що батько ніколи не надавав матеріальної допомоги, сплатив аліменти на сина, коли він був неповнолітній і з цього часу жодної допомоги не надає. Просив позов задоволити.

Відповідач в судове засідання не з»явився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи. Суд приймає до уваги надіслані відповідачем письмові заперечення проти позову, в яких він вказує, що він пенсіонер, не працює, хворіє, у звязку з чим має значні матеріальні витрати. Вважає, що виконав свій батьківський обовязок, сплативши аліменти на сина, коли він був неповнолітнім. А на даний час позивач повинен навчатися заочно, працювати і допомагати батьку. У звязку з чим просить в позові відмовити.

Заслухавши пояснення позивача, враховуючи письмові заперечення відповідача, дослідивши матеріали справи, наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 15.08.2002 року розірвано шлюб між відповідачем ОСОБА_2 та ОСОБА_4 (а.с.4). Від даного шлюбу ОСОБА_4 народився син ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.5). Із довідки з місця проживання про склад сімї і прописку № 0843 від 06.07.2009 року (а.с.6) вбачається, що ОСОБА_1 проживає разом із матір»ю.

Згідно з довідкою з навчального закладу № 4 від 30.06.2009 року (а.с.2) ОСОБА_1 навчається на першому курсі (на даний час на другому курсі) денного відділення факультету електроніки Львівського національного університету імені ОСОБА_3 та закінчує навчання у червні 2013 року. Відтак, потребує матеріальної допомоги, оскільки перебуває на утриманні матері, у якої недостатньо матеріальних ресурсів для здійснення належного утримання і виховання сина та духовного і фізичного його розвитку.

В судовому засіданні також встановлено, що відповідач ОСОБА_2 не працює, є пенсіонером, тобто має матеріальні доходи. Відповідно він може надавати матеріальну допомогу сину ОСОБА_1 Поряд з тим, суд не приймає до уваги покликання відповідача на незадовільний стан здоров»я, оскільки всупереч ст. 60 ЦПК України ОСОБА_2 не довів ті обставини, на які посилається як на підставу своїх заперечень та не надав жодних належних і допустимих доказів на підтвердження цих обставин.

Обовязок відповідача утримувати свого повнолітнього сина випливає із ст. ст. 199, 200 СК України, відповідно до яких, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. У разі ухилення одного із батьків від виконання цього обовязку, кошти на утримання дітей (аліменти) стягуються за рішенням суду у частці від доходу батька (матері) або у твердій грошовій сумі.

Судом безспірно встановлено, що відповідач ухиляється від утримання повнолітнього сина ОСОБА_1 в період його навчання у навчальному закладі. Позивач навчається на денному відділенні, не має доходів, у звязку з чим потребує матеріальної допомоги на одяг, харчування та додаткових витрат на підручники, зошити. За вказаних обставин позивач підставно вимагає постановити рішення про стягнення із відповідача аліментів.

При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище сторін, згідно зібраних у справі доказів, також відсутність у платника аліментів на утриманні неповнолітніх та непрацездатних осіб, а також інші обставини, які мають значення для справи.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково та стягувати з відповідача аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, на час його навчання, в розмірі 100 грн. щомісячно, починаючи з 13 липня 2009 року і до закінчення ним навчання.

При цьому, суд вважає за необхідне розяснити сторонам, що відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд присуджує судові витрати з відповідача в дохід держави.

Керуючись ст.ст. 10,60,209,212-215,367 ЦПК України, ст.ст. 180-182, 184, 191, 199, 200 СК України, суд,-

в и р і ш и в:

Позов задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, проживаючого у ІНФОРМАЦІЯ_4 аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого у м. Львів Винники по вул. Б.Хмельницького, 13-б, студента другого курсу факультету електроніки Львівського національного університету імені ОСОБА_3 в розмірі 100 (сто) гривень щомісячно, які підлягають індексації, починаючи з 13 липня 2009 року і до закінчення ним навчання до червня 2013 року, без врахування часу канікул.

Допустити негайне виконання судового рішення в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 51 грн. судового збору та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в дохід держави.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Личаківський районний суд м. Львова шляхом подачі у десятиденний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом двадцяти днів апеляційної скарги або в порядку ч.4 ст. 295 ЦПК України.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання заяви на апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано.

Суддя С.І.Леньо