АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 2-30/10 Головуючий у 1-й інстанції Зушман Г.І.
Провадження № 22ц- 424/10 Доповідач - Ткач О.І.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 травня 2010 р. Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Ткач О.І.

суддів - Бахметова В. Х., Ходоровський М. В.,

при секретарі Жовняревич Т.М.

з участю сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Борщівського районного суду від 10 лютого 2010 року у справі за позовом відкритого акціонерного товариства комерційний банк Надра до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення боргу, та позовом ОСОБА_1 до відкритого акціонерного товариства комерційний банк Надра про внесення змін до кредитного договору, -

ВСТАНОВИЛА:

В листопаді 2009 року ВАТ КБ «Надра» звернувся в суд з позовом до вищезазначених відповідачів про дострокове стягнення суми кредиту, заборгованості по відсотках та штрафних санкцій за кредитним договором Автопакет, посилаючись на неналежне виконання умов договору боржником ОСОБА_1, внаслідок чого виникла заборгованість за кредитом в сумі 21493,93 доларів США, що еквівалентно 172166,37 грн.

В порядку уточнення, в січні 2010 року, ВАТ КБ Надра змінив склад відповідачів та просив стягнути з відповідачів ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 солідарно заборгованість за кредитним договом, штрафні санкції та судові витрати у справі.

В січні 2010 року ОСОБА_1 звернувся з зустрічним позовом до ВАТ КБ Надра та просив суд змінити кредитний договір шляхом переведення суми валютного кредиту в гривневий еквівалент за курсом долара на 1 квітня 2008 року- на момент укладення кредитного довогору; зменшити відсотки до 9,6%-12% річних за гривневим кредитним договором; в порядку реструктуризації кредитного договору продовжити термін дії кредитного договору на 3 роки до 01.03.2018 року та звільнити від сплати штрафних санкцій, посилаючись на істотну зміну обставин, якими він керувався при укладенні договору та значного погіршення фінансово-майнового стану його сімї .

Рішенням Борщівського районного суду від 10 лютого 2010 року позов ВАТ КБ Надразадоволено :

-стягнуто з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 солідарно в користь ВАТ КБ Надра в особі філії ВАТ КБ Надра Тернопільське регіональне управління заборгованість за кредитним договором № 1036/2008-Ф в сумі 21 493, 93 доларів США, що еквівалентно 172 166,37 грн., 1820 грн. сплаченого судового збору та витрат на інформаційно- технічне забезпечення розгляду справи.

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ВАТ КБ Надра в особі філії ВАТ КБ Надра Тернопільське регіональне управління про внесення змін до кредитного договору відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити його позовні вимоги, посилаючись на порушення норм матеріального права, невідповідність висновків суду обставинам справи.

Апелянт зазначає, що суд першої інстанції неправомірно відмовив у задоволенні його позову щодо внесення змін до кредитного договору, оскільки виникла істотна зміна становища щодо виконання боргових зобовязань в Україні фінансова криза, яка згідно чинного законодавства є форс-мажорною обставиною та як наслідок - погіршення фінансового становища ОСОБА_1 та його сімї, а тому він не має можливості виконувати кредитний договір на попередньо визначених умовах, а банк не бажає на Законом визначених умовах застосувати реструктуризацію, яка передбачає звільнення від штрафних санкцій.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність та обгрунтованість судового рішення , суд апеляційної інстанції прийшов до висновку , що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення.

Згідно ч.1 ст.303 ЦПК України Під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

З матеріалів справи вбачається, що 1 квітня 2008 року між ВАТ КБ Надра та ОСОБА_1 укладено кредитний договір на придбання автотранспортного засобу на суму 17762 доларів США під 15,5% річних та з терміном погашення до 1 березня 2015 року.

На час укладення даного договору ОСОБА_1 мав постійне місце праці , як і його дружина. Курс гривні до іноземних валют становив: 4,95грн за 1 долар США на 1.04.2008 року; на день звернення банку до суду 8,01 грн за 1 долар США.

Станом на 8 жовтня 2009 року заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором становить 21493,93 доларів США, а саме: заборгованість за кредитом 16653,34 доларів США, заборгованість по процентах 2668,81 доларів США, пеня за несвоєчасну сплату кредиту та процентів 395,58 доларів США, штраф за порушення строків повернення кредиту та процентів 1776,20 доларів США.

Задовольняючи позовні вимоги банку суд першої інстанції виходив з того, що боржник ОСОБА_1 допустив порушення умов кредитного договору, оскільки не вносив платежі по тілу кредиту та відсотки , і відповідно є підстави для стягнення суми основного кредиту, заборгованості по відсотках та штрафні санкції.

Відмовляючи в задоволенні вимог ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 відмовився від реструктуризації договору на умовах, які йому були запропоновані банком.

Проте такі висновки не відповідають матеріалам справи, суперечать законодавству.

З пояснень сторін вбачається, що боржник неодноразово звертався до банку з посиланням на погіршення фінансового становища сімї із-за втрати ним та дружиною праці, а також народженням другої дитини, спершу стосовно переведення валютого кредиту в гривневий еквівалент, а в подальшому-про застосування положень Закону, який дозволяв банкам реструктуризовувати заборгованості за кредитними договорами.

Судом встановлено, що ВАТ КБ Надра ОСОБА_1 пропонувалась реструктуризація договору, але на умовах попереднього погашення штрафних санкцій та заборгованості за відсотками. Дана обставина підтверджена в суді апеляційної інстанції і представником банку та програмами з реструктуризації, які знаходяться на офіційному сайті банку, і долучені до справи.

Згідно ст. 309 ЦПК однією із підстав для скасування рішення і ухвалененя нового рішення є порушення або неправильне застосування норм матеріального права .

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 є безробітним і з 25 листапада 2009 року по даний час перебуває на обліку в Борщівському центрі зайнятості і отримує щомісячну допомогу в розмірі 500 грн.

ОСОБА_2- дружина апелянта теж перебуває на обліку в Центрі зайнятості як безробітна з 9 червня 2009 року і знаходиться на обліку в управлінні праці та соціального захисту Борщівської райдержадміністрації у звязку з народженням 1.01.2010 року дитини. Управлінням праці та соціального захисту їй виплачено 2088,17 грн допомоги по вагітності та пологах , як такій, що зареєстрована в центрі зайнятості та 7360,0 грн одноразової допомоги при народженні дитини .

Дана сімя має на утриманні двоє дітей: сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочку - ІНФОРМАЦІЯ_2 і проживає разом з батьками пенсіонерами в квартирі на вул. С.Бандери 85/35 м. Борщова.

В силу ст.13 ЦК - Цивільні права особа здійснює у межах наданих їй договором або актами цивільного законодавства.

Згідно ст.15 ЦК -Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно зі статтею 3 ЦПК, усяка заінтересована особа вправі в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом порушеного або оспорюваного права чи охоронюваного законом інтересу.

Захист же цивільних прав - це передбаченні законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів дається в ст. 16 нового ЦК.

Як правило, власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права. Частіше за все спосіб захисту порушеного права прямо визначається спеціальним законом, який регламентує конкретні цивільні правовідносини.

Стаття 652 ЦК передбачає можливість внесення змін в договір у разі істотної зміни обставин.

З даною статтею кореспондується і Закон Про внесення змін до деяких законів України з метою подолання негативних наслідків фінансової кризи № 1533-VI (надалі Закон № 1533-VI) від 23 червня 2009 року, який набрав чинності з 24 листопада 2009 року:

Пунктом 4 розділу 11 Прикінцевих положень Закону № 1533-VI):-надано право комерційним банкам проводити за погодженням із кожним позичальником у термін до 31 грудня 2010 року реструктуризацію заборгованості за кредитами позичальників фізичних осіб.

Реструктуризація розповсюджується на: кредити, видані комерційними банками до 1 жовтня 2008 року; і здійснюється шляхом:

1) надання позичальникам відстрочки сплати суми основного боргу за кредитними договорами на термін не більше двох років;

2) продовження терміну кредитних договорів з урахуванням обмежень, що діють у комерційних банках, та обставин щодо фінансового стану, в яких знаходяться позичальники;

3) зміни механізму нарахування відсотків таким чином, щоб частина щомісячних платежів з обслуговування кредитів не перевищувала 35 відсотків сукупного місячного доходу сім'ї.

За реструктуризованими згідно із цією частиною кредитними договорами комерційні банки мають звільнити позичальників від сплати будь-яких штрафних санкцій за несвоєчасне виконання умов кредитних договорів, що виникли до дати такої реструктуризації.

З пояснень представника банку, які дані в суді апеляційної інстанції вбачається, що реструктуризація за спірним кредитним договором не проводилася, оскільки ОСОБА_5 не бажає оплатити штрафні санкції, що є основною умовою щодо проведення реструктуризації боргу за договором споживчого кредиту.

Ці пояснення знаходять своє відображення і в Програмах реструктуризації, які розроблені банком на виконання положень Закону № 1533-VI та розміщені на офіційному сайті банку.

Однак, вказані програми реструктуризації боргу суперечать вимогам Закону № 1533-VI, який не передбачає особливих умов проведення реструктуризації, зокрема - обовязкового погашення заборгованості за кредитним договором.

При вказаних обставинах, ОСОБА_1 має право на захист свого права на реструктуризацію кредитного договору на умовах, які передбачені законодавцем у Законі України Про внесення змін до деяких законів України з метою подолання негативних наслідків фінансової кризи , в тому числі і звільнення ОСОБА_1 від сплати штрафних санкцій за несвоєчасне виконання умов кредитного договору, що виникли до дати реструктуризації.

Відповідно відсутні підстави для задоволення вимог банку про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Суд апеляційної інстанції не знаходить підстав для задоволення вимог ОСОБА_1 щодо переведення валютного кредиту у гривневий еквівалент із зменшенням відсоткової ставки, оскільки діюче законодавство на момент підписання вказаного договору не містило заборони щодо укладення кредитних договорів в іноземній валюті.

Крім цього, ОСОБА_1, підписавши вказаний договір, усвідомлював мінливість курсу іноземної валюти.

Таким чином, рішення суду першої інстанції слід скасувати та ухвалити нове, яким визнати право ОСОБА_1 на застосування реструктуризації кредитного договору Автопакет, який було укладено між ним та ВАТ КБ Надра 1 квітня 2008 року шляхом продовження терміну кредиту та з застосуванням абзацу 5 пункту 4 розділу 11 Закону № 1533-VI .

Керуючись ст.ст. 307, 309 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,-

ВИРІШИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Борщівського районного суду від 10 лютого 2010 року скасувати та ухвалити нове.

Відмовити в задоволенні позову ВАТ комерційний банк Надра до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення боргу.

Частково задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 до ВАТ комерційний банк Надра про внесення змін до кредитного договору :

застосувати реструктуризацію кредитного договору Автопакет №1036/2008-Ф, який укладено 1 квітня 2008 року між ВАТ КБ Надра та ОСОБА_1 шляхом продовження терміну кредитного договору на два роки та звільнити ОСОБА_1 від сплати будь-яких штрафних санкцій за несвоєчасне виконання умов кредитних договорів, що виникли до дати такої реструктуризації.

В решті позовних вимог ОСОБА_1 Валерійовича- відмовити.

Рішення набирає чинності з моменту проголошення, але може бути оскаржене безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_6