Києво-Святошинський районний суд Київської області
Справа № 2-1627/10
21.05.2010 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:
головуючого судді Дубас Т.В.
при секретарі Рудіч М.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення, визнання права власності в порядку спадкування, -
У лютому 2010 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до відповідача ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на майно в порядку спадкування.
Свої позовні вимоги позивач обґрунтовувала тим, що 09.08.2007 року помер її батько ОСОБА_3
Все належне йому на праві власності майно він заповів своїй молодшій доньці ОСОБА_2
Спадкоємцями після смерті ОСОБА_3 також є його непрацездатна дружина ОСОБА_4 та непрацездатна донька ОСОБА_1, які мають право на обовязкову частку у спадщині.
На момент смерті за ОСОБА_3 було зареєстровано право власності на житловий будинок №9 з надвірними будівлями та спорудами в с. Гатному Києво-Святошинського району Київської області.
22.10.2007 року померла ОСОБА_4, після смерті якої відкрилась спадщина на спадкове майно, що складається 7/12 частин житлового будинку №9 з надвірними будівлями та спорудами в с. Гатному Києво-Святошинського району Київської області.
Спадкоємцями за законом після смерті матері є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 уірвних частках.
Позивач зазначила, що їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на це спадкове майно у звязку з тим, що нею не було надано нотаріусу правовстановлюючого документа, який би засвідчував право власності спадкодавця ОСОБА_4 на 7/12 частин житлового будинку №9 з надвірними будівлями та спорудами в с. Гатному Києво-Святошинського району Київської області.
ОСОБА_1 просила суд встановити факт рівності часток подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у спільному майні, а саме у праві власності на житловий будинок №9 з надвірними будівлями та спорудами в с. Гатному Києво-Святошинського району Київської області та визнати за нею право власності в порядку спадкування право власності на ? частину цього майна.
Відповідач в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи належним чином оповіщена, про причини неявки в судове засідання суд не повідомила, за таких обставин та за відсутності заперечень представника позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи.
Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, зібрані у справі письмові докази, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.
09.08.2007 року помер ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ОК №106201, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області 10.12.2007 (а.с.9).
За ОСОБА_3 було зареєстровано право власності на житловий будинок №9 з надвірними будівлями та спорудами в с. Гатному Києво-Святошинського району Київської області (а.с.21).
З довідки від 28.01.2009 року №35, виданої Гатненською сільською радою Києво-Святошинського району Київської області, вбачається, що нумерацію будинку №11 в с. Гатному Києво-Святошинського району Київської області було змінено на №9 (а.с.27).
Згідно з ст.1233 Цивільного кодексу України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.
Відповідно до ч.ч.1,2,3 ст.1235 Цивільного кодексу України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Заповідач може без зазначення причин позбавити права на спадкування будь-яку особу з числа спадкоємців за законом. У цьому разі ця особа не може одержати право на спадкування. Заповідач не може позбавити права на спадкування осіб, які мають право на обов'язкову частку у спадщині. Чинність заповіту щодо осіб, які мають право на обов'язкову частку у спадщині, встановлюється на час відкриття спадщини.
За життя все належне йому на праві власності майно ОСОБА_3 заповів своїй доньці ОСОБА_2 (а.с.80).
Ч.1 ст.60 Сімейного кодексу України передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.
У відповідності до ч.1 ст.70 Сімейного кодексу України у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.
Отож житловий будинок №9 з надвірними будівлями та спорудами в с. Гатному Києво-Святошинського району Київської області є спільним сумісним майном подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_4, оскільки будинок був споруджений ними спільно за час шлюбу. Частки подружжя за життя ОСОБА_3 визначені не були.
Таким чином спадкуванню підлягала ? частина вищевказаного житлового будинку.
Абз.1 ч.1 ст.1241 Цивільного кодексу України визначено, що малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обовязкова частка).
Оскільки на момент відкриття спадщини донька та дружина спадкодавця ОСОБА_3 ОСОБА_1 та ОСОБА_4 відповідно були непрацездатними, вони мали право на обовязкову частку у спадщині після смерті ОСОБА_3
Відповідно до ч.1 ст.1269 Цивільного кодексу України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.
Ч.1 ст.1270 Цивільного кодексу України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
Норма ч.3 ст.1268 Цивільного кодексу України передбачає, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
ОСОБА_1 прийняла спадщину шляхом подачі заяви до нотаріальної контори, ОСОБА_4 та ОСОБА_2 шляхом проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини.
Після смерті ОСОБА_3 позивач у справі та ОСОБА_4 успадкували по 1/12 частині житлового будинку №9 з надвірними будівлями та спорудами в с. Гатному Києво-Святошинського району Київської області (1/2 / 3 / 2 = 1/12), ОСОБА_2 1/3 частину (1/2 1/12 1/12 = 1/3).
22.10.2007 року ОСОБА_4 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ОК №106202, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області 10.12.2007 (а.с.8).
Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина на спадкове майно, що складається з 7/12 частин житлового будинку №9 з надвірними будівлями та спорудами в с. Гатному Києво-Святошинського району Київської області (1/2 + 1/12 = 7/12).
Заповіту на випадок своєї смерті ОСОБА_4 не склала, тому спадкування після її смерті відбувалось за законом.
Згідно зі ст.1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Діти спадкодавця ОСОБА_4 ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є спадкоємцями за законом після померлої матері.
Із матеріалів спадкової справи до майна померлої 22.10.2007 року ОСОБА_4 за №284 вбачається, що ОСОБА_1 після померлої матері прийняла спадщину в порядку, встановленому ч.1 ст.1269 Цивільного кодексу України, шляхом подання заяви про прийняття спадщини до Вишневої міської державної нотаріальної контори у строк, визначений ч.1 ст.1270 Цивільного кодексу України (а.с.48), а спадкоємець ОСОБА_2 в порядку, передбаченому ч.3 ст.1268 Цивільного кодексу України.
Проте державним нотаріусом Вишневої міської державної нотаріальної контори ОСОБА_5 було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадковий житловий будинок, оскільки майно у звязку з тим, що нею не було надано нотаріусу правовстановлюючого документа, який би засвідчував право власності спадкодавця ОСОБА_4 на 7/12 частин житлового будинку №9 з надвірними будівлями та спорудами в с. Гатному Києво-Святошинського району Київської області.
У відповідності до ст.392 Цивільного кодексу України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
З огляду на вищенаведене, суд приходить до висновку про необхідність визнати за позивачем в порядку спадкування після померлої ОСОБА_4 право власності на 9/24 частини житлового будинку №9 з надвірними будівлями та спорудами в с. Гатному Києво-Святошинського району Київської області (7/12 / 2 + 1/12 = 9/24). Частка ж відповідача у праві власності на згаданий житловий будинок становить 15/24 (7/12 / 2 + 1/3 =15/24).
Таким чином суд приходить до висновку про необхідність визнати за ОСОБА_1 право власності на 9/24 частини житлового будинку №9 з надвірними будівлями та спорудами в с. Гатному Києво-Святошинського району Київської області в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4
В задоволенні позовних вимог в частині встановлення встановити факт рівності часток подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у спільному майні, а саме у праві власності на житловий будинок №9 з надвірними будівлями та спорудами в с. Гатному Києво-Святошинського району Київської області, слід відмовити, оскільки зазначене майно було набуте подружжям за час шлюбу, а тому відповідно до ч.1 ст.60 Сімейного кодексу України є спільним майном подружжя. Зважаючи на це, потреби у додатковому встановленні цього факту судом немає.
З огляду на вищевикладене, відповідно ст.ст.15, 16, 1216, 1217, 1218, 1220, 1221, 1222, 1223, 1233, 1235, 1241, 1258, 1261, 1268, 1269, 1270 Цивільного кодексу України, постанови пленуму Верхового Суду України Про судову практику у справах про спадкування №7 від 30.05.2008 року, керуючись ст.3, 10, 11, 15, 60, 88, 209, 212, 213, 214, 215, 224, 225, 226 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення, визнання права власності в порядку спадкування задоволити частково.
Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування після померлої 22.10.2007 року ОСОБА_4 право власності на 9/24 частини житлового будинку №9 з надвірними будівлями та спорудами в с. Гатному Києво-Святошинського району Київської області.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.
Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області шляхом подання в 10-денний строк з дня проголошення рішення суду апеляційної скарги або шляхом подання в 10-денний строк з дня проголошення рішення суду заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги.

Суддя Дубас Т.В.