Апеляційний суд Рівненської області
У Х В А Л А

05 жовтня 2010 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Рівненської області в складі:

головуючого-судді - Шимківа С.С.,

суддів - Василевича В.С., Демянчук С.В.,

з участю секретаря судового засідання - Чалої Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Рівненського міського суду від 25 березня 2010 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, Другої Рівненської державної нотаріальної контори про визнання частково недійсними свідоцтв про право на спадщину за законом, про визнання права на спадкове майно та стягнення матеріальної компенсації, -

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Рівненського міського суду від 25 березня 2010 року забезпечено позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1, Другої Рівненської державної нотаріальної контори про визнання частково недійсними свідоцтв про право на спадщину за законом, про визнання права на спадкове майно та стягнення матеріальної компенсації шляхом накладення заборони на відчуження всього нерухомого майна, належного ОСОБА_1 на праві приватної власності, яка проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1. Рівненської області, вул. Іванівська. 450, до якого також входить: садовий будинок по вул. Іванівськїй, 450 в с. Городище, Рівненського району, Рівненської області; садовий будинок по вул. Веселій, 124 в с. Городище, Рівненського району, Рівненської області; земельна ділянка, площею 0, 06 га по вул. Іванівській, 450 в с. Городище, Рівненського району. Рівненської області; земельна ділянка площею 0, 08 га по вул. Веселій 124 в с. Городище, Рівненського району, Рівненської області; земельна ділянка, площею 0.08 га по вул. Нагірній, 80 в с. Городище, Рівненського району, Рівненської області.

У поданій на цю ухвалу місцевого суду апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказує на її незаконність, оскільки вона постановлена з порушенням норм процесуального права. Вказує, що позивачем не надано доказів наявності обставин, які могли б утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду. При постановлені оскаржуваної ухвали суддею не дотримано вимог Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 20 грудня 2006 року „Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову".

…………………………………………………………………………………………………

Справа 22-1290 Головуюча у суді І Інстанції - ОСОБА_3

Рядок № 37 Доповідач - Шимків С.С.

Судом не дотримано вимог ст.ст. 151,153 ЦПК України.

Просила апеляційний суд скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову ухвалу про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, беручи до уваги пояснення учасників процесу, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1, Другої Рівненської державної нотаріальної контори про визнання частково недійсними свідоцтв про право на спадщину за законом, про визнання права на спадкове майно та стягнення матеріальної компенсаці.

У зв"язку з тим, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду та з метою забезпечення позову, позивач подав до суду належно обґрунтовану заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на належне відповідачу рухоме і нерухоме майно та заборони відповідачу вчиняти дії з відчуження такого майна.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 20 грудня 2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Зважаючи на характер спірних правовідносин сторін, суть заявлених позовних вимог, суд першої інстанції, на переконання колегії суддів, прийшов до цілком правильного висновку про необхідність задоволення клопотання позивача та постановив ухвалу про забезпечення позову відповідно до правил ст. ст. 152, 153 ЦПК України.

Арешт накладено в межах заявленого позову.

За таких обставин ухвала Рівненського міського суду від 25 березня 2010 року постановлена з додержанням норм процесуального права, а доводи скарги цих висновків не спростовують.

Керуючись ст. ст. 307, 312, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу Рівненського міського суду від 25 березня 2010 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий С.С. Шимків

Судді: В.С. Василевич

ОСОБА_4