АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № Справа № 22ц-8142/10 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Повєткін В.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2010 року м. Дніпропетровськ

Апеляційний суд Дніпропетровської області в складі:

Головуючого судді: Рудь В.В.

суддів: Пищиди М.М., Повєткіна В.В.

при секретарі: Шило С.Ю.

Розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Баглійської районної ради м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області

на постанову Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 22 жовтня 2009 року

за позовом ОСОБА_2 до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Баглійської районної ради м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області про визнання протиправною бездіяльність та зобовязання здійснити перерахунок допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, -

В с т а н о в и в :

В березні 2009 року ОСОБА_2 звернулась до суду з адміністративним позовом до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Баглійської районної ради м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області про визнання протиправною бездіяльність та зобовязання здійснити перерахунок допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку посилаючись на те, що 06 грудня 2005 року народила сина ОСОБА_3 та перебуває на обліку у відповідача, який є органом, що призначає та здійснює виплати державної допомоги сімям з дітьми. Оскільки відповідачем призначено та виплачено допомогу у розмірах значно нижчих ніж це передбачено Законом України «Про державну допомогу сімям з дітьми», просила суд визнати дії відповідача по нарахуванню та виплати сум допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку неправомірними, стягнути на її користь з відповідача суму недотриманої допомоги у розмірі 1896,41 грн. (а.с.2-4).

Постановою Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 22 жовтня 2009 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволені, дії Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Баглійської району м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області щодо нарахування, призначення та виплати ОСОБА_2 державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку визнано неправомірними, Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Баглійської району м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області зобовязане нарахувати та виплатити ОСОБА_2 недоотриману допомогу по догляду за дитиною за період 09 липня по 31 грудня 2007 року включно, виходячи з розміру встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років за відповідний період (а.с.24-26).

В апеляційній скарзі (а.с.30-34) Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Баглійської району м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області просить постанову суду скасувати, як ухвалену з порушенням норм матеріального і процесуального права, оскільки:

- відповідно до ст.21 Бюджетного кодексу України органи праці та соціального захисту населення виступають лише як розпорядники бюджетних коштів, а порядок виплати допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, визначаються ОСОБА_4 Міністрів України, який має щорічно у проекті Державного бюджету України передбачити цільові кошти необхідні для виплати вищезазначеної допомоги, тому Управління праці та соціального захисту населення є неналежним відповідачем по справі;

- до участі у справі в якості належних відповідачыв слід залучити ОСОБА_4 Міністрів України, Міністерство фінансів України, Державне казначейство та Міністерство праці та соціальної політики України;

- рішенням Конституційного Суду України від 09 липня 2007 року, яким п.14 ст.71 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік» визнаний неконституційним, не внесені зміни до Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік» та не збільшені видатки на виплати соціальної допомоги.

Перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що скарга є необґрунтованою і не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції встановив, що позивачка 06 грудня 2005 року народила сина ОСОБА_3, з 01 квітня 2007 року по 06 грудня 2008 року перебувала на обліку в Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Баглійської району м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області та в 2007 році мала отримати допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку згідно Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми».

Колегія суддів вважає, що такий висновок суду першої інстанції відповідає вимогам закону та матеріалам справи.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачка є особою, на яку поширюється дія ст.13 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми».

Згідно ч.1 ст.15 цього Закону допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років.

Дію ч.1 ст.15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми» було призупинено п.14 ст.71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік».

Виплата позивачці допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за спірний період часу здійснювалась відповідачем у відповідності з вимогами абзацу 3 ч.2 ст.56 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», яким встановлено, що допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі, що дорівнює різниці між 50 відсотками прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб та середньомісячним сукупним доходом сімї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 90 гривень для незастрахованих осіб та не менше 23 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, для застрахованих осіб, у порядку, встановленому ОСОБА_4 Міністрів України.

Рішенням Конституційного Суду України від 09 липня 2007 року № 6-рп/2007 положення абзацу 3 ч.2 ст.56 та п.14 ст.71 Закону України «Про Державний бюджет Ук-раїни на 2007 рік» визнані неконституційними.

Відповідно до вимог ч.2 ст.152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Таким чином, з 09 липня 2007 року відновлено дію ч.1 ст.15 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми».

Ст.62 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік» прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років вставлений з 01 квітня 2007 року у розмірі 463,00 грн., а з 01 жовтня 2007 року у розмірі 470,00 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, допомогу позивачці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку відповідач з липня по грудень 2007 року здійснював у розмірі, що не відповідає вимогам Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми».

З огляду на це суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про неправомірність дій відповідача щодо несвоєчасного перерахунку та виплати позивачці допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку в розмірі, передбаченому ст.15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми», та про необхідність зобовязання відповідача нарахувати та виплатити позивачці недоотриману допомогу по догляду за дитиною за вказаний період з 09 липня по 31 грудня 2007 року включно, виходячи з розміру встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років за відповідний період.

Колегія суддів не враховує посилання відповідача на відсутність коштів для забезпечення виплат позивачу допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, оскільки органи державної влади не можуть посилатись на відсутність коштів, як на підставу невиконаний своїх зобов'язань, які встановлені ст.46 Конституції України.

Не можуть бути прийняті до уваги і доводи відповідача про необхідність залучення до участі у справі в якості належних відповідачів ОСОБА_4 Міністрів України, Міністерства фінансів України, Міністерства праці та соціальної політики України та Державного казначейства, оскільки призначення та виплата соціальної допомоги, компенсацій та інших соціальних виплат, установлених законодавством, здійснюються органами праці та соціального захисту населення за місцем проживання їх отримувача, які діють відповідно до постанови ОСОБА_4 Міністрів України від 30 травня 2007 року № 790 "Про затвердження типових положень про Головне управління праці та соціального захисту населення обласної, Київської міської, управління праці та соціального захисту населення Севастопольської міської і про управління праці та соціального захисту населення районної, районної у м. Києві та Севастополі державної адміністрації".

Тому колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги про необґрунтованість постанови суду першої інстанції є безпідставними.

Суд першої інстанції всебічно і повно дослідив обставини справи, надав належну оцінку доказам, які надані суду сторонами, і ухвалив законну і обґрунтовану постанову про часткове задоволення позову.

Порушень матеріального і процесуального права при ухваленні судового рішення не допущено, підстав для скасування або зміни постанови суду першої інстанції немає.

У зв'язку з викладеним і керуючись ст.ст.307,308,314,315 Цивільного процесуального кодексу України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Баглійської району м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області - відхилити.

Постанову Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 22 жовтня 2009 року залишити без зміни.

Ухвала Апеляційного суду Дніпропетровської області набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання законної сили.

Головуючий:

Судді: