АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2010 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого: Антонова В.М.

Суддів: Мартєва С.Ю., Чічіля В.А.

при секретарі: Колодюк О.П.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства «Лубнифарм»

на рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 11 серпня 2010 року

по справі за позовом ОСОБА_2 до Відкритого акціонерного товариства «Лубнифарм» про вселення та стягнення моральної шкоди, та за зустрічним позовом Відкритого акціонерного товариства «Лубнифарм» до ОСОБА_2 , головного управління МВС України в Полтавській області про виселення ОСОБА_2 з приміщення , що знаходиться в м. Лубни по вул. Садовій, 7 та зняття її з реєстрації за цією адресою, -

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 11 серпня 2010 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено.

Вселено ОСОБА_2В, в приміщення, що розташоване в м. Лубни по вул. Садовій, 7.

Стягнуто з відкритого акціонерного товариства «Лубнифарм» на користь ОСОБА_2 моральну шкоду в розмірі пяти тисяч гривень.

Стягнуто з відкритого акціонерного товариства «Лубнифарм» на користь ОСОБА_2 понесені витрати по сплаті судового збору та витрат на ІТЗ в розмірі 51 грн.

В задоволенні позовних вимог відкритого акціонерного товариства «Лубнифарм» до ОСОБА_2 відмовлено повністю.

З рішенням не погодився відповідач. В своїй апеляційній скарзі просили рішення місцевого суду скасувати, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що скаргу слід відхилити.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як встановлено судом першої інстанції, та не заперечувалось сторонами, позивачка ОСОБА_2 в 1988 році як молодий спеціаліст після закінчення учбового закладу прибула на роботу в об»єднання «Лубнихімфарм» в м. Лубни Полтавської області.

Як молодому спеціалісту їй було надане житло квартира за адресою м. Лубни, вул. Садова, 7. Приміщення в якій була розташована квартира знаходиться на території підприємства. Квартира складалася з двох кімнат та кухні. Повністю придатне для проживання, електрифіковане та газифіковане.

Оскільки крім позивачки в приміщенні було ще дві квартири в якій проживали інші мешканці , то на зазначене житло була виписана домова книга в 1954 році. Згідно цієї домової книги вона була зареєстрована 31.10.1989 року за вищезазначеною адресою та поставлена на квартирний облік.

Після реорганізації «Лубнихімфарм» у ВАТ «Лубнифарм» позивачку ОСОБА_2 позбавили права користуватися зазначеним жилим приміщенням.

Згідно ст.29 ЦК України місце проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира інше приміщення, придатне для проживання в ньому( гуртожиток , готель тощо ), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Відповідно до ст.379 ЦК України, житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них .

З матеріалів справи вбачається, і це достовірно встановлено місцевим судом, що відповідач ВАТ «Лубнифарм» перешкоджає позивачці користуватися житловим приміщенням шляхом не допуску її на територію підприємства, де розташовано її житло, чим порушують її права.

Крім того, рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 18 липня та 22 грудня 2008 року ВАТ «Лубнифарм» відмовлено в задоволенні позову до ОСОБА_2 про визнання такою, що втратила право на користування приміщенням по вул. Садовій, 7 в. м. Лубни та в усуненні перешкод в користуванні зазначеною квартирою та зняття з реєстрації.

Згідно положень ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Отже, місцевий суд дійшов до вірного висновку щодо задоволення позовних вимог ОСОБА_2 про вселення її в спірне приміщення, та щодо відмови в задоволенні зустрічних позовних вимог.

В апеляційній скарзі апелянт посилається зокрема на те, що спірне приміщення не є житловим, а отже не можливо вселити туди позивачку.

Зазначені доводи не заслуговують на увагу суду, оскільки з матеріалів справи вбачається, що місцевим судом з виїздом на місце було встановлено, що спірна квартира розташована на території ТОВ «Лубнифарм» в колишньому приміщенні контори. Квартира складається із двох кімнат кухні та коридору. Кімната обладнана електромережею, газовим обладнанням у вигляді плити та водяним опаленням. На момент огляду квартиру відчинила позивачка і в квартирі є всі умови для проживання.

Крім того, на спірне житлове приміщення мається домова книга, що підтверджує, що ці приміщення за адресою вул. Садова , 7-б є житлом. Позивачка ОСОБА_2 була вселена в це приміщення, як в житло, де проживала тривалий час, та зареєстрована в органах МВС за цим місцем помешкання.

Отже, апеляційна скарга не містить у собі нових фактів чи засобів доведення, які б спростовували висновки суду першої інстанції.

Інші доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про таке порушення норм матеріального або процесуального права, яке б спричинило неправильне вирішення справи.

За таких обставин колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції постановлено з додержанням вимог матеріального та процесуального права, підстав для його скасування не вбачається.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст., 303, 307, 308, 314, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства «Лубнифарм» відхилити.

Рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 11 серпня 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: підпис

Судді: підписи

З ориігналом згідно: