Справа № 2-2924/10
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 квітня 2010 року Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Целуха А.П.,

при секретарі судового засідання Корнієнко Л.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю комерційного «СоцКом Банк» про стягнення грошової суми за договорами банківського вкладу, -

В С Т А Н О В И В :

01.09.2009 року ОСОБА_1 звернувся до Суворовського районного суду м. Одеси з позовом до ТОВ комерційний банк «СоцКом Банк» про стягнення грошових коштів. Свої позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що 16.07.2008 року між ним та ТОВ комерційний банк «СоцКом Банк» в особі його відділення №2 м.Одеса було укладено Договір № 0208Р/0084 по депозитному вкладу «Пенсійний» в національній валюті строком до 19.07.2009 року зі сплатою 18,25% річних, за умовами якого він, позивач, вніс 5 000,00 гривень. 12.09.2008 року на умовах та в порядку, визначеному договором позивач додатково вніс суму 5 000,00 гривень. Незважаючи на те, що строк дії вищенаведеного договору закінчився, Банк вклади не повернув. Позивач вважає, що невиконанням ТОВ «СоцКомБанк» своїх договірних зобовязань та неповерненням суми вкладів, відповідач спричинив йому матеріальні збитки за користування вкладом, що на день подання позову разом із сумою вкладів склало 10 224, 65 гривень (а.с. 4 6).

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 23.11.2009 року цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю комерційного банку «СоцКом Банк» про стягнення грошової суми за договорами банківського вкладу було передано для подальшого розгляду по суті за підсудністю до Малиновського районного суду м. Одеси (а.с. 37).

Ухвалою судді Малиновського районного суду м. Одеси Целуха А.П. від 04.12.2009 року справу прийнято до провадження (а.с. 41).

В процесі судового розгляду позивач доповнив свої позовні вимоги та просив стягнути з відповідача на підставі договору № 0208Р/0084 від 16.07.2008 року та договору № 0208Р/0303 від 30.12.2008 року банківського вкладу суму вкладу в розмірі 40 000, 00 грн., пеню в розмірі 1 834,00 грн. Крім того, позивач просив відшкодувати завдану йому моральну шкоду у розмірі 3 000 грн. (а.с. 43 47).

Позивач в судовому засіданні уточнений позов підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити в повному обсязі.

Представник ТОВ КБ «СоцКом Банк» заперечувала щодо задоволення заявлених вимог, за мотивами зафіксованими технічними засобами фіксації процесу та просила відмовити в задоволенні поданої заяви.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ТОВ комерційного банку «СоцКом Банк» був укладений договір від 16 липня 2008 року за № 0208Р/0084 банківського вкладу фізичної особи в національній валюті «Пенсійний», позивач зробив депозитний вклад на депозитний рахунок № 0084 у банку в розмірі 5 000, 00 грн., на строк з 16.07.2008 року по 19.07.2009 року, з нарахуванням банком на вклад 18,25 % річних з їх щомісячною виплатою (а.с.51 53). Відповідно до квитанції № TR.35143.1, позивач 16.07.2008 року здійснив операцію по внесенню на депозитний рахунок суми в кладу в розмірі 5 000, 00 грн. (а.с. 55).

Відповідно п. 4.2 договору банківського вкладу, дозволяється поповнювати депозитний рахунок вкладником шляхом внесення додаткових коштів готівкою або шляхом перерахування додаткових коштів в безготівкову порядку. Поповнення депозитного рахунку оформлюється додатковою угодою до цього договору, в якій зазначається сума поповнення рахунку та загальний залишок грошових коштів по рахунку після поповнення та підтверджується прибутковим касовим документом. З матеріалів справи вбачається, що позивач здійснював поповнення депозитного рахунку 12.09.2008 року на суму 5 000, 00 грн., що підтверджується квитанцією №TR.35143.1 від 12.09.2008 року (а.с. 56). Також з матеріалів справи вбачається та підтверджено позивачем, що з фактичним поповненням депозитного рахунку, в порушення п. 4.2. договору, між позивачем та відповідачем додаткових угод до вказаного договору банківського вкладу не укладалося. Чому з цього приводу банк не запропонував укласти додаткові угоди, або не повернув вказані гроші позивачу не відомо, а сам позивач на цю умову договору не звернув уваги.

Як було встановлено під час судового розгляду справи, по закінченню строку дії договору, позивач звертався до відповідача з вимогою, повернення вкладу та додатково внесених коштів (а.с. 58).

30.12.2008 року між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ТОВ комерційного банку «СоцКом Банк» був укладений договір за № 0208Р/0303 банківського вкладу фізичної особи в національній валюті «Пенсійний», позивач зробив депозитний вклад на депозитний рахунок № 0303 у банку в розмірі 25 000, 00 грн., на строк з 30.12.2008 року по 02.01.2010 року, з нарахуванням банком на вклад 20,25 % річних з їх щомісячною виплатою (а.с.65 67). Згідно до квитанції № TR.49334.1, позивач 30.12.2008 року здійснив операцію по внесенню на депозитний рахунок суми вкладу в розмірі 25 000, 00 грн. (а.с. 69).

Відповідно п. 4.2 договору банківського вкладу, дозволяється поповнювати депозитний рахунок вкладником шляхом внесення додаткових коштів готівкою або шляхом перерахування додаткових коштів в безготівкову порядку. Поповнення депозитного рахунку оформлюється додатковою угодою до цього договору, в якій зазначається сума поповнення рахунку та загальний залишок грошових коштів по рахунку після поповнення та підтверджується прибутковим касовим документом. З матеріалів справи вбачається, що позивач здійснював поповнення депозитного рахунку 18.11.2009 року на суму 5 000, 00 грн., що підтверджується квитанцією №TR.49334.1 від 18.11.2009 року (а.с. 70).

Відповідно до ст. 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад).

Відповідно до ч. 2 ст. 1060 ЦК України, за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Внесок (депозит) - це кошти у готівковій або безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті або банківські метали, які банк прийняв від вкладника або які надійшли для вкладника на договірних умовах на певний строк зберігання або без визначення такого строку (під відсоток або доход в іншій формі) і підлягають виплаті вкладникові відповідно до законодавства України та умовам договору (ст. 2 Закон України «Про банки та банківську діяльність», п. 1.1. «Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними й фізичними особами»).

Згідно зі ст. 21 Закону України «Про захист прав споживачів» крім інших випадків порушень прав споживачів, які можуть бути встановлені та доведені, виходячи з відповідних положень законодавства у сфері захисту прав споживачів, вважається, що для цілей застосування цього Закону та повязаного з ним законодавства про захист прав споживачів, права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо порушується принцип рівності сторін договору, учасником якого є споживач.

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається. В звязку з тим, що відповідач фактично відмовив позивачу у виконанні зобовязань за договором та безпідставно утримує грошові кошти, які належать позивачу, вважається, що він в односторонньому порядку відмовився від зобовязань та порушив принцип рівності сторін. Згідно зі ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинне виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, які звичайно ставляться.

У відповідності до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Таким чином, враховуючи викладені вище обставини, суд вважає, що відповідач своєю відмовою у поверненні банківських вкладів порушив вимоги ст.ст.1058, 1060, 1074 ЦК України, які не допускають обмежень прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, які знаходяться на його рахунку, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача щодо стягнення суми депозитного вкладу в розмірі 40 000 грн. та пені по двом договорам депозиту в розмірі 4 398 грн. 35 коп. знайшли своє підтвердження в судовому засіданні та підлягають задоволенню.

Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача 3 000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, суд вважає, що у цій частині позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

У п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" зазначається, що спори про відшкодування заподіяної фізичній чи юридичній особі моральної шкоди розглядаються, зокрема: коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції або випливає з її положень; у випадках, передбачених статями 7, 440-1 Цивільного кодексу Української РСР та іншим законодавством, яке встановлює відповідальність за заподіяння моральної шкоди (наприклад, ст.49 Закону України "Про інформацію", ст. 44 Закону "Про авторське право і суміжні права"; при порушенні зобов'язань, які підпадають під дію Закону "Про захист прав споживачів" чи інших законів, що регулюють такі зобов'язання і передбачають відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

В судовому засіданні встановлено, що між сторонами виникли правовідносини, що випливають з Договору строкового банківського вкладу та регулюються параграфом 3 глави 71 ЦК України, а зазначеними нормами Закону відшкодування моральної шкоди не передбачено.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача частково знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому позов підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.23, 525, 625, 1060, 1212, 1214 ЦК України, ст.ст. 21, 22 Закону України «Про захист прав споживачів», ст.ст. 3, 4, 10, 11, 60, 88, 208, 209, 212, 213-215, ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю комерційного «СоцКом Банк» про стягнення грошової суми за договорами банківського вкладу задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю комерційний банк «СоцКом Банк» на користь ОСОБА_1 суму банківського вкладу по Договору № 0208Р/0084 по депозитному вкладу «Пенсійний» в національній валюті від 16.07.2008 року у розмірі 10 000,00 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю комерційний банк «СоцКом Банк» на користь ОСОБА_1 суму банківського вкладу по Договору № 0208Р/0303 по депозитному вкладу «Пенсійний» в національній валюті від 30.12.2008 року у розмірі 30 000,00 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю комерційний банк «СоцКом Банк» на користь ОСОБА_1 суму пені по двом договорам депозиту в розмірі 4 398 грн. 35 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 апеляційної скарги або в порядку 4 ст. 295 ЦПК України.

ГОЛОВУЮЧИЙ А.П. ЦЕЛУХ

13.04.10