Справа №: 2-1060/10
Провадження № 2-1060/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2010 року

Андрушівський районний суд Житомирської області в складі : головуючого судді - Брагіна В.І.

при секретарі - Лавренчук Л.М.

з участю: представника позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Андрушівка цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Міньковецької сільської ради про визнання права власності на спадкове майно,суд,-

встановив

Позивач звернувся до суду з позовом, зазначив, що 07.10.2005 року померла його мати - ОСОБА_3. Після її смерті відкрилась спадщина на будинок № 38 по вул. Дубова в с. Городище Андрушівського району Житомирської області та дві земельні ділянки: 0,25га. для обслуговування будинку, 0,60 га. для ведення сільського господарства, розташовані за тією ж адресою. Позивач є єдиним спадкоємцем за заповітом від 23.08.2005 року та прийняв спадщину, подавши відповідну заяву до нотаріальної контори. Але він не може реалізувати свої спадкові права, оскільки на вищезгадане майно відсутні правовстановлюючі документи, яких не було виготовлено ще за життя власника (спадкодавця). Просив визнати за ним право власності на будинок № 38 по вул. Дубова в с. Городище Андрушівського району Житомирської області та дві земельні ділянки: 0,25га. для обслуговування будинку, 0,60 га. для ведення сільського господарства, розташовані за тією ж адресою, як на спадщину за заповітом.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі, обґрунтувавши його наведеними в позовній заяві обставинами.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, направивши на адресу суду заяву з проханням розглядати справу в його відсутність,вказував,що позов визнає,проти задоволення не заперечує.

Заслухавши позивача,дослідивши матеріали справи,суд встановив: 07.10.2005 року померла ОСОБА_3 (а.с.5); після її смерті відкрилась спадщина на будинок № 38 по вул. Дубова в с. Городище Андрушівського району Житомирської області та дві земельні ділянки: 0,25га. для обслуговування будинку, 0,60га. для ведення сільського господарства, розташовані за тією ж адресою (а.с.6-8); позивач - єдиний спадкоємець за заповітом (а.с.9), прийняв спадщину отримавши від державного нотаріуса свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 5,1311 га. розташовану на території Міньковецької сільської ради. Але він не може реалізувати свої спадкові права, так як на спадкове майно відсутні правовстановлюючі документи.

Зазначені обставини визнані відповідачем,підтверджені дослідженими судом доказами та вважаються судом доведеними в порядку ч. 1 ст. 61 ЦПК України.

Спірні правовідносини виникли з цивільних відносин та регулюються ст. ст. 328,380,1216, 1220,1222,1225,1269 ЦК України, ст.120 ЗК України, ст. 3 ч.5 Закону України « Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень » від 1 липня 2004 року N 1952-ІУ.

При вирішенні спору суд виходить з положень ст. 3 ч.5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень», згідно з яким, право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою. Відповідно до цього Закону реєстрація речових прав на нерухомість, їх обмежень здійснюється лише в разі вчинення правочинів щодо нерухомого майна, а також за заявою власника (володільця) нерухомого майна. Таким чином, суд прийшов до висновку,що позивач позбавлений можливості в позасудовому порядку визнати право власності на спадкове майно. При цьому суд вважає,що спадкодавець був власником нерухомого майна, яке входить до складу спадщини у відповідності з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень». Згідно ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який подав заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори, вважається таким, що прийняв спадщину. Згідно ст.120 ЗК України позивач набуває право власності на зазначені земельні ділянки з моменту набуття права власності на жилий будинок, відсутність у спадкодавця державного акту на право власності на зазначені земельні ділянки, відсутність державної реєстрації, в даному випадку правового значення не має.

Виходячи з викладеного суд задовольняє позов,визнає за позивачем право власності на будинок № 38 по вул. Дубова в с. Городище Андрушівського району Житомирської області та дві земельні ділянки: 0,25 га. для обслуговування будинку, 0,60 га. для ведення сільського господарства,розташовані по вул. Дубова, 38 в с. Городище Андрушівського району Житомирської області.

Відповідно до клопотання позивача понесені ним судові витрати при подачі позову суд на його користь з відповідача не стягує.

Керуючись ст. ст. 328,380,1216,1220,1222,1225,1269 ЦК України, ст.120 ЗК України, ст. З ч.5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» від 1 липня 2004 року N 1952-ІУ, ст.ст. 10,11,60,209,212,214,215-ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на жилий будинок № 38 по вул. Дубова в с. Городище Андрушівського району Житомирської області та дві земельні ділянки: 0,25 га. для обслуговування будинку, 0,60 га. для ведення сільського господарства, розташовані по вул. Дубова, 38 в с. Городище Андрушівського району Житомирської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя:ОСОБА_4