Справа № 2-314/10
Провадження № -----
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2010 року Біляївський районний суд

Одеської області

в складі: головуючого судді Крачкової С.В.

при секретарі Дигуляр А.С.

за участю представників сторін ОСОБА_1 та ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Біляївка цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 та державного нотаріуса Біляївської державної нотаріальної контори про визнання договору дарування недійсним та за зустрічною позовною заявою ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні власністю

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулась до суду з позовною заявою, в якій просить визнати недійсним договір дарування від 5.12.08 р. житлового будинку, що розташований в с. Троїцьке Біляївського району вул.. Дністровська, 17, своєму онукові ОСОБА_4

Свої вимоги мотивує тим, що з онуком була домовленість про укладення договору довічного утримання оскільки він обіцяв доглядати її до смерті, але фактично був укладений договір дарування, правові наслідки якого вона не розуміла.

В свою чергу ОСОБА_4 подав до суду зустрічний позов, в якому просить зобовязати ОСОБА_3 не чинити йому перешкод в користуванні житловим будинком та літньою кухнею посилаючись на те, що відповідачка у його відсутність самовільно заходить до будинку, а літню кухню закрила і ключі не передає.

В судовому засіданні позивачка на позові наполягала, а зустрічний позов не визнала. При цьому пояснила, що надіялась на те, що після передачі житлового будинку відповідач буде доглядати за нею, хоча домовленості з ним про це не було і він догляд не обіцяв. Після оформлення договору дарування нотаріус ознайомила її зі змістом та спитала, чи розуміє вона, що дарує будинок, на що вона дала стверджувальну відповідь. Після оформлення договору онук став ухилятись від догляду за нею, з його дружиною виникають сварки, а тому на цей час вона живе у свого сина. Оскільки в літній кухні знаходяться її особисті речі, то закрила її, але ніяких перешкод позивачу не чинить.

Представник відповідача в судовому засіданні позов ОСОБА_3 не визнав, а на задоволенні зустрічного позову наполягав. При цьому пояснив, що ОСОБА_3 мала намір подарувати будинок своєму онукові, домовленості про догляд за нею не було, нотаріусом їй було розяснено суть та зміст договору дарування, оскільки ОСОБА_3 перешкоджає ОСОБА_4 користуватись літньою кухнею, а в житловий будинок входить самовільно, просить зобовязати її не чинити такі дії.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_5 пояснила. що ОСОБА_3 заявляла про своє бажання подарувати будинок онукові ОСОБА_4, підготувала для цього всі необхідні документи. Нотаріус їй розяснював, що після підписання договору вона не буде власником будинку, який дарує. ОСОБА_3 його прочитала та підписала. Домовленості з ОСОБА_4 про забезпечення догляду не було.

Державний нотаріус в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про день розгляду справи, про причину неявки суд не повідомив.

Заслухавши сторони, свідка, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в задоволенні первісного та зустрічного позову необхідно відмовити з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 5.12.2008 року державним нотаріусом Біляївської державної нотаріальної контори було посвідчено договір дарування, за яким ОСОБА_3 подарувала ОСОБА_4 житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований в с. Троїцьке, вул. Дністровська, 17 (а.с.5)

Згідно ч.1 ст.717 ЦК України за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає другій стороні (обдарованому) безоплатно майно (дарунок) у власність.

З пояснень позивачки в судовому засіданні вбачається, що вона мала намір укласти з відповідачем саме договір дарування, а не довічного утримання, оскільки домовленості між ними про забезпечення догляду не було, ніякого матеріального забезпечення вона від відповідача не вимагала і він їй цього не обіцяв.

Згідно ч.1 ст.229 ЦК України, якщо особа. яка вчинила правочин, помилилась, щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. Істотне значення має помилка щодо природи правочину, прав та обовязки сторін.

В судовому засіданні не були встановлені обставини, які б свідчили про те, що позивачка уклала договір дарування під впливом помилки.

Позивачка в судовому засіданні не заперечувала, що нотаріус розяснював їй суть дарування та зміст договору дарування. Цю обставину підтвердила і свідок ОСОБА_5, яка була присутня при укладенні договору, а тому суд вважає, що положення п.6, 8-9 договору позивачці були зрозумілі і дарування будинку відповідало її внутрішній волі.

Відповідно ч.1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, пятою та шостою ст.203 цього Кодексу.

Суд вважає, що при укладенні договору дарування між позивачкою та відповідачем були додержані всі вимоги ст.203 ЦК України, а тому підстав для визнання його недійсним суд не знаходить. При цьому суд вважає, що помилка позивачки щодо розрахунку на довічний догляд взамін на будинок не має правового значення.

Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

ОСОБА_3 заперечувала в судовому засіданні про створення перешкод ОСОБА_4 в користуванні житловим будинком та літньою кухнею, а позивач за зустрічним позовом доказів, які б підтверджували його вимоги, не надав, а тому суд не знаходить підстав для задоволення і зустрічного позову.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 209, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 203,209,215,ч.1 ст.229,386,391 ЦК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України №9 від 6.11.2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», суд

В И Р І Ш И В :

ОСОБА_3 в задоволенні позову до ОСОБА_4 та державного нотаріуса Біляївської державної нотаріальної контори про визнання договору дарування недійсним відмовити.

ОСОБА_4 в задоволенні зустрічного позову до ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні власністю відмовити.

На рішення суду може бути подана заява про його оскарження протягом 10 діб та апеляція протягом 20 діб з дня подачі вказаної заяви до Одеського апеляційного суду через Біляївський райсуд.

Суддя : С.В. Крачкова