МАЛИНОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ____________
Справа №2-5810/2010
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2010 року м. Одеса

Малиновський районний суд міста ОСОБА_1 в складі:

головуючого - судді Сегеди О.М.

при секретарі - Луньовій В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті ОСОБА_1 цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфокс», філії «Інфоксводоканал», Міського водопроводу філії «Інфоксводоканал» Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфокс», третя особа керівник Міськводопроводу «Інфоксводоканал» ОСОБА_3, про скасування наказів, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

встановив:

У червні 2010р. ОСОБА_2 звернувся до суду із зазначеним позовом до Міського водопроводу філії «Інфоксводоканал» Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфокс» (далі- Міськводопровід), посилаючись на те, що з 18 грудня 1990р. працював слюсарем-ремонтником хлораторної ділянки Міськводопроводу. Зазначав, що наказами Міськводопроводу №103 від 12 серпня 2009р., №129 від 9 жовтня 2009р. його було незаконно притягнуто до дисциплінарної відповідальності, шляхом оголошення догани. Відповідно до наказу від 12 травня 2010р. № 53к його було незаконно звільнено з роботи на підставі п.3 ст. 40 КЗпП у звязку із систематичним невиконанням без поважних причин обовязків, покладених на нього трудовим договором і правилами внутрішнього трудового розпорядку.

Посилаючись на зазначені обставини, просив суд визнати незаконними зазначені накази Міськводопроводу поновити його на роботі, стягнути з Міськводопроводу на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу та відшкодувати моральну шкоду.

Ухвалою суду до участі у справі в якості співвідповідачів були залучені: філія «Інфоксводоканал» ТОВ «Інфокс», ТОВ «Інфокс», в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, залучений керівник Міськводопроводу ОСОБА_3

У судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити у повному обсязі.

Представник ТОВ «Інфокс» та філії «Інфоксводоканал» ТОВ «Інфокс» ОСОБА_4, діюча за довіреністю від 18.12.2009р. № 3748-4 в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та просила суд в їх задоволенні відмовити у повному обсязі.

Третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги, керівник Міськводопроводу ОСОБА_3 у судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив суд в їх задоволенні також відмовити у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи позивача, проаналізувавши і оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом.

З урахуванням вимог КЗпП України у справах, в яких оспорюється незаконність звільнення, саме відповідач повинен довести, що звільнення відбулося без порушення законодавства про працю.

Судом встановлено, що позивач з 18 грудня 1990р. був прийнятий слюсарем-ремонтником хлораторної ділянки міськводопроводу ОП «Одесаводоканал», яке 05.03.1998р. було перейменовано в ЗАТ «Одесаводоканал», що підтверджується наказом від 18.12.1990р. №113 (а.с.99).

31.10.2000р. позивач був звільнений у порядку переводу в Комунальне підприємство «Одесводоканал» (далі КП «Одесводоканал») на підставі наказу №155-к від 18.10.2000р. (а.с.99).

01.11.2000р. позивач був прийнятий у порядку переводу з ЗАТ «Одесаводоканал» у КП «Одесводоканал» міськводопровід слюсарем 5 розряду хлораторної ділянки, що підтверджується наказом від 24.10.2004р. №14-к (а.с.76).

ТОВ «Інфокс» є правонаступником КП «Одесводоканал» на підставі договору оренди цілісного майнового комплексу КП «Одесводоканал» від 17 грудня 2003р. і створено шляхом обєднання майна та коштів учасників товариства для ведення господарської діяльності та отримання прибутку.

ТОВ «Інфокс» є юридичною особою, діє на підставі Статуту, який зареєстрований Шевченківською районною державною адміністрацією м. Києва 21.06.1996р., №00632, із змінами та доповненнями від 12.01.2004р. та свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи від 21.06.1996р.(а.с.85).

Відповідно до п.1.9 Статуту ТОВ «Інфокс» може відкривати філії, представництва, а також дочірні підприємства на території України та за її межами. Їх діяльність регулюється відповідними положеннями, що затверджуються ТОВ «Інфокс» .

01.01.2004р. на підставі рішення Одеської міської ради від 17.12.2003р. №2038-ХХ1У і протоколу загальних зборів засновників ТОВ «Інфокс» від 22.12.2003р. №01/12, КП «Одесводоканал» міськводопровод було реорганізовано у філію «Інфоксводоканал» міськводопровод.

Філія ТОВ «Інфокс» та його представництва не є юридичними особами, діють від імені ТОВ «Інфокс» і мають право відкривати поточні рахунки.

Філія «Інфоксводоканал» діє на підставі Положення про філію «Інфоксводоканал» і здійснює функції ТОВ «Інфокс», у тому числі функції представництва. Керівник філії або представництва ТОВ «Інфокс» діє на підставі довіреності, що видається ТОВ «Інфокс» (а.с.87).

Міськводопровід є структурним підрозділом філії «Інфоксводоканал» ТОВ «Інфокс», створеним відповідно до Положення про філію «Інфоксводоканал», діє на підставі і в межах Положення про міський водопровід філії «Інфоксводоканал» ТОВ «Інфокс», а також керується у своїй діяльності положенням про філію «Інфоксводоканал» та статутом ТОВ «Інфокс» (а.с.130).

Відповідно до п. 1.8 Положення Міськводопровід має право найму, переводу і звільнення працівників.

Міськводопровід очолює начальник Міськводопроводу, який відповідно до п.5.6 Положення має право прийому на роботу і звільнення з роботи працівників Міськводопроводу, застосовує заходи дисциплінарного впливу до осіб, винних у порушенні виробничої, технологічної і трудової дисципліни (а.с.132).

20 вересня 2004р. ОСОБА_3 наказом управління філії «Інфоксводоканал» ТОВ «Інфокс» від 17 вересня 2004р. № 115-Л був призначений на посаду керівника Міськводопроводу (а.с.134)

У Міськводопроводі діють Виробнича інструкція слюсаря по ремонту хлораторних установок (а.с.6), Виробнича інструкція оператора хлораторних установок (а.с.115), Інструкція «Про охорону праці для операторів і слюсарів хлораторних установок №9 (а.с.11), Інструкція «Про охорону праці слюсарів хлораторної ділянки (а.с.19), Інструкція «Про пропускній та внутріобєктовий режим» (а.с.77), ОСОБА_5 внутрішнього трудового розпорядку філії «Інфоксводоканал» ТОВ «Інфокс» (а.с.52), наказ філії «Інфоксводоканал» ТОВ «Інфокс» від 29 грудня 2006р. № 372 про порядок видання наказів (а.с.143).

Наказами керівника Міськводопроводу №103 від 12 серпня 2009р. та №129 від 9 жовтня 2009р. ОСОБА_2 були оголошені догани за порушення пункту 3 розділу 5 Інструкції №9 «Охорона праці для слюсарів хлораторних установок» та за невиконання завдання керівника хлораторної ділянки (а.с.10,30).

12 травня 2010р. наказом керівника Міськводопроводу № 53-к позивача було звільнено з роботи на підставі п.3 ст. 40 КЗпП (а.с.9).

Згідно з п.3 ст.40 КЗпП трудовий договір, укладений на невизначений строк, може бути розірваний власником або уповноваженим ним органом у випадку систематичного невиконання працівником без поважних причин обовязків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення.

Відповідно до ст. 43 КЗпП розірвання трудового договору на підставах, передбачених п.3 ст.40 КЗпП України, може бути проведене лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник, яка розглядає у 15-денний строк обґрунтоване письмове подання власника або уповноваженого ним органу про розірвання трудового договору з працівником та повідомляє про прийняте рішення у письмовій формі в триденний строк після його прийняття.

Згідно зі ст.148 КЗпП дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у звязку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці.

Частиною 2 ст. 147 КЗпП установлено, що за кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. Заходами стягнення є догана і звільнення (ч.1 ст. 147 КЗпП).

Відповідно до розяснень Пленуму Верховного Суду України, що містяться в п.22 постанови від 6 листопада 1992р. №9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» у справах про поновлення на роботі осіб, звільнених за порушення трудової дисципліни, судам необхідно зясовувати, у чому конкретно проявилося порушення, що стало приводом до звільнення, чи могло воно бути підставою для розірвання трудового договору за пунктами 3,4,7,8 ч.1 ст. 40 КЗпП.

Зокрема, у справі про звільнення за п.3 ст.40 КЗпП суд повинен зясовувати, чи передував безпосередньо звільненню дисциплінарний проступок, за який не застосовувалися інші заходи дисциплінарного чи громадського стягнення, та чи можна вважати у звязку з вчиненням його систематичним невиконанням працівником без поважних причин обовязків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку.

Як розяснив Пленум Верховного Суду України в п.23 зазначеної постанови, за передбаченими п.3. ч.1 ст. 40 КЗпП підставами працівник може бути звільнений лише за проступок, вчинений після застосування до нього дисциплінарного чи громадського стягнення за невиконання без поважних причин обовязків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку. У таких випадках ураховуються ті заходи дисциплінарного стягнення, які встановлені чинним законодавством і не втратили юридичної сили за давністю або не зняті достроково (ст. 151 КЗпП), і ті громадські стягнення, які застосовані до працівника за порушення трудової дисципліни відповідно до положення або статуту, що визначає діяльність громадської організації і з дня накладення яких до видання наказу про звільнення не минуло більше ніж один рік.

Отже, законодавством передбачено, що підставою звільнення може бути лише безпосереднє порушення трудової дисципліни чи невиконання працівником без поважних причин обовязків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, за наявності застосованого та такого, що не втратив юридичної сили за давністю, або не знятого заходу дисциплінарного чи громадського стягнення, а не фактична наявність сукупності застосованих заходів дисциплінарного стягнення.

Як убачається з матеріалів справи, наказом керівника Міськводопроводу №103 від 12 серпня 2009р., який діяв в межах свої повноважень, ОСОБА_2 була оголошена догана за порушення ним пункту 3 розділу 5 Інструкції «Про охорону праці для операторів та слюсарів хлораторних установок» №9.

За даним наказом позивач був притягнутий до дисциплінарної відповідальності за те, що він 15 липня 2009р., займаючи посаду слюсаря-ремонтника хлораторних установок при обслуговані балону з хлором, з якого зменшилося надходження хлору у систему хлорування, порушив вимоги по техніці безпеки, у результаті чого була загазована територія біля хлораторної.

Встановлено, що в порушення вимог пункту 3 розділу 5 Інструкції «Про охорону праці для операторів та слюсарів хлораторних установок» №9, пункту 3.5 Інструкції «По охороні праці слюсарів хлораторної ділянки» позивач не перекрив хлор у балоні, що привело до його витоку та загазованості території біля хлораторної.

У судовому засіданні позивач не заперечував факт того, що дійсно 15.07.2009р. він отримав розпорядження про усунення витоку хлору з балону на хлораторній ділянці №1, яку він обслуговував. При усуненні витоку хлору, він не перевірив та не закрив кран балону з хлором, хоча відповідно до вимог вищевказаної Інструкції слюсар зобовязаний переконатися, що кран у балоні закритий.

Позивач стверджував, що дані порушення повинна була усунути оператор ОСОБА_6, яка у той день працювала на даній ділянці але дані ствердження спростовуються вимогами вищевказаних інструкцій.

Наказом керівника Міськводопроводу від 9 жовтня 2009р. №129 ОСОБА_2 було притягнуто до дисциплінарної відповідальності за невиконання 05жовтня 2009р.завдання керівника хлораторної ділянки, а саме - про приєднання до засуву демонтованої труби для заповнення дегазаційної ями водою, але ОСОБА_2 дане завдання не виконав.

Позивач зазначав, що вказане завдання він не виконав, так як вважав його не зрозумілим та не забезпеченим матеріальними ресурсами, а також тому, що керівник хлораторної ділянки не показав йому місце витоку води. При цьому позивач не звертався до адміністрації про надання йому матеріалів для виконання завдання.

У судовому засіданні було встановлено, що позивач повністю мав можливість виконати завдання керівника хлораторної ділянки, так як усунення даних порушень входить до його виробничих зобовязань. Крім того, позивач був забезпечений матеріалами, а саме технічною гумою для виготовлення прокладання. Тому дане завдання не було виконано з вини позивача.

Дані обставини були підтверджені в судовому засіданні поясненнями свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 (а.с.121,122).

Відповідно до п.1.2,1.7,1.8,1.15 Виробничої інструкції слюсаря по ремонту хлораторних установок, слюсар хлораторних установок підпорядковується начальнику хлораторної ділянки, виконує розпорядження начальника ділянки, дотримується виробничої дисципліни та правил внутрішнього трудового розпорядку та несе відповідальність за порушення правил, норм і інструкції по охороні труда, невиконання своїх зобовязань по охороні праці (а.с.6).

Згідно п.1.11 Інструкції «Про охорону праці для операторів та слюсарів хлораторних установок» №9 порушення працівником вимог зазначеної інструкції розглядається як порушення трудової дисципліни, за яке може бути застосоване стягнення відповідно до діючого законодавства.

Відповідно до ст.225 КЗпП працівник може звернутися до комісії по трудових спорах у тримісячний строк з дня коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права.

У разі незгоди з рішенням комісії по трудових спорах працівник чи власник або уповноважений ним орган можуть оскаржити її рішення до суду в десятиденний строк з дня вручення їм виписки з протоколу засідання комісії чи його копії. Пропуск вказаного строку не є підставою відмови у прийнятті заяви. Визнавши причини пропуску поважними, суд може поновити цей строк і розглянути спір по суті. В разі коли пропущений строк не буде поновлено, заява не розглядається, і залишається в силі рішення комісії по трудових спорах ( ст.228 КЗпП).

Будучи не згодним з оголошеними доганами, 03.11.2009р. ОСОБА_2 звернувся з заявою до комісії по трудових спорах філії «Інфоксводоканал» ТОВ «Інфокс» (далі КТС) про визнання незаконними наказів №103 від 12 серпня 2009р. та №129 від 9 жовтня 2009р., якими він був притягнутий до дисциплінарної відповідальності, що підтверджується протоколом засідання КТС від 11.12.2009р. (а.с.82).

Рішенням КТС №11 від 11.11.2009р. ОСОБА_2 було відмовлено в задоволенні його заяви про відміну наказів про оголошення йому доган (а.с.31 ). Дане рішення ОСОБА_2 до суду не оскаржив і заяву про поновлення строку до суду не надавав.

Отже рішення КТС №11 від 11.11.2009р. відносно законності наказів №103 від 12 серпня 2009р. та №129 від 9 жовтня 2009р. є законним та остаточним, тому суд вважає, що позовні вимоги, в частині визнання даних наказів незаконними, задоволенню не підлягають.

Судом встановлено, що службою економічної безпеки філії «Інфоксводоканал» ТОВ «Інфокс» в період з 02.11.2009р. по 09.11.2009р. була проведена перевірка виконання вимог Інструкції «Про пропускний та внутрішній обєктовий режим» на ВНС «Головна».

У листопаді 2009р. даною службою були встановлені факти порушення вимог п.2 наказу директора філії «Інфоксводоканал» ТОВ «Інфокс» № 377 від 06.10.2008р. і Інструкції «Про пропускний та внутрішній обєктовий режим», а саме 02.11.2009р. та 06.11.2009р. у приміщенні слюсарів по ремонту хлораторного обладнання та біля нього знаходився моторолер, який належав ОСОБА_2 (а.с.64). За фактом порушення позивачем ОСОБА_5 внутрішнього трудового розпорядку був складений акт від 06.11.2009р. (а.с.65).

14 квітня 2010р. інспектором служби економічної безпеки філії «Інфоксводоканал» ТОВ «Інфокс» було встановлено, що ОСОБА_2 повторно порушив вимоги п.3.3 Інструкції «Про

пропускний та внутрішній обєктовий режим» та ОСОБА_5 внутрішнього трудового розпорядку, у вигляді самовільного паркування особистого транспортного засобу в складі електроділянки.

Відповідно до п.3.3. вказаної Інструкції вїзд та виїзд легкових автомобілів, які належать працівникам на праві власності, містом роботи яких є територія ВНС «Головна», здійснюється відповідно до списку (а.с.80). Зупинка особистого автотранспорту дозволяється тільки на відведеному для цієї мети паркуванні, біля КПП №3.

За фактом порушення вказаної 14.04.2010р Інструкції, адміністрацією були отримані 15.04.2010р. письмові пояснення ОСОБА_2, начальника хлораторної ділянки ОСОБА_8, ОСОБА_7, ОСОБА_1, ОСОБА_9 (а.с.59,63,67,68,69).

Пояснення ОСОБА_2 відносно того, що дозвіл на зупинку його транспорту на території ВНС «Головна» було надано начальником хлораторної ділянки ОСОБА_8, спростовується поясненнями самого ОСОБА_8 в судовому засіданні та його поясненнями, а також відсутністю його письмового дозволу.

У звязку з порушенням 14 квітня 2010р. ОСОБА_2 вимог Інструкції «Про пропускний та внутрішній обєктовий режим» на ВНС «Головна», адміністрація Міськводопроводу звернулася з запитом до профспілкового комітету про надання згоди на звільнення позивача з роботи на підставі п.3 ст. 40 КЗпП.

Рішенням профспілкового комітету Міськводопроводу від 06.05.2010р. була надана згода адміністрації Міськводопроводу на звільнення ОСОБА_2 з роботи на підставі п.3 ст. 40 КЗпП, що підтверджується протоколом № 5 від 06.05.2010р. (а.с.86).

Наказом керівника Міськводопроводу від 12 травня 2010р. № 53-к за невиконання позивачем 14.04.2010р. вимог Інструкції «Про пропускний та внутрішній обєктовий режим», а також з урахуванням заходів дисциплінарного стягнення, які були застосовані до нього наказами № 103 від 12 серпня 2009р., №129 від 09 жовтня 2009р., ОСОБА_2 було звільнено з роботи на підставі п.3 ст. 40 КЗпП (а.с.9).

Судом встановлено, що крім наказу від 12 травня 2010р. № 53-к про звільнення позивача за п.3 ст. 40 КЗпП, існує наказ за № 57 від12 травня 2010р., за яким позивач також звільнений з роботи за п.3 ст. 40 КЗпП (а.с.8).

З цього приводу суд зазначає, що відповідно до наказу філії «Інфоксводоканал» ТОВ «Інфокс» від 29 грудня 2006р. № 372 у філії та її структурних підрозділах видаються накази за основною діяльністю та накази по особистому складу, останні видаються на підставі наказів за основною діяльністю (а.с. 143).

Суд вважає, що існування двох наказів про звільнення позивача не свідчить про накладення на позивача двох дисциплінарних стягнень, так як наказ від 12 травня 2010р. № 53-к про звільнення позивача за п.3 ст. 40 КЗпП тільки дублює наказ № 57 від12 травня 2010., який був виданий на підставі наказу філії «Інфоксводоканал» ТОВ «Інфокс» від 29 грудня 2006р. № 372.

За такими обставинами, суд вважає що позовні вимоги ОСОБА_2 не можуть бути задоволені, так як відповідач звільнив його у відповідності до вимог трудового законодавства України.

Керуючись ст. 232, 233 КЗпП України, ст.10,60,81,209, 212, 214,215, 218 ЦПК України,суд

вирішив

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфокс», філії «Інфоксводоканал», Міського водопроводу філії «Інфоксводоканал» Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфокс», третя особа керівник Міськводопроводу «Інфоксводоканал» ОСОБА_3, про скасування наказів, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - відмовити у повному обсязі.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Суддя: О.М. Сегеда

21.12.10