АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № Справа № 22ц-5141/10 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Ремез В.А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2010 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області в складі :

Головуючого Ремеза В.А.

Суддів Куценко Т.Р., Чубукова О.П.

при секретарі Панченко Д.Б.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську

цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2,

на рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 30 березня 2010р. за позовом ОСОБА_2 до Виконавчого комітету Кіровської районної у місті Дніпропетровську ради, Дніпропетровської міської ради, треті особи КП "Дніпропетровське МБТІ", Державна архітектурно-будівельна інспекція Дніпропетровської області про визнання права власності в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 30.03.2010 ОСОБА_2 в задоволені позовних вимог про визнання права власності в порядку спадкування відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати і ухвалити по справі нове рішення, яким задовольнити її позовні вимоги та визнати за нею право власності на кв.2 у самочинно збудованому домоволодінні по вул. Політехнічній, 31 в м. Дніпропетровську, а також на літню кухню, сарай В, сарай Г, вбиральню Ж, в порядку спадкування за законом, посилаючись на те, що судом неправильно застосовані норми матеріального права, а також неповно з'ясовані обставини по справі, і висновки суду не відповідають обставинам справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без змін з наступних підстав.

Розглядаючи справу, суд першої інстанції встановив, що у 1951р. ОСОБА_3К, який був чоловіком ОСОБА_2, разом зі своїм братом ОСОБА_4 почали будівництво будинку на самовільно зайнятій ділянці площею 401кв.м., яка розташована за адресою м. Дніпропетровськ, вул. Політехнічна, 31.

Зазначене домоволодіння складається з двох квартир, і кв.1 знаходилась у користуванні ОСОБА_4, який помер 14.01.1998р., а кв.2 знаходилась у користуванні позивачки і її чоловіка - ОСОБА_3, який помер 17.11.2007р., і після смерті останнього, позивачка продовжує мешкати у спірному домоволодінні, та сплачує комунальні платежі, тобто фактично вступила в права користування та володіння спірною квартирою в порядку спадкування.

Разом з цим, згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 цього Кодексу житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Частиною 2 ст. 376 ЦК України, особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.

Встановивши, що право власності на спірне домоволодіння за ОСОБА_3 та ОСОБА_4 належним чином не було оформлено, а тому суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про відмову ОСОБА_2 в задоволені вимог про визнання за нею права власності в порядку спадкування на кв. 2, в по вул. Політехнічній, 31 в м. Дніпропетровську після смерті ОСОБА_3, оскільки спірне домоволодіння було збудовано самочинно на самовільно зайнятій ділянці, а тому до спадкоємця не може перейти право власності на домоволодіння в порядку спадкування, і колегія суддів вважає, що рішення суду є законним та обґрунтованим.

Доводи ОСОБА_2 про незаконність рішення суду з посиланням на те, що суд повинен був застосувати до виниклих правовідносин положення ст. 392, та ч.5, ст. 376 ЦК України, безпідставні, оскільки позивачка звернулась до суду про визнання за нею права власності на спірне домоволодіння в порядку спадкування ОСОБА_3, а тому суд вирішив спір на підставі законодавства, яким регулюються виниклі між сторонами правовідносини щодо спадкування майна після смерті спадкодавця.

Інші доводи ОСОБА_2 про неповно з'ясовані судом обставини по справі, і про те, що висновки суду не відповідають обставинам справи необґрунтовані та зводяться лише до переоцінки доказів по справі, та непогодженням з їх оцінкою, тоді як колегія суддів вважає, що суд розглядаючи справу оцінив докази по справі у відповідності до вимог ст. 212 ЦПК України, а тому переоцінці в апеляційному порядку вони не підлягають.

Керуючись ст. ст. 304, 307, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 30 березня 2010р. залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців, з моменту проголошення.

Судді: