АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № Справа № 22ц-6217/10 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Ремез В.А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2010 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

Головуючого Ремеза В.А.

суддів Куценко Т.Р., Калиновського А.Б.

при секретарі Білоус А.М.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську

цивільну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного Фонду України у Межівському районі (далі УПФ України у Межівському районі),

на постанову Межівського районного суду Дніпропетровської області від 08 квітня 2010р. за адміністративним позовом ОСОБА_2 до УПФ України у Межівському районі про поновлення строку для звернення до суду за захистом права, визнання бездіяльності неправомірною та стягнення заборгованості і щомісячної державної соціальної допомоги "дітям війни", -

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Межівського районного суду Дніпропетровської області від 08.04.2010р. адміністративний позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Визнано незаконною відмову УПФ України у Межівському районі щодо перерахунку та виплати ОСОБА_2 щомісячної соціальної державної допомоги у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, та зобов'язано УПФ України у Межівському районі нарахувати на користь ОСОБА_2 щомісячну соціальну допомогу як "дитині війни" у розмірі 30% від мінімальної пенсії за віком за період з 25.11.2008р. по 31.12.2008р. та з 01.01.2009р. по 25.11.2009р., а в іншій частині позову відмовлено.

В апеляційній скарзі УПФ України у Межівському районі просить постанову суду скасувати, і відмовити ОСОБА_2 в задоволені позову, посилаючись на те, що управління не погоджується з постановою суду першої інстанції.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду залишенню без змін.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є особою, на яку поширюється дія абзацу 1 статті 1 Закону України №2195-ІV від 18.11.2004р., та має статус "дитини війни", що підтверджується посвідченням.

Згідно статті 6 Закону №2195-ІV "Про соціальний захист дітей війни", дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до ч.1 ст. 28 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003р. мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Отже, відповідно до положень вище зазначених законів пенсія позивачки за віком повинна виплачуватись із збільшенням її на 30% мінімальної пенсії за віком, як дитині війни.

Разом з цим, згідно з п. 12 ч. 1 ст. 71 Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік" дію ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" з урахуванням ст. 111 Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік" призупинено на 2007 рік.

Рішенням Конституційного суду України N 6-рп/2007 від 09.07.2007р. визнано такими, що не відповідають Конституції України, п. 12 ст. 71 та ст. 111 Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік".

Відповідно до п. 41 розділу II Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та внесення змін до деяких законодавчих актів України" внесено зміни до ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни - 10 % прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Положення п. 41 розділу II Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та внесення змін до деяких законодавчих актів України" були визнані такими, що не відповідають Конституції України, згідно з Рішенням Конституційного суду України N 10-рп/2008 від 22 травня 2008 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Отже, суд першої інстанції прийшов до висновку, що за конституційними нормами та виходячи з пріоритетів законів над підзаконними актами, - відповідач повинен здійснювати нарахування та виплату підвищення пенсії дітям війни виходячи з розмірів встановлених Законом України «Про соціальний захист дітей війни» від 18.11.2004 року № 2195-1У.

Разом з цим задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_2 в межах строку позовної давності суд першої інстанції виходив з того, що відповідач наполягав на застосуванні річного строку для звернення до суду з позовом, а позивач в ході розгляду справи не довів поважність причин пропуску такого строку, а тому встановивши обставини по справі, суд з урахуванням положень ст.ст.99,100 КАС України, обґрунтовано прийшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 підлягають частковому задоволенню в частині зобов'язання відповідача нарахувати на користь позивача підвищення пенсії, за період з 25.11.2008р. по 31.12.2008р., та з 01.01.2009р. по 25.11.2009р., в розмірі, передбаченому ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", і колегія суддів вважає, що постанова суду є законною та обґрунтованою.

Доводи УПФ України в Межівському районі в апеляційній скарзі про непогодження з висновками постанови суду, з посиланням на те, що мінімальна пенсія за віком, про яку йдеться мова в статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", застосовується виключно до пенсій, що призначаються за цим Законом і не стосується дітей війни, є безпідставними, оскільки суд при розгляді справи правильно встановив виниклі між сторонами правовідносини, та розглянув спір у відповідності до норм матеріального права, якими встановлені судом правовідносини регулюються.

Керуючись ст.ст. 304, 307, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу УПФ України в Межівському районі залишити без задоволення.

Постанову Межівського районного суду Дніпропетровської області від 08 квітня 2010р. залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду вступає в силу з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців.

Судді -