Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області
Справа №2-410/2010 р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2010 року Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючого - судді Серебрякової Т.В.,

при секретарі судового засідання Попенко О.В., за участю представника позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Вознесейськ Миколаївської області цивільну справу за позовом Відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації „Миколаївгаз" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за спожитий природний газ, -

ВСТАНОВИВ:

В грудні 2009 р. Відкрите акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації „Миколаївгаз" (дал; - ВАТ „Миколаївгаз") звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за спожитий природний газ.

В позовній заяві зазначено, що відповідач ОСОБА_2 зареєстрований як абонент ВАТ „Миколаївгаз" та споживач природного газу,

ВАТ „Миколаївгаз" в особі його структурного підрозділу Вознесенського управління експлуатації газового господарства надає комунальні послуги по постачанню природного газу, в тому числі і відповідачу, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, будинок N532 (тридцять два), за які він, як споживач даних послуг, зобов'язаний своєчасно вносити плату.

В зв'язку з тим, що відповідач невчасно та не в повному обсязі розраховувався за спожитий природний газ, чим порушив п.17 ОСОБА_4 надання населенню послуг з газопостачання, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 09 грудня 1999 року № 2246 (з наступними змінами і доповненнями), у нього станом на 01 грудня 2009 р. утворилась заборгованість в розмірі 2 790 (дві тисячі сімсот дев'яносто) грн. 10 коп.

Посилаючись на те, що невиконанням споживачем взятих на себе обов'язків по оплаті позивачу грошових коштів, ставить під загрозу безперебійне та безаварійне газопостачання, через відсутність обігових коштів, позивач просив позов задовольнити, стягнути з відповідача ОСОБА_2 заборгованість за спожитий природний газ в розмірі 2 790 (дві тисячі сімсот дев'яносто) грн. 10 коп., а також судові витрати по справі, до складу яких увійшли витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи в сумі ЗО (тридцять) грн. 00 коп., сплачені підприємством при зверненні з позовом до суду.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1, підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив позов ВАТ „Миколаївгаз" задовольнити. При цьому зазначав, що відповідач ОСОБА_2 був споживачем природного газу, обсяг якого нараховувався їм згідно показів засобу обліку спожитого газу. Проте, починаючи з грудня 2008 р. позивачем проводилось нарахування за нормами споживання, оскільки споживач оплату за комунальні послуги не здійснював представник газового господарства не мав доступу до приміщення, де розташований газовий прилад відповідача.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_3, в судовому засідання позовні вимоги не визнали. Свої заперечення обґрунтовують безпідставністю нарахування позивачем обсягів спожитого відповідачем природного '33; за -оомами споживання за вищевказаний період. Окрім того, вказували на те, що починаючі з 28 жовтня 2008 р. по 21 травня 2009 р. відповідач вищевказаними комунальними послугами не користувався, оскільки саме в цей період перебував під вартою у СІЗО №20 м. Миколаєва.

Дослідивши та оцінивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, відповідно до вимог ст.11 ЦПК України, судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини.

В судовому засіданні встановлено, що позивач - Відкрите акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації „Миколаївгаз" в особі його структурного підрозділу Вознесенського управління експлуатації газового господарства надає комунальні послуги по постачанню природного газу, у тому числі і за адресою: Миколаївська область, місто Вознесенськ, вулиця Глєбова, будинок №32 (тридцять два), в якому зареєстрований та проживає відповідач ОСОБА_2

.Останній є власником вказаного житлового будинку на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Другою Вознесенської державною нотаріальною конторою Миколаївської області 04 серпня 2004 р., та одночасно споживачем природного газу, оскільки до 27 квітня 2009 р. (час припинення газопостачання) знаходився у договірних відносинах з ВАТ „Миколаївгаз" з приводу надання останнім послуг по газопостачанню.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.20 Закону України „Про житлово-комунальні послуги" від 24 червня 2004 року та п.29 ОСОБА_4 надання населенню послуг з газопостачання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 09 грудня 1999 р. № 2246 (з наступними змінами) відповідач, який є споживачем комунальної послуги щодо газопостачання, зобов'язаний своєчасно вносити плату за надані послуги.

Отже, відповідно до ОСОБА_4, якими визначені взаємні права та обов'язки стор- споживач зобов'язаний своєчасно вносити плату за надані послуги з газопостачання, забезпечувати збереження і цілісність лічильників газу та пломб на них (п.29 ОСОБА_4) та в разі їх порушення настає відповідальність відповідно до вимог діючого законодавства (п.34 ОСОБА_4).

Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини на як; вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про те, що між сторонами по справі склалися договірні відносини, а тому обсяг прав та обов'язків сторін повинен визначатися чинним законодавством, яке регулює взаємовідносини осіб, що надають послуги зі споживачами таких послуг.

Разом з тим, зі змісту п.5 ч.З ст.20 Закону України „Про комунальні послуги", п.п.10,11 ОСОБА_4 надання населенню послуг з газопостачання вбачається, що споживач повинен оплачувати лише ті послуги, які йому надаються і якими він фактично користувався.

За таких обставин, враховуючи, що оплата повинна проводиться за фактично отриманні послуги з газопостачання, але позивач не довів того, що послуга надавалась та відповідач фактично користувався нею саме з грудня 2008 р. по квітень 2009 р., як зазначено у позовній заяві. Натомість, з матеріалів справи та пояснень свідка ОСОБА_5, судом встановлено, що за період з 28 жовтня 2008 р. по 21 травня 2009 р. відповідач за місцем свого проживання не проживав та послугую не користувався, тому суд вважає, що підстав для стягнення з нього на користь ВАТ „Миколаївгаз" заборгованості за спожитий природний немає.

Також, суд не приймає до уваги доводи представника позивача щодо порушенням відповідачем ОСОБА_4, оскільки факт наявності тих чи інших порушень не може ґрунтуватися на припущеннях, а повинен бути встановлений з дотриманням визначеної нормативними актами процедури.

Зокрема, п.35 вищевказаних ОСОБА_4 визначений порядок фіксування виявлених порушень, допущених споживачем під час користування газом, зокрема - дій представника газопостачальної (газотранспортної) організації у разі виявлення порушення пломби лічильника газу, відсутності лічильника оскільки, тільки у разі його дотримання виникають підстави для нарахування збитків, завданих газопостачальній (газотранспортній) організації.

Враховуючи наведене, а також те, що факт існування заборгованості за спожитий природний газ в судовому засіданні не знайшов свого підтвердження, та позивачем не надано належних доказів стосовно порушення відповідачем взятих на себе зобов'язань, суд вважає, що, позовні вимоги ВАТ „Миколаївгаз" необґрунтовані, а тому задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст.10,11,209,212,213,214,215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог Відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації „Миколаївгаз" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за спожитий природний газ - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області шляхом подання заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня проголошення рішення та подачі апеляційної скарги протягом двадцяти днів після подачі заяви про апеляційне оскарження або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

Суддя ОСОБА_6