КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД М.МИКОЛАЄВА
Справа № 2-181/2010
Провадження № 2-181/2010 р.
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

14.12.2010 року м.Миколаїв

Корабельний районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючої у справі судді Циганок В. Г.,

при секретарі судового засідання- Варакута Є. Ю.,

з участю позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

відповідачів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

представника відповідача - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_6 про встановлення факту проживання жінки та чоловіка, які проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою, про визнання права власності на майно у спільній сумісній власності на 1/2 частину та визнання права на спадкування зі спадкоємцями першої черги за законом, третя особа - Дванадцята Київська державна нотаріальна контора,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2009 року ОСОБА_1 звернувся в суд до ОСОБА_3 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 з позовом про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу з померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_8 у період з 1993 року по 06.10.2008 р. та визнання за ним права власності на квартиру АДРЕСА_1 та гаражного боксу АДРЕСА_2 в авто- гаражному кооперативі «Луч-1«, розташованому по вулиці Новобудівна, в м. Миколаєві.

Позивач зазначав, що у період з 1993 р. по 06.10.2008 р. він з ОСОБА_8 проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу і на підставі цього вважає, що майно, яке вони купили за період спільного проживання без шлюбу належить їм на праві спільної сумісної власності, а тому він має право на квартиру та гаражний бокс, які вони купили за час спільного проживання і зареєстрували на ОСОБА_8

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_8 померла у м. Києві. Після її смерті відкрилася спадщина на все майно, яке їй належить на час смерті. Спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_8 є її дочка ОСОБА_3 , мати Ан Є та батько ОСОБА_9 , які у встановлений законом строк звернулися до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини. У зв`язку з тим, що у склад спадщини увійшло майно, яке на його думку належить і йому та на яке розповсюджується положення глави 8 Сімейного кодексу, тому воно не може бути спадковим майном.

Посилаючись на викладене, просив встановити факт проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу у період з 1993 р. по 06.10.2008 р. та визнати за ним право власності на квартиру АДРЕСА_1 та на гаражний бокс№ АДРЕСА_2 в авто-гаражному кооперативі «Луч-1«, розташованому по вулиці Новобудівна, в м. Миколаєві.

Після звернення до суду позивача, помер батько ОСОБА_8 ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_2 , а тому у відношенні ОСОБА_11 . справа закрита у зв`язку із смертю.

Позивач та його представник неодноразово збільшували та зменшували позовні вимоги і остаточно відмовилися від частини позовних вимог і просили вОстановити факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу у період з 1993 р. по 06.10.2008 р.. на підставі цього вважають, що ОСОБА_1 має право у спільній сумісній власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 , та просили визнати за направо на спадкування спадщини після смерті ОСОБА_8 , разом із спадкоємцями першої черги за законом ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , що відкрилася після смерті спадкодавця ОСОБА_8 .

Також зазначали, що позивач з ОСОБА_8 спочатку проживали разом у нього адресою: АДРЕСА_3 , а потім у зв`язку з бізнесом переїхали разом до м. Києва, де займалися спільним бізнесом - корейська виробами. Дітей у них не було, т.я. ОСОБА_8 цукровим діабетом. За цей час вони разом з ОСОБА_8 купили у м. Миколаєві квартиру АДРЕСА_4 доларів США, яку зареєстрували на ОСОБА_8 . Він та ОСОБА_8 зробили там капітальний ремонт у квартирі, купили різні меблі та побутову техніку.

Згідно ухвали суду від 14.12.2010 р. відмова ОСОБА_1 від частини позовних вимог ,а саме про визнання за ним права власності на 1/2 частину гаражного боксу № НОМЕР_1 в авто- гаражному кооперативі «Луч-2», розташованому по вулиці Новобудівна у м. Миколаєві , судом прийнята, а провадження у цій частині позовних вимог закрито у зв`язку з відмовою позивача від частини позову.

У судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали в повному обсязі на підставах викладених в уточненій позовній заяві.

Відповідачі ОСОБА_3 і ОСОБА_4 та їх представник позов не визнали вважаючи, що вимоги позивача є безпідставними та не відповідають закону, а також позивач не навів переконливих доказів обставин, на які він посилався, як на підстави позову та заперечували, що позивач та ОСОБА_8 проживали однією сім`єю і за час спільного проживання купили спірну квартиру, яка зареєстрована на померлу. Також заперечували проти того, що він має право на спадкування, як особа, що піклувалася та доглядала за хворою , як спадкоємець першої черги.

Третя особа: Представник Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори в суд не з`явився, однак надіслав заяву про слухання справи у їх відсутність та надав спадкову справу, яка відкрита на майно померлої ОСОБА_8 .

Суд вислухавши пояснення сторін, показання свідків, дослідивши письмові докази які надали сторони, встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини .

Пунктом І розділу УІІ Прикінцевих положень Сімейного кодексу України визначено, що цей Кодекс набирає чинності з 01.01.2004 р. До сімейних відносин, які вже існували на зазначену дату, норми СК України застосовуються в частині лише тих прав і обов`язків, що виникли після набрання ним чинності. Ці права та обов`язки визначаються на підставах передбачених Сімейним кодексом України.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме договору-купівлі продажу квартири, посвідченому приватним нотаріусом Миколаївського нотаріального округу Яковлевою Н.П. 24.10.2006 р., зареєстрованого в реєстрі за №6595 та в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно 08.11.2006 р., ОСОБА_8 купила квартиру АДРЕСА_1 за АДРЕСА_5 грн. та зареєструвалася за цією адресою з 21.12.2006 р. Крім неї, у квартирі також зареєстрована її дочка ОСОБА_3 з 11.10.2007 р. Відповідно до вимог ст. 74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі, поширюються норми глави 8 цього кодексу.

Згідно із довідкою про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданого 08. 11. 2006 року Миколаївським міжміським бюро технічної інвентаризації, реєстраційний номер 16319635 квартира АДРЕСА_1 належить ОСОБА_8 .

На підставі свідоцтва про розірвання шлюбу НОМЕР_2 , виданого 01.11.2002 р. Відділом реєстрації актів громадського стану Апостолівського районного управління юстиції Дніпропетровської області попередній шлюб між ОСОБА_8 та ОСОБА_12 , розірвано 01 листопада 2002 року, про що в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу зроблена запис за №208.

Тому посилання позивача, що вони проживали з ОСОБА_8 однією сім`єю, як чоловік та жінка, але не перебували у шлюбі з 1993 р. спростовується свідоцтвом про розірвання шлюбу, відповідно до якого ОСОБА_8 розірвала свій шлюб тільки у 2002 році.

Згідно довідки №1381 від 29.10.2008 р. ОСОБА_8 була зареєстрована у АДРЕСА_6 з 20.11.2007 р. по день видачі довідки.

Позивач ОСОБА_1 свій попередній шлюб розірвав, відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу НОМЕР_3 , виданого 22.05.1991 року Корабельним відділом реєстрації актів цивільного стану, 22 травня 1991 р„ про що зроблена запис за №209. Згідно паспорту, він зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 з 25.09.1984 року і ніде більше зареєстрованим не був. У м. Києві він також не був ніде зареєстрованим.

Згідно довідки Миколаївським міжміським бюро технічної інвентаризації №150-1 від 11.02.2010 р. право власності на гаражний бокс №435 в авто гаражному кооперативі «Луч-2» м. Миколаєва ні за ким не зареєстровано.

Надані позивачем квитанції, договори, товарні чеки не містять прізвищ, адреси, які б могли підтвердити, що саме ці матеріали та меблі придбалися та використовувалися саме для спірної квартири, що саме позивач сплачував ці суми, тому суд не бере їх до уваги.

Показання свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , які стверджували, що ОСОБА_15 та Цой проживали як жінка та чоловік без реєстрації шлюбу 1993 р. суд також не бере до уваги через те, що вони протирічать встановленим судом обставинам.

Тому суд вважає, що позивачем не надано переконливих доказів, що він проживав з ОСОБА_8 з 1993 р. по 06.10.2008 р. однією сім`єю, як чоловік та жінка, але не перебували у шлюбі між собою, т.я. ОСОБА_8 перебувала у іншому зареєстрованому шлюбі, який було розірвано тільки 01.11.2002 р. та не надано доказів його участі трудовими чи матеріальними затратами у купівлі та ремонту спірної квартири, яка згідно до вимог ст.62 СК України може бути визнана об`єктом права спільної сумісної власності.

Суд вважає, що факт проживання жінки та чоловіка однією сім`єю, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі не має юридичного значення і не є юридичним фактом, який би підтверджував наявність або відсутність юридичного факту, що має значення для охорони прав та інтересів осіб або створення умов здійснення ним особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності або відсутності неоспорюваних прав.

Таким чином суд вважає, що позовні вимоги щодо проживання жінки та чоловіка однією сім`єю, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі не підлягають задоволенню через недоведеність обставин, на які він посилається як на підставі своїх вимог.

Крім того, проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення в них права на спадкування за законом у першу чергу на підставі ст.1261 ЦК України, а тільки на четверту.

За положенням ст. ст.. 256-259 ЦПК України суд може окремо від інших позовних вимог встановити факт, який має юридичний значення, якщо його встановлення не пов`язані, з обґрунтуванням позовних вимог.

Як вбачається зі змісту поданої позивачем позовної заяви та пояснення позивача, він не просив встановити юридичний факт проживання його та спадкоємця однією сім`єю, однак вважав, що треба визнати за ним право на спадкове майно як за спадкоємцем першої черги та право власності на частину квартири у порядку ст.62 СК України. Він доводив суду, ще проживав однією сім`єю у період з 1993 р. по день смерті спадкодавця, тому згідно ч. 2 ст 1259 ЦК України є спадкоємцем разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право не спадкування, тому, що він протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечував надавав допомогу спадкодавцеві ОСОБА_8 , яка через тяжку хворобу була у безпорадному стані. Однак з таким не можна погодитися.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_8 померла у м. Києві що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_4 , виданого 10.10.2008 г .Корабельним відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міське управління юстиції. До цього вони хворіла на цукровий діабет.

Відповідно до ч.2 ст.1259 ЦК України фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування за умови, що вони протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Висновок від 19.05.2009 р. що позивач доглядав за хворою, суд не бере до уваги, т.я. він спростовується показаннями свідків ОСОБА_16 та ОСОБА_17 та визиває сумніви у суду.

Згідно ст. 1258, 1261, 1267 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово, у першу чергу право спадкування за законом мають діти спадкоємця, той з подружжя, який його пережив, та батьки , а частки у спадщині спадкоємців за законом є рівними.

На підставі фотокопії спадкової справи №3393 року до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_8 спадкоємцями за законом після її смерті є дочка ОСОБА_3 , яка є інвалідом 1 групи та мати ОСОБА_18 , які подали встановлений законом, строк заяви про прийняття спадщини, а батько ОСОБА_19 , після того як подав заяву про прийняття спадщини, помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

За таких обставин, суд вважає, що у задоволенні позову треба відмовити, т.я. позивач не є особою, що набув право на спадкування, тому у праві на спадкування відмовити .

Керуючись ст. ст. 10, 11, 209, 212, 214-215, 217, 218 ЦПК України суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_6 про встановлення факту проживання жінки та чоловіка, які проживають однієї сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою, про визнання права на майно у спільні сумісній власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 т. визнання права на спадкування зі спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_8 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 у м. Києві, де третя особа - Дванадцята Київська державна нотаріальна контора, відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Миколаївської області через Корабельний районний суд м. Миколаєва десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя: В.Г.Циганок