Машівський районний суд Полтавської області
Справа № 2о 15/2010 рік
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 квітня 2010 року. Машівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Кравець С.В.

за участю: секретаря Кульчицької І.М.

представника заявника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Машівка цивільну справу за заявою ОСОБА_2, заінтересовані особи Дмитрівська сільська рада Машівського району Полтавської області, Машівська державна нотаріальна контора про встановлення факту проживання однією сімєю не менше пяти років до часу відкриття спадщини, -

в с т а н о в и в :

У березні 2010 року заявник звернувся до суду з зазначеною заявою, посилаючись на те, що 18.05.2008р. помер ОСОБА_3, який проживав в ІНФОРМАЦІЯ_1. 30.10.2008р. він подав заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини, до якої ввійшла вказана квартира та земельна ділянка площею 3, 7155 га. Він є єдиним спадкоємцем після померлого і відноситься до спадкоємців 4 черги, інших спадкоємців немає, як і будь-яких спорів повязаних з оформленням спадщини. Так, померлий з 1989р. проживав у зареєстрованому шлюбі з його бабусею ОСОБА_4, яка померла 06.10.2004р. З 1998р. він, заявник, проживав у сімї бабусі, а після її смерті продовжував жити зі спадкодавцем до дня його смерті, весь цей час вели спільне господарство, мали спільний бюджет, відносини ґрунтувалися на почуттях взаємоповаги, взаємодопомоги та підтримки. В даний час він не має змоги оформити спадщину, оскільки за повідомленням нотаріуса для встановлення черговості у спадщині необхідне судове рішення. У звязку з наведеним заявник просить встановити факт проживання однією сімєю зі спадкодавцем ОСОБА_3 з 18.05.2003р. по 18.05.2008р.

У судовому засіданні представник заявника підтримала заяву просить її задоволити, при цьому пояснила, що заявник є її сином і дійсно після закінчення школи постійно проживав у господарстві її матері, а його бабусі - ОСОБА_4 та її чоловіка ОСОБА_3, вели спільне господарство, підтримували один одного. Інших рідних у померлого не було, а тому всі витрати на поховання понесли саме вони. Представники заінтересованих осіб в судове засідання не зявилися, направили заяви з проханням справу слухати без їх участі, представник Дмитрівської сільської ради не заперечує проти задоволення заяви ОСОБА_2, представник нотаріальної контори покладається на розсуд суду.

Суд, заслухавши пояснення представника заявника, свідків, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані сторонами докази, прийшов до наступного висновку.

Судом установлено, що 18 травня 2008 року помер ОСОБА_3 ( а.с. 5 ), після якого спадкоємців першої та третьої черг за законом немає. Його дружина ОСОБА_4 померла 06 жовтня 2004 року ( а.с. 6-7 ), і була рідною бабусею заявника, що стверджується копіями свідоцтв про його народження та його матері ОСОБА_1 та копіями свідоцтв про укладення шлюбів останньою ( а.с. 32-35 ).

Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Згідно витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі та повідомлення Машівської державної нотаріальної контори, 29.10.2008р. заведена спадкова справа після померлого ОСОБА_3, але ОСОБА_2 для отримання свідоцтва про спадщину за законом необхідне судове рішення для визначення черговості у спадщині ( а.с. 13, 15 ).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на належну йому на праві власності квартиру АДРЕСА_1 та земельну ділянку площею 3, 7155 га розташованої на території Дмитрівської сільської ради Машівського району Полтавської області ( а.с. 8-12 ).

Як убачається з письмових пояснень ОСОБА_5 від 06.04.2010р., засвідчених Дмитрівською сільською радою, вона проживає ІНФОРМАЦІЯ_2 і померлі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 були її сусідами. Рідний внук ОСОБА_4 ОСОБА_2 дійсно проживав з ними з 1998р. по даний час, в тому числі і до дня смерті ОСОБА_3 однією сімєю, підтримували один одного, вели спільне господарство. ( а.с. 36 ).

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 показав, що заявник є його пасинком і дійсно після закінчення школи постійно проживав зі своєю бабусею та її чоловіком в с. Дмитрівка, вели спільне господарство, доглядали за городом, птицею, несли витрати за комунальні послуги. Після смерті бабусі, Тарасов з дідом жили удвох до дня смерті останнього.

Аналогічні показання дав свідок ОСОБА_7, який зазначив, що був сусідом померлого ОСОБА_3 Десь з 1999-2000 року Тарасов постійно проживав зі своєю бабусею та її чоловіком, спільно саджали город, поралися по господарству.

У суду немає підстав ставити під сумнів показання свідків і таких доказів суду не надано.

Крім цього, вказані свідчення свідків не суперечать довідкам Дмитрівської сільської ради від 10.03.2010р. та 06.04.2010р. з яких видно, що ОСОБА_3 був зареєстрований та постійно проживав ІНФОРМАЦІЯ_3 і помер 18.05.2008р. В цьому ж будинку з 1998р. до дня смерті останнього без реєстрації проживав ОСОБА_2, який проживає у ньому і на даний час ( а.с. 16, 30-31 ).

Згідно ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сімєю не менш як пять років до часу відкриття спадщини.

Частиною 2 ст. 3 Сімейного кодексу України передбачено, що сімю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають взаємні права та обовязки.

Поняття члена сімї визначено у Рішенні Конституційного Суду України N 5-рп/99 від 03.06.1999р. у справі за конституційними поданнями Служби безпеки України, Державного комітету нафтової, газової та нафтопереробної промисловості України, Міністерства фінансів України щодо офіційного тлумачення положень пункту 6 статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», частин четвертої і п'ятої статті 22 Закону України «Про міліцію» та частини шостої статті 22 Закону України «Про пожежну безпеку» (справа про офіційне тлумачення терміна «член сім'ї»), відповідно до якого членами сімї можуть бути визнані й інші особи за умов постійного проживання разом з суб'єктом права на пільги і ведення з ним спільного господарства, тобто не лише його (її) близькі родичі (рідні брати, сестри, онуки, дід, баба), але й інші родичі або особи, які не перебувають між собою у безпосередніх родинних зв'язках ( неповнорідні брати, сестри; зять, невістка; вітчим, мачуха; опікуни, піклувальники, пасинки, падчерки та інші).

У звязку з наведеним суд вважає, що заявник та померлий 18 травня 2008 року ОСОБА_3, в період з 1998 року по день смерті останнього, тобто не менше пяти років, проживали однією сімєю, вели спільне господарство, були повязані спільним побутом та мали взаємні права та обовязки, а тому суд приходить до висновку, що зібрані у справі докази та їх оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви ОСОБА_2

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 60, 212-215, 218, 256 ч. 2, 259 ЦПК України, ст. ст. 1258, 1264 Цивільного кодексу України, ст. 3 Сімейного кодексу України, суд, -

в и р і ш и в :

Заяву ОСОБА_2, заінтересовані особи Дмитрівська сільська рада Машівського району Полтавської області, Машівська державна нотаріальна контора про встановлення факту проживання однією сімєю не менше пяти років до часу відкриття спадщини задоволити.

Встановити факт проживання однією сімєю не менш як пять років до часу відкриття спадщини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_3, який помер 18 травня 2008 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Полтавської області через Машівський районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги або без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя Машівського районного суду С.В. Кравець