АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Категорія: житлові Доповідач Кірсанова Л.І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2010 року судова колегія судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого судді: Пилипчук Н.П.,

суддів: Кірсанової Л.І., Трішкової І.Ю.

при секретарі Козир Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Московського районного суду м. Харкова від 16 вересня 2010 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_1, треті особи ОСОБА_4, Харківська міська рада, Сектор громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Московського РВ ХМУ ГУМУСУ в Харківській області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2009 року позивачі звернулися до суду з зазначеним позовом . В обґрунтування позовних вимог зазначали, що вони мати та дочка проживають та зареєстровані разом з бабусею ОСОБА_4 в квартирі № 108, що розташована в буд. № 47- а по вул.. Героїв праці в м. Харкові. Квартира не приватизована, особовий рахунок оформлений на ОСОБА_2 У 1993 році у спірну квартиру була зареєстрована двоюрідна сестра ОСОБА_1 В 1998 році відповідач зареєструвала шлюб і виїхала за місцем проживання чоловіка. З реєстраційного обліку не знялася, хоча стверджувала, що на житлову площу не претендує. Перешкод в користуванні житловим приміщенням їй ніхто не чинив. Весь цей час вона не сплачує комунальні платежі, особистих речей її в квартирі не має Вважають, що ОСОБА_1 не проживає в спірній квартирі без поважних причин з 1998 року.

Відповідач позов не визнала. Зазначала, що позивачі створювали їй перешкоди у проживанню спірною квартирою. Вона завжди цікавилася квартирою, сплачувала комунальні платежі. В 1998 році дійсно у звязку з укладенням шлюбу виїхала за місцем проживання чоловіка. Однак на теперішній час іншого житла не має.

Третя особа ОСОБА_4 письмово просила позов задовольнити та розглянути його без її участі.

Інші треті особи- Харківська міська рада, Сектор громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Московського РВ ХМУ ГУМУСУ в Харківській області письмово просили справу розглянути без їх участі, рішення постановити на розсуд суду.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 16 вересня 2010 року повні вимоги задоволено . ОСОБА_1 визнана такою, що втратила право користування житловим приміщенням в спірній квартирі. На Сектор громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Московського РВ ХМУ ГУМУСУ в Харківській області покладено обовязок зняти відповідача з реєстраційного обліку в спірній квартирі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи та неповне зясування обставин справи, просить рішення скасувати і постановити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог. В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на ті ж доводи, що і в суді першої інстанції. Зазначає, що причини не проживання її в спірній квартирі більш 6 місяців є поважними, так як позивачі постійно чинили їй перешкоди у користуванні спірною квартирою, що унеможливлювало її проживання. Між ними склалися дуже напружені стосунки , які роблять фактично неможливим їх спільне проживання в одній квартирі.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, що зявились в судове засідання, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, приходить до висновку, що вона не підлягає задоволенню.

Згідно з ч. 1 ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що відповідач більш ніж півроку, а саме з 1998 року, не проживає без поважних причин в спірній квартирі. Позивачі не чинили їй перешкод в користуванні спірною квартирою. Інтерес до житла почала проявляти після того, як позивачі звернулися з вказаним позовом до суду. Тому у ОСОБА_1 відсутні поважні причини відсутності за місцем реєстрації понад шість місяців.

Судова колегія погоджується з таким висновком суду першої інстанції, так як він відповідає обставинам справи , зібраним по справі доказам та вимогам закону.

Відповідно до ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сімї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а у разі спору судом.

Як розяснив Пленум Верховного Суду України в п.10 постанови „Про деякі питання, що виникли в практиці застосування Житлового кодексу України від 12.04.1985 р. №2 ( зі змінами та доповненнями) у справах про визнання наймача або члена його сімї таким, що втратив право користування жилим приміщенням ( ст. 71 ЖК) необхідно зясувати причини відсутності відповідача понад встановлений строк. В разі їх поважності ( перебування у відрядженні, у осіб, що потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сімї, тощо) суд може подовжити пропущений строк.

З матеріалів справи убачається, що спірна квартира АДРЕСА_1 на момент виникнення спірних правовідносин та на момент розгляду справи є неприватизованою. У цій квартирі зареєстровані ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_1

Як вбачається з актів обстеження, затверджених начальником ЖЕД № 170, відповідач у квартирі не проживає з вересня 1997 року.

Зазначене підтвердили свідки ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, допитані судом першої інстанції.

В звязку з наведеним суд першої інстанції обґрунтовано визнав відповідачку такою ,що втратила право користування житловим приміщенням, так як вона була відсутня без поважних причин у спірній квартирі понад встановлений законом строк.

Доводи апеляційної скарги фактично повторюють доводи відповідача в судовому засіданні та не спростовують висновків рішення суду, яке постановлено з додержанням вимог матеріального та процесуального права. Оскільки рішення районного суду є законним та обґрунтованим, підстав для його скасування або зміни судова колегія не вбачає.

Відповідно, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п.1 ч. 1 ст. 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу відхилити.

Рішення Московського районного суду м. Харкова від 16 вересня 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ в 20- денний термін з дня набрання законної сили.

Головуючий : Судді: