Яготинський районний суд Київської області
Справа № 2-305/2010 р.
РІШЕННЯ

Іменем України

11 червня 2010 року Яготинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Литвин Л.І.

при секретарі Ковряк О.О.

адвокатыв ОСОБА_1, ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Яготин справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, Закритого акціонерного товариства «Страхова компанія «ОСОБА_6 страхування», про відшкодування матеріальних та моральних збитків, завданих злочином

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до Яготинського районного суду з позовною заявою до ОСОБА_4, ОСОБА_5, Закритого акціонерного товариства «Страхова компанія «ОСОБА_6 страхування» про відшкодування матеріальних та моральних збитків, завданих злочином, в котрій після вточнення позовних вимог зазначено, що згідно вироку Яготинського районного суду Київської області від 30 березня 2010 року ОСОБА_5-відповідача по справі засуджено за ч. 1 ст. 286 КК України за те, що 31 січня 2010 року близько 6 години 30 хвилин він, керуючи автомобілем НОМЕР_1, який належить ОСОБА_4, під час руху заднім ходом по території поряд з міським ринком № 1 в м. Яготин по вул. Незалежності, рухаючись поза межами проїжджої частини шляху, не переконавшись, що це буде безпечним і не створить небезпеки іншим учасникам руху, втратив контроль за дорожньою ситуацією та здійснив на неї наїзд, в результаті чого вона отримала закритий перелом лівого стегна, що не супроводжувався небезпечними для життя явищами на момент спричинення та за ознакою тривалості розладу здоровя відноситься до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості. За вищевказаних обставин ОСОБА_5 порушив п.п. 10.1, 10, 12.3, 12 правил дорожнього руху. Порушення ним зазначених вимог перебуває у прямому причинному звязку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та суспільно-небезпечними наслідками, які настали від неї. Злочинна недбалість ОСОБА_5 проявилась в тому, що він, нехтуючи правилами безпеки руху, міг і повинен був передбачити можливість травмування людей та настання інших суспільно небезпечних наслідків від своєї неуважності.

Внаслідок неправомірних дій останнього їй завдано матеріальну шкоду. На протязі тривалого часу, а саме, з 31 січня по 19 лютого та з 5 березня по 15 березня 2010 року вона знаходилась на стаціонарному лікуванні в Яготинській ЦРЛ, а з 15 березня 2010 року та по даний час на амбулаторному лікуванні. За цей час їй було

проведено дві операції. Для придбання ліків були витрачені кошти в сумі 3869,86 грн., а також було виплачено 100 грн. донору, який був необхідний для здачі крові. Внаслідок травмування вона постійно знаходилась в лежачому стані, а тому її чоловік ОСОБА_7 тричі на день привозив продукти харчування та ліки, на що було витрачено 157,5 грн. Для перевезення її до лікарні та до дому на таксі було витрачено 200 грн. Для прискорення процесу одужання на продукти харчування було витрачено ще 300 грн. На даний час вона знаходиться на амбулаторному лікуванні, в ході цього їй необхідно буде провести ще одну операцію. На отримання юридичної допомоги витрачено 800 грн. Крім цього, неправомірною поведінкою ОСОБА_5 їй було завдано моральну шкоду, яку вона оцінює в загальному розмірі 40 000 гривень.

Згідно трудового договору між працівником і фізичною особою на час скоєння ДТП ОСОБА_5 перебував у трудових відносинах з відповідачем ОСОБА_6 Відповідно до наказу № 10 від 1 вересня 2009 року за ОСОБА_5 був закріплений автомобіль НОМЕР_1, власником якого згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу є ОСОБА_4 Відповідно подорожнього листа службового автомобіля серії АБЖ від 31.01.2010 року саме вона дала дозвіл ОСОБА_5 на виїзд з гаража для того, щоб розвезти продукцію по торгових точках м. Яготина та Яготинського району.

Враховуючи вищевикладене, просила стягнути солідарно з ОСОБА_4, ОСОБА_5 та СК «ОСОБА_6 страхування» 5340, 21 гривень матеріальної шкоди та 40 000 грн. моральної шкоди.

В судовому засіданні представник позивачки вточнив позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди та доповнив, що з тих мотивів, що ОСОБА_8 видала подорожній лист ОСОБА_5 без будь-якого доручення на керування, слід вважати, що моральна шкода завдана їх спільними діями, в звязку з чим вони повинні нести солідарну відповідальність, а із СК «ОСОБА_6 страхування» моральну шкоду необхідно стягнути відповідно до умов договору.

Представник відповідача ОСОБА_4 позов визнав частково.

Відповідач ОСОБА_5 позов визнав.

Представник відповідача закритого акціонерного товариства «Страхова компанія «ОСОБА_6 страхування» в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду заперечення в частині стягнення з нього моральної шкоди, мотивуючи тим, що згідно Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» потерпілому відшкодовується також моральна шкода, передбачена пунктами 1,2 частини другої ст. 23 ЦК України. При цьому страховик відшкодовує не більше 5 відсотків ліміту, визначеного у пункті 9.3 статті 9 цього Закону. Різницю між сумою відшкодування, визначеною судом та сумою, як має бути відшкодована страховиком, сплачує особа, яку визнано винною у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди. Якщо судом встановлено відшкодувати потерпілому моральну шкоду, передбачену пунктами п.п. 3,4 ч.2 ст. 23 ЦК України, таке відшкодування у розмірі, визначеному судом, здійснює особа, яку визнано винною у скоєнні ДТП. Проти стягнення матеріальної шкоди не заперечував.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення частково.

Так, в судовому засіданні з пояснень сторін, з посвідчення водія (а.с.7), з копії вироку від 30 березня 2010 року (а.с.9-10), з трудового договору між працівником і фізичною особою від 1 вересня 2009 року (а.с.11), з подорожнього листа службового автомобіля (а.с.12), з наказу СПД ОСОБА_6 від 1 вересня 2009 року (а.с.13), з копії паспорту позивачки (а.с.14), з посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (а.с.15), з пенсійного посвідчення (а.с.16), з копії свідоцтва про одруження (а.с.17), з посвідчення ветерана праці (а.с.18), з акту обстеження житлово-побутових умов (а.с.19), з фіскальних чеків (а.с.20-22), з розрахунку про вчинення нотаріальних дій (а.с.23), з товарного чеку (а.с.24), з копії рішення Яготинської міської ради про погодження зміни вартості проїзду в автотранспорті м. Яготина (а.с.27), з довідки про склад сімї (а.с.28), з виписки з медичної карти амбулаторного хворого (а.с.31), з довідки Яготинської ЦРЛ про стаціонарне лікування (а.с.32-33), з виписки з амбулатортної карти (а.с.34), з довідки Яготинської ЦРЛ (а.с.36), з виписки з журналу обліку заготівлі донорської крові (а.с.37-38), з полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (а.с. 46), з довідки Яготинської ЦРЛ (а.с.52), з фіскальних чеків на придбання ліків (а.с.54), з чеку про оплату пального (а.с.58, 62) встановлено, що 31 січня 2010 року близько 6 години 30 хвилин на вул. Незалежності в районі міського ринку в м. Яготин Київської області сталася дорожньо-транспортна пригода за участю водія ОСОБА_5, який, керуючи автомобілем НОМЕР_1, власником якого згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу є ОСОБА_4, під час руху заднім ходом здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_3, в результаті чого вона отримала закритий перелом лівого стегна, що не супроводжувався небезпечними для життя явищами на момент спричинення та за ознакою тривалості розладу здоров'я відносить до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості. Даний автомобіль застрахований за страховим полісом обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ВС 9136535 від 12 грудня 2009 року. Дорожньо-транспортна пригода трапилася з вини ОСОБА_5, який порушив п.п.10.1, 10,12.3,12 Правил дорожнього руху України, оскільки рухаючись на автомобілі, проявив неуважність та не переконався, що це буде безпечним і не створить небезпеки іншим учасникам руху, втратив контроль за дорожньою ситуацією та здійснив наїзд на пішохода. Після отриманих травм позивачка тривалий час перебувала на стаціонарному лікуванні в Яготинській ЦРЛ, а в подальшому на амбулаторному лікуванні та їй було проведено дві операції. Крім того, ОСОБА_5 скоїв ДТП не під час виконання трудових відносин, оскільки 31 січня 2010 року ОСОБА_4 видала йому подорожній лист і дозволила керувати автомобілем без будь-якого доручення.

Згідно ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Відповідно до вимог ст. 1166 ЦК України, шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоровя або смертю фізичної особи внаслідок непереборної сили, відшкодовується у випадках, встановлених законом.

В силу ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Згідно ст. 1172 ЦК України, юридична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових обовязків).

Статтею 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку…Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Пункт 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» містять розяснення, що на осіб, які заподіяли моральну шкоду спільно (взаємоповязаними, сукупними діями або діями з єдиним наміром) відповідно до статей 174, 451 ЦК покладається солідарна відповідальність по її відшкодуванню.

Пункт 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» звертається увага судів на ту обставину, що при розгляді справ про відшкодування шкоди за ст. 441 ЦК вони повинні мати на увазі, що відповідальність юридичної особи настає лише у випадках, коли особа, з вини якої заподіяно шкоду, перебуває з даною організацією в трудових відносинах і шкоду заподіяно нею у звязку з виконанням трудових (службових) обовязків, незалежно від того, постійним, сезонним, тимчасовим, за трудовим договором чи на інших умовах вона була працівником цієї організації.

Таким чином, з вини ОСОБА_5, який порушив п.п. 10.1, 10,12.3,12 Правил дорожнього руху України сталося ДТП, Із свого боку ОСОБА_4 видала ОСОБА_5 подорожній лист і дозволила йому керувати автомобілем без будь-якого доручення. В результаті спільних дій ОСОБА_4 і ОСОБА_5 потерпілій була завдана матеріальна та моральна шкода. Розмір матеріальної шкоди становить 4340, 21 гривень, яку необхідно стягнути із страхової компанії «ОСОБА_6 страхування» згідно договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Діями ОСОБА_4 та ОСОБА_5 потерпілій була завдана моральна шкода. Враховуючи характер та обсяг заподіяних позивачці внаслідок дорожньо-транспортної пригоди фізичного болю та душевних страждань, їх тривалості, стану здоровя позивачки після перенесених нею операцій та тривалого лікування, повязаних з цим істотними змінами у її житті, часу та зусиль, які необхідні для відновлення її психологічного стану, суд оцінює моральну шкоду в загальному розмірі 7550 гривень, яку необхідно стягнути з відповідачів таким чином. З ОСОБА_4 та ОСОБА_5М необхідно стягнути солідарно 5000 гривень, а із ЗАТ СК «ОСОБА_6 страхування» - 2550 гривень в межах обумовлених договором обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Решту позовних вимог суд знаходить безпідставною та такою, що до задоволення не підлягає.

Керуючись ст. ст. 10,60,209,212, 213-215 ЦПК України, ст. ст.23,1166, 1167, 1172, 1187 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, Закритого акціонерного товариства «Страхова компанія «ОСОБА_6 страхування» про відшкодування матеріальних та моральних збитків, завданих злочином задовольнити частково.

Стягнути із Закритого акціонерного товариства «Страхова компанія «ОСОБА_6 страхування» м. Київ вул. Десятинна 4/6 на користь ОСОБА_3 5 340 (пять тисяч триста сорок) гривень 21 коп. матеріальної шкоди.

Стягнути солідарно із ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 5 000 (пять тисяч) гривень моральної шкоди.

Стягнути із Закритого акціонерного товариства «Страхова компанія «ОСОБА_6 страхування» м. Київ вул. Десятинна 4/6 на користь ОСОБА_3 2550 (дві тисячі пятсот пятдесят ) гривень моральної шкоди. В решті позовних вимог відмовити за безпідставністю.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області шляхом подачі через Яготинський районний суд заяви про апеляційне оскарження протягом 10 днів з дня його проголошення та апеляційної скарги протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя Литвин Л.І.