Ленінський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 2-1784/2010
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 березня 2010 року Ленінський районний суд міста Запоріжжя в складі:

головуючого судді Козлової Н.Ю.,

при секретарі Онікеєнко К.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Територіальної громаді в особі Запорізької міської ради, 3-тя особа: ОСОБА_2 про визнання права власності у порядку спадкування за законом

в с т а н о в и в :

позивач звернувся до Ленінського районного суду м.Запоріжжя з позовом про визнання права власності на 3/5 частини житлового будинку № 47, який розташований на земельній ділянці загальною площею 1439 кв.м., по вул..Зерновій в м.Запоріжжі.

В позові зазначено, що зазначену частину житлового будинку № 47 по вул..Зерновій в м.Запоріжжі було придбано ОСОБА_3 за договором купівлі-продажу від 14.12.1974 року. За період свого проживання у будинку, батьком на відведеній земельній ділянці було забудовано літня кухня (літ.Б), 2 сараї (літ.Г, Д), вбиральня (літ.Н), гараж (літ.М). Співвласниця іншої частини будинку не заперечувала проти побудування даних споруд, але оформити дані споруди належним чином батькові не вдалося так як він помер. Після його смерті, спадкоємцями першої черги стала його дружина (мати позивача) та син (позивач по справі). Оформляти спадщину після смерті батька ніхто не став, так як залишилися проживати у зазначеному будинку і вважали себе такими, що прийняли спадщину, фактично вступивши у володіння майном. У 2005 році померла мати, яка ще за своє життя залишила заповіт, відповідно до якого, усе своє майно заповідала своєму сину. На теперішній час, для можливості розпорядитися майном, який належить мені після смерті батьків, позивачу слід звернутися до суду з відповідним позовом.

У судовому засіданні представник позивача, який діє на підставі доручення, довів суду, що усі обставини викладені у позовній заяві є вірні. Позивач просить суд задовольнити його вимоги та визнати за ним право власності на 3/5 частини будинку № 47, який розташований на земельній ділянці загальною площею 1439 кв.м., по вул..Зерновій в м.Запоріжжі з усіма спорудами.

Представник Територіальної громаді в особі Запорізької міської ради у судове засідання не зявився.

ОСОБА_2 у судове засідання також не зявилася, за усним поясненням позивача, вона не заперечує проти рішення суду.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача та дослідивши усі надані письмові докази, суд дійшов до висновку, що позов обґрунтований, заснований на Законі, тому підлягає задоволенню з наступних підстав:

Відповідно до ст. 549 ЦК України (ред..1963р.) визнається, що спадкоємиць прийняв спадок, якщо він фактично вступив в користування та володіння спадковим майном.

Відповідно до ст.. 1261ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

У судовому засіданні доведено, що 3/5 частини будинку №47, по вул. .Зерновій в м.Запоріжжі належала на праві власності ОСОБА_3 (батькові позивача). За своє життя батьком, за письмовою згодою з співвласницею іншої частини будинку( відповідача по справі), були збудовані споруди: літня кухня (літ.Б), 2 сараї (літ.Г, Д), вбиральня (літ.Н), гараж (літ.М).

Відповідно до ст.. 376 ЦК України право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під вже збудоване нерухоме майно.

Відповідно до ст.. 319ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Вищезазначені обставини підтверджені в судовому засіданні поясненнями позивача, даними під час розгляду справи та письмовими доказами по справі.

Відповідно до ст.. 61ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

В матеріалах справи є рішення Ленінського районного суду, яке набрало законної сили, де позивач ОСОБА_2 визнавала право власності на свою частину житлового будинку №47, по вул. .Зерновій в м.Запоріжжі, а відповідачем по справі був ОСОБА_1, який не заперечував проти рішення суду.

Таким чином, аналізуючи у сукупності докази надані в обґрунтування позовних вимог, судом було встановлено, що позивач фактично вступив в володіння спадковим майном, яке залишилось після ОСОБА_3, який 18.06.1994 року помер, у звязку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст. ст.10, 11, 60, 81, 88, 212, 213 ЦПК України, ст. 549 ЦК України (ред..1963), ст.ст. 1261, 1269, 1270 ЦК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 3/5 частини житлового будинку № 47 та господарчі споруди: літня кухня (літ.Б), 2 сараї (літ.Г, Д), вбиральня (літ.Н), гараж (літ.М), розташовані на земельній ділянці 1439 кв.м., по вул..Зерновій в м.Запоріжжі .

Сторони протягом десяти днів мають право подати заяву про апеляційне оскарження рішення, після чого протягом двадцяти днів ними може бути подана апеляційна скарга в апеляційний суд Запорізької області.

Суддя