Справа № 2-2817/10
Провадження № б/п
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Заочне

12.07.2010 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі

судді Усатова Д.Д .

при секретарі Смик М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Києво-Святошинському районі Київській області про перерахунок та виплату щомісячної державної соціальної допомоги дітям війни,-

встановив :

Позивач звернувся до суду з позовом, посилаючись на те, що йому відповідно до ст..6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» з 01.01.2006 року повинна виплачуватись щомісячна соціальна державна допомога у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

З цього приводу він звернувся до відповідача з вимогою здійснити нарахування належної йому, як дитині війни, соціальної допомоги у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком за 2006-2008 роки та забезпечити її виплату, однак отримав відмову.

Просить визнати відмову відповідача щодо виплати йому щомісячної соціальної допомоги у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком протиправною та зобов»язати відповідача здійснити нарахування щомісячної допомоги розмірі ЗО відсотків мінімальної пенсії за віком та забезпечити її виплату за 2009 рік.

Позивач просив розглядати справу за його відсутності.

Відповідач в судове засідання не заявився, про день і час розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Суд відповідно до ст.169 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у справі матеріалів у його відсутність, оскільки неявка відповідача не перешкоджає постановленню заочного рішення.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідно до ст.1 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» є дитиною війни.

Відповідно до ст.6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» з 01.01.2006 року позивачу, як дитині війни, повинна виплачуватись щомісячна соціальна державна допомога у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Верховна Рада України своїм Законом України від 20.12.2005 року «Про Державний бюджет України на 2006 рік», Законом України від 19.12.2006 року «Про Державний бюджет України на 2007 рік» та Законом України від 28.12.2007 року «Про Державний бюджет України на 2008 рік» призупинила дію статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Однак Конституційний Суд України своїм рішенням № 6-рп/2007 від 9 липня 2007 року визнав такими, що не відповідають Конституції України і є неконституційним положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» пункт 12 статті 71, яким зупинено дію статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Рішенням Конституційного Суду України № 10-рп/2008 від 22.05.2008 року визнані неконституційними аналогічні положення Закону України від 28.12.2007 року «Про Державний бюджет України на 2008 рік».

Рішення Конституційного Суду має преюдиціальне значення для судців загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дій положень статей зазначених законів, що визнані неконституційними.

Відповідно до частини 2 статті 3 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» державні соціальні гарантії дітям війни, встановлені цим законом, не можуть бути обмежені або скасовані іншими нормативно-правовими актами.

В рішенні Конституційного Суду України № 6-рп/2007 від 9 липня 2007 року зазначено, що зупинення дії положень законів, якими визначені права і свободи громадян, їх зміст та обсяг є обмеженням прав і свобод і може мати місце лише у випадках, передбачених Основним законом України, які вичерпно перелічено у ст.64 Конституції України.

Згідно частини 2 статті 19 та частини 3 статті 22 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти на підставі в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Позивач звернувся до відповідача з вимогою здійснити нарахування належної йому, як дитині війни, соціальної допомоги у розмірі ЗО відсотків мінімальної пенсії за віком за 2006-2008 роки та забезпечити її виплату, однак отримав відмову.

На підставі викладеного, суд вважає, що позивачу як дитині війни повинна виплачуватись щомісячна соціальна державна допомога саме у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, а тому позов слід задовольнити.

Керуючись ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», рішенням Конституційного Суду України, № 6-рп/2007 від 9 липня 2007 року, Рішенням Конституційного Суду України № 10-рп/2008 від 22.05.2008 року, ст. ст. 169, 208-209,212-215, 224-226 ІЦЖ України, суд,-

вирішив:

Позов задовольнити.

Визнати відмову Управління Пенсійного фонду України в Києво-Святошинському районі Київської області щодо виплати ОСОБА_1 щомісячної соціальної допомоги у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, як дитині війни, протиправною.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Києво-Святошинському районі Київської області здійснити нарахування ОСОБА_1 щомісячної допомоги розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком та забезпечити її виплату за 2009 рік, з врахуванням раніше здійснених виплат.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Київської області протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження, яка подається в 10 денний термін з дня проголошення рішення.

Рішення може бути переглянуто судом, який його постановив, за письмовою заявою відповідача, яка має бути подана протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя: Д.Д.Усатов