РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 700/2106/15-ц

Провадження № 2/700/295/15

24 вересня 2010 року Лисянський районний суд Черкаської області

в складі: головуючого Борисенко П.І.

при секретарі Сіденко Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Лисянка справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить усунути перешкоду у користуванні земельною ділянкою.

В судовому засіданні позивач позов підтримала частково та пояснила, що 29.01.2002 року їй було подаровано житловий будинок з надвірними спорудами та земельну ділянку, що розташовані в смт. Лисянка по вул. Лісовій, 2 Черкаської області. 22.05.2002 року вона отримала державний акт на право приватної власності на землю розміром 0,1471 га, що розташована біля житлового будинку.

По сусідству з позивачем у житловому будинку №13 по вул. Звенигородській проживає відповідач ОСОБА_2, а по вул. Ястребцова, 1 проживає відповідач ОСОБА_3 Починаючи з 2007 року між ОСОБА_1 та відповідачами виникли неприязні відносини у звязку з тим, що господарська будівля ОСОБА_2 розташована на відстані 0,3-0,4 м від її земельної ділянки і внаслідок цього стічні та дощові води повністю стікають на земельну ділянку ОСОБА_1, при цьому вимивають коріння малини, приводячи її в неродючий стан. На земельній ділянці позивача постійно збираються калюжі, тому вона не може нормально користуватися своєю земельною ділянкою.

В свою чергу відповідач ОСОБА_3, що мешкає по вул. Ястребцова, 1, розмістив свою гноярку на відстані 0,4-0,6 м від межі земельної ділянки ОСОБА_1, при цьому не огородив її. Внаслідок цього гній та інші нечистоти постійно течуть на земельну ділянку ОСОБА_1, у звязку з чим знищують насадження малини та полуниці і ця ділянка з роками стає непридатною для подальшого використання.

У звязку з цим ОСОБА_1 неодноразово зверталася до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з проханням провести водовідвід на належну їм земельну ділянку і прибрати гноярку з межі, але вони ігнорують дане прохання по даний час. Також не дало ніякого результату те, що комісією Лисянської селищної ради було зобовязано ОСОБА_2 зробити водовідвід із господарської будівлі, а ОСОБА_3 прибрати гній з межі та зробити огорожу. Відповідачі відверто ігнорують виконання вказаних рішень, тому ОСОБА_1 просить суд зобовязати ОСОБА_2 побудувати водовідвід, а ОСОБА_3 прибрати та огородити гній на відстань визначену санітарними нормами та правилами, щоб усунути їй перешкоди в користуванні земельною ділянкою.

ОСОБА_1 в судовому засіданні відмовилася від позову в частині стягнення моральної шкоди.

Відповідачі в судовому засіданні позов не визнали.

Вислухавши позивача, відповідачів, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав.

Позивач отримала в подарунок житловий будинок та земельну ділянку, що розташовані в смт. Лисянка Черкаської області по вул. Лісова, 2. Даний будинок та земельна ділянка розташовані по сусідству з відповідачем ОСОБА_2, будинок якого розташований за адресою вул. Звенигородська, 13 та відповідачем ОСОБА_3, будинок якого розташований за адресою вул. Ястребцова, 1. Господарська будівля відповідача ОСОБА_2 розташована на відстані 0,3-0,4 м від земельної ділянки позивача, тобто розташована з порушенням ДБН 360-92 «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень». Відповідач ОСОБА_3 розмістив свою гноярку на відстані 0,4-0,6 м від межі з ділянкою позивача, що також є порушенням вищезазначених норм.

Позивач неодноразово зверталася з заявами до Лисянської селищної ради, санепідемстанції та до відділу архітектури.

Відповідно до ДБН 360-92 «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень», у містах і селищах міського типу на присадибних ділянках при дотриманні санітарних, протипожежних і будівельних норм можуть бути розміщені господарські будівлі та гаражі, вбудовані в житловий будинок, прибудовані до нього або у вигляді окремої будівлі. Для догляду за будинками і здійснення поточного ремонту відстань між бічною межею ділянки і стіною житлового будинку або господарської будівлі треба приймати не менше 1.0 м. відповідно до санітарних вимог майданчики для компосту, дворові вбиральні та очисні споруди каналізації повинні знаходитись у глибині двору, не ближче 15 м від вікон житлових будинків, в тому числі і сусідніх садиб, сараї для утримання худоби і птиці не ближче 12м.

Згідно довідки державного інспектора з контролю за використанням та охороною земель вбачається, що збоку ОСОБА_3 встановлено порушення вимог Земельного кодексу України, зокрема ст. 130 «Зміст добросусідства» та ст. 104 «Попередження шкідливого впливу на сусідню земельну ділянку».

Висновком Лисянської районної санітарно-епідеміологічної станції також вбачається забруднення земельної ділянки позивача стічними водами з гною в разі випадання атмосферних опадів.

29.02.2008 року комісією Лисянської селищної ради було зобовязано ОСОБА_2 зробити водовідвід із господарської будівлі, а ОСОБА_3 прибрати гній із межі та виконати його огорожу., але відповідачі відверто ігнорують виконання вказаних рішень.

Згідно ч. 2 ст. 152 Земельного кодексу Українивласник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не повязані з позбавленням права володіння земельною ділянкою.

Керуючись ст. 152, 158 Земельного кодексу України, ст. 374, 375 ЦК України, ст. 10, 60, 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 задоволити.

Зобовязати ОСОБА_2 зробити водовідвід зі своєї господарської будівлі для недопущення зливу на земельну ділянку ОСОБА_1.

Зобовязати ОСОБА_3 прибрати гній на відстань визначену санітарними нормами та правилами і огородити його.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подано протягом десяти діб після його проголошення.

Головуючий суддя П.І.Борисенко