Апеляційний суд Кіровоградської області
Справа №22- І2612 2010року
Головуючий у 1 -ій інстанції - ОСОБА_1
Доповідач - Полежай В.Д.
Ухвала

Іменем України

02 листопада 2010 року : колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області в складі:

головуючого- Полежая В.Д.

суддів - Спірідонової Л.С., Савченко С.О.

при секретарі - Пітель А.В, розглянула у відкритому судовому засіданні в. м. Кіровограді цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на рішення Бобринецького районного суду-Кіровоградської області: від 28 вересня 2010 року.

Заслухавши доповідача, сторони, колегія суддів, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2, ОСОБА_3 у серпні 2010 року звернулись до суду,з позовом до ВАТ «Бобринецька сільгосптехніка» про визнання договорів оренди земельних ділянок недійсними.

Зазначали, що 26 квітня 2000 року між ними та відповідачем укладені договори оренди їх земельних часток (паїв) розмірами 7,17 га та 7,20 га, вартістю по 3037. грн. кожна, що розташовані на території Куйбшневської сільської ради, терміном на 5 років і право власності на які були посвідчені сертифікатами.

Ними були підписані чисті, незаповнені бланки договорів, які орендар обіцяв оформити належним чином. .

При ознайомлені з оформленими договорами ними були Встановлені суттєві розбіжності між досягнутими домовленостями і їх відображенням у договорах.

Так відповідач в односторонньому порядку- змінив термін оренди земельних ділянок з 5 до 15 років не зазначивши щорічний процентний розмір орендної плати, розмір земельних ділянок, що передаються в оренду, не був заповнений додаток №1 щодо розміру щорічних платежів, а самі договори не зареєстровані у Державному підприємстві «Центр державного земельного кадастру».

Посилаючись на ці підстави просили позов задовольнити.

Рішенням суду в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Суд прийшов до висновку,що у оспорюваних договорах, зазначені всі істотні умови, передбачені вимогами ст.ст. 1.4.15 Закону України «Про оренду землі».

Крім того, позивачі протягом майже десяти років з часу укладення договорів оренди земельних ділянок не ставили під сумнів їх дійсність і отримували орендну плату в повному обсязі, а тому і підстав для задоволення позовних вимог немає.

В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування судового рішення і ухвалення нового з задоволенням позовних вимог у зв'язку з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи.

Зокрема зазначається, що поза увагою суду залишився факт складання договорів оренди земельних часток (паїв) по сертифікатам у той час як після отримання ними, позивачами, державних актів ці договори обов'язково повинні були переукладатися на підставі їх нумерації та з обов'язковою державною реєстрацією.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню.

З матеріалів справи видно, що 26 квітня 2000 року між ОСОБА_4, ОСОБА_3 і ВАТ «Сільгосптехніка» були укладені-договори оренди земельних часток (паїв) розміром по 7,92 га кожен, що належали позивачам на праві власності відповідно до сертифікатів терміном на 15 років з їх державною реєстрацією за місцем розташування на землях загального масиву Куйбишевської сільської ради з записом у книзі реєстрації договорів за Ж№ 355, 360. у відповідності .з «Порядком державної реєстрації договорів оренди . землі» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 1998 року №2073(а.с.8-11).

Сертифікат на право на земельну частку (пай) є дійсним до виділення власникам земельних ділянок та видачі їм державних актів на право, власності на землю (п. 17 розділу X Перехідних положень ЗК України).

Позивачам 8 лютого 2001 року були виділені земельні ділянки в натурі, і вони одержали державні акти на право приватної власності на землю (а.с23-26).

Відповідно до роз'яснень п.10 Постанови Пленуму Верховного. Суду України від 16 квітня 2004 року №7 (із змінами на 29 березня; 2010 року). «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» при розгляді спорів про переукладення договорів оренди землі суди повинні враховувати, що згідно з п.2.3 Типового договору оренди земельної частини (паю), затвердженого наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 17 січня 2000 року №5, зареєстрованого у Мінюсті України 23.02.2000р. №101/4322, після виділення, земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання державного акта: на право приватної власності на землю особа набуває статусу власника земельної ділянки, у зв'язку з чим змінився предмет. оренди та статус сторін договору оренди, а тому договір оренди. земельної частки (паю) припиняється, враховуючи ст.ст. 203, 215 ЦК України про недійсність правочину,. переукладення договору оренди земельної частки (паю) після виділення в натурі (на місцевості) земельної ділянки і одержання власником земельної частки (паю) державного акта на право власності на земельну ділянку можливо лише за наявності волевиявлення на те сторін.

Такого волевиявлення на переукладення договору оренди земельних часток (паїв) між: сторонами - після виділення позивачам в натурі земельних ділянок І одержання ними державних актів на право власності цих земельних-ділянок з боку ОСОБА_2 і ОСОБА_3 не було, а тому укладені між сторонами договори оренди земельної частки (паю) від 26 квітня 2000 року припинили свою дію з 08 лютого 2001 року.

Зазначені в апеляційній скарзі доводи про те,. що укладені сторонами договори оренди земельних часток (паїв) від 26.04.2000 року не відповідали вимогам закону, а позивачами підписувалися незаповнєні бланки цих договорів ретельно перевірялися судом, свого підтвердження не знайшли і їм дана правильна оцінка.

Форма та умови спірних договорів оренди землі відповідали вимогам ст.ст. 14, 15 Закону України «Про оренду землі».

До припинення з 08 лютого 2001 року по цим договорам своїх дій сторони обов'язки по ним виконували сумлінно, а тому суд обґрунтовано прийшов до висновку про відсутність підстав для визнання їх недійсними.

Оскільки сторонами після отримання позивачами державних актів на право приватної власності на землю договори оренди на ці земельні частки (паї) не укладалися, то підстав для внесення інформації про реєстрацію таких договорів Бобринец'ьким. районним відділом Кіровоградської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру» відповідно до Указу Президента України від 17 лютого 2003 року «Про заходи щодо створення єдиної системи державної реєстрації земельних ділянок, нерухомого майна та прав на них у складі державного земельного кадастру» не було.

Рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, атому підстав для його скасування немає.

Керуючись ст.ст. 304, 307, 308,313-315, 317, 319, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу відхилити, а рішення Бобринецького районного суду від 28 вересня 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді