КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД М.МИКОЛАЄВА
Справа № 2-180/2010
Провадження № 2-180/2010 р.
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

23.04.2010 року м.Миколаїв

Корабельний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючої по справі судді - Циганок В.Г.,

при секретарі судового засідання - Варакута Є.Ю.,

за участю представника позивача - ОСОБА_1 ,

відповідача - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду цивільну справу за позовною заявою Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_2 про звернення стягнення на нерухоме майно по іпотечному договору, шляхом продажу нерухомого майна та про виселення із зняттям реєстрації,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2009 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк», далі ПАБ КБ «Приватбанк», звернулося в суд до ОСОБА_2 з позовом про звернення стягнення в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №МК1ЧСЮА0000042 від 10.09.2007 року на житловий будинок та земельну ділянку для обслуговування житлового будинку, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі договору іпотеки № NKNOGА0000042 від 10.09.2007 року, шляхом продажу банком предметів іпотеки та про виселення із зняттям з реєстрації.

В обґрунтування своїх вимог позивач вказував, що 10 вересня 2007 року між Банком та відповідачем укладено кредитний договір №NKNOGА0000042 за умовами якого Банк передав відповідачу споживчий кредит на загальну суму 55100 доларів США на строк до 09 вересня 2017 року за умови погашення кредиту частинами щомісячно відповідно до графіку та сплати позичальником 11,04 % річних за користування кредитом.

В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором , між Банком та відповідачем у той же день, також був укладений договір іпотеки №NKNOGА0000042, посвідчений приватним нотаріусом Миколаївського нотаріального округу Яковлєвою Н.П. 10.09.2007 року, реєстровий №6067 та накладено заборону на відчуження предметів іпотеки, яка зареєстрована в реєстрі за №102 від 10.09.2007 року, згідно якого іпотекодавець надав в іпотеку нерухоме майно: цілий житловий будинок з усіма господарськими та побутовими будівлями та спорудами, загальною площею122,8 кв.м., житловою площею 80,7 кв.м., гараж, літню кухню, які належать відповідачу на підставі рішення Корабельного районного суду м. Миколаєва від 15.07.2007 року і зареєстровані в КП «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації в реєстровій книзі №196 за №135523 та в ЄРПВНМ за №19732468, вартістю 119660 грн. і земельну ділянку на якій розташований будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Посилаючись на вказані обставини, а також на те, що відповідач свої зобов`язання за Договором виконує неналежним чином, внаслідок чого має заборгованість станом на 22.01.2009 року у сумі 48600 доларів США, що еквівалентно 374221, 92 грн., позивач просив суд в рахунок заборгованості за кредитним договором звернути стягнення на житловий будинок та земельну ділянку на якій розташований будинок за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом продажу предметів іпотеки з укладанням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь яким способом з іншим покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, а також надання позивачу всіх повноважень необхідних для здійснення продажу та виселити відповідача із зняттям з реєстраційного обліку у Відділі у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб УМВС України у м. Миколаєві та стягнути судові витрати у розмірі 1738,50 грн..

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, пояснивши, що відповідач порушила умови договору, не платить відсотки за користування кредитом, проценти та пеню. Має також заборгованість по поточним платежам, а тому банк наполягає на задоволенні позову шляхом продажу предметів іпотеки, виселення відповідача та зняття її з реєстраційного обліку .

Відповідач позов не визнала та пояснила, що вона поновила виконання зобов`язання і строк погашення за кредитним договором у неї до 2017 року, а тому вона виконає своє зобов`язання у строк. Крім того повідомила, що вона із чоловіком та неповнолітніми дітьми зареєстровані у будинку АДРЕСА_1 і це є їх єдине житло.

Суд, вислухавши пояснення сторін та дослідивши письмові докази по справі, вважає позов таким, що не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлене наступне: 10 вересня 2007 року між Банком та ОСОБА_2 укладено кредитний договір №NKNOGА0000042 за умовами якого Банк передав відповідачу споживчий кредит на загальну суму 55100 доларів США на строк до 09 вересня 2017 року за умови погашення кредиту частинами щомісячно відповідно до графіку та сплати позичальником 11,04 % річних за користування кредитом.

Крім цього, в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором Банк та відповідач у той же день також уклали між собою договір іпотеки №KNOGА0000042, посвідчений приватним нотаріусом Миколаївського нотаріального округу Яковлевою Н.П. 10.09.2007 року, реєстровий №6067 та наклали заборону на відчуження предметів іпотеки, яка зареєстрована в реєстрі за №102 від 10.09.2007 року, згідно якого іпотекодавець надав в іпотеку нерухоме майно: цілий житловий будинок з усіма господарськими та побутовими будівлями та спорудами, загальною площею 122,8 кв.м., житловою площею 80,7 кв. м., гараж, літню кухню, вартістю 119660 грн., які належать відповідачу на підставі рішення Корабельного районного суду м. Миколаєва від 15.07.2007 року, зареєстрованого в КП «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації в реєстровій книзі №196 за №135523 та в ЄРПВНМ за №19732468 розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Банк не надсилав їй письмове повідомлення про погашення забогованності.

Згідно до п.35.4 цього договору іпотеки зазначено, що іпотека за цим договором поширюється на земельну ділянку, на якій розташований будинок, однак ні вартості земельної ділянки ні її площі, правовстановлюючі документи на земельну ділянку у договорі не зазначено.

Станом на 22.01.2009 року заборгованість відповідача перед банком складає 48600 доларів США, що еквівалентно по курсу (за 100 доларів США-770 грн. ) 374221, 92 грн.

Згідно до ч. 1 ст. 35 Закону України «Про іпотеку» від 5 червня 2003 року з подальшими змінами та доповненнями «У разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону». Таким чином, законодавець зазначив необхідною умовою початку звернення стягнення на предмет іпотеки, надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення.

Як встановлено в судовому засіданні позивач вимоги Закону про необхідність направлення відповідачу письмової вимоги не виконав, що унеможливлює звернення стягнення на предмет іпотеки.

За таких обставин вимоги позивача про звернення стягнення на житловий будинок по АДРЕСА_1 , в якій постійно проживає і є зареєстрованим відповідач, задоволенню не підлягають.

Відповідно до статті 4 Закону України «Про іпотеку» обтяження нерухомого майна іпотекою підлягає державній реєстрації в порядку, встановленому законодавством. Державна реєстрація здійснюється особою, на яку відповідно до законодавства покладені функції державної реєстрації обтяжень нерухомого майна іпотекою, на підставі повідомлення іпотекодержателя, однак така інформація та відповідний витяг з реєстру позивачем в судовому засіданні не наданий.

Крім того, позивач у своїй заяві просить звернути стягнення не тільки на житловий будинок по АДРЕСА_1 , а також і на земельну ділянку, на якій розташований вказаний будинок, але жодних документів, які підтверджують право власності відповідача на вказану земельну ділянку, її розміри (площу) та оціночну вартість позивач не надає .

З цих же підстав не підлягають задоволенню вимоги позивача про виселення відповідача з житлового будинку по АДРЕСА_1 через те,що є єдиним помешканням сім*ї.

Згідно норм Закону України «Про внесення змін до деяких законів України з метою подолання негативних наслідків фінансової кризи» від 23 червня 2009 року № 1533-УІ, який набрав законної сили 24.11.2009 р. Комерційним банкам надано право проводити за погодженням із кожним позичальником у термін до 31 грудня 2010 року реструктуризацію заборгованості за кредитами позичальників, які уклали кредитний договір під заставу житлової нерухомості, яка є єдиним помешканням позивальника та його сім`ї, однак, всупереч даним вимогам Закону позивачем такі дії не проводилися.

Станом на 22.01.2009 року заборгованість відповідача перед банком складає 48600 доларів США, що еквівалентно 374221, 92 грн.

На підставі викладеного, суд, що вимоги позивача задоволенню не підлягають.

На підставі ст. 88 ЦПК України суд вважає не можливим покласти на відповідача також і судові витрати позивача при подачі позовної заяви.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 209, 212-215, 218 ЦПК України суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_2 про звернення стягнення в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №NKNOGА0000042 від 10.09.2007 року на житловий будинок та земельну ділянку для обслуговування житлового будинку, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі договору іпотеки № NKNOGА0000042 від 10.09.2007 року, шляхом продажу банком предметів іпотеки та про виселення з будинку АДРЕСА_1 із зняттям з реєстрації - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Миколаївської області через Корабельний районний суд м. Миколаєва шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги або в порядку ч.4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя: В.Г.Циганок