Справа № 2-41/2010
Провадження № без номера провадження
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 квітня 2010 рокум. Новомиргород

Новомиргородський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді ЩЕНЮЧЕНКА С.В.,

при секретареві ХИМЕНКО І.І.,

за участю позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 (далі заявник, позивач, ОСОБА_1С.) до ОСОБА_2 (далі відповідач, ОСОБА_2В.) про стягнення боргу за договором позики,

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2009 р. у Новомиргородський районний суд надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики.

У січні 2010 р. ОСОБА_1 внесла зміни до вище згаданого позову.

Заявник стверджує, що 14.01.2008 р. відповідач взяв у борг 4 тис. доларів США, що еквівалентно сумі 31.960 грн., і зобовязався повернути гроші до 31.03.2008 р. Проте до цього часу відмовляється повернути кошти у добровільному порядку.

Посилаючись на вимоги ст. ст. 1046, 1049-1050 ЦК України, просить суд стягнути з відповідача на її користь вище згаданий борг, а також судові витрати по справі.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримала позов, посилаючись на обставини, викладені в заяві.

Відповідач ОСОБА_2 визнав позов повністю.

Заслухавши зазначені пояснення та безпосередньо дослідивши докази в справі: показання свідків, оглянувши письмові докази та інші матеріали справи, суд вважає за необхідне задовольнити позов з таких підстав.

За правилами ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

У даному випадку суд вважає, що визнання відповідачем вимог заявника не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Відповідно до вимог ЦК України:

ст. 1046 за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

ст. 1047 договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, незалежно від суми.

На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

У судовому засіданні безспірно встановлено, що 14.01.2008 р. відповідач взяв у позивача у борг 4 тис. доларів США, що еквівалентно сумі 31.960 грн., і зобовязався повернути гроші до 31.03.2008 р.

Згідно положенням ч. 1 ст. 57 ЦПК України доказами є будьякі фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Оскільки відповідачем не оспорюється справжність представленого позивачем оригіналу письмового договору позики № 1 від 14.01.2008 р., суд вважає його безспірним доказом наявності угоди, бо він повністю відповідає вимогам ст. ст. 58, 59 ЦПК України щодо належності та допустимості доказів.

Крім того, вказаний договір власноручно підписав відповідач, а свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 підтвердили у суді факти укладання цієї угоди між сторонами.

Таким чином, у судовому засіданні достовірно встановлено, що на підставі вказаного договору відповідач одержав від позивача гроші у розмірі 4 тис. доларів США, що еквівалентно сумі 31.960 грн., але в обумовлений сторонами термін борг не повернув. Тому позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Суд вважає, що відповідно до вимог ст. 3 Декрету Кабінету Міністрів України Про державне мито, ст. ст. 79-81, 88 ЦПК України судовий збір у сумі 319,60 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення у сумі 120 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Ураховуючи викладене, на підставі ст. ст. 1046-1050, 1218, 1220, 1222, 1226, 1230, 1258, 1261, 1267 ЦК України, керуючись ст. ст. 3, 8, 10, 208-215, 223, 292, 294, 296 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 31.960 грн. в рахунок відшкодування боргу за договором позики і судові витрати в справі у сумі 439,60 грн., а всього стягнути 32.399 (тридцять дві тисячі триста девяносто девять) гривень 60 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений статтею 294 ЦПК України, рішення суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються апеляційному суду Кіровоградської області через Новомиргородський районний суд.

Головуючий:

суддя С. В. Щенюченко