Комсомольський міський суд Полтавської області
Справа № 2-1340/10
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 серпня 2010 року Комсомольський міський суд

Полтавської області

в складі : головуючого судді Окунь Т.В.

при секретарі Гончар С.Т.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Комсомольську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м. Комсомольську про визнання дії протиправною, зобовязання здійснити перерахунок та виплату пенсії,

встановив

В червні 2010 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просив визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у перерахунку пенсії, зобовязавши останнього здійснити такий перерахунок у відповідності до ст.ст. 49, 50, 54, 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.01.1991 р. № 796-ХП (далі - Закон), виплатити недонараховані суми пенсії починаючи з 22.05.2008 року відповідно, зобовязати відповідача усунути порушення діючого законодавства і в подальшому здійснювати нарахування пенсії у відповідності до Закону.

Заявлені вимоги обґрунтовуються посиланням на порушення відповідачем положень ст.ст.4,28 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», ст.ст.50,54 «Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», згідно з якими розмір пенсії для осіб, інвалідність яких повязана з Чорнобильською катастрофою, визначається виходячи з розрахунку - зокрема по П групі інвалідності не нижче 8 мінімальних пенсій за віком та надбавки у розмірі 75% мінімальної пенсії. З відповідною заявою про здійснення перерахунку він звернувся до УПФУ, але у здійсненні такого перерахунку йому було відмовлено.

Відповідач позов не визнав з підстав, викладених в письмовому запереченні проти позову. Через необґрунтованість позовних вимог в задоволенні позову просить відмовити повністю (а.с. 18-19).

До суду сторони не зявились, до суду направили заяви про розгляд справи за їх відсутності (а.с. 17,19)

Розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши докази, надані сторонами на обґрунтування предявлених вимог та заперечень, суд находить позов таким, що підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних мотивів.

Судом встановлено, що позивач є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, з 05 вересня 2002 р. є інвалідом П групи 1 категорії за захворюванням, повязаним з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС безстроково (а.с.8), і особою, яка має одночасне право на різні державні пенсії. Як вбачається з матеріалів справи, 20.09.1993 року позивачу вперше було призначено пенсію по інвалідності відповідно до ЗУ Про пенсійне забезпечення. Згодом вид пенсійного забезпечення декілька разів змінювався на підставі поданих позивачем заяв, і починаючи з 01.01.2008 року він отримує пенсію відповідно до положень ЗУ Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування.

Обґрунтовуючи заперечення проти позову, відповідач посилається на те, що призначаючи позивачеві пенсію, розмір якої ним на разі оспорюється, УПФУ в м. Комсомольську Полтавської області діяло в межах наданих повноважень та у відповідності до вимог чинного законодавства. З врахуванням того, що позивач отримує пенсію на підставі Закону «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» і права на призначення пенсії за спеціальним Законом не має, в задоволенні позовних вимог йому має бути відмовлено в повному обсязі.

Визначаючи характер спірних правовідносин та правову норму, яку належить до них застосувати, суд виходить з наступного:

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Гарантії соціальної захищеності та матеріального забезпечення пенсіонерів, в т.ч. умови, норми та порядок пенсійного забезпечення передбачені Законами України Про пенсійне забезпечення, Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування. Відповідно до положень ст.6 ЗУ Про пенсійне забезпечення особам, які мають одночасне право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором. Отже, за наявності відповідної заяви позивача про призначення пенсії по інвалідності, тобто за його вибором, права на призначення іншої державної пенсії він не має.

Тому, є слушною позиція відповідача стосовно відсутності правової підстави для зобовязання УПФУ здійснити перерахунок та виплату позивачеві державної пенсії відповідно до положень ЗУ«Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Вирішуючи питання щодо вимог позивача про зобовязання відповідача здійснити перерахунок додаткової пенсії, суд наголошує про наступне:

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоровя визначені та закріплені в Законі України «Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до ст. 53 Закону додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю внаслідок Чорнобильської катастрофи виплачується повністю незалежно від заробітку, пенсії чи іншого доходу. Згідно із ст. 50 Закону позивач має право на додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоровю, у розмірі 75 процентів мінімальної пенсії за віком.

Зі статті 50 Закону вбачається, що при визначенні розміру додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, за основу її нарахування береться мінімальна пенсія за віком, розмір якої за чинним законодавством визначається лише за правилами, передбаченими ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», виходячи з прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. Наявність норми про застосування мінімального розміру пенсії за віком, встановленого абз. 1 ч. 1 ст. 28 Закону «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» виключно для визначення розмірів пенсії, призначених згідно з цим Законом (ч. 3 ст. 28), та відсутність іншого нормативно-правового акту, який визначав би розмір мінімальної пенсії за віком, є підставою для застосування судом при розгляді даного публічно-правового спору аналогії закону на підставі ч. 7 ст. 8 ЦПК України.

Крім того, згідно ч. 3 ст. 67 Закону «Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в редакції Закону України від 05.10.2006 р. № 231-V, яка набрала чинності з 31.10.2006 р., у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, визначений відповідно до статті 54 цього Закону, а також розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, особам, віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4; перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

Позивач просить про захист порушеного права судом з 22.05.2008 р., тому відповідно до вимог ч. 2 ст. 152 Конституції України суд визнає протиправною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в м. Комсомольську щодо перерахунку додаткової пенсії позивачеві протиправною з моменту ухвалення рішення Конституційним Судом України № 10-рп/2008 від 22.05.2008 р.

З огляду на вищенаведене, розглядаючи справу в межах заявлених позовних вимог, суд вважає, що, починаючи з 22.05.2008 року / відповідно до положень ст.53 ЗУ № 796-ХП/ відповідач повинен був здійснити перерахунок та виплатити позивачеві, як інваліду П групи внаслідок ЧАЄС

додаткову пенсію з розрахунку 75% мінімальної пенсії за віком, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої ч.1 ст.28 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

На підставі викладеного, керуючись ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», ст.ст.88, 213,215 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Зобовязати Управління ПФУ в м. Комсомольську, з урахуванням раніше виплачених сум, здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_1, починаючи з 22 травня 2008 року додаткову пенсію з розрахунку 75% мінімальної пенсії за віком, який визначається згідно із ст.28 ЗУ Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування .

В задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Судові витрати по справі компенсувати за рахунок Державного бюджету України.

Судове рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Полтавської області протягом 10 днів з часу його проголошення.

Суддя: підпис ОСОБА_2

З оригіналом вірно: Суддя: Т.В. Окунь