Справа № 2-4417/10
Провадження № 2-4417/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2010 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Леньо С.І.

при секретарі Станько Р.О.

з участю позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника третьої особи ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2, третя особа Орган опіки та піклування Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради про позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно малолітніх дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5»яни Романівни, ІНФОРМАЦІЯ_2

В обґрунтування позовних вимог позивач надав пояснення про те, що з 21.06.1996 року по 06.03.2007 року перебував в шлюбі з ОСОБА_2, від якого у них народилося двоє дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5»яна, ІНФОРМАЦІЯ_2 З 2007 року відповідач не проживає з ним та дітьми, не цікавиться їх життям, ухиляється від виконання своїх обовязків по вихованню дітей, оскільки веде аморальний спосіб життя, при зустрічах поводиться з дітьми жорстоко, принижує їх, діти її бояться, оскільки вона неодноразово застосовувала до них фізичні покарання. ОСОБА_6 проживає з іншим чоловіком та їх спільним сином. Діти відмовляються спілкуватись з відповідачем, після зустрічі з матір»ю вони роздратовані, плачуть, тому їх спілкування з відповідачем негативно впливає на їх поведінку та здоров»я. На даний час позивач вдруге уклав шлюб, проживає з дружиною та своїми дітьми, між ними склалися хороші відносини. При вирішенні спору просить врахувати думку дітей, які позитивно відносяться до того, щоб ОСОБА_2 позбавили батьківських прав.

Враховуючи наведене позивач просить задоволити позов в інтересах дітей та позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно малолітніх на підставі п. 2 та п. 4 ч.1 ст. 164 СК України.

Відповідач в судовому засідання проти позову заперечила та надала пояснення про те, що від шлюбу сторін народилися дві дочки ОСОБА_7 та ОСОБА_8»яна. Вона завжди належно доглядала дітей. В 2007 році у неї народився син від іншого чоловіка, з яким вона на даний час проживає. Шлюб з позивачем було розірвано 06.03.2007 року, але після цього вони ще проживали разом ІНФОРМАЦІЯ_3, хоча фактично сім»ї не існувало. За весь період часу як позивач так і відповідач періодично перебували за кордоном на роботі. В той час діти були під наглядом та вихованням того з батьків хто залишався. Весною 2008 року позивач привів додому іншу жінку та вигнав її з дому, тому вона змушена була піти з своїм сином. На прохання дітей вони залишилися за звичним їм місцем проживання, однак після цього відповідач періодично приходила, готувала їсти, залишалася на ніч, при цьому діти певний час проживали то в батька то в матері. Влітку 2009 року у позивача з»явилася інша жінка ОСОБА_9 і з цього часу зв'язок з дітьми поступово почав втрачатися. Позивач забороняв бачитися з дітьми, разом з другою дружиною впливали на їх відношення до матері, настроювали негативно. При зустрічі з дітьми вони

повідомляли, що бояться щоб батько не сварився, не хотіли брати від неї подарунків. Внаслідок чого діти віддалилися остаточно, а надалі взагалі не виходили на контакт. Будь-які спроби поспілкуватися з дітьми виявилися марними. Зазначила, що вона не мала і немає наміру ухилятися від виконання своїх обовязків по вихованню дітей, тому просила в позові відмовити.

Представник відповідача ОСОБА_10 в судовому засіданні проти позову заперечив та пояснив, що підстав для позбавлення ОСОБА_2 немає, оскільки відсутні обставини, на які покликається позивач. Так, мати дітей не є хронічним алкоголіком чи наркоманом та не ухиляється від виконання своїх обовязків по вихованню дітей, що стверджується письмовими доказами та показаннями свідків. Натомість, з тих причин, що їй чинять перешкоди, не може спілкуватися з доньками. Просить врахувати, що Орган опіки та піклування також не надав висновку про доцільність позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно малолітніх.

В судовому засіданні представник третьої особи Органу опіки та піклування Личаківської районної адміністрації проти позову заперечила та пояснила, що позивач звернувся до них із заявою щодо підготовки висновку про доцільність позбавлення батьківських прав його колишньої дружини ОСОБА_2 відносно малолітніх дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5»яни, ІНФОРМАЦІЯ_2 Вказана заява була розглянута на засіданні комісії з питань захисту прав дитини, яка прийняла рішення про відмову у підготовці висновку про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітніх дітей. Крім цього, позивача було проінформовано про те, що згідно вимог чинного законодавства неприпустимо чинити перешкоди у спілкуванні дітей з матір»ю. Також зазначила, що позбавлення батьківських прав є крайньою мірою, яка може бути застосована до особи. Вирішення такого спору позитивно, не буде відповідати інтересам дітей, оскільки дівчатам необхідне спілкування з матір»ю, і враховуючи ситуацію, яка склалася, позивач зобов»язаний як батько докладати всіх зусиль щоб у них налагодилися відносини, а не налаштовувати дітей проти матері. Крім цього, правових підстав для позбавлення батьківських прав відповідача немає, оскільки дії ОСОБА_2 свідчать про те, що вона не ухиляється від виконання своїх обовязків по вихованню дітей. Просила в позові відмовити.

Заслухавши пояснення сторін, представника відповідача, третьої особи, покази свідків, дослідивши матеріали справи, наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Судом встановлено, що сторони ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували в зареєстрованому шлюбі з 22 червня 1996 року по 06 березня 2007 року, розірвання шлюбу зареєстровано в органах РАЦС 19.04.2007 року (а.с.6,114).

Від шлюбу сторін народилося двоє дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5»яна Романівна, ІНФОРМАЦІЯ_2, які на даний час є малолітніми, що стверджується свідоцтвами про їх народження (а.с.7,8).

Як встановлено в судовому засіданні діти сторін зареєстровані з батьками за адресою: м. Львів-Винники, вул. Кільцева, 2-а/113, а на даний час фактично проживають з батьком та його другою дружиною за адресою: м. Львів, вул. Гн.Хоткевича, 12/32, що учасниками процесу не оспорюється (а.с.30,57,63).

У відповідності до ч.1 ст. 164 СК України визначено ряд підстав позбавлення батьківських прав. Відповідно до п. 2 вказаної статті СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обовязків по вихованню дитини. Пунктом 4 цієї ж статті СК України встановлено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він є хронічними алкоголіками або наркоманами.

Позивач просить позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно малолітніх дітей з підстав передбачених п. 2 та п. 4 ч. 1 ст. 164 СК України.

Згідно письмових доказів вбачається, що відповідач ОСОБА_2 має на утриманні сина ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_4 від стосунків з іншим чоловіком, працює продавцем-менеджером у ФОП ОСОБА_12, позитивно характеризується за місцем праці та за місцем проживання, на обліку в психоневрологічному та наркологічному диспансерах не перебуває (а.с.58-63,115). В ході розгляду справи ніхто із допитаних свідків не підтвердив того, що відповідач є алкоголіком чи наркоманом.

Таким чином, в судовому засіданні не встановлено факту хронічного алкоголізму або наркоманії ОСОБА_2

Щодо мотивів позову про ухилення відповідача від виконання своїх обовязків по вихованню дітей, слід зазначити, що ухилення від виконання юридичного обовязку завжди акт свідомої поведінки, оскільки особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій. Відтак, особа вважається такою, що ухиляється від обовязку виховання дитини, якщо не спілкується з нею, не проявляє щонайменшої турботи, хоча має таку можливість.

В ході судового розгляду не знайшов свого підтвердження факт ухилення ОСОБА_2 від виконання своїх обовязків по вихованню дітей, а тим паче факт свідомого ухилення від виконання її материнських обовязків.

Так, в засіданні встановлено, що між сторонами наявний спір з приводу виховання дітей, що стверджується численними зверненнями до правоохоронних органів, відділу в справах дітей, постановами про відмову в порушенні кримінальної справи (а.с.26-28,31,32,3436,39). Однак, з вказаних документів та показань свідків не вбачається факту ухилення ОСОБА_2 від обовязків по вихованні обох дочок. Натомість, такими доказами підтверджено, що відповідач має бажання, робить спроби та докладає всіх зусиль щоб спілкуватися з дітьми, приймати участь у їх вихованні, але через неприязні відносини між нею та новою сім»єю позивача вона не має реальної можливості належно виконувати свій материнський обовязок.

Як показали в судовому засіданні свідки ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, які знайомі з сторонами, відповідач характеризується виключно з позитивної сторони, є хорошою матір»ю, завжди належно доглядала та виховувала доньок, і хоча на даний час вони проживають окремо, мати вживає всіх заходів щоб брати участь у вихованні малолітніх та надавати їм допомогу. Зокрема, свідок ОСОБА_13, вказала, що особисто бачила як ОСОБА_2 гуляла з дітьми, в 2008 році позичала у неї суконку для дочки до першого причастя. Свідок неодноразово була очевидцем того, що відповідач сиділа під будинком, чекала щоб побачити дітей, а одного разу бачила їх зустріч, при якій діти повідомили, що не можуть довго затриматися, бо батько буде сварити. ОСОБА_13 та ОСОБА_14 зазначили, що особисто чули телефонну розмову ОСОБА_2 із свекрухою, яка нарікала на сина, що в нього знову нова жінка, він і їй як бабці не дозволяє бачитися з дітьми. Свідок ОСОБА_15 надав показання про те, що коли ОСОБА_2 перебувала за кордоном, то надсилала грошові кошти та речі для дітей, які він особисто передавав позивачу, чого не оспорював в засіданні ОСОБА_1

При цьому, свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_16, допитані на стороні позивача, не спростували вище зазначених доказів. Натомість, ОСОБА_9 друга дружина ОСОБА_1 вказала, що діти з власної волі не хочуть бачити ОСОБА_2 А коли відповідач приходить, то лише вчиняє скандали. Про неналежне виконання відповідачем своїх обовязків по вихованню дітей їй відомо безпосередньо зі слів дітей. Свідок ОСОБА_16 мати позивача вказала, що внуки повідомляли, що мати погано за ними доглядала, але не заперечила того факту, що відповідач купувала дітям необхідні речі, проводжала їх в школу.

Також суд звертає увагу, що Орган опіки та піклування Личаківської районної адміністрації прийняв рішення про відмову у підготовці висновку про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітніх дітей (а.с.29). Таке рішення прийнято на засіданні комісії з питань захисту прав дитини за участю відповідних спеціалістів, відповідає зібраним у справі доказам, тому суд надає йому належну оцінку та вважає таке рішення обґрунтованим та обєктивним.

Окрім цього, спеціалісти Комунального закладу Львівського обласного дитячого психоневрологічного диспансеру згідно ухвали суду надали відповіді на запитання щодо індивідуального психологічного стану дітей (а.с.112-113) та вказали, що діти позитивно відносяться до позбавлення матері батьківських прав. Разом з тим, спеціалісти зазначають, що згідно положень вікової психології дитина для свого повноцінного гармонійного розвитку потребує емоційного спілкування як з матір»ю так і з батьком.

Відповідно до ст. 171 Сімейного Кодексу України, дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сімї, посадовими особами з питань, що стосуються її

особисто, а також питань сім»ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав. Суд має право постановити рішення всупереч думці дитини, якщо цього вимагають її інтереси.

Відповідно до Конвенції про права дитини, ратифікованої 27.02.91р., чинної для України з 27.09.91р. та Європейської конвенції про здійснення прав дітей, ратифікованої 03.08.06р., чинної для України з 01.04.07р. встановлено рівні права батьків щодо своїх дітей та забезпечено те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, встановлених законом.

У відповідності до ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Враховуючи обставини справи, вимоги закону, суд вважає, що позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно дітей буде суперечитиме їх інтересам, оскільки дівчатам в такому віці для повноцінного гармонійного розвитку необхідне спілкування з рідною матір»ю, що підтвердили і дитячі спеціалісти. Окрім цього, позбавлення батьківських прав це насамперед спосіб захисту прав та інтересів дитини. Однак, при застосуванні вказаної санкції до ОСОБА_2, діти будуть позбавлені можливості належного спілкування з матір»ю, а тому їх права та інтереси не слід вважати захищеними.

З огляду на вище наведене, досліджені докази, судом беззаперечно встановлено, що правових підстав для позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав немає. Також в судовому засіданні не знайшло свого підтвердження покликання позивача на факти жорстокого поводження відповідача з дітьми.

Таким чином, суд знаходить позов ОСОБА_1 безпідставним та відмовляє в його задоволенні.

Керуючись ст.ст. 10,11,60,61,209,212-215,218 ЦПК України, ст.ст. 19,164,165,171 Сімейного Кодексу України, Конвенцією про права дитини, ратифікованою Постановою ВР від 27.02.91р., чинною для України з 27.09.91р., Європейською конвенцією про здійснення прав дітей, ратифікованою 03.08.06р., чинною для України з 01.04.07р., суд,-

в и р і ш и в:

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав відносно малолітніх дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5»яни Романівни, ІНФОРМАЦІЯ_2 - відмовити за безпідставністю.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Личаківський районний суд м. Львова шляхом подачі апеляційної скарги в порядку та строки передбачені ст. ст. 294, 296 ЦПК України.

Суддя С.І.Леньо