Справа № 2-9/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2010 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області в складі головуючого судді Гавриш М.З. при секретарі Єгоровій Л.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні з м.Кілія цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення паркану, стягнення матеріальної та моральної шкоди

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду 11.12.2009 року з позовом до ОСОБА_2 про встановлення паркану , стягнення матеріальної шкоди в сумі 2370 грн 4 6 коп та моральної шкоди в сумі 2000 грн , зазначила, що 12.02.2009 року відповідач, який їй її сусідом , з сторони свого житлового будинку розкидав шифер по даху її гаража, та підняв на 90 градусів жолоб водостоку, в зв'язку з чим в результаті підтікання дощових вод кут гаражу відсирів , з боку двора відповідача жолоб протікає, матеріальні збитки складають 2370 грн вартості відновлення шиферу, жолобу, фанери, робіт по підкладці кутової стіни, вартості розбитого ОСОБА_2 плафону та вартості дерев, які пошкодили кролі, належні відповідачу.

В судовому засіданні позивачка заявлені вимоги підтримала.

Відповідач позов не визнав.

Заслухавши пояснення сторін, свідків, вивчивши матеріали справи, судом достовірно встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Сторони визнають, що є сусідами і з 2008 року перебувають в нєприязнених стосунках з приводу несвоєчасного виконання ОСОБА_1 грошового зобов'язання перед ОСОБА_2.

ОСОБА_1 користується 51/100 часткою житлового будинку по вул. Перекопськоі Дивізії № 9 ( квартира 2) розташованою на виділеній в конкретне користування попередньому власнику земельній ділянці ( ОСОБА_3Б.) площею 151,5 кв.м..

З генерального плану вбачається що на межі суміжної з житловим будинком № 7 по вул. Перекопськоі Дивізії земельної ділянки розташовані господарські будівлі житлового будинку № 9 по вул. Перекопськоі Дивізії , а саме: літ. "З" - гараж, літ. "Б" - літня кухня, літ. " В" - сарай . З наданих позивачкою документів технічної інвентаризації від 20.11.1990 року вбачається відсутність в правовстановчих документах попереднього власника - ОСОБА_4 даних щодо належності йому літ. "З" - гаражу , 1990 року забудови. Правовстановчі документи на зазначену господарську споруду ( гараж) позивачкою суду не надані і правомірність володіння ОСОБА_1 зазначеною будівлею не доведена.

Оскільки вказані в генеральному плані вищезазначені господарські будівлі побудовані на межі земельної ділянки житлового будинку № 9 по вул. Перекопської Дивізії № 9 підстав для задоволення вимог позивачки щодо влаштування паркану між суміжними земельними ділянками у суду не має( стіни будівель є межею).

В частині позову щодо відшкодування матеріальної шкоди суд визнає вимоги необгрунтованими і такими, що не підлягають задоволенню.

Ст. 1166 Цивільного кодексу України визначено, що шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи , відшкодовується в повному обсязі особою , яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди звільняється від її відшкодування, якщо доведе, що шкоди завдано не з її вини.

З наданих позивачкою оригіналів накладної № 165 від 20.10.2009 року вбачається, що нею придбано 8 листів шиферу на суму 17 6 грн, 10 листів фанери на суму 44 0 грн та 2 листа оцинковки на суму 150 грн, всього на суму 766 грн . Згідно оригіналу товарного чеку від 04.02.2010 року СПД ОСОБА_5 продав 3 кг цементу на суму 129 грн та ЗО листів шиферу на суму 1320 грн., всього на суму 1449 грн., тобто документально підтверджено придбання позивачкою будівельних матеріалів на суму 2215 грн.

Як вбачається з наданого позивачкою акту по цінам та роботі по ремонту гаражу по вул.П.Дивізії № 9/1 складеного ВАТ " Агробуд" без номеру без дати, вартість робіт, включаючи розбирання та встановлення кам'яної кладки, штукатурку, розбирання та встановлення шиферної крівлі та підшивка стелі фанерою з вартістю будівельних матеріалів складає 1393 грн 45 коп.( ар.с.8)

З акту роботи комісії, утвореної за розпорядженням голови Кілійської районної державної адміністрації по скарзі ОСОБА_1 від 06.08.2009 року вбачається, що :

- факту втручання ( підміни) покрівлі гаражу за місцем проживання

позивачки по вул.Перекопської Дивізії № 9 - не встановлено;

-водостічний жолоб встановлено з порушеннями ( відвід води здійснюється за межову огорожу на територію домоволодіння ОСОБА_2, який заглушив відвід води з свого боку)

- будівля гаражу збудована з порушеннями будівельних норм та правил

- розташування клітин з кролями біля стін гаражу ОСОБА_1 з боку ОСОБА_2 не підтверджено

- факт нанесення шкоди з боку ОСОБА_2 громадянці ОСОБА_1

М.Г. не встановлено ( ар. с.13) .

Як вбачається з акту обстеження житлового будинку по вул. Перекопської Дивізії № 7 /1 за місцем проживання ОСОБА_2 від 30.03.2009 року, проведеного за письмовим зверненням останнього в Кілійську міську раду , факт заміни шиферу на господарській будівлі ОСОБА_1, яка межує з земельною ділянкою ОСОБА_2 не встановлено ( ар.с. 14).

Оскільки достовірних доказів неправомірності дій відповідача , причинного зв"язку з цими діями та шкодою а також і факту самої шкоди, крім підтвердження витрат позивачки на придбання будівельних матеріалів суду не наведено, в цій частині вимоги задоволенню не підлягають. Факт понесення матеріальних затрат не є підставою для стягнення шкоди.

Не підлягають задоволенню також і заявлені вимоги щодо стягнення

моральної шкоди .

Ст. 23 ЦК визначено , що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав і може полягати:

членів її сім'ї

особа

зазнала у

1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я;

2) У душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, чи близьких родичів;

3) у душевних стражданнях, яких фізична зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна;

також

4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а

ділової репутації фізичної або юридичної особи. .

Оскільки достовірних доказів протиправності дій відповідача та пошкодження ним майна позивачки суду не наведено і це є припущенням ОСОБА_1, підстав для задоволення вимог про стягнення моральної шкоди у суду немає.

На підставі вищезазначеного, керуючись ст. ст.,10, 11, 60, 212,214 ЦПК України, суд

Григорівни до стягнення

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 ОСОБА_2 про встановлення паркану, матеріальної та моральної шкоди - відмовити.

Заява про апеляційне оскарження рішення суду може бути подана протягом 10 днів з дня проголошення останнього. Апеляційна скарга може бути подана протягом 20 днів з моменту подання заяви про апеляційне оскарження або в порядку ч.4 ст. 2 95 ЦПК України.

Суддя Кілійського районного суду ОСОБА_6