Справа № 2-1188/10
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2010 року Кіровський районний суд м. Кіровограда в складі :

головуючого судді - Галаган О.В..

при секретарі - Непик Т.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про витребування майна з чужого незаконного володіння, суд, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 в якому просить зобов'язати відповідача передати йому металевий гараж розміром 3,5 X 6,5, розташований на вул. Райбульвар, 65 в м. Кіровограді та не перешкоджати йому у користуванні даним гаражем. Також, стягнути з відповідача понесені ним витрати на юридичну допомогу у сумі 500.00 грн. та 30грн. витрат за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

На обґрунтування вимог зазначав, що на підставі рішення виконкому Кіровської районної ради народних депутатів № 515 від 19.09.1984 року та письмового дозволу від 24.08.1984 року ним був розміщений металевий гараж розміром 3,5 X 6,5 м за адресою вул. Райбульвар, 65 в м. Кіровограді. В цьому ж році придбав металевий гараж у ОСОБА_4, в який ставив власний автомобіль „Таврія", отриманий в зв'язку з інвалідністю.

В подальшому на прохання брата, який за родом занять тривалий час перебуває за межами міста, передав йому гараж в тимчасове користування для зберігання його автомобіля, а власний автомобіль зберігав у тестя.

За відсутності брата його дружина ОСОБА_2 продала автомобіль, що зберігався в гаражі та обмежила доступ до гаража позивачу, змінивши замки. Вказувала що гараж належить тепер їй, оскільки купила його в чоловіка за 400доларів США, а речі ОСОБА_5 які там зберігались викинула.

В зв'язку зі смертю тестя позбавлений можливості безкоштовного зберігання власного автомобіля, витрачаючи на стоянку 6 грн. щодня.

За наведених обставин просив позов задовольнити.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, уточнивши, що просить усунути перешкоди користування позивачем гаражу, шляхом передачі йому ключів від нього відповідачем.

ОСОБА_2 (ПІБ згідно паспорту) проти позову заперечила, зазначала, що є неналежним відповідачем, оскільки лише користується спірним гаражем та має від нього ключі, а фактично він належить ОСОБА_3, яка його придбала у її чоловіка - ОСОБА_6 та сплачує за нього платежі до ЖЕК № 15, останнє підтверджується наданою до суду довідкою. Не заперечувала, що в свій час спірний гараж було придбано позивачем та його дружиною ОСОБА_7 у ОСОБА_8. Зазначила, про відсутність необхідності повторного допиту свідків ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, допитаних при заочному розгляді даної справи, пославшись, що їх свідчення відповідають дійсності.

Судом до участі у справ в якості відповідача було притягнуто ОСОБА_3.

ОСОБА_3 проти позову заперечила, вказала, що у 1996році придбала спірний гараж у тестя - ОСОБА_6 (брат позивача),спочатку зазначивши що сума угоди становила 500 доларів США, потім вказала, що даний гараж був переданий їй ОСОБА_6 за борги перед нею. У 2007році її чоловіку Кіровоградською міськрадою, як інваліду ВВВ, було надано дозвіл на розробку проектів землеустрою для гаражного будівництва, біля будинку №65. Вважає металевий гараж, розташований на вул. Райбульвар, 65 в м. Кіровограді своєю власністю.

Представник відповідачів проти позову заперечила, зазначала, що металевий гараж, розташований на вул. Райбульвар, 65 вибув із володіння позивача шляхом продажу його брату - ОСОБА_6, а від нього перейшов у власність до ОСОБА_3 Таким чином, вважає позовні вимоги необгрунтованими та просила відмовити у їх задоволенні.

Суд заслухавши пояснення сторін та їх представників, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, вважає за можливе позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Встановлено, що згідно рішення № 515 від 19 вересня 1984 року Кіровської районної Ради народних депутатів ОСОБА_1, інваліду праці, проживаючому по вул Райбульвар, 65, кв. №16, надано дозвіл на встановлення тимчасового металевого гаража розміром 3,5X6,5 м. без права виконання земельних робіт та права передачі другій особі за адресою вул. Райбульвар № 65.

Допитані при заочному розгляді справи свідки ОСОБА_10, ОСОБА_8 та ОСОБА_7 підтвердили придбання позивачем саморобного металевого гаража в 1984році у ОСОБА_8

Відповідачі не заперечували, що спірний гараж був придбаний позивачем у ОСОБА_8.

При розгляді даної справи після скасування заочного рішення на задоволення клопотання відповідача були допитані наступні свідки.

Так, сестра ОСОБА_2 ОСОБА_11, показала, що в січні 1994року перебуваючи в гостях на квартирі ОСОБА_2 була свідком передачі ОСОБА_6 своєму брату ОСОБА_1 500доларів СІЛА за металевий гараж. Підставою такого правочину було придбання ОСОБА_6 автомобіля в зв'язку з чим виникла потреба у його зберіганні. Передача гаража та коштів документально не оформлялась. Зі слів сестри знає, що в подальшому спірний гараж було продано приблизно у 1996році їх матері ОСОБА_3

Свідок ОСОБА_12, показала, що є близькою подругою ОСОБА_2, остання є хрещеною матір'ю її сина. З грудня 1993р. до кінця 1994року мешкала в 26 квартирі, розташованої у першому під'їзді, будинку 65 по вул. Райбульвар, тобто по сусідству з подругою. Перебуваючи в гостях у ОСОБА_2 з нагоди святкування новорічних свят у січні 1994року, була свідком передачі коштів від ОСОБА_1 ОСОБА_6 ОСОБА_13, як зрозуміла з розмов за металевий гараж, що належав позивачу. Ні виду валюти ні номіналу передаваємих банкнот не бачила. Починаючи з 1994року і по час зникнення у 1997році спірним гаражем користувався ОСОБА_6. Про продаж ОСОБА_6 гаражу сім'ї ОСОБА_3 їй не відомо.

Згідно до ст. 386 ЦК України Держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності.

Статтею 387 ЦК України передбачено, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Судом достеменно встановлено і не заперечується сторонами, що у 1984році позивачем був придбаний спірний металевий гараж розміром 3,5X6.5м. та ним в подальшому встановлений на вул. Райбульвар, 65.

Суд вважає, що відповідачами не доведено, що спочатку ОСОБА_6 придбав спірний гараж у позивача, а в подальшому його власником стала ОСОБА_3 З допитаних за клопотанням відповідача свідків, неупереджених осіб не встановлено. Довідки з ЖЕК №15 про внесення плати за спірний гараж ОСОБА_3 не підтверджує набуття нею права власності. Вказане є підставою до задоволення позову.

Враховуючи, що як ОСОБА_2 так і ОСОБА_3 вказали, що ключі від спірного гаражу знаходяться у них, суд вважає за доцільне зобов'язати кожного з відповідачів повернути ключі від металевим гаражем, розміром 3,5X6.5м., розташованого на вул. Райбульвар, 65 позивачу, таким чином усунувши ОСОБА_1 перешкоди в його використовуванні.

Суд відмовляє у вимозі про стягнення з відповідачів 500грн., витрачених позивачем на оплату юридичної допомоги. Так, згідно до п.2 ст.79 ЦПК України до судових витрат серед іншого належать і витрати на правову допомогу. Разом з тим, відповідно до ч.1 ст.56

ЦПК України правову допомогу може надавати особа, яка є фахівцем у галузі права і за законом має право на надання правової допомоги.

З матеріалів справи вбачається, що на час подачі позову та оплати коштів за надання юридичної допомоги, позивач згідно довіреності уповноважив ОСОБА_14 бути його представником в суді (а.с.26). Угода про надання юридичної допомоги не укладалась.

Представник особи, яка бере участь у справі, за дорученням має процесуальний статус саме представника цієї особи, що передбачено ст. .26,42 ЦПК України і не може одночасно мати процесуальний статус особи, яка надає правову допомогу . ЦПК не відносить до судових витрат витрати за послуги представника в суді.

Тому підстав для стягнення витрат по оплаті допомоги за послуги ОСОБА_14, як приватного юриста у суду немає.

На підставі викладеного, ст. ст. 386,387 ЦК України, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 212-215ЦПК України, суд, -

В И РІ Ш И В :

Позовну заяву задовольнити частково.

Усунути перешкоди ОСОБА_1 в користуванні металевим гаражем, розміром 3,5X6.5м., розташованого на вул. Райбульвар, 65 в м. Кіровограді, шляхом зобов'язання осіб, що користуються цим гаражем, а саме : ОСОБА_3 та ОСОБА_15 передати металевий гараж разом із ключами від нього ОСОБА_1.

Зобов'язати ОСОБА_2 будь-якими діями не чинити перешкоди ОСОБА_1 в користуванні металевим гаражем, розміром 3,5X6.5м., розташованого на вул. Райбульвар, 65 в м. Кіровограді.

Стягнути солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 30грн. понесених ним витрат на оплату інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи.

Стягнути солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_16 на користь держави 8грн.50коп. судового збору.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Кіровоградської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя Кіровського О. В. Галаган

районного суду

м.Кіровограда