АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 жовтня 2010 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого судді: Пилипчук Н.П.,

суддів: Кірсанової Л.І., Трішкової І.Ю.,

при секретарі Козир Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові апеляційну скаргу представника Національного фармацевтичного університету ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м. Харкова від 31 серпня 2010 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Національного фармацевтичного університету та Закритого акціонерного Товариства „Українська акціонерна страхова компанія „АСКА, 3- тя особа ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,-

ВСТАНОВИЛА:

В лютому 2010 року позивачі звернулися до суду з вказаним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначали, що 2 вересня 2009 року близько 11 години сталося ДТП на вул. Шевченка в м. Харкові, в результаті якої загинув син ОСОБА_2- ОСОБА_5. ДТП сталося з вини водія ХНУ ОСОБА_4 Матеріальні витрати підтверджуються відповідними фінансовими документами. Що стосується розміру моральної шкоди, то смерть сина є дуже тяжким моральним ударом, тяжкою втратою, що має наслідком як душевні страждання так і погіршення здоровя. Моральну шкоду спричинену цією ДТП ОСОБА_2 оцінив у 500 000 грн. Позивач ОСОБА_3 є власником транспортного засобу мотоциклу „Сузукі, на якому загинув ОСОБА_5. Вартість мотоцикла згідно договору на його придбання у субєкта підприємницької діяльності складає 9975 дол. США, тобто на даний час 79800 грн. Вироком Київського районного суду м. Харкова ОСОБА_4 визнаний винним у скоєнні ДТП і засуджений до позбавленні волі. Цивільна відповідальність автомобіля - учасника ДТП, що належить НФУ була застрахована. Але „У АСК „АСКА не здійснило страхового відшкодування. Позивач ОСОБА_2 просив стягнути солідарно з відповідачів на свою користь 106890 грн. 12 коп. на відшкодування матеріальної шкоди та 500 000 грн. на відшкодування моральної шкоди. Позивач ОСОБА_3 просив стягнути з відповідачів солідарно на свою користь у відшкодування матеріальної шкоди 84 440 грн. , у відшкодування моральної шкоди 30 000 грн.

Представник відповідача НФУ позов не визнав. Зазначав, що питання відшкодування шкоди повністю було розвязано вироком суду, який набув чинності. ( Вироком Київського районного суду м. Харкова від 22 січня 2010 року винним в ДТП визнаний ОСОБА_4 водій НФУ та засуджений до шести років позбавлення волі. Цивільний позов ОСОБА_2 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_4 на його користь 500 000 грн. у відшкодування моральної шкоди. Позовні вимоги ОСОБА_2 та ОСОБА_6 про стягнення матеріальної шкоди залишені без розгляду.)

Представник відповідача ЗАТ „Українська страхова компанія „АСКА повторно не зявився у судове засідання. Надав письмові заперечення, в яких позов визнав частково в преділах ліміту відповідальності страховщика 51000 грн. .

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 31 серпня 2010 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково. Стягнуто на його користь з ЗАТ „Українська страхова компанія „ АСКА витрати, повязані з похованням сина - ОСОБА_5 : на відшкодування витрат по організації поховання, отримання ритуальних послуг 13459 грн. вартість памятника 37290 грн., а усього 50749 грн.

Також стягнуто на користь ОСОБА_2 з НФУ витрати, повязані з поминами ОСОБА_5 у день похорону, на 9 та 40 днів - 49453, 34 грн.

В задоволенні позовних вимог про стягнення моральної шкоди на користь ОСОБА_2 відмовлено.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 відмовлено у повному обсязі.

Вказане рішення оскаржив НФУ. Посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права просить рішення скасувати та відмовити позивачу в задоволенні позову про стягнення з НФУ 49453 грн., 34 коп. Зазначає, що вони повинні нести витрати тільки на поховання та спорудження надгробного памятника. Витрати повязані з поминами у день похорону, на 9 та 40 днів не відносяться до витрат на поховання і не підлягають відшкодуванню.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, що зявились в судове засідання, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, приходить до висновку, що вона не підлягає задоволенню.

Згідно з ч. 1 ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З матеріалів справи убачається, що 02 вересня 2009 року близько 11 годин сталася ДТП на вул.. Шевченка в м. Харкові, в результаті якої загинув ОСОБА_5 1989т року народження. Вказана ДТП сталася з вини водія ХНУ ОСОБА_4, який визнаний винним в скоєнні ДТП і засуджений до позбавлення волі вироком Київського районного суду м. Харкова від 22.01.10 р. ( а. с. 41-43). В наслідок цієї ДТП позивачу завдані матеріальні збитки у звязку похованням сина - єдиної дитини в сімї.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2 про стягнення на його користь з Національного фармацевтичного університету витрат, повязаних з поминами загиблого у день похорону на 9 та 40 днів в сумі 49953 грн. 34 коп. суд першої інстанції виходив з того, що витрати, повязані з поминами загиблого мають бути відраховані за рахунок відповідача - НФУ, як власника джерела підвищеної небезпеки автомобіля, оскільки за договором страхування такі витрати страховик не відшкодовує. Вказані витрати підтверджені документально.

Судова колегія погоджується з таким висновком суду першої інстанції, так як він відповідає обставинам справи та вимогам закону.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з ч.2 ст. 1187 ЦПК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі ( право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, тощо) володіє транспортним засобом, м механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Матеріали справи свідчать, що власником джерела підвищеної небезпеки - автомобіля, яким керував винний в ДТП є відповідач ХНФУ.

Витрати, повязані з поминками загиблого в ДТП підтверджені документально та становлять 49953 грн. 34 коп. ( а. с. 5,11, 13, 14, 15,16,17).

Ч.1 ст. 1201 передбачено, що особа, яка завдала шкоди смертю потерпілого, зобовязана відшкодувати особі, яка зробила необхідні витрати на поховання та на спорудження надгробного памятника.

Відповідно до ст. 2 Закону України „Про поховання та похоронну справу поховання померлого - це комплекс заходів та обрядових дій, які здійснюються з моменту смерті людини до поміщення труни з тілом або урни з прахом у могилу або колумбарну нішу, облаштування та утримання місця поховання відповідно до звичаїв та традицій, що не суперечать законодавству.

В звязку з наведеним судова колегія знаходить, що висновок суду першої інстанції про задоволення позовних вимог позивача та стягнення на його користь з НФУ витрат, що повязані з поминами загиблого в ДТП ОСОБА_5 у день похорону, на 9 та 40 днів - 49453, 34 грн. є законним та обґрунтованим.

Посилання представника відповідача, що ці витрати суперечать вимогам закону та не повязані з похованням безпідставні. Судова колегія вважає, що вказані витрати є комплексом заходів, обрядових дій, традицій , повязаних з похоронами загиблого. Крім того, судова колегія враховує, що загиблий є єдиною дитиною у позивача і це для нього безумовно велика втрата.

Інші доводи апеляційної скарги фактично повторюють доводи представника відповідача та не спростовують висновків рішення суду, яке постановлено з додержанням вимог матеріального та процесуального права, є законним та обґрунтованим. Підстав для його скасування або зміни судова колегія не вбачає.

Відповідно, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 303, 304,п. ч. 1 ст. 307, 308, 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу відхилити.

Рішення Київського районного суду м. Харкова від 31 серпня 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції в 20 денний термін з дня набрання законної сили.

Головуючий: Судді: