Справа № 2-1948/10
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.08.2010 року Бердичівський міськрайонний суд в складі: головуючого -судді Шимка В.П., при секретарі Жмурко В.І. , з участю позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, представників ОСОБА_3, ОСОБА_4, розглянувши у відкритому попередньому судовому засіданні у м. Бердичеві справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2 про надання згоди на виїзд неповнолітньої дитини за кордон,-

встановив:

Позивачка просить постановити рішення яким надати дозвіл на виїзд неповнолітньої ОСОБА_6 за кордон.

Вимоги мотивує тим, що вона являється матір»ю ОСОБА_6. Після вступу в шлюб їй присвоєно прізвище ОСОБА_5. Відповідач являється батьком дочки, яка народилася 18.06. 1996 року. 19.11.1999 року рішенням Бердичівського міського суду за позовом ОСОБА_2 до неї про передачу дочки йому на виховання було відмовлено. Ухвалою судової колегії в Цивільних справах Житомирського обласного суду від 22.12.1999 року рішення суду залишилось без змін.

Іхня дочка ОСОБА_6 проживає з нею у Траті 905,50601 м. Йічін , Чеська Республіка, відвідує початкову восьмирічну школу у м. Йїчін, Гусова 179 від 01.09.2003 року. На даний момент є ученицею 8-го класу.

Дитина вписана в її паспорт, має вид на жительство в Чеській Республіці, двічі на рік їздила в м. Бердичів, де народилася, але по досягненні 14 років на її виїзд потрібна згода батьків для отримання проїздних документів. Дочка звернулася в районне управління міграційної і пограничної поліції Градец Кралове з заявою про видачу дозволу на чимале перебування з метою воз»єднання родини від 01.06.2002 року до 18.06.2011 року і такий дозвіл їй було надано.

Вона звернулася до відповідача, щоб він надав згоду на виїзд дитини за кордон, але відповіді на це питання він не надав. Дитині до 1 серпня потрібно оформити документи на виїзд тому, що з вересня необхідно вчитися в школі і тому вона змушена звернутися до суду з проханням про дачу згоди на виїзд доньки за кордон, оскільки відмова відповідача в наданні такого дозволу є безпідставною.

В судовому засіданні представник позивачки позов підтримав з підстав викладених в ньому.

Відповідач позов не визнав мотивуючи тим, що позивачкою не надано доказів про те, що дочка має де проживати.

Представник третьої особи органу опіки та піклування Бердичівського міськвиконкому позов підтримала.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що неповнолітня ОСОБА_6 народилася 18.06.1996 року у м. Бердичеві Житомирської області, громадянка України, її батькам являються сторони по справі.

/а.с.4,5,8/

Рішенням Бердичівського міськрайонного суду від 19.11.1999 року за позовом відповідача про передачу дочки йому на виховання було відмовлено /а.с.6/ Дочка сторін вписана в паспорт позивачки, має вид на жительство в Чеській Республіці, де проживає у Траті 905,506 01 м. Йїчін, відвідує початкову восьмирічну школу м. Йїчін, Гусова 170 від 01.09.2003 року, являється учиницею 8-го класу, навчається на «відмінно»

/а.с.5,10,25/.

Районним управлінням міграційної і пограничної поліції Граден Кралове Чеської Республіки задоволено заяву неповнолітньої ОСОБА_6, надано їй дозвіл на тривале перебування в республіці з 01.06.2002 року по 18.06.2011 року /а.с.13/.

Згідн довідки Міністерства внутрішніх справ Чеської Республіки дочці сторін надано дозвіл на проживання в республіці за адресою: Їчін- Валдіцке передмістя, у Траті 905, Їічінський район /а.с.23/. Отже дитина має місце проживання за вказаною адресою проживає і мати дитини, яка має дозвіл на проживання та місце роботи.

/а.с.19,21/.

Отже доводи відповідача про ненадання дозволу на виїзд дочки за кордон, являються безпідставними. Крім того , згідно ч. 3 ст. 160 СК України якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Дочка сторін досягла чотирнадцяти років, проживає з матір»ю в Чеській Республіці, там навчається і бажає там проживати.

Згідно ч. 2 ст. 4 Закону України « Про порядок виїзду з України і в»Їзд в Україну громадян України» за відсутністю згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду.

Суд приходить до висновку про безпідставність ненадання дозволу батьком дитини на її виїзд за кодон, а тому позов чвляється підставним і таким, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10,11,60,209, 212-215, ЦПК України, ст.160 ч. 3 СК України, Законом України від 21.01.1994 року із змінами « Про порядок виїзду з України і в»їзду в Україну громадян України» суд,-

вирішив:

Позов ОСОБА_5 до ОСОБА_2 задовільнити .

Надати дозвіл на виїзд неповнолітньої ОСОБА_6 Геннадієвни, ІНФОРМАЦІЯ_1 , за кордон.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуючий