Справа № 22ц-308/10 Головуючий у 1 інстанції: Лівандовська-Кочура Т.В.
Провадження № 22ц-308/10 Категорія: 19 Доповідач: Мудренко Л. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 березня 2010 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Мудренко Л.І.,

суддів - Веремчук Л.М., Русинчука М.М.,

при секретарі Лещенко Т.І.,

з участю: представника позивачки ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3, представника відповідача акціонерного банку «Брокбізнесбанк» ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до акціонерного банку «Брокбізнесбанк», ОСОБА_2 про визнання недійсним договору застави, за апеляційною скаргою позивачки на рішення Луцького міськрайонного суду від 2 грудня 2009 року,

встановила:

Рішенням Луцького міськрайонного суду від 2 грудня 2009 року позов задоволено.

Постановлено визнати недійсними додаткові угоди, укладені між акціонерним банком «Брокбізесбанк» та ОСОБА_2 №3, №4 від 26.05.2008 року та 10.10.2008 року до кредитного договору №09/07 від 26.06.2007 року.

В апеляційній скарзі позивачка просить скасувати вказане рішення суду з передачею справи на новий розгляд, посилаючись на те, що суд першої інстанції не розглянув її первісного позову, зазначивши в своєму рішенні про зміну представником позивача позовних вимог, чого насправді не було.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення суду - скасуванню з передачею справи на новий розгляд з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_5 пред'явлено позов про визнання недійсним договору застави від 26.06.2009 року, укладеного між її чоловіком ОСОБА_2 і АБ «Брокбізнесбанк» на забезпечення виконання вказаним заставодавцем своїх зобов'язань за укладеним між цими ж сторонами в той же день кредитного договору (а.с.5-9, 12-14).

Вказаний договір оспорено з тих підстав, що після укладення згаданого кредитного договору між його учасниками 26 травня і 10 жовтня 2008 року укладено додаткові угоди про підвищення відсотків за користування кредитними коштами, що, на думку позивачки, порушує її права, оскільки змінює істотні умови зазначеного договору застави, предметом якого є їх спільне з позичальником майно подружжя.

Оскаржуваним рішенням суд не вирішив зазначеної в позовній заяві вимоги, а визнав недійсними згадані додаткові угоди, пославшись на те, що представник позивачки в останньому судовому засіданні уточнила позовні вимоги і просила визнати недійсними ці угоди.

Як представник позивачки, так і представник названого банку, які брали участь в останньому судовому засіданні, заперечили в суді апеляційної інстанції таку зміну позовних вимог.

Протокол судового засідання в розглядуваній ситуації не може бути доказом наведеної в рішенні обставини, оскільки фіксування судового засідання має здійснюватись не протоколом, а за допомогою звукозаписувального технічного засобу (ст. 197 ч. 1 ЦПК України). При цьому використання протоколу для фіксування судового засідання всупереч цій нормі позбавляє можливості осіб, які беруть участь у справі, доводити неправильність чи неповноту здійснених в ньому записів через відсутність норми, яка б передбачала процедуру внесення зауважень на цей протокол і їх розгляд.

Окрім цього, при зазначеній зміні предмету позову (з визнання

недійсним договору застави на визнання недійсними додаткових угод до

кредитного договору) повинні бути змінені й підстави позову, оскільки вони

є різними, що не може обмежуватись лише зміною предмету позову, а

вимагає пред'явлення нового позову шляхом подання нової письмової

позовної заяви, чого в розглядуваному випадку не було.

З наведеного випливає, що суд першої інстанції не вирішивши первинного позову, вирішив по суті позов, який не пред'являвся позивачкою чи її представником, і цей недолік не може бути усунутий шляхом постановлення додаткового рішення, у зв'язку з чим оскаржуване рішення суду підлягає скасуванню з передачею справи на новий розгляд.

Керуючись ст. ст. 307, 311 ч. 1 п. 5, 313-315 ЦПК України, колегія

суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу позивачки ОСОБА_5 задовольнити.

Рішення Луцького міськрайонного суду від 2 грудня 2009 року в

даній справі скасувати, а справу передати на новий розгляд до того ж суду

іншим суддею.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: