АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2010 року Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - Гайдук В.І.,

суддів - Варенко О.П., Лаченкової О.В.,

при секретарі - Самоткан В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 03 березня 2010 року

у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу недійсним, -

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2009 року позивач звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу недійсним, посилаючись на те, що вона разом зі своїм чоловіком ОСОБА_4, який помер 23.06.2004 року, в період з 1961-1962 року збудували в с.Велика Костромка, по вул.Пролетарській, 15-а, будинок. Після смерті чоловіка вона проживала в будинку одна.

В 2005 році ОСОБА_5 зі своєю родиною перейшли проживати до її будинку. 26.01.2007 року ОСОБА_5 помер, його дружина ОСОБА_6, та діти: син ОСОБА_2, дочка - ОСОБА_7, залишились проживати з нею.

Влітку 2007 року ОСОБА_6 умовила її оформити договір купівлі-продажу будинку за адресою: с.Велика Костромка вул. Пролетарська 15-а, на онука - ОСОБА_2, з тим, що вони за нею будуть доглядати. Договір купівлі-продажу будинку було оформлено, проте кошти за продаж будинку нею не було отримано. Після укладення вищевказаного договору купівлі-продажу будинку, ОСОБА_6 та відповідач почали зневажливо ставитись до неї, вона вимушена була покинути домоволодіння.

Вважає, що шляхом обману ОСОБА_2 та ОСОБА_6 змусили її оформити договір купівлі-продажу будинку, тому просить: визнати недійсним договір купівлі-продажу житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: с.Велика Костромка по вул.Пролетарській 15-а, Апостолівського району, Дніпропетровської області, укладений між нею та ОСОБА_2.

Рішенням Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 03 березня 2010 року позов задоволено, визнано недійсним договір купівлі-продажу житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: вулиця Пролетарська, 15 «а» в селі Велика Костромка, Апостолівського району Дніпропетровської області, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 22 серпня 2007 року.

В апеляційній скарзі відповідач посилається на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, в зв'язку з чим ставить питання про скасування судового рішення та ухвалення нового рішення, яким у позові ОСОБА_3 відмовити у повному обсязі.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу необхідно відхилити, а рішення суду залишити без змін з наступних підстав.

Судом встановлено і підтверджується матеріалами справи, що позивачу на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Апостолівською державною нотаріальною конторою Дніпропетровської області 13 червня 2005 року за р.№ 731 та зареєстрованого в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно 13 липня 2005 року, належав житловий будинок № 15-а по вул.Пролетарській в с.Велика Костромка Апостолівського р-ну Дніпропетровської області. 22 серпня 2007 року між сторонами укладено договір купівлі-продажу зазначеного житлового будинку, посвідчений приватним нотаріусом Апостолівського районного нотаріального округу, зареєстрований в реєстрі за № 2835. 27 серпня 2007 року КП «Апостолівське бюро технічної інвентаризації» зареєстровано право власності на спірний будинок за відповідачем.

Вирішуючи даний спір, який виник між сторонами, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі зясував права та обовязки сторін, обставини справи, перевірив доводи позивача та дав їм належну правову оцінку, постановив рішення, яке відповідає вимогам закону. Задовольняючи позов, суд першої інстанції, керуючись ст.ст.203 ч.5, 215, 216, 655 ЦК України, виходив з того, що відповідач не передав кошти за придбаний будинок позивачу, правочин не був спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним та обґрунтовано прийшов до висновку про задоволення позовних вимог позивача.

Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені наявними в матеріалах справи письмовими доказами, а також поясненнями відповідача, який і в суді апеляційної інстанції підтвердив, що кошти за придбаний будинок позивачу не передавав, між ними склались складні стосунки, позивач у спірному будинку не проживає.

Приведені в апеляційній скарзі доводи відповідача про неправомірне посилання судом на норми ст.216 ЦК України, похилий вік позивача, близький родинний звязок сторін та інше не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вони не впливають на законність прийнятого судом рішення.

Інші доводи відповідача, викладені в апеляційній скарзі, зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці та особистого тлумачення апелянтом норм права.

Відповідно ж до ст.212 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та обєктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Порушень матеріального чи процесуального закону, які могли б призвести до скасування судового рішення, судом апеляційної інстанції не встановлено.

Таким чином, доводи апеляційної скарги є необґрунтованими, а рішення суду відповідає вимогам закону та матеріалам справи.

Керуючись ст.ст.303,307,308 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 03 березня 2010 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з цього часу.

Головуючий

Судді