МАЛИНОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ___________
Справа №2-7106/2010
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14.12. 2010 року м. Одеса
Малиновський районний суд міста Одеси в складі:
головуючого - судді Сегеди О.М.
при секретарі - Луньовій В.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Одесі цивільну справу за позовом Військового інституту Одеського національного політехнічного університету до ОСОБА_1 , про відшкодування шкоди завданої державі,
У серпні 2010р. Військовий інститут Одеського національного політехнічного університету, який є правонаступником Одеського ордена Леніна інституту Сухопутних військ звернувся до суду із зазначеним позовом до ОСОБА_1 , посилаючись на те, що при проходженні останнім дійсної військової служби у військовій частині НОМЕР_1 на посаді старшини роти, у нього 07.12.2002р була виявлена нестача військового майна, яке було закріплено за ним на суму 5884,46 грн.. Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 03.01.2003р. №1 ОСОБА_1 був притягнутий до матеріальної відповідальності із застосуванням кратності, відносно розміру вартості втраченого майна, відповідно до Положення «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі», затвердженого постановою Верховної Ради України № 243/95 ВР від 23 червня 1995р. Сума нестачі, яка була занесена в книгу обліку нестач військової частини НОМЕР_1 склала 8999,02 грн. В рахунок відшкодування збитків з грошового забезпечення ОСОБА_1 було утримано 3199,02 грн., тому сума заборгованості на день звільнення відповідача склала 5800,00 грн. Вказана сума як дебіторська заборгованість була прийнята на бухгалтерський облік позивача. Тому позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь суму збитків завданих державі в розмірі 5800,00 грн.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав заяву про підтримання позовних вимог у повному обсязі та просив провести розгляд справи в його відсутність (а.с.46)
Відповідач в судове засідання не з,явився надав суду заяву про визнання позовних вимог та просив суд слухати справу в його відсутність (а.с.44)
Дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи позивача, проаналізувавши і оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Згідно ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом.
Суд вважає, що правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються Положенням «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі», затвердженим постановою Верховної Ради України № 243/95 ВР від 23 червня 1995р. (далі Положення).
Вказаним Положенням визначаються підстави і порядок притягнення до матеріальної відповідальності військовослужбовців і призваних на збори військовозобов`язаних, винних у заподіянні шкоди державі під час виконання ними службових обов`язків, передбачених актами законодавства, військовими статутами, порадниками, інструкціями та іншими нормативними актами.
Відшкодуванню підлягає пряма дійсна шкода, заподіяна розкраданням, пошкодженням, втратою чи незаконним використанням військового майна, погіршенням або зниженням його цінності, що спричинило додаткові витрати для військових частин, установ, організацій, підприємств та військово-навчальних закладів для відновлення, придбання майна чи інших матеріальних цінностей або надлишкові виплати.
Військове майно це державне майно, закріплене за відповідними військовими частинами.
Відповідно до п.3 Положення військовослужбовці і призвані на збори військовозобов`язані несуть матеріальну відповідальність за наявності: заподіяння прямої дійсної шкоди; противоправної їх поведінки; причинного зв`язку між противоправною поведінкою і настанням шкоди; вини у заподіянні шкоди.
Згідно п. 14 Положення відшкодування військовослужбовцем і призваним на збори військовозобов`язаних прямої дійсної шкоди, заподіяної державі, здійснюється у кратному співвідношенні до вартості майна.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 проходив дійсну військову службу у військовій частині НОМЕР_1 на посаді старшини роти в званні прапорщика.
07 грудня 2002р. у ОСОБА_1 була виявлена нестача військового майна, яке було за ним закріплено на суму 5884,46 грн.
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 03.01.2003р. №1 ОСОБА_1 був притягнутий до матеріальної відповідальності із застосуванням кратності, відносно розміру вартості втраченого майна, відповідно до Положення «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі», затвердженого постановою Верховної Ради України № 243/95 ВР від 23 червня 1995р. (а.с.7).
Відповідно до розрахунку вартості втраченого майна, який був зроблений на підставі Положення «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі», сума нестачі склала 8999,02 грн.
Сума нестачі, яка була занесена в книгу обліку нестач військової частини А-3016 склала 8999,02 грн.(а.с. 8).
Встановлено, що ОСОБА_1 в рахунок відшкодування збитку повернув 3199,02 грн., тому сума нестачі на час його звільнення склала 5800,00 грн.
Наказом Головнокомандувача Сухопутних військ ЗС України від 05 липня 2005р. № 39 прапорщика ОСОБА_1 було звільнено з військової служби відповідно до п.63 п.п. «з» Положення про проходження військової служби особами офіцерського складу, прапорщиками (мічманами) Збройних Сил України, затвердженого Указом Президента України від 07.11.2001р. № 1053/2001 (у зв`язку з обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили), що підтверджується довідкою (а.с.6).
З 28 липня 2005р. по 04 квітня 2008р. ОСОБА_1 відбував покарання в Новобузькому виправному центрі № 103 Миколаївської області, був звільнений 04.04.2008р. умовно-достроково (а.с. 10).
Відповідно до наказу Міністерства оборони України від 09.08.2007р. № 453/728 Військовий інститут Одеського національного політехнічного університету, який є правонаступником Одеського ордена Леніна інституту Сухопутних військ (а.с.28).
На підставі акту прийому-передачі дебіторської та кредиторської заборгованості Одеського ордена Леніна інституту Сухопутних військ до правонаступника Військового інституту Одеського національного політехнічного університету була прийнята на бухгалтерський облік позивача як дебіторська заборгованість сума матеріальних збитків ОСОБА_1 в розмірі 5800,00грн.(а.с.12)
Відповідно до ч.1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.
Тому при винесенні рішення, суд враховує те, що відповідач повністю визнав позовні вимоги позивача в частині стягнення з нього матеріальної шкоди, а тому у відповідності до ч.1 ст. 61 ЦПК України зазначені обставини не підлягають доказуванню.
Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд також вирішує питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.
Судовий збір у справі складає 58,00 грн., витрати на ІТЗ судового розгляду справи - 120 грн., які сплачені позивачем при зверненні до суду.
Керуючись п.3,14 Положення «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі», затвердженого постановою Верховної Ради України № 243/95 ВР від 23 червня 1995р., ст.ст. 10, 11, 60, 61, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд
вирішив:
Позовну заяву Військового інституту Одеського національного політехнічного університету до ОСОБА_1 , про відшкодування шкоди завданої державі, задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Військового інституту Одеського національного політехнічного університету суму матеріальної шкоди в розмірі 5800 (п`ять тисяч вісімсот) гривень.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Військового інституту Одеського національного політехнічного університету витрати по сплаті судового збору у сумі 58 (п`ятьдесят вісім) гривень та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового розгляду справи в сумі 120 (сто двадцять) гривень.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви апеляційної скарги.
Суддя: О.М. Сегеда