АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22ц-2556/10 Головуючий у 1-й інстанції Савічев В.О. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2010 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді: Гальонкіна С.А.,

Суддів : Корнієнка В.І., Абрамова П.С.,

При секретарі : Амеліній М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 09 лютого 2010 року

по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача Апеляційного суду, -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 09 лютого 2010 року позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики задоволено частково .

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 суму боргу за договором позики від 22.12.2008 року в розмірі 350 000 грн., інфляції в розмірі 27 357 грн. 65 коп., 3% річних від простроченої суми за весь час прострочення в сумі 9090 грн. 72 коп., за сплачене державне мито в сумі 1 700 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з прийнятим рішенням ОСОБА_2 подав на нього апеляційну скаргу, в якій зазначає, що дане рішення вважає прийнятим з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Просить скасувати рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука від 09 лютого 2010 року в частині стягнення з нього грошових коштів і ухвалити нове, яким відмовити ОСОБА_3 в задоволенні позову про стягнення боргу за договором позики повністю.

Колегія суддів, заслухавши доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши матеріали справи та мотиви скарги , підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду не вбачає.

У відповідності до ч.1 ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Судом вірно встановлено, що 22.12.2008 року між сторонами укладено договір позики на суму 350 000 грн. з кінцевою датою повернення 20.01.2009 року.

В підтвердження цього відповідачем була власноруч написана розписка, де ОСОБА_2 зазначив, що дійсно взяв в борг вказану суму і зобовязується повернути її до 20 січня 2009 року.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства.

Відповідно до ст. 1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Станом на 30 листопада 2009 року позивачу борг не повернуто.

Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій саме кількості, того самого роду та такої самої кості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд вірно виходив з того, що ОСОБА_2 всупереч умовам договору в обумовлений строк борг не повернув .

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Не заслуговують на увагу твердження відповідача ОСОБА_2, щодо неотримання ним зазначених у договорі позики коштів, оскільки він під час судового розгляду сплатив позивачу 13 000 грн. та 56 000 грн. фактично визнавши отримання коштів і існування боргових зобовязань між ними .

Доказів на підтвердження заходів примусу в судовому засіданні не надавалося.

Крім того колегія суддів приймає до уваги те, що на виконання рішення суду про стягнення боргу сторонами було укладено мирову угоду про повернення апелянтом коштів взятих в борг.

За таких обставин, колегія суддів підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду не вбачає .

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 09 лютого 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двох місяців з дня набрання нею законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду України.

Головуючий: (підпис) ОСОБА_1

Судді: (підпис) ОСОБА_4

(підпис) ОСОБА_5

Згідно з оригіналом:

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області ОСОБА_1