Справа № 2-112/10
Провадження №без н/п
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

27 квітня 2010 року Малинський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого - судді Тимошенка А.О.,

за участю:

секретаря Єнько Т.А.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2 ОСОБА_3,

відповідача ОСОБА_4,

представника відповідача ОСОБА_5 ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті ОСОБА_7 цивільну справу за позовом ОСОБА_2 та ОСОБА_1 до ОСОБА_5 та ОСОБА_4 про стягнення матеріальної та моральної шкоди завданої залиттям квартири,-

встановив:

Позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 звернулись в суд з позовом до ОСОБА_5 та ОСОБА_4 в якому просили стягнути з відповідачів на їх користь матеріальну та моральну шкоду завдану залиттям квартири в наступних розмірах:

- стягнути з ОСОБА_5 2813 гривень матеріальної шкоди в солідарному порядку, а саме: 1875 гривень на користь ОСОБА_2 та 938 гривень на користь ОСОБА_1;

- стягнути з ОСОБА_4 1406 гривень матеріальної шкоди в солідарному порядку, а саме: 937 гривень на користь ОСОБА_2 та 469 гривень на користь ОСОБА_1;

- стягнути з ОСОБА_5 666 гривень моральної шкоди в солідарному порядку, а саме: 444 гривні на користь ОСОБА_2 та 222 гривні на користь ОСОБА_1;

- стягнути з ОСОБА_4 333 гривні моральної шкоди в солідарному порядку, а саме: 222 гривні на користь ОСОБА_2 та 111 гривень на користь ОСОБА_1

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримала та пояснила, як 21 березня 2008 року приблизно о 10 годині 30 хвилин їй подзвонили сусіди і повідомили, що знадвору по стінам її квартири тече вода. Прибігши до квартири, побачила що вона вся залита водою, крім однієї маленької кімнати. Вода текла зі стелі та по стінах з квартири № 6, яка знаходиться поверхом вище. Там проживають ОСОБА_5 та її дочка ОСОБА_4, однак вони її того дня до своєї квартири не впустили. Позивач одразу викликала працівників комунального підприємства, які перекрили воду до будинку та відключили світло, щоб не сталося коротке замикання. Зі слів ОСОБА_4 вияснилося, що всі поміняли нові труби для води, а вони не поміняли і користувалися краном із ванної кімнати, набираючи воду у посуд. Внаслідок цього і сталося залиття. Наступного дня відповідачі впустили до себе працівників комунального підприємства, які оглянули квартиру та склали відповідний акт.

Представник позивача ОСОБА_2 також позов підтримав та пояснив, що саме діями відповідачів була завдана шкода, оскільки майстром ОСОБА_8 було проведено огляд квартир і встановлено, що причиною залиття квартири № 2 стало відкриття крану в квартирі № 6, а не проривання труби. Це було викладено в акті від 22 березня 2008 року. В акті було вказано, що внаслідок того, що в квартирі № 6 господарі не закрили кран відбулося залиття квартири поверхом нижче.

Представник відповідача ОСОБА_5 позов не визнала та пояснила, що в день залиття квартири позивачів ОСОБА_5 прийшла додому близько 11 години і сіла трохи відпочити. Раптом до квартири забігла сусідка ОСОБА_9 і повідомила, що зі стін будинку з вулиці ллється вода між другим і першим поверхом. ОСОБА_9 обійшла квартиру ОСОБА_5, але наявність води не виявила. Потім до неї в квартиру зайшли сусіди і троє представників комунального підприємства, які також нічого не виявили.

Відповідач ОСОБА_4 також позов не визнала та пояснила, що 21 березня 2008 року її вдома не було, оскільки вона була на роботі. Додому приїхала дуже пізно, але нічого в квартирі не помітила. Ніякого затоплення не було. Наступного дня була вдома сама, оскільки її мама ОСОБА_5 поїхала до лікарні. Десь о 8 годині 30 хвилин хтось постукав в двері квартири. Відчинивши їх, побачила, що на порозі стоять сусіди, депутат ОСОБА_7 та двоє сантехніків. Вони з ліхтариками пішли шукати воду, але нічого не знайшли. Після цього склали акт і ОСОБА_4 його підписала.

Суд, заслухавши пояснення сторін і їх представників, а також дослідивши надані сторонами докази, вважає, що в позові до ОСОБА_4 повинно бути відмовлено повністю за безпідставністю, а позов до ОСОБА_5 підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є співвласниками квартири АДРЕСА_1 (а.с. 18-20). ОСОБА_2 належить 2/3 частки, а ОСОБА_1 1/3 частка вищевказаної квартири. Над ними, в квартирі АДРЕСА_2, проживають ОСОБА_5 та її дочка ОСОБА_4 (а.с. 6). Ця квартира також належить їм на праві спільної часткової власності (а.с. 21-22). ОСОБА_5 належить 2/3 частки, а ОСОБА_4 1/3 частки квартири. Згідно довідки Виробничого комунального житлово-ремонтного експлуатаційного підприємства від 04.04.2008 року (а.с. 9) 21 березня 2008 року сталося залиття квартири АДРЕСА_3. Вини комунального підприємства в цьому не вбачається, оскільки система водо-, та теплопостачання була в справному стані. Відповідно до акту від 22 березня 2008 року (а.с. 8), який складений за участю депутата Малинської міської ради ОСОБА_7, майстра Виробничого комунального житлово-ремонтного експлуатаційного підприємства ОСОБА_8, співвласника квартири АДРЕСА_4 ОСОБА_4 та мешканки ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_10 (а.с. 7), підтоплення квартири АДРЕСА_3 сталося з квартири № 6 верхнього поверху. Внаслідок того, що вилилась велика кількість води, пошкоджена стеля кухні, коридору, зали і однієї спальні. Також в цих кімнатах пошкоджені шпалери, на кухні пошкоджені шафи, а на ламінованій підлозі знаходилась вода. З цим актом погодилась та підписала відповідач ОСОБА_4 (а.с. 7 зворот).

Свідок ОСОБА_9 показала, що 21 березня 2008 року йшла з базару і побачила, що по стіні та вікнах першого поверху будинку № 3 по вул. Лисенка ллється вода. Вона лилася з під вікон квартири № 6. У звязку з цим зайшла до квартири № 6 та запитала у ОСОБА_5 що сталося. Вона відповіла, що нічого. Оглянувши квартиру, також нічого не виявила.

Свідки ОСОБА_11, ОСОБА_12 та ОСОБА_13 також показали, що 21 березня 2008 року вони були в квартирі АДРЕСА_5. Там знаходилась ОСОБА_5 Однак ніякої води в квартирі вони не виявили.

Свідок ОСОБА_7 показав, що він, як депутат Малинської міської ради, був присутнім при встановленні причин затоплення квартири позивачів. З ним був присутній також майстер Виробничого комунального житлово-ремонтного експлуатаційного підприємства. При огляді квартири АДРЕСА_6 труб виявлено не було. Затоплення сталося внаслідок відкриття крану, який знаходився під умивальником. Про це був складений акт про затоплення. Господарка вищевказаної квартири ОСОБА_4 пояснила, що це її мати (ОСОБА_5В.) забула закрити кран.

Свідок ОСОБА_8 також пояснив, що він працює майстром Виробничого комунального житлово-ремонтного експлуатаційного підприємства і був присутнім при огляді квартири АДРЕСА_7 та при складанні акту про залиття. При огляді вищевказаної квартири встановлено, що мийка, яка розміщена на кухні, не підєднана до труби, яка йшла з ванної кімнати. Ця труба перекривалась краном, який також знаходився у ванній кімнаті. З цієї труби і сталося залиття квартири № 2. Води в квартирі відповідачів не було видно тому, що вона вся стікала під підлогу і виливалася вже в квартирі позивачів. З пояснень ОСОБА_4 стало зрозуміло, що її мати (ОСОБА_5В.) забула закрити кран і внаслідок цього почала витікати вода.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. На таких же умовах, відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, відшкодовується і завдана моральна шкода, за виключенням випадків встановлених законом.

З вищезазначених доказів вбачається, що саме діями ОСОБА_5 заподіяна шкода позивачам, а тому вона повинна нести відповідальність за завдану матеріальну та моральну шкоду. Вини ОСОБА_4 в заподіянні шкоди позивачам судом не встановлено, отже суд відмовляє в задоволенні до неї позову повністю за безпідставністю.

Згідно висновку експерта (а.с. 10-17) розмір матеріальної шкоди завданої власникам квартири АДРЕСА_1 становить 4446 гривень. Однак розмір шкоди заявлений позивачами становить 4219 гривень, а тому суд стягує з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 та ОСОБА_1 4219 гривень завданої матеріальної шкоди відповідно до їх часток у праві власності на квартиру, що становить: на користь ОСОБА_2 2813 гривень; на користь ОСОБА_1 1406 гривень.

Визначаючи розмір моральної шкоди, яка підлягає стягненню з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 та ОСОБА_1, суд керується ст. 23 ЦК України. В ній зазначено, що моральна шкода полягає: у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Враховуючи всі вищевказані обставини, суд визначає розмір моральної шкоди, завданої позивачам, по 200 гривень кожному.

Вирішуючи питання про стягнення судових витрат, суд керується ст. 88 ЦПК України і стягує з ОСОБА_5 на користь позивачів понесені ними витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Від сплати судового збору позивачі та відповідачі звільнені на підставі абзацу 3 пункту 18 частини1 статті 4 Декрету КМУ «Про державне мито», як потерпілі внаслідок Чорнобильської катастрофи 4 категорії.

Суд не відшкодовує позивачам витрати на правову допомогу, оскільки ними не надано доказів, що така допомога їм надавалася. Також суд не стягує з відповідачів витрати на проведення експертизи, оскільки ці витрати понесені по іншій справі, позовна заява по якій біла залишена без розгляду (а.с. 57-63).

Враховуючи вищевказане, керуючись ст.ст. 3, 11, 60, 88, 176, 180, 185, 212-216 Цивільного процесуального кодексу України, на підставі ст.ст. 23, 1166, 1167 Цивільного кодексу України,-

вирішив:

Позов ОСОБА_2 та ОСОБА_1 до ОСОБА_5 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 заподіяну матеріальну шкоду завдану залиттям квартири в розмірі 2813 гривень та моральну шкоду в розмірі 200 гривень.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 заподіяну матеріальну шкоду завдану залиттям квартири в розмірі 1406 гривень та моральну шкоду в розмірі 200 гривень.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 14 гривень 51 копійка.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 12 гривень 19 копійок.

В задоволенні позову ОСОБА_2 та ОСОБА_1 до ОСОБА_4 відмовити повністю за безпідставністю.

Від сплати судового збору ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 звільнені на підставі абзацу 3 пункту 18 частини 1 статті 4 Декрету КМУ «Про державне мито», як потерпілі внаслідок Чорнобильської катастрофи 4 категорії.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження до Малинського районного суду протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя: ОСОБА_14