Ізяславський районний суд Хмельницької області
Справа № 2-66/10 р.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2010 року Ізяславський райсуд Хмельницької області в складі головуючої судді Янішевської О. С., при секретарі Новіковій Л. В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ізяславі справу за позовом ОСОБА_1 підприємства «Мислятин» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про повернення безпідставно набутого майна,

в с т а н о в и в :

Комунальне підприємство «Мислятин» звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про повернення безпідставно набутого майна, мотивуючи це тим, що 29 січня 2008 року між ОСОБА_1 підприємством «Мислятин» та приватним підприємцем ОСОБА_4 був укладений договір купівлі-продажу деревини обумовленої породи, сорту та якості, згідно умов якого Комунальне підприємство «Мислятин» було зобовязане передати ОСОБА_4 товар у власність, а ОСОБА_4 була зобовязана прийняти товар та сплатити його вартість. ОСОБА_4 оплату провела відповідно до умов договору, однак товару не отримала, хоча позивач стверджує, що товар був повністю відпущений ОСОБА_1 підприємством «Мислятин» ОСОБА_4 протягом січня-червня 2008 року та отриманий особами, вказаними самою ОСОБА_4 водіями ОСОБА_2 та ОСОБА_3 згідно накладних. Оскільки ОСОБА_4 товару не отримала, а позивач наполягає, що товар відпустив ОСОБА_2 та ОСОБА_3, позивач вважає, що товар утримують у себе відповідачі і просить суд зобовязати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 повернути безпідставно набуте майно або стягнути з них вартість цього майна.

Представник позивача ОСОБА_1 підприємства «Мислятин» - директор підприємства ОСОБА_5- в судовому засіданні позовні вимоги підтримав.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги не визнали.

Представник третьої сторони на боці відповідача без самостійних вимог ОСОБА_6 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав.

Допитавши сторони, свідків, перевіривши матеріали справи, документи, надані на огляд суду, суд знаходить, що позов задоволенню не підлягає з таких підстав.

Згідно вимог ст. 11 Цивільного Кодексу України цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки. Підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 655 Цивільного Кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 662 Цивільного Кодексу України продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Згідно вимог ст. 387 Цивільного Кодексу України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Відповідно до ст. 1212 Цивільного Кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Ці положення застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження

майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Згідно вимог ст. 1213 Цивільного Кодексу України набувач зобов'язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна.

29 січня 2008 року між ОСОБА_1 підприємством «Мислятин» та приватним підприємцем ОСОБА_4 був укладений договір купівлі-продажу деревини обумовленої породи, сорту та якості, що підтверджується копією договору, поясненнями представника ОСОБА_4 ОСОБА_6

За умовами вказаного договору Комунальне підприємство «Мислятин» було зобовязане передати ОСОБА_4 товар у власність, а ОСОБА_4 була зобовязана прийняти товар та сплатити його вартість.

ОСОБА_4 оплату провела відповідно до умов договору, однак товару не отримала, що підтверджується поясненнями ОСОБА_6, ОСОБА_5, рішенням господарського суду Хмельницької області № 11/982 від 05 листопада 2009 року, яким встановлено факт передачі грошей ОСОБА_4 ОСОБА_1 підприємству «Мислятин» та факт невиконання ОСОБА_1 підприємством «Мислятин» своїх зобовязань за договором, тобто ненадання ОСОБА_4 оплаченого товару.

ОСОБА_5 посилається на те, що товар був відвантажений на вантажні автомобілі, які належать ОСОБА_6, якими керували ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Самі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 категорично заперечують факт отримання від ОСОБА_1 підприємства «Мислятин» деревини за договором від 29 січня 2008 року, хоча не заперечують, що, працюючи у приватного підприємця ОСОБА_6 раніше вивозили деревину від ОСОБА_1 підприємства «Мислятин».

На підтвердження факту отримання відповідачами товару ОСОБА_5 надав копії накладних, в яких зазначено, що товар був відпущений ОСОБА_4 особисто, оскільки в графах «через кого» та «довіреність серія номер від» будь-які записи відсутні, в графі «прийняв» («одержав») стоять підписи. Будь-яких доказів того, що підписи належать ОСОБА_2 та ОСОБА_3 позивачем суду надано не було.

Для підтвердження факту отримання товару саме відповідачами позивачем було заявлене клопотання про допит в якості свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_9, однак зазначені свідки факту отримання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 товару за договором купівлі-продажу від 29 січня 2008 року, дати отримання, кількість, породу, сорт та якість отриманої деревини підтвердити не змогли, лише вказали, що бачили ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за кермом вантажних автомобілів, загружених деревиною, на території ОСОБА_1 підприємства «Мислятин». Відповідачі наполягають, що свідки могли бачити їх за кермом вантажних автомобілів, загружених деревиною, на території ОСОБА_1 підприємства «Мислятин» у 2007 році, оскільки того року приватний підприємець ОСОБА_6 купляв у ОСОБА_1 підприємства «Мислятин» деревину, а відповідачі в силу своїх посадових обовязків її вивозили. Пояснення відповідачів підтвердив ОСОБА_6, котрий надав суду копію накладної, згідно якої він дійсно купляв у ОСОБА_1 підприємства «Мислятин» лісоматеріал 02 лютого 2007 року.

Представник позивача посилається на матеріали перевірки, яку проводила прокуратура Ізяславського району, як на підтвердження факту отримання відповідачами товару за договором купівлі-продажу від 29 січня 2008 року, однак досліджені в ході судового розгляду матеріали перевірки, яку проводила прокуратура Ізяславського району з даного приводу, не містять доказів, які б підтверджували цей факт.

Згідно умов договору купівлі-продажу перехід права власності відбувається в момент передачі товару, що оформляється товарно-транспортною накладною та специфікацією форми ЛГ-25, однак таких документів позивачем та його представником суду надано не було.

За таких обставин суд вважає недоведеним факт отримання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 товару за договором купівлі-продажу від 29 січня 2008 року, а тому позов задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 11, 387, 655, 662, 1212, 1213 Цивільного Кодексу України, ст. ст.10, 11, 57, 58, 59, 60, 62, 63, 64, 209, 212, 213, 214, 215, 218, 292, 294, 296 Цивільного процесуального Кодексу України,

Р І Ш И В :

В задоволенні позову відмовити.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються апеляційному суду Хмельницької області через Ізяславський райсуд.

Суддя