Справа № 2-396/10
Провадження № -
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2010 року Городищенський районний суд

Черкаської області

в складі :

судді Черненка В.О.

при секретарі Сидоренко О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Городище цивільну справу за позовом Прокурора Городищенського району, в інтересах ОСОБА_1, до ОСОБА_2 пенсійного фонду України в Городищенському районі Черкаської області про зобов'язання здійснити перерахунок та виплату недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги «дітям війни», -

ВСТАНОВИВ:

08.06.2010 року, Прокурор Городищенського району, в інтересах ОСОБА_1, звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати протиправною бездіяльність УПФ України в Городищенському районні по невиплаті підвищення до пенсії та зобовязати відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1, з підвищенням її на 30% мінімальної пенсії за віком.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, прокурор посилається на те, що ОСОБА_1 відноситься до соціальної категорії «дитина війни» та відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» з липня 2007 року по грудень 2009 року має право на отримання соціальної допомоги в розмірі 30% від мінімального розміру пенсії за віком. Зазначена соціальна допомога у 2007 році позивачу не виплачувалась взагалі, а у 2008-2009 роках виплачувалась у розмір 10% від мінімальної пенсії за віком, всупереч 30%, встановлених Законом України «Про соціальний захист дітей війни». Звернувшись до УПФ в Городищенському районі про підвищення пенсії на 30% від мінімальної пенсії за віком, ОСОБА_1 отримав відмову щодо перерахунку пенсії. Відповідач, всупереч рішенню Конституційного Суду № 6-рп/2007 від 09 липня 2007 року та рішенню від 22.05.2008 року, яким були визнані неконституційними окремі положення Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік» та Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік», в тому числі і щодо зупинення ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», не здійснив нарахування та виплату гарантованої державою соціальної виплати. Згідно розрахунків позивача, сума невиплаченої допомоги з 2007 по 2009 рік склала 2629 гривень 46 копійок, з яких: за 2007 рік 703 гривні 86 копійок; за 2008 рік 700 гривень 40 копійок; за 2009 рік 1225 гривень 20 копійок. Відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», рішення щодо призначення, донарахування і перерахунок пенсії, приймаються територіальними органами Пенсійного фонду України за місцем проживання пенсіонерів. Тобто, обовязок по нарахуванню та виплаті доплати до пенсії ОСОБА_1, передбаченої ст. 6 Закону України «Про соціальних захист дітей війни», покладено на відповідні територіальні управління за місцем його проживання. Відповідно до ст. 257 ЦК України, позовна давність встановлюється у три роки. Разом з цим, ст. 261 ЦК України зазначає, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Про порушення законних прав ОСОБА_1, прокуратура Городищенського району дізналася лише після звернення його до прокуратури району, а саме 24.02.2010 року. Враховуючи викладене, просить визнати протиправною бездіяльність УПФ в Городищенському районі по невиплаті підвищення до пенсії, відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» за період, починаючи з 09.07.2007 року і в подальшому часі, зобовязавши відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з підвищенням її на 30% мінімальної пенсії за віком за період з 09 липня по 31 грудня 2007 року, з травня по грудень 2008 року та з січня по грудень 2009 року в сумі 2629 гривень 46 копійок.

В судовому засіданні, прокурор позов підтримав в повному обсязі.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не зявився, однак подав заяву, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить справу слухати у його відсутність.

Представник відповідача ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Городищенському районі Черкаської області ОСОБА_3 позовні вимоги не визнала, подала письмові заперечення та пояснила, що ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» передбачає, що дітям війни пенсії підвищуються на 30 % мінімальної пенсії за віком. Згідно зі ст. 7 цього закону фінансове забезпечення державних соціальних гарантій дітям війни здійснюється за рахунок коштів державного бюджету України. Бюджет пенсійного фонду щорічно затверджується Кабінетом Міністрів України, і кошти на збільшення підвищення дітям війни не виділялися, тому в органів Пенсійного фонду не було і на даний час немає законних підстав для збільшення цієї виплати. Та вказала, що у Законі України «Про державний бюджет на 2007р.» виплата щомісячної державної соціальної допомоги «дітям війни» була передбачена в розмірі 50 % від розміру надбавки, передбаченої учасникам війни, за умови, що людина яка має статус «дитини війни» за життя визнана інвалідом. З 01.01.2008 року питання виплати підвищень до пенсії дітям війни законодавчо врегульовано Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України та постановою Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 р. № 530 згідно з якими дітям війни (крім тих на яких поширюється дія закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») до пенсії виплачується підвищення в розмірі надбавки для учасників, та підвищувалась на 10% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, тому, дітям війни, щомісячно, з 01.01.2008р. виплачувалась надбавка у розмірі 47,00 грн., з 01.04.2008р. 48,10 грн., з 01.07.2008р., і до тепер 49.80 грн.. Крім того, визначення мінімального розміру пенсії за віком надано лише в ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове пенсійне страхування». Так, частиною першою цієї статті встановлено, що при наявності у чоловіків 25, а у жінок 20 років страхового стажу мінімальний розмір пенсії встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. При цьому, частиною третьою цієї статті встановлено, що таким чином визначений мінімальний розмір пенсії за віком застосовується виключно для обчислення розмірів пенсій, призначених цим законом. Тобто, для визначення доплат або підвищень пенсій не застосовується.

Суд, розглянувши позов у межах заявлених позовних вимог, вислухавши прокурора, представника відповідача ОСОБА_3, дослідивши матеріали справи, при вирішенні спору, з огляду на загальні засади пріоритету законів над підзаконними актами, вважає, що даний позов є обґрунтованим, але підлягає до часткового задоволення.

Згідно до вимог Конституції України (ч.2 ст.19), органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи мають право вчиняти дії та приймати рішення виключно в межах наданих їм повноважень та у спосіб, передбачений Конституцією України та законами України.

Пенсійний Фонд України діє на підставі положення «Про Пенсійний Фонд України», затвердженого Указом Президента України від 01.03.2002р. за №121/2001, і є центральним органом виконавчої влади, на який покладено обовязок щодо: призначення пенсії, підготовки документів для її виплати, забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування виплат пенсій, та здійснює свої повноваження на підставі п.15 вказаного положення через створенні в установленому порядку його територіальні управління, по ефективному використанню коштів Пенсійного Фонду України. Згідно з п.п. 7 п.2.1 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у містах, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30.04.2002р. за №8-2, управління відповідно до покладених на нього завдань, призначає (здійснює перерахунок) і виплачує пенсії, допомогу на поховання та інші соціальні виплати відповідно до чинного законодавства. Пунктом 4.2 вищенаведеного Положення, передбачено, що ОСОБА_2 є юридичною особою, має самостійний баланс, рахунки в установах банках (у тому числі валютні), печатку із зображенням Державного Герба України та своїм найменуванням.

Конституційний Суд України в Рішенні від 03.10.1997р. №4-зп (справа про набуття чинності Конституцією України) зазначив, що конкретна сфера суспільних відносин не може бути водночас врегульована однопредметними нормативними правовими актами однакової сили, які за змістом суперечать один одному, і з прийняттям нового акту, якщо інше не передбачено самим цим актом, автоматично скасовується однопредметний акт, який діяв у часі раніше.

Згідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» № 2195ІV від 18.11.2004р., котрий набрав чинності з 01.01.2006р., дітям війни пенсії або щомісячне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30% мінімальної пенсії за віком. Фінансове забезпечення державних соціальних гарантій, передбачених цим Законом, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України ст. 7 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Пунктом 17 ст. 77 Закону України «Про Державний бюджет України на 2006 рік» з метою приведення окремих норм законів у відповідність із цим Законом було зупинено на 2006 рік дію статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни». Законом України від 19.01.2006р. № 3367-ІV «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2006 рік» вказаний пункт ст. 77 виключено та статтю 110 викладено в такій редакції : «Установити, що пільги дітям війни, передбачені абзацом сьомим статті 5 Закону України «Про соціальний захист дітей», запроваджуються з 01.01.2006р., а статтею 6 у 2006 році поетапно, за результатами виконання бюджету у першому півріччі, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України за погодженням з Комітетом Верховної Ради України з питань бюджету», і Закон набрав чинності 02.04.2006р.. Однак, Кабінетом Міністрів України протягом 2006р. будь-які рішення на виконання вимог статті 110 Закону України «Про Державний бюджет України на 2006 рік» не приймалися.

Ст. 152 Конституції України, зазначає, що закони, інші правові акти або окремі положення, що визнанні неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Відповідно до Закону України № 489V від 19.12.2006р. «Про Державний бюджет України на 2007рік» (ст. 71 пункт 12) зупинено дію положень статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», та ст. 111 цього Закону, встановлено, що у 2007р. підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, виплачується замість пенсії, відповідно до ст. 6 ЗУ № 2195 ІV від 18.11.2004р., і виплачується особам, які є інвалідами (крім тих, на яких поширюється дія ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту) у розмірі 50% від розміру надбавки, встановленої для учасників війни. Рішенням Конституційного Суду України від 09 липня 2007р. № 6-рп/2007 (справа про соціальні гарантії громадян) положення ЗУ № 489V від 19.12.2006р., яким зупинено дію ст. 6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» та положення п. 3 ст. 71 ЗУ № 489V від 19.12.2006р. визнано такими, що не відповідають Конституції України, тобто визнано неконституційними. Таким чином, із 01 січня по 09 липня 2007 року до спірних правовідносин застосуванню підлягають приписи статті 111 Закону України від 19.12.2006р. № 489-V «Про Державний бюджет України на 2007рік», як такі, що прийняті пізніше в часі, у звязку з чим мали пріоритет порівняно зі спеціальною нормою статтею 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни». І після прийняття Конституційним Судом України вказаного Рішення, знову почали діяти положення статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», тобто, з часу прийняття цього Рішення, відновлено право на підвищення пенсії на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Право позивача на отримання підвищення до пенсії, що передбачене статтею 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», субєкт владних повноважень порушив з 09.07.2007р. до 31.12.2007р., оскільки, дія Закону «Про Державний бюджет України на 2007рік» закінчується 31 грудня 2007р..

Законом України від 28 грудня 2007 року № 107- VІ «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» внесено зміни до Закону України «Про соціальний захист дітей війни» та статтю 6 цього Закону викладено в такій редакції: «Дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни. Ветеранам війни, які мають право на отримання підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, відповідно до цього Закону та Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» таке підвищення провадиться за їх вибором згідно з одним із законів».

Однак, Рішенням Конституційного Суду України №10-рп/2008 (справа щодо предмета та змісту закону про Державний бюджет України» від 22.05.2008р. положення пункту 28 розділу ІІ «Внесення змін до деяких законодавчих актів України» Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28.12.2007р. щодо внесення змін до Закону України «Про соціальний захист дітей війни» визнані такими, що не відповідають Конституції України.

Таким чином, із 01 січня по 22 травня 2008 року застосуванню підлягали приписи Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», а з 22 травня 2008 року - стаття 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», як така, що поновила свою дію у часі, і з цієї дати особа із статусом «дитина війни» має право на підвищення на 30% мінімальної пенсії за віком або щомісячного грошового довічного утримання чи державної соціальної допомоги, та повинна була застосовуватись до позивача.

Відповідно до ч.1 ст. 2 Закону України «Про прожитковий мінімуму» від 15.07.1999р. №966-14 прожитковий мінімум застосовується для встановлення розмірів мінімальної заробітної плати та мінімальної пенсії за віком.

При визначені розміру підвищення відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», відповідачу, слід, застосовувати розмір мінімальної пенсії за віком, який дорівнює прожитковому мінімуму, встановленому для осіб, що втратили працездатність ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» № 1058-ІV від 09 липня 2003 року, оскільки чинним законодавством не встановлено іншого мінімального розміру пенсії за віком. І при розрахунку державної пенсії, передбаченої ЗУ № 2195ІV від 18.11.2004р., застосуванню підлягає розмір прожиткового мінімум для осіб, котрі втратили працездатність, установлений у законі про Державний бюджет України на відповідний рік, з урахуванням якого визнається мінімальний розмір пенсії за віком. Так, Статтею 62 Закону України «Про Державний бюджет на 2007 рік» затверджено на 2007 рік прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність: з 1 січня 380,00грн., з 1 квітня 406,00грн., з 1 жовтня 411,00грн.. Статтею 58 Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" на 2008 рік затверджено прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність: з 1 січня 470,00грн., з 1 квітня 481,00грн., з 1 липня 482,00грн., з 1 жовтня 498,00грн.. Законом України «Про Державний бюджет України на 2009 рік», стаття 54, установити у 2009 році прожитковий мінімум на одну особу та для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення, в розмірах, що діяли у грудні 2008 року. Розміри державних соціальних гарантій на 2009 рік, що визначаються залежно від прожиткового мінімуму, встановлюються відповідними законами України, цим Законом та нормативно-правовими актами Кабінету Міністрів України. Відповідно до Закону України «Про встановлення прожиткового мінімуму та мінімальної заробітної плати» від 20.10.2009р. № 1646-УІ (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), стаття 1, встановлює прожитковий мінімум осіб, які втратили працездатність, на одну особу на місяць у розмірі з 01.12.2009р. 734,00грн., з 01 січня 2010р. 695,00грн. .

Положення ч.3 ст. 28 ЗУ № 1058-ІУ від 09 липня 2003 року, не є перешкодою для застосування мінімальної пенсії за віком для розрахунку інших повязаних із нею пенсій чи доплат, оскільки чинним законодавством не встановлено іншого мінімального розміру пенсії за віком, крім передбаченого ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» № 1058- ІV.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи ОСОБА_1 відповідно до вимог ст. 1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» № 2195ІV від 18.11.2004р. набула статус дитини війни, а тому за ст. 6 даного Закону має право на підвищення пенсії на 30% мінімальної пенсії за віком. Відповідач ОСОБА_2 Пенсійного фонду в Городищенському районі Черкаської області не здійснював зазначені виплати у вищенаведених розмірах, посилаючись на відсутність відповідних коштів та на невизначеність розрахункової величини (мінімальної пенсії за віком) для розрахунку підвищень до пенсії категорії громадян, які мають статус «дітей війни».

Отже, позивачем недоотримана щомісячна соціальна державна допомога і, суд, вважає, доведеною вимогу позивача про зобовязання ОСОБА_2 пенсійного фонду в Городищенському районі Черкаської області нарахувати та виплатити недоплачену допомогу як «дитині війни» з 09.07.2007 по 31.12.2007 року, з 22.05.2008 по 31.12.2008 року, з 01.01.2009 по 31.05.2010 року.

З огляду на вищевикладене, вбачається, що управління Пенсійного фонду України в Городищенському районі Черкаської області, якому делеговано повноваження щодо призначення і виплати пенсій та доплат до них, повинно було діяти у відповідності з вимогами статті 6 Закону №2195-ІV від 18.11.2004р. і здійснити позивачу відповідні нарахування, але у порушення вимог вказаної статті відповідач таких нарахувань не проводив, чим і допустив протиправну бездіяльність.

Доводи відповідача щодо правомірності своїх дій з посиланням на відсутність бюджетних коштів для повної реалізації програми з доплат дітям війни, як і на не визначеність розрахункової величини (мінімальної пенсії за віком) для розрахунку підвищень до пенсії категорії громадян, які мають статус дітей війни, суд, до уваги не бере.

Керуючись вищенаведеним та Конституцією України, Законом України «Про соціальних захист дітей війни» №2195-ІV від 18.11.2004р., Законом України «Про державний бюджет України на 2007 рік», Законом України «Про державний бюджет України на 2008рік», Законом України «Про Державний бюджет України на 2009 рік», стаття 54, Законом України «Про встановлення прожиткового мінімуму та мінімальної заробітної плати» від 20.10.2009р. № 1646-УІ, Законом України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», Положенням «Про Пенсійний Фонд України», затвердженим Указом Президента України від 01.03.2002р. за №121/2001, Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у містах, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30.04.2002р. за №8-2, Рішенням Конституційного Суду України від 03.10.1997р. №4-зп (справа про набуття чинності Конституцією України), Законом України «Про прожитковий мінімуму» від 15.07.1999р. №966-14, ухвалою Конституційного Суду України у справі № 2-25/2009р. «про відмову у відкриті конституційного провадження за конституційним подання Пенсійного фонду України щодо офіційного тлумачення терміна (словосполучення) «мінімальна пенсія за віком», що міститься у статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», тлумачення терміна (словосполучення) «мінімальний розмір пенсії за віком», використаного в частині першій ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», статті 19 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії», ст. ст. 5, 6, 10, 15, 30, 60, 158, 212, 213, 215, 294 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ :

Позовні вимоги Прокурора Городищенського району, в інтересах ОСОБА_1, до ОСОБА_2 пенсійного фонду України в Городищенському районі Черкаської області про зобов'язання здійснити перерахунок та виплату недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги «дітям війни» - задоволити частково.

Визнати протиправною бездіяльність ОСОБА_2 пенсійного фонду України в Городищенському районі Черкаської області по невиплаті підвищення до пенсії, відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» за період, починаючи з 09.07.2007 року і в подальшому часі.

ОСОБА_2 пенсійного фонду України в Городищенському районі Черкаської області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителю ІНФОРМАЦІЯ_2, згідно ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», з підвищенням її на 30% мінімальної пенсії за віком з розміру, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», та провести відповідні виплати за період з 09.07.2007 по 31.12.2007 року, з 22.05.2008 по 31.12.2008 року, з 01.01.2009 по 31.12.2010 року, з урахуванням сум, виплачених в цей період.

В інших позовних вимогах відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Черкаської області, через суд першої інстанції, шляхом подачі в 10-ти денний строк, з дня проголошення рішення, заяви про апеляційне оскарження і, поданням після цього протягом 20 днів, апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч.4 ст. 295 ЦПК України.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання заяви про його оскарження чи розгляд справи в апеляційному порядку в разі залишення його без змін.

Суддя ОСОБА_4