АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2010 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - Приходченко А.П.

суддів - Городничої В.С., Лаченкової О.В.,

при секретарі - Солодової І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську

апеляційну скаргу ОСОБА_2

на ухвалу судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 23 червня 2009 року про забезпечення позову

по справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 23 червня 2009 року заяву ПАТ КБ «ПриватБанк» про забезпечення позову задоволено. Накладено арешт на все майно що належить відповідачу ОСОБА_2 в межах заявлених позовних вимог у розмірі 10444,06 дол. США: нерухоме майно, що знаходиться за адресою: 83000, АДРЕСА_1; інше рухоме майно, що знаходиться за адресою: 83000, АДРЕСА_1; автомобіль DAEWOO, модель: NEXIA, 2007 року випуску, тип ТЗ, легковий, № кузова/шасі: XWB3D31UD8A144414, реєстраційний номер: АН0901 СТ та накладено арешт на грошові кошти, що обліковуються на рахунках відповідача.

Не погодившись з зазначеною ухвалою ОСОБА_2Л подав апеляційну скаргу, про її скасування, посилаючись на те, що суд неповно зясував обставини по справі та не прийняв до уваги, що сума майна, на яке було накладено арешт, перевищує суму невиплаченого кредиту, а автомобіль DAEWOO, модель: NEXIA, 2007 року випуску, реєстраційний номер: АН0901 СТ, знаходиться під заставою банка в забезпечення кредитного договору.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Постановляючи ухвалу про забезпечення позову про накладання арешту на майно та грошові кошти ОСОБА_2, суд першої інстанції визнав, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ч.1 ст.151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову.

Пункт 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України передбачає, що позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Як вбачається з матеріалів справи, суддя суду першої інстанції невірно встановив обставини справи при вирішенні питання про забезпечення позову та не вірно застосував вимоги щодо виду та співмірності заявлених позовних вимог та обраного виду забезпечення позовних вимог.

Приймаючи ухвалу про забезпечення позову, суддя не врахував, що п.1 ч. ст. 152 ЦПК України передбачає застосування лише одного із двох альтернативних варіантів забезпечення позову, тобто накладення арешту на майно, або ж на грошові кошти. Також суддя не звернув уваги на те, що, застосуванням по суті двох видів забезпечення позову, фактично перевищено ціну позовних вимог, що є прямим порушенням ч.3 ст.152 ЦПК України.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом спору є автомобіль DAEWOO, модель: NEXIA, 2007 року випуску, реєстраційний номер: АН0901 ОСОБА_3 цей автомобіль позивач просить вилучити у відповідача ОСОБА_2 та звернути на нього стягнення на виконання вимог кредитного договору. Відповідно в заяві про забезпечення позову ПАТ « ПриватБанк» просив накласти арешт на заставлене майно, а саме на спірний автомобіль.

Суд же, розглядаючи заяву про забезпечення позову, вийшов за межі заявлених в заяві вимог і наклав арешт на все майно ОСОБА_2, грошові кошти, а також на вказаний автомобіль. Крім того, як вбачається з позовної заяви банку та апеляційної скарги , між сторонами при укладенні кредитного договору було укладено ще і договір застави рухомого майна, згідно якого відповідач надав в заставу автомобіль DAEWOO, що належить йому на праві власності. Цей договір укладено сторонами в забезпечення виконання умов кредитного договору, але суд не прийняв до уваги і цю обставину.

Крім того колегія суддів вважає, що при вирішенні питання про забезпечення позову, суддею не були враховані положення, передбачені ч.3 ст. 151 ЦПК України.

Таким чином ухвала суду не відповідає вимогам процесуального права і підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312 п.2, 313 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 23 червня 2009 року скасувати.

В задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про забезпечення позову відмовити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає .

Судді: