Ковпаківський районний суд м.Сум
справа № 2-141/10
РІШЕННЯ

іменем України

27 січня 2010 року м. Суми

Ковпаківський районний суд м. Сум в особі судді Князєва В.Б., при секретарі Сема О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Закритого акціонерного товариства «Енергонафтмаш» третя особа: ОСОБА_2 про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом і свої вимоги обґрунтовує тим, що з 02 лютого 2006 року він працював в ЗАТ «Енергонафтмаш», з 01 вересня 2008 року був переведений на посаду менеджера з адміністративної діяльності. 22 вересня 2008 року по робочим питанням він їздив за кермом робочого автомобіля ВАЗ 21113 разом з менеджером з постачання ОСОБА_3 Ніякими наказами по підприємству не передбачено процесу передачі чи прийняття автотранспорту, порядок та час виїзду з території підприємства. Будь-хто може взяти автомобіль для робочих потреб, вирішення безпосередніх робочих питань. Після повернення на територію підприємства зясувалось, що деякі документи, необхідні для виконання ним своїх обовязків, знаходяться у нього вдома. Він виїхав до себе додому, щоб привезти необхідні документи. Під час руху в напрямку дома його зупинили працівники ДАІ у звязку з відсутністю талону про проходження технічного огляду транспортного засобу. Був складений відповідний протокол і на вимогу працівника ДАІ він вимушений був зняти передній номерний знак з автомобіля. О 14 год.15 хвилин цього ж дня він залишив підприємство за станом здоровя, попередивши про це голову правління. 24 вересня 2008 року він подав голові правління дві пояснювальні записки відносно відсутності його на території підприємства 22.09.2008 року та опису тих обставин, за які відбулось вилучення номерного знаку автомобіля. 02 жовтня 2008 року він зустрічався з головою правління, який його запевнив, що з 29 вересня 2008 року він перебуває у відпустці. 07 жовтня 2008 року він отримав по пошті листа від ЗАТ «Енергонафтмаш» з трудовою книжкою, копією наказу і дізнався, що його звільнено з займаної посади у звязку з прогулом 22.09.2008 року без поважних причин. Вважає звільнення за прогул незаконним. Для того, щоб кваліфікувати відсутність працівника на робочому місці більше трьох годин як прогул, керівництво підприємства повинно було за фактом порушення в обовязковому порядку скласти відповідний акт. Такого акту складено не було, наказ про звільнення був виданий на підставі службової записки від 23.09.2008 року голови правління. Причини відсутності його 22.09.2008 року на території підприємства зясовано не було, свої пояснення відносно використання автомобіля він давав через 2 дні з власної ініціативи. Він вважає, що причини його відсутності на роботі були не просто поважні, а й дещо винне в них саме керівництво підприємства, оскільки не був належним чином проведений техогляд автомобіля. Стосовно відсутності на роботі після 14 години, то він знаходився на прийомі у лікаря. Всупереч вимогам ст. 149 КЗпП України про оголошене в наказі № 114 від 26.09.2008 року дисциплінарне стягнення, а саме звільнення за прогул без поважних причин, його не було повідомлено під розписку. В день звільнення йому не було видано копії відповідного наказу, його копія була направлена лише 02.10.2008 року. Власником в порушення вимог ст.47 КЗпП України не видано в день звільнення належно оформлену трудову книжку. Вважає звільнення за п.4 ст. 40 КЗпП України безпідставним та проведеним з грубим порушенням порядку звільнення. Позивач просить суд ухвалити рішення, яким поновити його на роботі менеджером з адміністративної діяльності у ЗАТ «Енергонафтмаш», стягнути з ЗАТ «Енергонафтмаш» на його користь заробітну плату за час вимушеного прогулу, судові витрати, у тому числі витрати на правову допомогу.

В судовому засіданні позивач, його представник позовні вимоги підтримали з зазначених підстав.

В судовому засіданні представник відповідача позовні вимоги не визнав, пояснивши, що за два роки роботи на підприємстві ОСОБА_1 неодноразово порушував трудову дисципліну. За відсутність на робочому місці (прогул) 26.08.2008 року та 27.08.2008 року 28 серпня 2008 року наказом № 95 була винесена догана та попередження. 22 вересня 2008 року ОСОБА_1 на свій розсуд, без дозволу керівництва виїхав з території підприємства на автомобілі ВАЗ 21113, який через не пройдений технічний огляд та незадовільний технічний стан не міг використовуватися на шляхах. Для використання службового автомобіля має бути виписаний подорожній лист за підписом лікаря, механіка та голови правління. Даний документ ОСОБА_1 не видавався. 22 вересня 2008 року о 09-00 год. ОСОБА_1 запропонував ОСОБА_3 підвезти його по службовим справам. Повернулись вони на підприємство о 10-00 год. З 10 год. до 13 год. та з 14 год. до кінця робочого дня ОСОБА_1 на території підприємства не перебував, про що був складений акт. По даному факту на підприємстві було проведене службове розслідування. ОСОБА_1 було запропоновано надати пояснення щодо поважності причин відсутності на робочому місці. ОСОБА_1 надав лише дві пояснювальні записки, з тексту яких не можна зробити висновок, що причини відсутності на роботі були поважними. 26 вересня 2008 року був виданий наказ про звільнення ОСОБА_1 за п. 4 ст. 40 КЗпП України за погодженням з представником трудового колективу. З 26 вересня 2008 року ОСОБА_1 на роботу не виходив. 29 вересня 2008 року в районі обідньої перерви ОСОБА_1 зявився на роботі. Йому було запропоновано ознайомитись з наказом та отримати трудову книжку. Зробити це він відмовився. Після неодноразових звернень до ОСОБА_1 у звязку з неможливістю вручити нарочно трудову книжку та наказ про звільнення, підприємство направило зазначені документи поштовим відправленням з описом вкладення. З викладених підстав представник відповідача просить суд відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 за необґрунтованістю.

Третя особа ОСОБА_2 з позовом не згоден та дав пояснення аналогічні поясненням представника відповідача.

Суд, заслухавши пояснення позивача, його представника, представника відповідача, третю особу, свідка, перевіривши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав:

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 з 02 лютого 2006 року працював в ЗАТ «Енергонафтмаш», з 01 вересня 2008 року обіймав посаду менеджера з адміністративної діяльності. 26 вересня 2008 року він був звільнений з роботи наказом голови правління ЗАТ «Енергонафтмаш» на підставі п.4 ст.40 КЗпП України за прогул без поважних причин.

Викладені обставини підтверджуються копією трудової книжки позивача (а.с.4).

Згідно з п.4 ст.40 КЗпП України трудовий договір може бути розірваний власником або уповноваженим ним органом у випадку прогулу (в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин.

Відповідно до п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.1992 року «Про практику розгляду судами трудових спорів» прогулом визнається відсутність працівника на роботі як протягом усього робочого дня, так і більше трьох годин безперервно або сумарно протягом робочого дня без поважних причин.

Як вбачається з наказу № 114 від 26.09.2008 року про звільнення ОСОБА_1 (а.с.6), обставини, що стали підставою для його звільнення, були наступні - використання ОСОБА_1 в особистих цілях службового автомобіля, що призвело до вилучення номерних знаків інспектором ДАІ і його відсутність на робочому місці без поважних причин 22.09.2008 року.

Використання ОСОБА_1 службового автомобіля, вилучення номерних знаків інспектором ДАІ, в звязку з чим нанесені матеріальні збитки підприємству не є згідно з п. 4 ст. 40 КЗпП України підставами для звільнення ОСОБА_1 за прогул.

При звільненні працівника за прогул власник або уповноважений ним орган має додержуватись передбачених ст. ст. 147-149 КЗпП України правил і порядку застосування дисциплінарних стягнень.

Згідно з посадовою інструкцією позивача (а.с.10-11) ОСОБА_1 безпосередньо підпорядковується голові правління.

В порушення ст. 149 КЗпП України від позивача не були витребувані письмові пояснення. Пояснення відносно використання автомобіля позивач давав через два дні з власної ініціативи.

З пояснювальних записок ОСОБА_1 голові правління 24.09.2008 року (а.с.8,9) вбачається, що 22 вересня 2008 року по робочим питанням він їздив за кермом робочого автомобіля ВАЗ 21113 разом з менеджером з постачання ОСОБА_3 Після повернення на територію підприємства він згадав, що вдома забув свої робочі документи і на службовому автомобілі поїхав за документами додому, під час поїздки на службовому автомобілі він був зупинений працівниками ДАІ через відсутність талону проходження технічного огляду автомобіля. За вимогою працівника ДАІ він зняв передній номер з автомобіля. Цього ж дня о 14 годині 15 хвилин він залишив своє робоче місце, про що попередив голову правління.

Поважними причинами відсутності працівника на роботі є такі причини, що виключають вину працівника.

Оскільки службовий автомобіль підприємства не пройшов технічний огляд, цей автомобіль під керуванням позивача 22.09.2008 року був зупинений працівниками ДАІ для складання протоколу про адміністративне правопорушення. Це сталося саме з вини керівництва підприємства. Власником або уповноваженим ним органом не були з належною повнотою зясовані обставини щодо складання адміністративного протоколу 22.09.2008 року працівниками ДАІ.

Ніякими наказами чи іншими локальними документами по підприємству не передбачено процесу передачі чи прийняття автотранспорту, а також його керування, порядок та час виїзду з території підприємства.

Звернення позивача ОСОБА_1 до лікаря 22.09.2008 року підтверджується виписаним йому рецептом на окуляри (а.с.17).

Для того, щоб кваліфікувати відсутність працівника на робочому місці більше трьох годин як прогул, повинен бути складений відповідний акт за фактом порушення (акт відсутності працівника на роботі) із зазначенням причин відсутності з додаванням документів, що підтверджують наявність таких причин, пояснювальних записок працівника.

З наказу про звільнення ОСОБА_1 вбачається, що підставою для його звільнення була особисто службова записка голови правління від 23.09.2008 року (а.с.7). В службовій записці голова правління не посилався на акт відсутності працівника на роботі, не посилався на пояснення ОСОБА_1, які головою правління не були витребувані. Пояснювальна записка ОСОБА_3 (а.с.29) була написана ним лише 03.12.2008 року. Ці докази підтверджують, що на час підписання службової записки головою правління, не був складений акт про відсутність позивача на роботі 22.09.2008 року, від позивача не витребовувались письмові пояснення, не були зясовані обставини його відсутності на роботі 22.09.2008 року.

Відповідно до ст. 149 КЗпП України стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівнику під розписку.

Всупереч вимогам ст. 149 КЗпП України про оголошене в наказі №114 від 26.09.2008 року дисциплінарне стягнення, а саме: звільнення за прогул без поважних причин, позивача не було повідомлено під розписку.

В порушення вимог ст. 47 КЗпП України позивачу в день звільнення не було видано копії наказу про звільнення, копію цього наказу була направлена лише 02.10.2008 року, а отримана позивачем 07.10.2008 року, а також з позивачем не був проведений розрахунок, строки якого передбачені ст. 116 КЗпП України. Власником в порушення вимог ст. 47 КЗпП України не видано позивачу в день звільнення належно оформлену трудову книжку.

Посилання представника відповідача, що ОСОБА_1 з 26 вересня 2008 року не виходив на роботу спростовуються табелем обліку робочого часу за вересень 2008 року (а.с.31), де зазначено, що 26.09.2008 року ОСОБА_1 працював повний робочий день.

Звернення позивача ОСОБА_1 до лікаря 22.09.2008 року підтверджується виписаним йому рецептом на окуляри.

З врахуванням викладеного, звільнення позивача ОСОБА_1 за п.4 ст.40 КЗпП України було проведено незаконно, з грубим порушенням чинного законодавства про працю, тому вимоги ОСОБА_1 про поновлення його на роботі менеджером з адміністративної діяльності у ЗАТ «Енергонафтмаш» є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

З відповідача на користь позивача належить стягнути середній заробіток позивача за час вимушеного прогулу з 26.09.2008 року на час ухвалення рішення 27.01.2010 року. Згідно з п.2 постанови КМУ Про порядок обчислення середньої заробітної плати від 08.02.1995 року № 100 із змінами та доповненнями середньомісячна заробітна плата обчислюється за два останні місяці, що передують звільненню. Згідно з довідкою відповідача (а.с.36) середньомісячна заробітна плата ОСОБА_1, як менеджера адміністративної діяльності, становить 1230 грн. 37коп. Заробітна плата за один робочий день становить 55 грн. 93 коп.

1230,37 х 16 міс. = 19 685,92 19 685,92 + 55,93 = 19 741,85

Керуючись ст. ст. 40 п. 4, 47, 116, 149, 235 КЗпП України, ст. ст. 10, 11, 57-60, 209, 213-215 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до Закритого акціонерного товариства «Енергонафтмаш» третя особа: ОСОБА_2 про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу задовольнити повністю.

Поновити ОСОБА_1 на посаді менеджера з адміністративної діяльності Закритого акціонерного товариства «Енергонафтмаш».

Стягнути з Закритого акціонерного товариства «Енергонафтмаш» на користь ОСОБА_1 19741 грн. 85 коп. середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Стягнути з Закритого акціонерного товариства «Енергонафтмаш» 205 грн. 91 коп. судового збору в дохід держави та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Рішення суду в частині поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць у сумі 1230 грн. 37 коп. підлягає негайному виконанню.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження до апеляційного суду Сумської області через Ковпаківський районний суд м. Сум.

Суддя: В.Б. Князєв