АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2010 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - Приходченко А.П.

суддів - Городничої В.С., Лаченкової О.В.,

при секретарі - Солодової І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «КАРАТ»

на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 01 листопада 2010 року

за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Українське фінансове агентство «Верус», Товариство з обмеженою відповідальністю «КАРАТ», ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИЛА:

В жовтні 2010 року позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідачів, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 25.03.2008 року між позивачем та відповідачем ТОВ «КАРАТ» було укладено договір комісії № 2503/15/ІМРА про відкриття акредитива, за умовами якого, комітент ТОВ «КАРАТ» доручає, а комісіонер ПАТ КБ «ПриватБанк» приймає на себе зобовязання за плату від свого імені та за рахунок Комітента, відкрити на користь Бенефіціара (HANDSAEME MACHSINERY) безвідкличний документарний акредитив, а також доручити підтверджуючому банку добавити його безвідкличне підтвердження до вказаного акредитиву з певними умовами. Виконуючи умови зазначеного договору комісії, позивач профінансував відповідача на загальну суму 124 650,00 євро. Зобовязання відповідача за вказаним договором, забезпечені порукою на підставі договорів поруки укладених між позивачем та відповідачами. У звязку з невиконанням своїх зобовязань зі сплати коштів за Договором комісії, виникла заборгованість по сумі відкритого акредитиву, яку відповідачі добровільно не погашають, тому позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути на його користь солідарно з ТОВ «КАРАТ», ОСОБА_2, ТОВ «Українське фінансове агентство «Верус» у рахунок погашення заборгованості за договором комісії № 2503/15/ІМРА від 25.03.2008 року про відкриття акредитиву 16635 ,16 євро, а також покласти на відповідачів судові витрати.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 01 листопада 2010 року позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволені.

Стягнуто солідарно з ТОВ «КАРАТ», ОСОБА_2, ТОВ «Українське фінансове агентство «Верус» на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» у рахунок повернення заборгованості за договором комісії № 2503/15/ІМРА від 25.03.2008 року 16635,16 євро. Також вирішено питання щодо стягнення судових витрат.

Не погодившись з вказаним рішенням відповідач ТОВ «КАРАТ» звернулося до суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалите нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову ТОВ КБ «ПриватБанк», мотивуючи тим, що рішення прийнято з порушенням норм процесуального та матеріального права та не відповідає обставинам справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без змін, з наступних підстав.

Згідно ст.1013 ЦК України, комітент повинен виплатити комісіонеру плату в розмірі та в порядку встановлених у договорі комісії.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» про стягнення заборгованості суд першої інстанції, виходив з того, що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки встановлені договором або законом.

Такий висновок суду відповідає нормам цивільного законодавства, та фактичним обставинам справи.

Відповідно до п.4.2. договору комісії, відповідач, у разі невчасного виконання зобовязань по договору сплачує позивачу пеню у розмірі 0,1 відсотків, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до ч.1 ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником.

Згідно ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додатку (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За таких обставин, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги не є суттєвими і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи. Суд першої інстанції повно та правильно зясував характер спірних правовідносин, правильно застосував зазначені норми матеріального права, що підлягали застосуванню, висновки суду про встановлені обставини й правові наслідки є вичерпаними, відповідають дійсності та підтверджуються достовірними доказами, дослідженнями в судовому засіданні.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313 ЦПК України, колегія суддів ,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «КАРАТ» відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 01 листопада 2010 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Судді: