АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № Справа № 22ц-8183/10 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Варенко О.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2010 року м. Дніпропетровськ

колегія суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого Пищиди М.М.,

суддів: Варенко О.П., Петешенкової М.Ю,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою Головного управління праці та соціального захисту населення Дніпропетровської обласної державної адміністрації на постанову Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03 березня 2009 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Головного управління праці та соціального захисту населення Дніпропетровської обласної державної адміністрації про визнання протиправними дій субєкта владних повноважень щодо перерахунку грошової допомоги та зобовязання здійснити перерахунок грошової допомоги,

ВСТАНОВИЛА:

В грудні 2007 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом до відповідача, просив визнати протиправними дії відповідача щодо перерахунку щорічної грошової допомоги відповідно до вимог Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та зобовязати здійснити перерахунок грошової допомоги. В обґрунтування позову посилався на те, що він є особою, яка має статус учасника бойових дій, а тому має право на отримання щорічної одноразової допомоги в розмірі пяти мінімальних пенсій за віком, яка повинна бути виплачена до 5 травня. Загальна недоплачена сума разової грошової допомоги за 2005 2008 роки складає суму 6820 грн.20 коп.

Постановою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03 березня 2009 року позовні вимоги задоволено частково, визнано дії відповідача щодо невиплати позивачу щорічної грошової допомоги до 5 травня за 2007 та за 2008 рік у розмірах визначеним Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» - неправомірними; зобовязано відповідача здійснити перерахунок позивачу щорічної разової грошової допомоги у розмірах, визначених Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» за 2007 рік та за 2008 рік, в задоволенні решти позову відмовлено.

Не погодившись з постановою суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову суду в частині задоволених позовних вимог, оскільки вона винесена з порушенням норм матеріального права та ухвалити нове рішення по справі, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, а також правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач має статус учасника бойових дій, що підтверджується посвідченням серії АБ № 194134 і користується пільгами, встановленими Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Позивачу була виплачена щорічна разова грошова допомога за 2007 рік в розмірі 280 грн., за 2008 рік в розмірі 310 грн.

Відповідно до положень ст.12 Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» учасникам бойових дій, щорічно до 5 травня виплачується разова грошова допомога у розмірі пяти мінімальних пенсій за віком.

Пунктом 13 ст. 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік»положення ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»в частині визначення розміру виплати щорічної разової грошової допомоги призупинено на 2007 рік.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції застосовував висновки рішення Конституційного суду України від 09 липня 2007 року, яким визнано, що не відповідає Конституції України, таке положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», яким зупинено на 2007 рік дію частини 5 ст. 12-15 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»в частині визначення розміру виплат щорічної разової грошової допомоги.

Враховуючи вищенаведене, дії відповідача по виплаті щорічної грошової допомоги у розмірах, встановлених Законом України "Про державний бюджет України на 2007 рік", не можна визнати неправомірними, оскільки норми вказаних законів мають пріоритет над нормами Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" на час виплати вказаної допомоги.

Посилання суду першої інстанції на рішення Конституційного Суду України від 09.07.2007 року № 6-рп/2007, яким визнані неконституційними положення Закону України "Про Державний бюджет України 2007 рік", не приймаються судом апеляційної інстанції, оскільки вказане рішення було прийняте після виплати позивачу допомоги.

Виходячи з наведеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до помилкових висновків щодо визнання неправомірною відмови та зобовязання відповідача здійснити перерахунок щорічної разової допомоги за 2007 рік.

Що стосується позовних вимог за 2008 рік, колегія суддів приходить до висновку, що в цій частині позовні вимоги не підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України»частина 5 ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» викладено в такій редакції:

"Щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі, який визначається Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України"

В 2008 році розмір вказаних виплат встановлювався постановою КМУ від 12.03.2008р. №183 «Про розміри разової грошової допомоги, що виплачується в 2008 році відповідно до Законів України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»та «Про жертви нацистських переслідувань», відповідно до п.1 якої учасникам байових дій встановлена виплата разової грошової допомоги у розмірі 310 гривень.

Рішенням Конституційного суду України від 22.05.2008 р. № 28/2008 (№ 10-рп/2008) було визнано неконституційними положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України»в частині визначення розміру виплат щорічної разової грошової допомоги, у звязку з чим вони втратили чинність, а ч. 5 ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» почала діяти в попередній редакції.

Відповідач виплатив позивачу допомогу до 5 травня 2008 року відповідно до постанови КМУ від 12.03.2008р. №183 у розмірі 310 гривень до 22 травня 2008 року. Отже на час виплати допомоги позивачу за 2008 рік діяла редакція частини 5 ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», встановлена Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», яка на момент виплати не була визнана неконституційною.

Відповідно до ст. 19 Конституції України суб'єкти владних повноважень зобов'язані діяти лише на підставі та в межах наданих повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією України та іншими Законами України.

Колегія суддів вважає, що відповідач, виплативши разову грошову допомогу до 5 травня в розмірі, передбаченому постановою КМУ від 12.03.2008р. №183, діяв правомірно, а тому підстав для визнання його дій неправомірними немає.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню в частині визнання неправомірною відмови та зобовязання відповідача здійснити перерахунок щорічної разової допомоги за 2007 рік та за 2008 рік, з відмовою в задоволенні позову, оскільки на час виплати суми допомоги за 2007 рік та за 2008 рік відповідач діяв в межах наданих повноважень, а виходячи з положень ст. 152 Конституції України моральна чи матеріальна шкода, яку заподіяно особам актами, що визнані неконституційними, підлягає відшкодуванню у встановленому законом порядку.

За таких обставин постанову суду в зазначеній частині необхідно скасувати та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст.209, ст.303, 309, 313, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління праці та соціального захисту населення Дніпропетровської обласної державної адміністрації -задовольнити.

Постанову Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03 березня 2009 року в частині визнання дій Головного управління праці та соціального захисту населення Дніпропетровської обласної державної адміністрації щодо невиплати позивачу щорічної грошової допомоги до 5 травня за 2007 та за 2008 рік у розмірах визначеним Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» - неправомірними; зобовязання відповідача здійснити перерахунок позивачу щорічної разової грошової допомоги у розмірах, визначених Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» за 2007 рік та за 2008 рікскасувати.

Відмовити ОСОБА_2 в задоволенні позовних вимог в частині визнання дій Головного управління праці та соціального захисту населення Дніпропетровської обласної державної адміністрації щодо невиплати позивачу щорічної грошової допомоги до 5 травня за 2007 та за 2008 рік у розмірах визначеним Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» - неправомірними; зобовязання відповідача здійснити перерахунок позивачу щорічної разової грошової допомоги у розмірах, визначених Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» за 2007 рік та за 2008 рік.

В решті постанову суду залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді