РІШЕННЯ

Іменем України Справа № 2-о-117/10

03.11.2010 Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі головуючого судді Потапової Т.М., з участю секретаря Зелінської О.В., заявника, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту належності правовстановлюючого документу,

Встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою, де зазначив, що в його трудовій книжці невірно записане його по батькові „ Вікторович ", тому в даний час не може оформити пенсію. Він працював на шкіроб'єднанні ім..Ілліча, який ліквідований, внести зміни у трудову книжку в досудовому порядку не можливо. Просить встановити факт належності йому - ОСОБА_1, трудової книжки на ім 'я ОСОБА_2.

В судовому засіданні заявник заяву підтримав і пояснив, що трудову книжку йому було видане в 1971 році на Бердичівському шкірзаводі, де він почав працювати після закінчення школи, працював тривалий час, потім звільнився і працював на Бердичівському пивзаводі.

Представник управління Пенсійного Фонду в м. Бердичеві в судове засідання не з 'явився, надав письмове клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Заслухавши пояснення заявника, дослідивши докази, суд дійшов висновку про задоволення заяви.

Судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини.

Згідно з паспортом громадянина України заявник є ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, (а. с. 5)

Трудова книжка 23.11.1971 року видана Бердичівським шкіряним заводом об'єднання ім.Ілліча на ім 'я ОСОБА_1 „Вікторовича"(а.с.7)

З даних трудової книжки вбачається, що ОСОБА_1 „ Вікторович " був прийнятий на роботу до шкіроб'єднання ім..Ілліча 16.11.1971 року і працював з перервами у роботі до 04.10.1984 року. (а. с. 9-10)

Згідно з архівною довідкою № 42/Б від 08.09.2010 року ОСОБА_1 „Вікторович" працював на Бердичівському шкіроб'єднанні ім..Ілліча з 16.11.1971 року по 17.04.1975року; з 14.02.1977року по 15.08.1984року.(а.с.20)

Свідок ОСОБА_3 суду пояснила, що ОСОБА_1 її рідний брат. В документах були допущені помилки, батько був записаний „ Віктор " і вона з братом - „Вікторовичі", в свідоцтві про народження брата батьком записаний ОСОБА_3, його по батькові - „Віталійович ", тому при заміні паспорта його записали вірно „Віталійович ". Брат з 1971 року працював на Бердичівському шкірзаводі.

Свідок ОСОБА_4 пояснив,що ОСОБА_1 знає 40-50 років, його батько - ОСОБА_5 працював тривалий час на шкіроб'єднанні, потім ОСОБА_1 закінчив школу і також: прийшов працювати на завод, працював з 1971 року.

Заявник надав суду довідку Бердичівської ОДШ від 07.10.2010 року, з якої вбачається, що ідентифікаційний номер НОМЕР_1, який був присвоєний ОСОБА_1 „Вікторовичу", належить ОСОБА_1 „Віталійовичу".(а.с.22)

Оцінивши зазначені докази, суд дійшов висновку про те, що трудова книжка на ім'я ОСОБА_1 „Вікторовича" належить заявнику -ОСОБА_1 „Віталійовичу". Встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, оскільки саме змістом трудової книжки працівника підтверджується трудовий стаж для призначення пенсії.

На підставі викладеного та керуючись ст.хт. 11,60,234,235,256 ч.бЦПК України,-

Вирішив:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту належності правовстановлюючого документу задовольнити.

Визнати факт належності ОСОБА_1 трудової книжки на ім'я ОСОБА_2, виданої 23.11.1971 року Бердичівським шкіроб'єднанням ім..Ілліча.

Апеляційна скарга на судове рішення подається протягом 10 днів з дня його проголошення до апеляційного суду Житомирської області через Бердичівський міськрайсуд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час його проголошення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: