Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2-7762-10

«15» листопада 2010 року м. Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі: головуючого - судді Олефіренко Н.А. секретарі - Поночкової О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1

до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5

про визнання угоди дійсною та визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду, посилаючись на те, що 24 лютого 1998 року між ним та відповідачами по справі відбулася угода купівлі-продажу нерухомого майна, а саме квартири за адресою АДРЕСА_1 . Продаж вказаного майна було здійснено за 1 968 грн. Виконав при цьому всі істотні умови договору купівлі - продажу, тобто він прийняв майно та сплатив за нього відповідачам відповідно до договору грошову суму у розмірі 1 968 грн. При виконанні угоди, він та відповідачі, не здійснили її нотаріального оформлення та договору була надана проста письмова форма. Нотаріально угоду сторони не посвідчили, оскільки на той час не було оформлено технічних документів у БТІ м. Павлограда, і тому угода була укладена у простій письмовій формі. Здійсненні ними в подальшому спроби надати договору купівлі - продажу квартири нотаріальної форми не вдалися, у зв`язку з небажанням відповідачів здійснити які-небудь дії для його нотаріального оформлення.

Позивач просив суд визнати вказану угоду дійсною та визнати за ним право власності на спірне майно.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та просив визнати право власності на вказане майно.

Відповідачі в судове засідання не з`явилися, але надали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, позов визнають у повному обсязі.

Суд, вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 219 ч.2 ЦК України, якщо угода не посвідчена нотаріально, відповідала дійсному волевиявленню сторін, суд має право визнати таку угоду дійсною.

Згідно частини 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо всіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним.

В судовому засіданні встановлено, що сторони вказаного договору купівлі-продажу 24 лютого 1998 року домовилися щодо всіх істотних умов договору, а саме позивач передав відповідачам обумовлену суму, а відповідач передав їй вказану квартиру, що підтверджується розпискою, яка знаходиться в матеріалах справи.

Крім того, суд вважає, що за позивачем по справі слід визнати право власності на спірну квартиру, оскільки ним виконані всі істотні умови договору купівлі - продажу, тобто він прийняв майно та сплатив за нього відповідачам відповідно до договору грошову суму у розмірі 1 968 грн.

Керуючись ст.ст. 10,60,131 ЦПК України, ч.2 ст. 219, ч.2 ст. 220 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання угоди дійсною та визнання права власності - задовольнити.

Визнати дійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2 , загальною площею 30,2 кв.м., укладений 24 лютого 1998 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_2 , загальною площею 30,2 кв.м.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Н.А. Олефіренко