КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД М.МИКОЛАЄВА
Справа № 2-327/2010
Провадження № 2-327/2010 р.
Р І Ш Е Н Н Я
іменем України

13.08.2010 року м.Миколаїв

Корабельний районний суд міста Миколаєва у складі
:головуючої по справі судді Циганок В.Г.,
при секретарі судового засідання - Варакута Є.Ю.,
за участю позивача - ОСОБА_1 ,
представника позивача - ОСОБА_2 ,
відповідача - ОСОБА_3 ,
представника відповідача - ОСОБА_4 ,
представника третьої особи - Таворської Л.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , яка також представляє інтереси неповнолітньої доньки ОСОБА_5 про визнання осіб такими, що тратили право користування службовим жилим приміщенням у зв`язку з переїздом на інше постійне місце проживання та за зустрічним позовом ОСОБА_3 яка також діє в інтересах неповнолітньої доньки ОСОБА_5 до ОСОБА_1 про вселення в службову квартиру, треті особи: військова частина № НОМЕР_1 , квартирно- експлуатаційний відділ м. Миколаєва, орган опіки та піклування виконавчого комітету Миколаївської міської ради.
ВСТАНОВИВ:

В січні 2009 року ОСОБА_1 звернувся в Центральний районний суд м. Миколаєва ю колишньої дружини ОСОБА_3 про визнання її та їх спільної неповнолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 такими, що втратили право користування жилими приміщеннями квартири АДРЕСА_1 через те, що відповідач не проживає разом з донькою у квартирі більше двох з половиною років без поважних причин.
У лютому 2009 року ОСОБА_3 , у своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої доньки ОСОБА_5 , звернулася до ОСОБА_1 із зустрічним позовом про її вселення разом з неповнолітньою дочкою у спірну службову квартиру тому, що колишній чоловік чинить їм перешкоди у користуванні спірною квартирою, який ухвалою судді Центрального районного суду м. Миколаєва об`єднаний в одне провадження з первісним позовом.
16 квітня 2009 року справа за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , яка також представляє інтереси неповнолітньої доньки ОСОБА_5 , про визнанні осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням і за зустрічним позовом ОСОБА_3 яка також діє в інтересах неповнолітньої доньки ОСОБА_5 до ОСОБА_1 про вселення в квартиру була передана до Корабельного районного суду м. Миколаєва за підсудністю. У жовтні 2009 року позивач уточнив позовні вимоги та просив визнати ОСОБА_3 та неповнолітню доньку ОСОБА_5 такими, що втратили право користування жилими приміщеннями службової квартири АДРЕСА_1 у зв`язку з переїздом на інше постійне місце проживання.
В обґрунтування позову позивач зазначав, що відповідач хоча і була разом з неповнолітньою дитиною включені до ордеру на отримання двокімнатної службової квартири, але ніколи в неї не вселялися і не проживали, а мешкали за іншою адресою: АДРЕСА_2 , пізніше вибули на постійне проживання у квартиру АДРЕСА_3 де і проживають до теперішнього часу з іншим чоловіком.
Посилаючись на наведене ОСОБА_1 просив позов задовольнити.
У судовому засіданні позивач та його представник первісний позов підтримали, підтвердили викладені в позовній заяві обставини, а зустрічний позов не визнали, посилаючись на те, що відповідач з дитиною ніколи не проживали у службовій квартирі, а проживала за іншою адресою і він не чинив їм перешкод у користуванні службовою квартирою.
Відповідач ОСОБА_3 та її представник первісний позов не визнали, а зустрічний підтримали пояснюючи, що вона з неповнолітньою донькою не проживала у службовій квартирі через те, що позивач перешкоджав їм користуватися спірним житлом, не давав ключі від дверей.
Треті особи: представники військової частини НОМЕР_1 та квартирно-експлуатаційного відділу м. Миколаєва у судове засідання не з`явилися, однак направили письмові заперечення, в яких просили слухати справу без їх участі та первісний позов підтримали, а у зустрічному позові просили відмовити посилаючись на те, що в зв`язку з тим, що шлюб між сторонами розірваний і відповідач, яка зареєстрована у службовому приміщенні на підстав: Постанови КМ України№1081 від 03.08.06 р. «Про затвердження Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей жилими приміщеннями» та п.2.19 Інструкції «Про організацію забезпечення і надання військовослужбовцям Збройних Сил України та членам їх сімей житлових приміщень», затвердженого наказом Міністра оборони України від 06.10.06 р. № 557 підлягає виселенню разом з дитиною з службового жилого приміщення без надання іншого службового приміщення, як колишні члени сім`ї військовослужбовця у двомісячний термін з дня розірвання шлюбу.
Представник третьої особи - органу опіки та піклування виконавчого комітету Миколаївської міської ради заперечувала проти визнання неповнолітньої дитини такою, що втратила право користування жилою площею службової квартири свого батька .
Вислухавши пояснення сторін, показання свідків, дослідивши представлені сторонам докази, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.
Як вбачається з матеріалів справи, а саме спеціального ордеру №61 від 30.03.2006 р. не службове приміщення за адресою: АДРЕСА_4 . яка складається з двох кімнат, жилою площею 30,7 кв. м. надавалася ОСОБА_1 як військовослужбовцю для сім`ї з трьох осіб, а саме відповідача ОСОБА_3 та на їх спільну неповнолітню доньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які зареєстровані у спірному приміщенні-двокімнатній квартирі з 24 квітня 2006 року.
Згідно акту, який складений 23 листопаду 2008 року у присутності свідків, відповідач разом з донькою фактично не проживають у службовій квартирі АДРЕСА_1 з квітня 2006 року та їх особових речей в квартирі не має. Пізніше допитані у судовому засіданні свідки: ОСОБА_7 та ОСОБА_8 підтвердили факт, що відповідач з неповнолітньою дочкою не проживають у службовій квартирі, а мешкають за іншою адресою: АДРЕСА_5 , а також у відповідача є однокімнатна квартира АДРЕСА_6 , яка належала матері відповідача і цей факт сама відповідачка також не заперечувала. Згідно рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 03.11.20908 року про стягнення аліментів вважається доведеним факт, що ОСОБА_3 має у власності однокімнатну квартиру.
Таким чином суд вважає доведеним факт, що відповідач ОСОБА_3 не проживає у спірній службовій квартирі з дня її реєстрації, а проживає за іншою адресою куди вибула, як колишній член сім`ї наймача, на постійне місце проживання, а тому на підставі ч.2 ст. 107 ЖК України, п.10 Пленуму ВС України № 2 від 12.04.1995 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України«, постанови КМ України від 03 серпня 2006 року №1081 «Про затвердження Порядку забезпечення і військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями» та п. 2.19 Інструкції про організацію забезпечення і надання військовослужбовцям Збройних Сил України та членам їх сімей житлових приміщень, затвердженої наказом Міністра оборони України від 06.10.2006 року №557, а тому вважається такою, що втратила право користування цим приміщенням з дня її вибуття.
Оскільки ОСОБА_3 не доказала належними та допустимими доказами своє право на вселення у спірну квартиру , хоча згідно ст.60 ЦПК України це її обов`язок, суд вважає у задоволенні зустрічного позову відмовити.
Що стосується ствердження відповідача, що позивач перешкоджав їй у проживанні в спірній службовій квартирі ,судом встановлено що за відсутністю будь-яких перепон з боку позивача вона туди ніколи не вселялася і навіть не робила спроб до цього. При цьому ОСОБА_3 створила нову сім`ю та разом з чоловіком і донькою проживала за іншою адресою. Також у справі відсутні факти звернення відповідача до правоохоронних органів та військової частини з такими заявами.
Що стосується визнання неповнолітньої доньки ОСОБА_5 такою, що втратила право користування житлом у зв`язку з вибуттям на інше місце проживання, то суд вважає у цьому відмовити через те, що за рівності обов`язків батьків щодо утримання дітей у тому числі щодо забезпечення житлом, їх віку, а відповідно невизначеності з точним місцем проживання та залежності від поведінки батьків вважати, що неповнолітня донька не втратила свого право на користування спірною службовою квартирою.
Керуючись ст.ст. 10,11,209,212,214-215,217,218 ЦПК України суд,
ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , яка також представляє інтереси неповнолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням задовольнити частково, а у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 , яка також діє в інтересах неповнолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 до ОСОБА_1 про вселення у службову квартиру відмовити.
Визнати ОСОБА_3 , 1976 року народження такою, що втратила право користування службовою квартирою АДРЕСА_1 з моменту її вибуття.
Рішення суду може бути оскаржено в апеляційний суд Миколаївської області через Корабельний районний суд м. Миколаєва протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя: В.Г.Циганок