РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.09.2010 р.Городоцький районний суд Львівської області в складі:

головуючої-судді Шеремети Н.О.

при секретарі Виздрик Н.Я.

з участю адвоката Яцура Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Городку цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, треті особи Городоцька державна нотаріальна контора, ОСОБА_6 , ОСОБА_7, ОСОБА_8 про встановлення факту проживання однією сім»єю без шлюбу, визнання права власності на спадкове майно, усунення від права на спадкування, зміну черговості одержання права на спадкування, визнання недійсними договору купівлі-продажу житлового будинку та свідоцтва про право на спадщину за законом,

встановив:

19.11.2008 р. позивачка звернулася з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5, треті особи Городоцька державна нотаріальна контора, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про встановлення факту проживання з ОСОБА_9 однією сім»єю без шлюбу, визнання права власності на спадкове майно, усунення від права на спадкування, зміну черговості одержання права на спадкування, визнання недійсними договору купівлі-продажу житлового будинку та свідоцтв про право на спадщину за законом,

В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 р. помер ОСОБА_9, з яким вона фактично проживала без реєстрації шлюбу з 1995 року. Після його смерті залишилась спадщина, яка складається з пайового внеску у КС «Дністер в сумі 237500 грн. та житлового будинку АДРЕСА_1. На момент смерті ОСОБА_9 заповіт на спадкове майно не складав, а тому спадкування після його смерті здійснюється за законом. Спадкоємцями його майна за законом першої черги є син. ОСОБА_4, який знаючи про те,що батько є інвалідом третьої групи, з ним не спілкувався, не цікавився його життям, здоров»ям, не провідував його. ОСОБА_9 тривалий час знаходився у лікарні, перебував у безпорадному стані, потребував сторонньої допомоги, але син не тільки не провідував його у лікарні, не надавав йому допомоги, але не був присутнім на похороні. А тому такий спадкоємець повинен бути усунутий від права на спадкування. Оскільки вона протягом 12 років проживала зі спадкодавцем однією сім»єю без шлюбу, вони були пов»язані спільним побутом, мали взаємні права та обов»язки, мали спільних друзів та знайомих, ні з ким іншим у шлюбі вона не перебувала, а тому відповідно до ст. 1261 ЦК України є спадкоємцем четвертої черги за законом, як особа, що проживала зі спадкодавцем однією сім»єю без шлюбу не менш як п»ять років. А тому просила встановити факт проживання з ОСОБА_9 однією сім»єю без шлюбу та визнати за нею право на спадкове майно.

В подальшому позивачка неодноразово збільшувала та уточнювала позовні вимоги, доповнила позовними вимогами про усунення від спадкування спадкоємців першої, другої та третьої черги, зміну черговості одержання права на спадкування, визнання недійсними договору купівлі-продажу житлового будинку та свідоцтв про право на спадщину за законом. Уточнені позовні вимоги мотивувала тим, що інші спадкоємці,а саме, рідна сестра спадкодавця ОСОБА_8, яка є спадкоємцем за законом другої черги, його тітка ОСОБА_7, дядько ОСОБА_6, які є спадкоємцями за законом третьої черги, на спадкове майно не претендують, із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори не звертались, пропустили строк на звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, зі спадкодавцем на день смерті не проживали. За наведених обставин просить змінити черговість одержання права на спадкування, і визнати за нею право на спадкове майно в порядку спадкування за законом, як спадкоємцем четвертої черги. Оскільки сина спадкодавця ОСОБА_4 слід усунути від права на спадкування, тому свідоцтва про право на спадщину за законом, видані Городоцькою державною нотаріальною конторою 14.08.2007 р. ОСОБА_4 про право на спадкове майно, а саме, житловий будинок АДРЕСА_1 пайовий внесок в сумі 237500 грн. є недійсними. Не будучи власником спадкового житлового будинку, ОСОБА_4 не мав права на його відчуження, а тому договір купівлі - продажу цього будинку, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 також є недійсним.

В суді позивачка та її представник позовні вимоги підтримали, просили про їх задоволення, покликались на мотиви, зазначені в позовній заяві та в доповненнях до позовних вимог. Пояснили, що син спадкодавця, ОСОБА_4, ухилявся від надання допомоги спадкодавцеві, який тривалий час внаслідок важкої хвороби перебував у безпорадному стані, потребував постійного догляду, сторонньої допомоги та піклування. Знаючи про те,що батько є інвалідом третьої групи, відповідач з ним не спілкувався, не цікавився його житіям, здоров»ям, не провідував і не допомагав батькові під час перебування у лікарні. Відповідач ніколи не цікавився життям батька, проживав окремо, не опікувався ним, не надавав необхідної допомоги та ніякої підтримки. Оскільки спадкодавець фактично до дня смерті був у безпорадному стані, потребував стороннього догляду та допомоги, яку йому ОСОБА_4 не надавав, останній має бути усунутий від права на спадкування. Враховуючи те, що спадкоємці інших черг за законом на спадкове майно не претендують, спадкоємцем четвертої черги за законом є позивачка, яка проживала зі спадкодавцем на день смерті, а тому просять про визнання за нею права власності на спадкове майно, визнання недійсними свідоцтв про право на спадщину за законом, виданих на ім»я ОСОБА_4, та договору купівлі-продажу спадкового житлового будинку.

Відповідач та його представники в судових засіданнях позовні вимоги заперечили, мотивуючи тим, що син спадкодавця, ОСОБА_4, незважаючи на те, що шлюб між батьками був розірваний, перебував з ним у нормальних, дружніх відносинах, постійно з ним спілкувався, провідував батька. Про те, що батько тяжко захворів і помер не знав, тому в лікарні його не провідував і не був присутнім на похороні. Вважають, що ОСОБА_4 на законних підставах, як спадкоємець першої черги за законом успадкував спадкове майно після смерті батька і підстав для задоволення позовних вимог не вбачають, як і не вбачають підстав для визнання недійсними свідоцтв про право на спадщину за законом, а також для визнання недійсним договору купівлі- продажу житлового будинку, оскільки ОСОБА_4, як власник житлового будинку вправі був розпорядитися належним йому на праві власності майном. Просять про відмову в задоволенні позовних вимог.

Відповідач ОСОБА_5 в судові засідання жодного разу не з»явився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи.

Треті особи ОСОБА_7, ОСОБА_8 , ОСОБА_6 в судовому засіданні не заперечували щодо задоволення позовних вимог, ствердили, що на спадкове майно не претендують, із заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини не звертались і звертатись до суду із заявою про продовження строку для подання заяви про прийняття спадщини не будуть. Третя особа, ОСОБА_8 просила відшкодувати понесені нею витрати на поховання ОСОБА_9

Державний нотаріус Городоцької державної нотаріальної контори Богаченко Н.С. в суді позовні вимоги щодо визнання недійсними свідоцтв про право на спадщину виданих 14.08.2007 р. на ім»я ОСОБА_4 після смерті його батька ОСОБА_9 заперечила, оскільки заповіт спадкодавцем не складався, спадкоємець звернувся до нотаріальної контори у встановлений законом шестимісячний строк, є єдиним спадкоємцем першої черги за законом, інших спадкоємців першої черги за законом не має, рішення суду про усунення спадкоємця ОСОБА_4 від права на спадкування на час оформлення та видачі йому свідоцтв про право на спадщину за законом, не було, а тому Городоцькою державною нотаріальною конторою на законних підставах було видано вказані свідоцтва про на спадщину за законом після смерті ОСОБА_9 на ім»я ОСОБА_4

Заслухавши позивачку, її представника, відповідача, його представника, третіх осіб, пояснення свідків, дослідивши зібрані по справі докази, з»ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_3 слід задоволити з наступних підстав.

ОСОБА_9 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 р. , що підтверджується копією свідоцтва про його смерть НОМЕР_1 від ІНФОРМАЦІЯ_1 р. (а.с. 8). Після його смерті відкрилася спадщина на належний йому на праві власності житловий будинок АДРЕСА_1 та пайовий внесок в сумі 237490 грн. та нараховані відсотки в сумі 20382.72 грн., які знаходились на відкритому ним рахунку у Кредитній спілці «Дністер», (а.с. І 12).

Належність ОСОБА_9 житлового будинку АДРЕСА_1 підтверджується витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно №15493028 від 07.08.2007 р. (а.с.74); наявність пайового внеску у КС «Дністер» на ім.»я ОСОБА_9 підтверджується довідкою КС від 23.04.2007 р. №16 (а.с.77).

Судом встановлено, що заповіт на спадкове майно ОСОБА_9 не складав.

Ст. 1223 ЦК України передбачено, що у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також в разі не охоплення заповітом усієї спадщини, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 ЦК України. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття.

Згідно зі ст.1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ст.ст. 1261- 1264 ЦК України спадкоємцями першої черг и є діти дружина , батьки спадкодавця; другої черги - рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька так і з боку матері; третьої черги - рідні дядько та тітка спадкодавця. Згідно зі ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім»єю не менш як п»ять років до часу відкриття спадщини.

Відповідно до п.21 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім»єю не менш як гі»ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої ст.З СК України про те, що сім»ю складають особи, які спільно проживають, пов»язані спільним побутом, мають взаємні права та обов»язки. Зазначений п»ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім»єю до набрання чинності СК України. До числа спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім»єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати інші особи, якщо вОни спільно проживали зі спадкодавцем, були пов»язані спільним побутом, мали взаємні права та обов»язки.

Для спадкування за законом спадкоємцями четвертої черги має значення не лише сам по собі факт перебування вказаних осіб у сімейних відносинах, а й строк, протягом якого тривають такі відносини.

Згідно з ч.2 ст.З СК України сім»ю складають особи, які спільно проживають, пов»язані спільним побутом, мають взаємні права та обов»язки.

Як вбачається з пояснень позивачки, не вірити яким суд не має підстав, вона проживала разом з ОСОБА_9 як чоловік та дружина з 1995 року в квартирі АДРЕСА_2, а з 2006 р. в житловому будинку її матері в АДРЕСА_1 в належному йому на праві власності житловому будинку в с. Угри Городоцького району, який він успадкував після смерті батьків, вели з ним спільне господарство, мали спільні кошти, які витрачали за взаємною згодою, забезпечували один одного усім необхідним для життя, вносили в сімейний бюджет кошти, які разом виграчали на придбання побутової техніки, продуктів харчування, одягу, частину з яких відкладали. Вона прала, готувала їсти, прибирала квартиру, тобто, робила усе, що робить дружина у сімї. ОСОБА_9 був інвалідом третьої групи по зору, фізично працювати він не міг, а тому сім»ю матеріально утримувала вона, заробляла кошти, які були для них спільними і витрачалися для їх спільних потреб. Як дружина, вона доглядала за ним, коли він потрапив до лікарні, був у тяжкому безпорадному стані, не міг сам себе обслуговувати, потребував сторонньої допомоги, вона піклувалася про нього, доглядала за ним, купувала необхідні ліки, за рекомендацією лікарів перевозила його в спеціалізовані лікарні.

Свідок ОСОБА_8, сестра ОСОБА_9 , в суді ствердила, що їй було відомо про те, що брат тривалий час проживав з позивачкою, він не хотів їхати без неї у лікарню в м. Городок, а потім у м.Львів, що позивачка дійсно доглядала за ним у лікарні, купувала ліки, цікавилася у лікарів станом його здоров»я, перевозила його у лікарню у м. Львів.

Свідки ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, які проживали по сусідству з ОСОБА_9 в житловому будинку АДРЕСА_3 в суді пояснили, що часто бували в його квартирі, де бачили позивачку, яка займалась по господарству, прибирала, готувала їжу, забезпечувала продуктами харчування, бачили їх разом на вулиці під час прогулянок. В квартирі завжди було чисто, прибрано. Ствердили, що позивачка проживала разом з ОСОБА_9 тривалий час, більше 10 років.

Свідок ОСОБА_14 в суді підтвердила, що ОСОБА_9 разом з позивачкою часто приїзджав до її батьків в с.Тернопілля Миколаївського району Львівської області, з якою після продажі квартири у м. Львові певний час проживав у житловому будинку, який належить матері позивачки, працював на городі, допомагав їм по господарству.

Свідки ОСОБА_15, ОСОБА_16 в суді підтвердили те, що саме позивачка привезла хворого ОСОБА_9 спочатку в приймальний покій Городоцької ЦРЛ, а потім за рекомендацією лікарів у Львівський РФПЛДЦ , лікарню швидкої медичної допомоги м. Львова, як жінка опікувалася ним, купувала необхідні ліки, турбувалася про нього, оплачувала всі виграти. пов»язані з його лікуванням.

Суд не має підстав не вірити показам вищезазначених свідків.

Суд не бере до уваги заперечення відповідачем ОСОБА_4 факту спільного проживання однією сім»єю його батька та позивачки, оскільки як ствердив він у суді, він з батьком майже не спілкувався, у нього в квартирі в м. Львові не бував, за вказівкою матері не підтримував з ним родинних відносин, не цікавився його особистим життям.

У зв»язку з наведеним суд вважає доведеним факт проживання ОСОБА_17 та ОСОБА_3 однією сім»єю без шлюбу більше десяти років, а тому приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовної вимоги про встановлення факту проживання однією сім»єю ОСОБА_9 та ОСОБА_3 без шлюбу.

Як вбачається з копії свідоцтв про народження ОСОБА_4, його батьком записаний ОСОБА_9, а тому він, відповідно до ст. 1261 ЦК України, як єдиний син спадкоємця, є спадкоємцем його майна за законом.

Ст. 1224 ЦК України визначає коло осіб, які позбавляються права на спадкування, підстави та порядок усунення особи від права на спадкування. Відповідно до ч.З ст. 1224 ЦК України не мають права на спадкування за законом батьки(усиновлювачі) та повнолітні діти (усиновлені), а також інші особи, які ухилялися від виконання обов»язку щодо утримання спадкодавця, якщо ця обставина встановлена судом. 4.5 цієї ж статті передбачає , що за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Як вбачається з пояснень позивачки, свідків ОСОБА_8, ОСОБА_20, ОСОБА_17 був інвалідом 3 групи по зору, у нього не було ока.

ОСОБА_9 перебував на лікуванні у Львівському регіональному фтизіопульмоиологічному лікувально-діагностичному центрі з 29.01.2007 р. до 05.02.2007 р.,що підтверджується випискою з медичної карти стаціонарного хворого №242/ф; а з 05.02.2007 р. до ІНФОРМАЦІЯ_1 р. у лікарні швидкої медичної допомоги м. Львова, що підтверджується картою стаціонарного хворого №2826, де помер. Із зазначених документів, та пояснень свідків - лікарів ОСОБА_15, ОСОБА_16 вбачається, що стан хворого був тяжким, він не міг фізично самостійно забезпечувати умови свого життя, перебував у тяжкому безпорадному стані, у зв»язку з чим потребував сторонньої допомоги та постійного догляду, яке йому надавала позивачка. Крім цього, з пояснень вказаних свідків вбачається, що фактично за хворим доглядала позивачка, цікавилася станом його здоров»я„ купувала необхідні ліки та медикаменти, організовувала перевезення з одного лікувального закладу до іншого, як дружина опікувалася ним, здійснювала за ним щоденний постійний догляд, придбавала необхідне медичні препарати, доглядала за ним. Допомагала доглядати за хворим його рідна сестра, будь-хто інший, крім них, хворим не опікувався, допомогу йому не надавав,хоча хворий потребував такої.

В суді відповідач ОСОБА_4 підтвердив, що дійсно за час хвороби він батьком не опікувався, не доглядав за ним, жодної фізичної чи матеріальної допомоги йому не надавав.

Враховуючи те, що відповідач ОСОБА_4, ухилявся від надання допомоги спадкодавцеві, який потребував цієї допомоги, як син не виконував обов»язку щодо надання допомоги спадкодавцю, який у зв»язку з хворобою перебував у безпорадному стані та потребував надання такої допомоги, маючи можливість виконувати цей обов»язок, не вчинив з цього приводу жодних дій, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 слід усунути від права на спадкування.

Згідно зі ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом маг право прийняти спадщину або не прийняти її. Цивільним Кодексом України визначено два способи прийняття спадщини: подання заяви про прийняття спадщини, визнання окремих категорій спадкоємців такими, що прийняли спадщину. Зокрема, ч.З ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом за спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, не заявив про відмову від неї.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, повинен подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини (ч.І ст.1269 ЦК України).

Судом також встановлено, що після смерті ОСОБА_17 спадкоємцями його майна другої та третьої черги за законом є його рідна сестра ОСОБА_18, тітка ОСОБА_7 та дядько ОСОБА_6, які в судовому засіданні ствердили те, що на спадкове майно не претендують, до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини у встановлений законом строк, не звертались, строк для подачі заяви про прийняття спадщини пропустили, з приводу продовження терміну для подачі до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини звертатись до суду не будуть, на день відкриття спадщини зі спадкодавцем не проживали, тобто, жодних дій, які б свідчили про прийняття ними спадщини не вчинили, а тому суд приходить до висновку, що ОСОБА_8, ОСОБА_7 та ОСОБА_6 спадщину після смерті ОСОБА_4 не прийняли.

Оскільки судом встановлено, що позивачка на день смерті спадкодавця, ОСОБА_17, постійно проживала разом з ним, суд визнає її такою, що прийняла спадщину.

Оскільки відповідно до ст. 1258 ІДК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово, кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, враховуючи те, що спадкоємця першої черги ОСОБА_4 суд усунув від права на спадкування, спадкоємці другої та третьої черг спадщину у встановлений законом строк її не прийняли, суд приходить до висновку, що спадкоємцем майна після смерті ОСОБА_9 є позивачка ОСОБА_3, як спадкоємець четвертої черги за законом, оскільки як встановлено судом на день смсрті спадкодавця постійно разом з ним проживала, що свідчить про прийняття нею спадщини. А тому суд визнає за ОСОБА_3 право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 та право на належний спадкодавцю пайовий внесок в сумі 237490 грн. в КС «Дністер» та нараховані відсотки в розмірі 20382 грн. 72 коп., а всього, 257872.72 грн., (а.с. 112) в порядку спадкування за законом.

Як вбачається з копії спадкової справи №134/2007, заведеної Городоцькою державною нотаріальною конторою 13.03.2007 р. , ОСОБА_4, як спадкоємцю першої черги за законом після смерті ОСОБА_9, 14.08.2007 р. видано свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, яке складалося з житлового будинку АДРЕСА_1 та пайового внеску в сумі 237500 грн. в КС «Дністер», що знаходився на його рахунку та належав спадкодавцю.

Оскільки спадкоємця першої черги за законом, сина спадкодавця, ОСОБА_4, усунуто від права на спадкування, то є підстави для визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Городоцькою державною нотаріальною конторою 14.08.2007 р. на ім»я ОСОБА_4

Судом також встановлено, і як вбачається з витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданого КП «Городоцьке РБТІ» від 15.04.2008 р. власником житлового будинку АДРЕСА_1 є ОСОБА_19 на підставі договору купівлі-продажу Р№531 від 21.03.2008 р., посвідченого приватним нотаріусом Городоцького РНО Богаченко 0.1.

З врахуванням того, що судом визнано недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, видане ОСОБА_4 на житловий будинок АДРЕСА_1 на підставі якого ОСОБА_4 незаконно набув права власності на цей житловий будинок, він не мав права на його відчуження, а тому договір купівлі-продажу житлового будинку Р№531 від 21.03.2008 р., посвідченого приватним нотаріусом Городоцького РНО Богаченко О.І., суд також визнає недійсним.

Керуючись ст.ст. 10,11, 209, 214-215 ЦПК України, на підставі ст.256 ЦГІК України, ст.ст. 203, 1223, 1224, 1241, 1258, 1261-1265, 1268 ЦК України, ст. З СК України, суд,-

виріши в:

позовні вимоги ОСОБА_3 задоволити.

Встановити факт проживання ОСОБА_3, 1971р. н., уродженки с. Тернопілля Миколаївського р-ну Львівської області та ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2., уродженця с. Угри Городоцького р-ну Львівської області, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1., однією сім"єю без шлюбу.

Усунути ОСОБА_4 від права на спадкування за законом, як такого, що ухилявся від надання допомоги спадкодавцеві, ОСОБА_9, який через тяжку хворобу був у безпорадному стані.

Змінити черговість одержання права на спадкування та визнати за ОСОБА_3, як спадкоємцем четвертої черги за законом, право власності на будинковолодіння АДРЕСА_1 та належні ОСОБА_9 пайовий внесок та нараховані відсотки в кредитній спілці "Дністер" у м. Львові порядку спадкування за законом.

Визнати недійсними свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно: пайовий внесок в кредитній спілці "Дністер" у м. Львові та житловий будинок АДРЕСА_1 видані 14.08.2007р. державним нотаріусом Городоцької державної нотаріальної контори Львівської області.

Визнати недійсним договір купівлі-продажу житлового будинку АДРЕСА_1, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_5, посвідчений 21.03.2008року приватним нотаріусом Городоцького районного нотаріального округу Богаченко О.І.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 10 днів.

СуддяН. О. ШереметШеремета