Справа №2-626
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2010 р. м. Білгород - Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі головуючого - одноособово судді Боярського О.О.

при секретарі - Рачицькій I.A.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Білгород - Дністровському цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди завданої злочином,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди завданої злочином. В обгрунтування вимог зазначене, що 26.08.2007 року біля 1.00 годині, відповідач ОСОБА_2 керуючи мікроавтобусом марки «Мерседес-207» і рухаючись по вулиці Комсомольській, біля будинку в с. Садове, Білгород- Дністровського району, Одеської області, скоїв наїзд на мопед марки «Дефиант», який належить йому позивачу ОСОБА_1, в результаті чого виник конфлікт, в процесі конфлікту ОСОБА_2 наніс йому легкі тілесні ушкодження. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, даний мопед ОСОБА_1 було пошкоджено, а також позивач вказує, що його мопед знаходиться в розпорядженні ОСОБА_2 який до теперішнього часу не повернуто. Все це завдало йому матеріальну шкоду на суму 4000 грн.. тобто вартість мопеда марки «Дефиант», та моральну шкоду, яка виразилася у душевних стражданнях, спричинених необхідністю за рахунок свого робочого часу вирішувати питання пошуку особи, яка надала б йому правову допомогу, вимушеністю звертатися за медичною допомогою в лікарню, необхідністю звертатися за захистом до суду та міліції. Розмір моральної шкоди від оцінює в 10000 грн.

В судовому засіданні позивач позов підтримав та послався на обставини викладені позові, просив провести стягнення з відповідача у повному обсязі.

Відповідач позов не визнав, вважає, що законні підстави для його задоволення відсутні, оскільки до заподіяння позивачу тілесних ушкоджень не причетний, та в нього на зберіганні не має мопеда позивача, так як він знаходиться на зберіганні у ОСОБА_3, тому що позивач не бажає забрати мопед у добровільному порядку, тому вимоги останнього є надуманими та безпідставними.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, вислухавши сторін по справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що за результатами розгляду заяви ОСОБА_1, щодо факту заподіяння тілесних ушкоджень з боку ОСОБА_2, яке мало місце 26.08.2007 року біля 1.00 годині по вул. Кишинівській, №32 с.Садове Білгород- Дністровський район Одеська область, УИМ Білгород-Дністровського ГО ГУМВД України в Одеській області 04.03.2007 року, 05.11.2007 року, 25.02.2008 року, 31.08.2008 року винесено постанови про відмову в порушенні кримінальної справи у відношенні ОСОБА_2 за ст.ст..185,194 КК України на підставі ст.6 п.2 КПК України в звязку відсутністю в діях ОСОБА_2 складу злочину. В постанові від 31.08.2008 року про відмову в порушенні кримінальної справі вказано, що в процесі проведеної додаткової перевірки встановлено, що 26.08.2007 року біля 1.00 годині, відповідач ОСОБА_2 керуючи мікроавтобусом марки «Мерседес-207» і рухаючись по вулиці Кишинівській, біля будинку своєї дочки ОСОБА_4 побачив чий то мопед, але так як його дочка проживає одна з двома дітьми неповнолітніми то вирішив зупинитися і дізнатися хто міг знаходитися біля будинку його дочки в такій пізній час. Звернувши з дороги ОСОБА_2 під'їхав до воріт і зупинився, побачивши свою дочку з ОСОБА_1, але автомобіль ОСОБА_2 самовільно рушив і штовхнув попереду стоячий мопед ОСОБА_1, розбивши задній ліхтар стопа, в результаті зіткнення мопед впав на землю.

При огляді мопеду марки «Дефиант» були встановлені технічні неполадки, а саме: зламаний фільтр повітряної підкачки повітря, розбито ліхтар заднього стопа разом із зовнішньою кришкою, зламана нижня права смуга облицювання мопеда, відокремлена права кришка переднього амортизатора, зламане праве дзеркало заднього виду, відсутній підкрилок заднього колеса, є пошкодження облицювання з правого боку мопеда.

Згідно довідки яка знаходиться в матеріалах справи ЧП «Самородний» яка видана в тому, що вартість мопеда марки «Дефиант» 4-х тактний, на серпень 2007 року складала 3000 грн., станом на лютий 2008 року вартість окремих частин мопеда складають, а саме: вартість задньої частини облицювання, складає - 325 грн., вартість кришки стопа, складає - 200 грн., вартість нижньої частини задньої частини облицювання (2 шт. ), складає - 250 грн., вартість передньої частини облицювання (нижня), складає - 150 грн., вартість частини облицювання (верхня) з фарою, складає - 325 грн., вартість дзеркала заднього виду (2шт.), складає - 30 грн., вартість фільтра повітряного очищення, складає - 200 грн., а всього вартість окремих частин мопеда склала - 1480 грн.

Оцінюючі всі досліджені докази, суд вважає, що позов а частині відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 4000 грн. підлягають частковому задоволенню, а саме у розмірі 1480 грн., тобто вартість окремих ушкоджених частин мопеда, оскільки в процесі судового розгляду не встановлено та позивачем не доведено, що ОСОБА_2 навмисно заволодів належним позивачу мопедом, що навіть підтверджується відповіддю начальника Управління громадської безпеки ГУМВС України в Одеській області від 12.11.2008 року за №8/0-571 на скаргу ОСОБА_1І, щодо заволодіння мопедом та спричинення йому тілесних ушкоджень ОСОБА_2 в якій вказано, що проведеною перевіркою встановлено, що в діях ОСОБА_2 був відсутній намір скоїти крадіжку мопеда чи ним заволодіти. Тобто в діях відсутня субєктивна сторона злочину, у звязку з цим порушити кримінальну справу відносно ОСОБА_2 за ознаками злочину передбаченого ст.ст. 185,186,187 КК України (крадіжка, грабіж, розбій) не можливо. По факту спричинення ОСОБА_1 навмисних легких тілесних ушкоджень ОСОБА_2, то ОСОБА_1 було рекомендовано звернутися до суду для вирішення питання про притягнення останнього до відповідальності за ст.125 КК України в порядку приватного обвинувачення яка розглядається в судовому порядку, однак с даною скаргою позивач ОСОБА_1 до суду не звертався.

Крім того відповідач в судовому засіданні пояснив, що він не мав наміру заволодіти належним ОСОБА_1 мопедом, так як 26.08.2007 року після конфлікту з ОСОБА_1, останній залишив свій мопед на зупинці, та для того щоб ніхто не вкрав мопед загрузив в салон свого мікроавтобуса, але при цьому йому ніхто не кричав щоб він залишив мопед. 28.08.2007 року він ОСОБА_2 приїхав додому до ОСОБА_1 для того, щоб повернути мопед, але ОСОБА_1І вдома не було, тому він залишив мопед ОСОБА_3 мешканцю с.Садове, щоб той повернув йому мопед, однак позивач ОСОБА_1 відмовляється його забирати і по теперішній час.

Також відповідач пояснив, що він неодноразово пропонував ОСОБА_1 відшкодувати йому пошкоджений мопед, та заплатити за лікування, однак позивач також відмовився.

У відповідності зі ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, заподіяна майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, якщо вона не доведе, що шкода завдана не з її вини.

Відповідно до ч.1. ч.4 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, установлених ст..61 ЦПК України. Доказування не повинно ґрунтуватися на припущеннях. Доказами в розумінні ст..57 ЦПК України є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд установлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці данні встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їх представників, допитаних як свідків, показань свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, висновків експертів.

За таких обставин матеріальна шкода не може перевищувати вартість самого мопеда, яка оцінена в 3000 грн., крім того позивач відмовився призначати експертизу, щодо вартості спричинення матеріальної шкоди, надав тільки довідку, яка судом оцінюється як доказ тільки на підставі того, що відповідач погодився з вказаною сумою. Щодо моральної шкоди, то за нормою ст. 1167 ЦК України позивач повинен довести в чому саме полягає моральна шкода, яку позивач не обґрунтував, та не довів, тому суд вважає за неможливе розглядати питання, щодо стягнення моральної шкоди в сумі 10000 грн., взагалі.

На підставі вищевикладеного, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди завданої злочином є такими, що підлягають частковому задоволенню, стягнув з ОСОБА_2 суму матеріальної шкоди в розмірі 1480 грн., тобто вартість окремих пошкоджених частин мопеда на користь ОСОБА_1, а в задоволенні моральної шкоди в сумі 10000 грн. відмовити.

Керуючись ст. ст. 1166, 1167 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 60, 209, 213, 214- 215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди завданої злочином - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в розмірі 1480 грн.

В інших вимогах відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10- денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20- днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч.4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя: