Справа № 2-1019
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«23» квітня 2010 р. м. Запоріжжя

Суддя Запорізького районного суду Запорізької області ЯРКІНА С.В., перевіривши відповідність вимогам закону позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про витребування майна із чужого незаконного володіння, -

В С Т А Н О В И В :

Предявлений позов ухвалою суду від 12 квітня 2010 р. був залишений без руху, оскільки не відповідав вимогам ст. 119 ЦПК України, а саме:

В позовній заяві зазначалось що позивачка ОСОБА_1 визначає ціну даного позову у 8000,00 грн., та відповідно до цієї ціни позову, позивачкою визначалась та сплачувалась сума державного мита в розмірі 80,00 грн. Але суду не зрозуміло, з чого виходила позивачка, визначаючи ціну позову саме в такому розмірі. При цьому до позовної заяви не було додано жодного документу, який підтверджує вартість зазначеного позивачкою ОСОБА_1 майна саме у 8000,00 грн.

Окрім цього, відповідно до вимог цивільного процесуального законодавства, предметом доказування у спорах про витребування майна з чужого незаконного володіння, зокрема, є факт належності позивачу спірного майна, факт наявності майна у незаконному володінні відповідача, а також факт відсутності у відповідача правових підстав для володіння майном. Як вбачалося із позовної заяви ОСОБА_1 та доданих до неї документів, позивачкою жодним чином не підтверджувались обставини, викладені в позовній заяві та не додавались документи, які підтверджують її право власності на спірне майно, не підтверджувався факт перебування спірного майна у відповідачки, а також не надавалося жодного підтвердження факту відсутності у відповідачки правових підстав для володіння майном.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 121 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст. 119 і 120 ЦПК України, або не сплачено судовий збір чи не оплачено витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави для залишення без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків.

Таким чином, суддя приходить до висновку, що позивачем не усунуто недоліків позовної заяви, тому вона не може бути прийнята до розгляду судом і підлягає поверненню.

Від позивачки 23.04.2010 року надійшло клопотання про повернення сплаченого нею державного мита в розмірі 80 грн. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення в розмірі 120 грн.

У відповідності до вимог п. 2 ч. 1 ст. 83 ЦПК України сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду у разі повернення заяви або скарги.

Згідно зі ст. 8 Декрету Кабінету Міністрів „Про державне мито, пп. 16, 17 Інструкції про порядок обчислення та справляння державного мита, затвердженої наказом Головної державної податкової інспекції України від 22.04.1993 р. № 15, державне мито повертається фінансовим органом того району чи міста, до бюджету якого воно надійшло, на підставі поданої платником заяви на протязі одного року з дня зарахування суми в бюджет.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 83,121 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про витребування майна із чужого незаконного володіння визнати неподаною та повернути позивачеві.

Роз`яснити позивачеві, що у відповідності до вимог ч. 5 ст. 121 ЦПК України, повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Зобовязати фінансовий орган УДК у Запорізькому районі ГУДКУ у Запорізькій області повернути ОСОБА_1 сплачену суму державного мита в розмірі 80,00 грн. за квитанцією № 94/117 від 07.04.2010 року з рахунку № 0127 та сплачену суму ІТЗ в розмірі 120,00 грн. за квитанцією № 95/119 від 07.04.2010 року з рахунку № 0122.

Заяву про апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції може бути подано протягом пяти днів з дня проголошення ухвали. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя С.В.ЯРКІНА