Справа № 2-719/10
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

12.05.2010 року

КОЗЯТИНСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ

В складі головуючого - судді Сороки Д.В.

при секретарі ЛевчукІ.В.

Розглянувши у попередньому судовому засіданні в м. Козятині справу за позовом ОСОБА_1 до Глуховецької селищної ради Козятинського району Вінницької області про визначення частки померлої у спільному сумісному майні, третя особа Козятинська державна нотаріальна контора Вінницької області, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Глуховецької селищної ради Козятинського району Вінницької області про визначення частки померлої ОСОБА_2 у спільному сумісному майні, третя особа - Козятинська державна нотаріальна контора Вінницької області , мотивуючи свої вимоги тим, що 06 травня 1994 року він разом з своєю дружиною ОСОБА_2 приватизували квартиру під номером 18 в будинку № 39 по вулиці Чекістів, в смт. Глухівці, яка належала Глухівецькому гірничо-збагачувальному комбінату, загальною площею 51.5 кв. метрів, вартістю на момент приватизації 25 750 карбованців. Їхнє право власності на квартиру було зареєстроване в КП ВОБТІ за реєстром № 128. 28 червня 2004 року померла його дружина - ОСОБА_2, яка на день смерті мешкала разом з ним за вищевказаною адресою. На день її смерті відкрилася спадщина, яка складається з 1/2 частини квартири АДРЕСА_1, оскільки на час відкриття спадщини він з покійною дружиною мешкали разом у вказаній квартирі, він фактично прийняв спадщину, як передбачено ч. З ст. 1268 ЦК України, в нотаріальну контору до цього часу не звертався. В лютому 2010 року вирішив оформити свої спадкові права і звернувся до Козятинської державної нотаріальної контори, де у видачі свідоцтва йому відмовлено та надане роз'яснення, що правовстановлюючий документ на спадкову квартиру, а саме свідоцтво про право власності на житло, яке видане Глухівецьким гірничо - збагачувальним каоліновим комбінатом 06 травня 1994 року на його та на ім'я дружини, видане без зазначення конкретних часток в спадковому майні, тобто квартира номер 18, що розташована в смт. Глухівці по вулиці Чекістів, будинок № 39 є спільною сумісною власністю. Згідно п. 224 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 03.03.2004 року № 20/5, зареєстрованої в МЮУ 03.03.2004 року № 283/8882, нотаріус може видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті одного з учасників спільної сумісної власності лише після виділення (визначення) частки померлого у спільному майні.

В попередньому судовому засіданні позивач ОСОБА_1 змінив позовні вимоги та просить визначити 1/2 частки у спільному сумісному майні, а саме квартирі АДРЕСА_2 за його дружиною ОСОБА_2, а також 1/2 частки у спільному сумісному майні за ним, в решті позовні вимоги підтримав та підтвердив вищенаведені обставини.

Відповідач - представник Глуховецької селищної ради Козятинського району Вінницької області в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про день та час слухання справи, проте до суду від голови Глуховецької селищної ради Козятинського району Вінницької області ОСОБА_3 надійшла заява, в якій він позовні вимоги визнає в повному обсязі, просить справу розглядати в його відсутності.

Представник третьої особи - завідуюча Козятинської державної нотаріальної контори Вінницької області ОСОБА_4 позовні вимоги визнала в повному обсязі, не заперечує проти задоволення позову.

Виходячи з вищенаведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання.

Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Судом встановлено, що 06 травня 1994 року позивач разом з своєю дружиною ОСОБА_2 приватизували квартиру під номером 18 в будинку № 39 по вулиці Чекістів в смт. Глухівці, яка належала Глухівецькому гірничо-збагачувальному комбінату, загальною площею 51.5 кв. метрів, вартістю на момент приватизації 25 750 карбованців, право власності на квартиру було зареєстроване в КП ВОБТІ за реєстром № 128 (а. с. 4, 7, 12).

06 травня 1994 року померла ОСОБА_2, яка постійно проживала в ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 5, 10 ).

Після смерті ОСОБА_2 залишилось спадкове майно, яке складається з 1/2 частини квартири АДРЕСА_1. Позивач є спадкоємцем першої черги за законом, в установлений законом шестимісячний строк спадщину прийняв, оскільки на час відкриття спадщини мешкав разом з померлою ОСОБА_2 у вказаній квартирі, на даний час розпоряджається майном померлої (а. с. 8, 9).

При зверненні до Козятинської державної нотаріальної контори у видачі свідоцтва про право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 позивачу відмовлено, надане роз'яснення, що правовстановлюючий документ на спадкову квартиру, а саме свідоцтво про право власності на житло, яке видане Глухівецьким гірничо - збагачувальним каоліновим комбінатом 06 травня 1994 року на його та ім'я дружини ОСОБА_2, видане без зазначення конкретних часток в спадковому майні, тобто квартира номер 18, що розташована в смт. Глухівці по вулиці Чекістів, будинок № 39 є спільною сумісною власністю. Згідно п. 224 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 03.03.2004 року № 20/5, зареєстрованої в МЮУ 03.03.2004 року № 283/8882, нотаріус може видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті одного з учасників спільної сумісної власності лише після виділення (визначення) частки померлого у спільному майні (а. с. 6).

Викладеним обставинам відповідають правовідносини, що випливають з положення ст. 370 ЦК України, де передбачається, що в разі виділу частки із майна, що є в спільній сумісній власності, частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власна вважаються рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду та правовідносини, що випливають з права на спадкування.

Відповідно до положень ст. 1226 ЦК України, суб'єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі.

Таким чином, оскільки при спадкуванні частки в майні, розмір якої не визначено, істотне значення має встановлення її розміру, що може бути зроблено також після відкриття спадщини, спадкоємець не позбавлений законом такого права, і його право на визначені частки померлого витікає з поняття спадкування , яке відповідно до ст. 1216 ЦК України є перехід права та обов'язків ( спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб.

Керуючись ст. ст. 1216, 1226 ЦК України, ст. ст. 130 , 174 , 214-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Прийняти визнання позову відповідачем та третьою особою.

Визначити за ОСОБА_2, померлою 28 червня 2004 року, 1/2 частки у спільному сумісному майні, а саме квартирі АДРЕСА_2.

Визначити за ОСОБА_1 1/2 частки у спільному сумісному майні, а саме квартирі АДРЕСА_2.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Вінницької області через Козятинський міськрайонний суд шляхом подачі в 10 денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і подання після цього протягом 20 днів апеляційної скарги.

Суддя :

Дата документу 12.05.2010 року