Фрунзенський районний суд м.Харкова
18 травня 2010р.Фрунзенський районний суд м.Харкова у складі:
головуючого судді - Бабкової Т.В.,
при секретарі - Ріяко Є.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Харкові цивільну справу за ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на частину квартири, стягнення грошової суми, та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання права власності на частину квартири, стягнення майнової та моральної шкоди, 3-ті особи: ОСОБА_5, служба у справах неповнолітніх Фрунзенської районної у мХаркові ради, -
Первісно позивачка ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом , в якому відповідно до положень ст.ст.71,72 ЖК України просила визнати відповідача ОСОБА_3 таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою № 64 по вул.Салтівське шосе, б. № 100 м.Харкова. При цьому зазначала, що вказана квартира на підставі свідоцтва про право власності на житло , виданого центром приватизації державного житлового фонду 12.07.1999р., є власністю позивачки. її дочки - ОСОБА_6 та батька позивачки - відповідача ОСОБА_3 Останній з 1985р. в квартирі не проживає . особистих речей в ній не має, сплату комунальних послуг не здійснює.
В подальшому позивачка неодноразово змінювала заявлені позовні вимоги. Остаточно при вирішенні справи по суті наполягала на задоволенні позовних вимог, в яких просила визначити частки у спільній сумісній власності та визнати за кожним співвласником квартири № 64 по вул.Салтівське шосе, б. № 100 м.Харкова право власності по 1/3 частині. В звязку з тим, що відповідач фактично в спірній квартирі не мешкає, через скандальні стосунки спільне проживання сторін в квартирі є неможливим, просила 'припинити право власності відповідача, стягнувши з позивачки на його користь грошову компенсацію за належну йому частку у розмірі 85 000 грн. Крім того зазначала, що за її власний рахунок в спірній квартирі було проведено ремонт ( замінено вхідні двері, сантехніку, покладено плитку та ін.). Вартість 1/3 частини понесених позивачкою витрат вона просила стягнути з відповідача у сумі 870 грн.
3-тя особа ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав позовні вимоги своєї дружини ОСОБА_4, проти позову ОСОБА_3 - заперечував.
Відповідач ОСОБА_3 проти позову ОСОБА_4 заперечував, заявив зустрічні позовні вимоги, в яких посилався на наступне. Спірна квартира надавалася йому за місцем роботи в 1968р. Без його згоди позивачка зареєструвала у квартирі свою неповнолітню дочку ОСОБА_6, в наслідок чого приватизація була здійснена на 3-х осіб : відповідача ОСОБА_3 , його дочку - позивачку ОСОБА_4 та її дочку - ОСОБА_6 Після здійснення приватизації позивачка стала перешкоджати йому користуватися спірною квартирою , вивезла з квартири його власні речі. За таких обставин ОСОБА_3, якій іншого житла не має, вимушений тривалі роки знімати кімнату для проживання. На підставі наведеного ОСОБА_3 просив визнати за ОСОБА_4 та її неповнолітньою дочкою ОСОБА_4 В.В.^ право власності на 1/3 частину квартири № 64 по вул.Салтівське шосе, б. № 100 м.Харкова , за ним - на 2/3 частини , стягнути з ОСОБА_4 40 000 грн. , які дорівнюють його витратам за" найом житла з 1999р. , та просив відшкодувати завдану йому моральну шкоду.
Представник служба у справах неповнолітніх Фрунзенської районної у м.Харкові ради у судове засідання не зявився , про час та місце розгляду справи був повідомлений , про причини неявки суд не сповістив.
Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до висновку , що позовні вимоги ОСОБА_4 та зустрічні позовні вимоги ОСОБА_3 підлягають частковому задоволенню.
Так судовим розглядом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло , виданого Центром (відділом) приватизації державного житлового фонду виконавчого комітету Харківської міської ради 12.07.1999р., двокімнатна ізольована квартира № 64 загальною площею 44,6 кв.м., житловою площею 30,2 кв.м., розташована по вул.Салтівське шосе, б. № 100 м.Харкова, на праві спільної сумісної власності належить позивачці ОСОБА_4, її неповнолітній дочці - ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1, та її батькові - відповідачу ОСОБА_3 (а.с.17)
Зазначений правовстановчий документ в судовому порядку не оспорений.
Відповідно до довідки про склад сімї та реєстрацію у спірній квартирі зареєстровані її власники , а також неповнолітній син позивачки - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.32). s
Згідно з положеннями ст.372 ЦК України у разі поділу майна . що є у спільній сумісній власності , вважається , що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними , якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин , які мають істотне значення.
На підставі наведеного при вирішенні позовних вимог ОСОБА_4 та зустрічних вимог ОСОБА_3 суд виходить з принципу рівності часток співвласників у праві власності на квартиру № 64 по вул.Салтівське шосе, б. № 100 м.Харкова та визнає за кожним з них право на 1/3 частину зазначеної квартири. Доводи відповідача, що зазначене житлове приміщення первісно надавалося йому у користування правового значення при вирішенні цього питання не мають.
Положеннями ст.365 ЦК України передбачені випадки коли право особи на частку у спільному майні може бути припинено за рішенням суду на підставі позову інших співвласників , зокрема , якщо частка є незначною і не може бути виділена в натурі ; річ є неподільною ; спірне володіння і користування майном є неможливим ; таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім»ї.
З врахуванням того, що іншого житла для проживання , ніж квартира № 64 по вул.Салтівське шосе, б. № 100 м.Харкова відповідач ОСОБА_3 не має, що підтверджується відповідно довідкою КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації», належна йому 1/3 частка у праві власності на вказане майно є значною, вимоги ОСОБА_4 про припинення права власності відповідача на належну йому частку у квартирі зі сплатою грошової компенсації вартість зазначеної частки , задоволенню не підлягають.
Крім цього, суд враховує висновки проведеної по справі судової -товарознавчо- будівельної експертизи №7660 від 16.06.2009р., згідно якої виконання рештьного поділу квартири № 64 по вул.Салтівське шосе, б. № 100 м.Харкова між співвласниками є неможливим, проте сторони не позбавлені можливості визначення порядку користування квартирою , варіант якого наданий експертом (а.с. 84-98).
Згідно з положеннями ст. 369 ЦК України співвласники майна , що є у спільній сумісній власності , володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. У судовому засіданні встановлено , що тривалий час спірним житловим приміщенням користується позивачка ОСОБА_4 для задоволення особистих житлових потреб та потреб її родини, домовленості з відповідачем на проведення ремонтних робіт в квартирі , необхідності в їх проведенні, обсяг та вартості з відповідачем узгоджено не було. За таких обставин суд вважає, що підстав для задоволення вимог щодо стягнення з відповідача 1/3 частки вартості проведених ремонтних робіт у спірній квартирі не має^
Згідно п.5 Постанови Пленуму Верховного суду України №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995р. з наступними змінами , відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обовязковому зясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають : наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювана, наявність причинного звязку між шкодою і протиправним діянням заподіювана та вини останнього в її заподіянні. Особа фізична (чи юридична) звільняється від відповідальності по відшкодуванню моральної шкоди, якщо доведе . що остання заподіяна не з її вини.
Таким чином , суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позову ОСОБА_3 щодо стягнення з ОСОБА_4 моральної шкоди в звязку з тим, що відповідачем не доведено сам факт заподіяння йому моральної шкоди, протиправність дій ОСОБА_4 , винності її дій та причинного звязку між шкодою та діями позивачки.
Не були доведені зі сторони ОСОБА_3 його доводи стосовно того , що тривали роки з вини позивачки він позбавлений права проживати у спірній квартирі , а тому через необхідність знімати житло ним було витрачено 40 000грн. ( 300 грн. на місяць). Так в судовому засіданні відповідач ОСОБА_3 не заперечував пояснення 3-ї особи ОСОБА_5 та позивачки ОСОБА_4, що ще за життя своєї дружини та відповідно матері позивачки він добровільно залишив сімю та став мешкати в іншому місті.
На підставі наведеного в задоволенні вимог ОСОБА_3 про стягнення з ОСОБА_4 на відшкодування завданої йому майнової шкоди 40 000 грн. суд також відмовляє.
Керуючись ст.ст. 365,369.372,1166,1167 ЦК України, ст. 88. 208, 209, 212, 213,214.215 ЦПК України, суд,-
Позовні вимоги ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про визнання права власності на частину квартири , стягнення грошової суми та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання права власності на частину квартири , стягнення майнової та моральної шкоди - задовольнити частково.
Визнати за ОСОБА_4, ОСОБА_6 та ОСОБА_3 в квартирі № 64 по вул.Салтівське шосе, б. № 100 м.Харкова право власності по 1/3 частині за кожним.
В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_4 та ОСОБА_3 - відмовити.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1574 грн. 80 коп.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 судові витрати за проведення експертизи 833 грн. 33 коп. , на користь держави витрати по сплаті судового збору у розмірі 787 грн. 40 коп.
На вказане рішення через Фрунзенський районний суд м.Харкова може бути подано заяву про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а також внесена апеляційна скарга до апеляційного суду Харківської області через Фрунзенський районний суд м.Харкова протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.
Суддя -