АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22ц-6627/10 Головуючий у 1-й інстанції Лободенко О.С. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2010 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області у складі:

головуючого - ТИМЧУК Л.А.

суддів - МАРТЄВА С.Ю., ЧІЧІЛЯ В.А.

при секретарі - ЗЕЛЕНСЬКІЙ О.І.

розглянула провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 30 березня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей у твердій грошовій сумі.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді - доповідача Апеляційного суду,-

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від ЗО березня 2010 року зазначений позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку , щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку , починаючи з 15.07.2009 року і до досягнення дітьми повноліття.

У решті позову відмовлено.

У апеляційній скарзі порушене питання про скасування рішення з підстав невірного застосування місцевим судом норм матеріального та процесуального права.

Апеляційний суд, перевіривши законність і обґрунтованість рішення місцевого суду у межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, вважає, що остання задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч.І ст.308 ЦГЖ України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу, якщо встановлює, що суд першої інстанції постановив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 06.01.2001 року, від шлюбу мають синів ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1, 12 червня 2009 року шлюб між сторонами розірвано.

Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. З ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі

Згідно ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитинщстан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

В апеляційній скарзі апелянт посилається на те, що місцевим судом було не повно досліджено обставини справи, а отже зроблено неправомірний висновок про часткове задоволення її позовних вимог, та стягнення аліментів в частині від доходу, а не в твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та запере речень.

Статтями 58,59 ЦПК України визначено поняття належності та допустимості доказів.

Як вбачається із матеріалів справи, позивачкою не було надано жодного належного доказу про працевлаштування відповідача в компаніях «Аероспейс» та «СкайСтарАзія», а також отримання ним заробітної плати у вказаних компаніях. Натомість в матеріалах справи є довідка Кременчуцького міського центру зайнятості про те, що відповідач ОСОБА_3 зареєстрований як безробітний з 03.03.2010 року.

Крім того, стягнення аліментів у частковому відношенні до обсягу доходів відповідача будь яким чином не порушує прав позивачки або неповнолітніх дітей, оскільки при поданні належним чином оформлених

з

документів щодо доходу ОСОБА_8 розмір заборгованості, визначений виконавчою службою відповідатиме засадам розумності, добросовісності і справедливості, визначеним ст. З ЦК України.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів вважає, що місцевим судом вірно визначено розмір та порядок стягнення аліментів на утримання дітей, дана належна оцінка доказам у справі, а висновок суду відповідає вимогам ст.ст. 180, 181, 182 СК України і матеріалам справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 191 СК України, аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати.

Як вбачається із матеріалів справи, позивачка наведених в ст. 191 СКУкраїни доказів не надала, отже місцевий суд вірно відмовив у задоволенні позовних вимог щодо стягнення аліментів з 01.01.2007 року.

Апеляційна скарга не містить у собі нових фактів чи засобів доведення, які б спростовували висновок суду першої інстанції.

За таких обставин рішення місцевого суду постановлено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, тому підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 307-308, 315 ЦПК України, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити, а рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 30 березня 2010 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання нею чинності.

Головуючий у справі: підпис

Судді: підписи

З оригіналом згідно: