АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № Справа № 22ц-3008/10 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Ремез В.А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2010 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області в складі :

Головуючого Ремеза В.А.

Суддів Прозорової М.Л., Калиновського А.Б.

при секретарі Панченко Д.Б.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську

цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_2, ОСОБА_3,

на рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 25 лютого 2010р. за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, ОСОБА_5, третя особа КВ ЖРЕП Індустріального району м. Дніпропетровська про визнання права користування житловим приміщенням, вселення та визнання договору недійсним, за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4, третя особа Відділ громадянства, міграції та реєстрації фізичних осіб Індустріального РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області про усунення перешкод у користуванні власністю, -

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2009р. ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні АДРЕСА_1, , посилаючись на те, що йому на праві приватної власності належить зазначена квартира, відповідачка прописана в квартирі з 2000р., однак в квартирі не проживає з 2006р., однак не знялась з реєстрації, чим створює перешкоди у користуванні квартирою.

ОСОБА_4 звернулась до суду з зустрічним позовом, про вселення в спірну квартиру, який в ході розгляду справи доповнила, посилаючись на те що вона вселилась в спірну квартиру в якості члена сім'ї ОСОБА_2 в 2000р., однак останній з 2006р. став влаштовувати сварки і скандали, у зв'язку з чим вона була змушена у січні 2007р. покинути квартиру, і оскільки в ході розгляду справи їй стало відомо, що ОСОБА_2 21.10.2009р. подарував спірну квартиру своїй дочці ОСОБА_5, ОСОБА_4 просила визнати недійсним договір дарування квартири, вселивши її в спірну квартиру.

ОСОБА_5 звернулась до суду з позовом про усунення їй перешкод у користуванні квартирою, посилаючись на те, що на підставі договору дарування від 21.10.2009р. вона є власником квартири АДРЕСА_2, однак в квартирі прописана ОСОБА_4, що перешкоджає розпоряджатись квартирою, а тому просила усунути перешкоди у користуванні квартирою, шляхом зняття ОСОБА_4 з реєстрації, за місцезнаходженням спірної квартири.

Ухвалою суду позов ОСОБА_2 до ОСОБА_4 залишено без розгляду /а.с.108/.

Рішенням суду позов ОСОБА_4 задоволено, частково, та визнано за ОСОБА_4 право користування АДРЕСА_3, та ОСОБА_4 вселена у вказану квартиру.

Договір дарування кв.4 в б. 35, по вул. Березинській в м. Дніпропетровську, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 від 21.10.2009р. визнано недійсним, а в задоволені решти позовних вимог ОСОБА_4 відмовлено.

ОСОБА_5 в задоволенні позовних вимог до ОСОБА_4 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_4 та в частині відмови ОСОБА_5 в задоволені позовних вимог скасувати, та ухвалити по справі нове рішення, яким ОСОБА_4 в задоволені позовних вимог відмовити, та постановити ухвалу про залишення позовної заяви ОСОБА_5 без розгляду, посилаючись на те, що рішення суду не відповідає вимогам ст. 213 ЦПК України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить рішення суду в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_4 до ОСОБА_2 та ОСОБА_5, та в частині відмови їй у задоволені позовних вимог скасувати, і ухвалити по справі нове рішення, яким ОСОБА_4 в задоволені позову відмовити, а її позовну заяву залишити без розгляду, посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення суду.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційних скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню, а рішення суду скасуванню з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 74 ЦПК України, судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик, а ч.4 вказаної статті передбачено, що судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за сім днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_5 подала до суду клопотання про відкладення розгляду справи, призначеної на 25.02.2010р., посилаючись на те, що вона знаходиться за межами м. Дніпропетровська, і не може з'явитись до суду для розгляду справи, оскільки повідомлення про розгляд справи на вказану дату вона не отримувала, і дізналась про слухання справи 24.02.2010р. по телефону /а.с.121/.

Разом з цим, розглядаючи справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 та ОСОБА_5 про визнання права користування житловим приміщенням, вселення та визнання договору дарування недійсним, за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4, про усунення перешкод у користуванні власністю у відсутності ОСОБА_5, суд послався на те, що ОСОБА_5 в судове засідання не з'явилась, суду надала клопотання про відкладення судового засідання, однак не надала документів, які підтверджували б поважність причини неявки, не прийняв до уваги положення вказаної статті і клопотання ОСОБА_5, та не врахував, що в матеріалах справи відсутні відомості про отримання останньою повідомлення про розгляд справи на 25.02.2010р., що свідчить про порушення судом при розгляді справи вимог ст. 169 ЦПК України, а тому рішення суду підлягає скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції на підставі п.3, ст. 311 ЦПК України, а апеляційні скарги ОСОБА_2, та ОСОБА_5 підлягають частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307,315, п.п.3 ст. 311 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційні скарги ОСОБА_2, ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 25 лютого 2010р. скасувати, направивши справу на новий розгляд до того ж суду в іншому складі.

Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців, з моменту проголошення.

Судді: