Справа № 2-144/2010р.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 вересня 2010 року Семенівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Смаги С. В.,

при секретарі Фільчаговій Г. В.,

за участю:

прокурора Дідович Я. О.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

представника співвідповідача ОСОБА_4,

співвідповідача ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Семенівка Чернігівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування збитків та стягнення моральної шкоди, співвідповідачі: Управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернігівській області; відділ Державтоінспекції Управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернігівській області; Державне казначейство України; ОСОБА_5, відкрите акціонерне товариство Національна акціонерна страхова компанія «Оранта»; третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Міністерство фінансів України,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 подала до Семенівського районного суду Чернігівської області позов до відповідача ОСОБА_3, за змістом якого просила суд стягнути з відповідача на її користь 9300 гривень на відшкодування матеріальних збитків та 5000 гривень на відшкодування моральної шкоди. В обґрунтування своїх позовних вимог ОСОБА_1 у позові зазначила про те, що 04 вересня 2009 року о 14 годині 35 хвилин на вулиці Червона Площа в місті Семенівка Чернігівської області інспектор Державтоінспекції Микула Михайло Миколайович зупинив автомобіль «CHERY», державний номерний знак НОМЕР_1, який належить позивачу на праві приватної власності, котрим керував чоловік позивача ОСОБА_5. Автомобіль був зупинений з надуманого інспектором приводу. Після зупинки, на вимогу інспектора надати документи, ОСОБА_5 сів в автомобіль, щоб дістати ці документи з речової шухляди, але в цей час ОСОБА_3 став спереду автомобіля і жезлом наніс декілька ударів по капоту та лівому крилу автомобіля. Коли ОСОБА_5 вийшов з автомобіля, то виявив на капоті та крилі злущення фарби. У результаті незаконних дій інспектора Микули М. М. автомобілю позивача завдані пошкодження. Позивач вважає, що для відновлення первинного стану автомобіля вона мусить зробити витрати в розмірі 9300 гривень. Внаслідок незаконних дій ОСОБА_3 позивачеві завдана також і моральна шкода, яка полягає у тому, що позивач втратила душевний спокій, вона витратила час на отримання відповідних документів, на звернення до органів прокуратури та до юристів. Страждання позивача посилила відмова ОСОБА_3 добровільно відшкодувати збитки. За таких обставин моральну шкоду позивач оцінює в 5000 гривень.

Судом до участі у даній цивільній справі були залучені як співвідповідачі Управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернігівській області, відділ Державтоінспекції Управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернігівській області, Державне казначейство України, ОСОБА_5, відкрите акціонерне товариство Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» та як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача, Міністерство фінансів України.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні позов підтримала повністю та пояснила про те, що 04 вересня 2009 року удень її чоловік ОСОБА_5 поїхав на автомобілі в центр міста Семенівка Чернігівської області. Вона залишилася вдома. Чоловіка довго не було. Потім ОСОБА_5 зателефонував їй і повідомив, що він знаходиться в Семенівському РВ УМВС України в Чернігівській області. На велосипеді вона прибула до приміщення райвідділу міліції і побачила, що її автомобіль був пошкоджений. Вона запитала у ОСОБА_5 про те, що трапилося. ОСОБА_5 пояснив наступне. Він їхав на невеликій швидкості біля школи. Поблизу дороги стояли якісь жінки і розмовляли. Він поїхав. Пролунав свисток, внаслідок чого ОСОБА_5 зупинився. Підійшов інспектор Микула М. М. і повідомив ОСОБА_5 про те, що він не пропустив жінок, на що ОСОБА_5 повідомив ОСОБА_6 про те, що він не міг пропустити жінок, бо вони стояли не на проїзній частині дороги і розмовляли. ОСОБА_3 став вже вимагати від ОСОБА_5 документи. Чоловік сів у салон автомобіля з метою віднайти документи. У цей час ОСОБА_3 став спереду автомобіля і постукав по автомобілю жезлом. З ОСОБА_5 їхав як пасажир ОСОБА_7. Згодом всі поїхали до Семенівського РВ УМВС України в Чернігівській області. Відомості про розмір майнової шкоди, зазначені у наданій нею суду довідці, вона вважає доказовими. Моральна шкода, завдана їй як власнику автомобіля, полягає у тому, що вона втратила душевний спокій.

Представник позивача ОСОБА_2 у судовому засіданні позов підтримав повністю та пояснив про те, що позовні вимоги, на його думку, підлягають задоволенню, тому що по справі повністю доведено факт заподіяння відповідачем ОСОБА_3 матеріальних збитків та моральної шкоди позивачу ОСОБА_1 Представник позивача ОСОБА_2 вважає, що частково грошові кошти на відшкодування матеріальних збитків необхідно стягнути з відкритого акціонерного товариства Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» в розмірі страхового відшкодування, решту грошових коштів на відшкодування матеріальних збитків та грошові кошти на відшкодування моральної шкоди необхідно стягнути з Державного бюджету України.

Прокурор Дідович Яна Олексіївна у судовому засіданні позов не визнала повністю та пояснила про те, що, на її думку, у задоволенні позовних вимог позивача необхідно відмовити повністю через відсутність підстав для задоволення.

Відповідач ОСОБА_3 у судовому засіданні позов не визнав повністю та пояснив про те, що при здійсненні ним своїх повноважень 04 вересня 2009 року на вулиці Червона Площа в місті Семенівка Чернігівської області він не завдавав ударів жезлом по автомобілю позивача після зупинення цього автомобіля, котрим керував ОСОБА_5.

Співвідповідач ОСОБА_5 у судовому засіданні позов не визнав повністю та пояснив про те, що 04 вересня 2009 року у другій половині дня його дружина ОСОБА_1 попросила його зїздити в центр міста Семенівка Чернігівської області. Він поїхав. Автомобіль був ідеально вимитим та чистим. Проїжджаючи по вулиці Червона Площа в місті Семенівка Чернігівської області його зупинив сусід ОСОБА_7 і попросив підвезти його додому. Він погодився, і ОСОБА_7 сів в автомобіль. Коли проїхав далі, то побачив на тротуарі двох жінок, котрі розмовляли між собою. Згодом почув звук свистка, внаслідок чого зупинився. До нього підійшов інспектор Державтоінспекції Микула М. М. і, не представившись, предявив йому претензії щодо того, що він нібито не дав дорогу пішоходам. Він запропонувати покликати тих двох жінок, яких нібито він не пропустив, котрі на той час вже відходили. На це йому ОСОБА_3 відповів, що він сам повинен їх наздогнати. Інспектор вів себе неадекватно, з-за чого він сів у автомобіль і сказав ОСОБА_3, про те, щоб вони поїхали в міліцію до начальника. ОСОБА_3 пропонував йому надати документи. Коли він в автомобілі нишпорив у речовій шухляді з метою дістати документи, то почув стук. Він спочатку не зрозумів що це за стук, проте його увагу на те, що відбувається, звернув пасажир ОСОБА_7, і він побачив ОСОБА_3, який жезлом стукав по його автомобілю. Він був шокований такою поведінкою ОСОБА_3, з-за чого вийшов з автомобіля і накричав на нього, виявивши внаслідок таких дій інспектора пошкодження автомобіля. Згодом підійшов начальник Семенівського відділення Державтоінспекції, підпорядкованого ВДАІ УМВС України в Чернігівській області ОСОБА_8 і він поскаржився останньому на дії його підлеглого інспектора Микули М. М.. Однак, ОСОБА_8 сказав, що на автомобілі ніяких пошкоджень немає і на автомобілі грязь, хоча автомобіль був вимитий і чистий. Через те, що інспектором були вчинені незаконні дії, він відмовився надати документи щодо автомобіля, і вони всі поїхали до приміщення Семенівського РВ УМВС України в Чернігівській області.

Представник співвідповідачів, Управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернігівській області та відділу Державтоінспекції Управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернігівській області, ОСОБА_9 у судове засідання не з»явилась, будучи належним чином повідомленою про місце і час розгляду справи, надіслала до суду заяву, в якій просить провести розгляд справи без її участі, позовні вимоги не визнає повністю.

Представник співвідповідача, Державного казначейства України, ОСОБА_4 у судовому засіданні позов не визнала повністю та пояснила про те, що вона підтримує доводи надісланого Державним казначейством України суду письмового листа, у якому викладені письмові заперечення проти позову, згідно яких Державне казначейство України просить суд відмовити позивачеві у задоволенні позовних вимог з наступних підстав. Відповідно до Конституції України органи державної влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України. Згідно Бюджетного кодексу України Державне казначейство України здійснює: розрахунково-касове обслуговування розпорядників бюджетних коштів; бухгалтерський облік всіх надходжень та витрат Державного бюджету України; встановлює єдині правила ведення бухгалтерського обліку та складання звітності про виконання бюджетів, кошторисів, видає інструкції з цих питань, здійснює контроль за їх дотриманням та контролює відповідність платежів взятим зобовязанням та бюджетним асигнуванням. Згідно із ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень. Завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства. Положенням про Державне казначейство України встановлено, що Державне казначейство України є урядовим органом державного управління, що діє у складі Міністерства фінансів України і є юридичною особою, має самостійні кошториси видатків, печатку із зображенням Державного герба України та своїм найменуванням, самостійно несе відповідальність за своїми зобовязаннями, утримується за рахунок Державного бюджету в межах коштів, передбачених на утримання Міністерства фінансів України. Згідно ст. 176 Цивільного кодексу України юридичні особи, створені державою, не відповідають за зобовязаннями держави, а також інших юридичних осіб. Держава так само не відповідає за зобовязаннями створених нею юридичних осіб. Відповідно до ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю майну фізичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Матеріали справи не містять відомостей, які вказують на неправомірність дій чи бездіяльності Державного казначейства України щодо майна та прав позивача. Позивачем не надано жодного доказу на підтвердження завдання їй моральної шкоди у розмірі 5000 гривень та наявності причинно-наслідкового звязку настання шкоди з неправомірною діяльністю ОСОБА_3

Представник співвідповідача, відкритого акціонерного товариства Національна акціонерна страхова компанія «Оранта», начальник юридичного відділу Чернігівської обласної дирекції ВАТ НАСК «Оранта» ОСОБА_10 у судове засідання не з»явився, будучи належним чином повідомлений про місце і час розгляду справи, надіслав до суду заяву про розгляд справи без участі представника співвідповідача та письмове заперечення, з якого вбачається, що позовні вимоги ним визнаються частково в частині стягнення з ВАТ НАСК «Оранта» грошових коштів на відшкодування матеріальних збитків в розмірі 1093 гривні 77 копійок з наступних підстав. 17.09.2009 року між НАСК „Оранта" та ОСОБА_1 укладено Договір добровільного страхування транспортного засобу № 9 строком дії з 18.07.2009р. по 17.07.2010 р. (далі Договір). Вигодонабувач - ТОВ «ПростоФінанс». Застрахований транспортний засіб - «Спегу QQ» (2008 року випуску) д. р. н. СВ9103АК. Страхова сума - 37 000,00 грн. За страховим ризиком ДТП передбачена франшиза - 1 % страхової суми (370 грн.). 04.09.2009р. позивачка звернулась до НАСК «Оранта» із заявою про страхову виплату за пошкоджений 04.09.2009р. в м. Семенівка, автомобіль «Спегу QQ» (2008 р. випуску) д.р.н. СВ9103АК. В своїй заяві позивачка вказувала на те, що автомобіль було пошкоджено в результаті протиправних дій третьої особи. За умовами договору (п. 2.3.1) страховим ризиком є втрата або пошкодження застрахованого транспортного засобу внаслідок... : протиправних дій третіх осіб, не пов'язаних з незаконним заволодінням застрахованим транспортним засобом, а саме: знищення застрахованого транспортного засобу в цілому, пошкодження, знищення або викрадення окремих його частин, деталей, вузлів, механізмів, що входять в заводську комплектацію. Розмір шкоди, заподіяної застрахованому транспортному засобу визначається Страховиком з урахуванням дійсної вартості застрахованого транспортного засобу, цін на запасні частини, матеріали та вартості ремонтних робіт (п.2.12.2). Відповідно до п.2.12.3 Договору розмір страхового відшкодування за шкоду, заподіяну застрахованому транспортному засобові, визначається страховиком, виходячи з вартості його відновлювального ремонту, який визначається, відповідно до п. 2.12.4. Договору на підставі висновків аварійного комісара Страховика або спеціаліста узгодженої зі Страховиком експертної організації, виконаних відповідно до Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України № 142/5/2092 від 24.11.2003 року (далі - Методика). Вартість відновлювального ремонту пошкоджень, що вказані у акті (актах) огляду, складених відповідно до умов Договору, підлягає корегуванню у разі виконання Страхувальником наступних умов: надання деталізованих актів виконаних робіт профільованих (фірмових; тих що мають право гарантійного ремонту пошкодженого транспортного засобу) станцій технічного обслуговування (далі СТО); письмового узгодження зі Страховиком попередніх розрахунків, нарядів-замовлень СТО на виконання ремонту. Таке узгодження здійснюється до початку ремонтних робіт. 04.09.2009р. було складено протокол (Акт) огляду транспортного засобу № 9. За даними результатами 12.07.2010р. було складено калькуляцію та звіт про визначення матеріального збитку № 384-10, згідно з якими вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу „Спегу QQ» д.р.н. СВ 9103 АК в результаті його пошкодження внаслідок протиправних дій третіх осіб станом на 04.09.2009р. становить 1 463 грн. 77 коп. Відповідно до розрахунку розміру страхового відшкодування від 12.07.2010р., звіту № 384-10 про визначення матеріального збитку заподіяного власнику автомобіля „Спегу QQ» д.р.н. СВ 9103 АК сума страхового відшкодування склала 1 093 грн. 77 коп. (1 463 грн. 77 коп. (сума збитків) - 370 грн. (франшиза, що складає 1 % від страхової суми, відповідно до Договору). Таким чином, сума позовних вимог, з якою може погодитися ВАТ НАСК «Оранта» становить 1093 гривні 77 копійок.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача, Міністерство фінансів України, у судове засідання свого представника не направила, неодноразово повідомлялась належним чином про час і місце судового засідання, їй судом завчасно надсилалися копія позовної заяви та доданих до неї документів поштою рекомендованим листом із повідомленням про вручення поштового відправлення.

Допитана як свідок ОСОБА_11 у судовому засіданні показала про те, що 04 вересня 2009 року після 14 години вона їхала від Будинку школярів в місті Семенівка Чернігівської області по дорозі на велосипеді. Коли вона проїжджала біля гімназії № 2, то на повороті побачила автомобіль ОСОБА_1. Водій сидів у салоні автомобіля і щось звідти діставав, а інспектор Державтоінспекції Микула М. М. якраз у цей момент жезлом стукав по капоту автомобіля.

Допитаний як свідок ОСОБА_8 у судовому засіданні показав про те, що він працює начальником Семенівського відділення Державтоінспекції, підпорядкованого ВДАІ УМВС України в Чернігівській області. 04 вересня 2009 року удень він разом з підлеглим інспектором Микулою М. М. приїхав на перехрестя вулиць Шкільна ОСОБА_12 в місті Семенівка Чернігівської області. Він пішов до школи, а ОСОБА_3 залишився на перехресті. Коли згодом повернувся назад, то побачив, що від перехрестя метрів за 30 стояв автомобіль синього кольору, біля якого знаходилися ОСОБА_5 та ОСОБА_3. Він підійшов до цього автомобіля і ОСОБА_5 став говорити про те, що ОСОБА_3 жезлом пошкодив йому капот та крило автомобіля. Він сказав ОСОБА_5, що на капоті він бачить краплини від грязі, а не пошкодження, і своєю рукою намагався витерти капот, але ОСОБА_5 це зробити не дозволив, схопивши його за руку. Згодом всі поїхали до приміщення Семенівського РВ УМВС України в Чернігівській області.

Допитаний як свідок ОСОБА_7 у судовому засіданні показав про те, що у вересні 2009 року на вулиці Червона Площа в місті Семенівка Чернігівської області він зупинив свого сусіда ОСОБА_5, який їхав на автомобілі, та попросив підвезти його додому. ОСОБА_5 погодився і ОСОБА_7 сів в автомобіль. Свідок ОСОБА_7 стверджує, що коли він сідав в автомобіль, то будь яких забруднень на ньому він не бачив. Перед перехрестям вулиць ОСОБА_12 та Шкільна в м.Семенівка Чернігівської області ОСОБА_7 побачив на ґрунтовій доріжці для пішоходів біля житлових будинків двох жінок, котрі розмовляли між собою. Згодом ОСОБА_7 почув звук свистка. ОСОБА_5 зупинив автомобіль. До автомобіля підійшов інспектор Державтоінспекції Микула М. М. і, не представившись, став вимагати у ОСОБА_5 документи на автомобіль для перевірки. ОСОБА_5 сів в автомобіль та почав у речовій шухляді шукати документи. В цей час ОСОБА_7 побачив, що ОСОБА_3 став часто стукати жезлом по капоту та лівому передньому крилу автомобіля, та почув стукіт, про що сказав ОСОБА_5 Після цього на капоті та лівому передньому крилі автомобіля залишились ушкодження у вигляді злущень фарби.

Суд, вислухавши осіб, які беруть участь у справі, допитавши свідків, вивчивши матеріали цивільної справи, вважає за необхідне вирішити позов за наступних встановлених судом обставин.

У справі встановлено те, що 04 вересня 2009 року о 14 годині 35 хвилин на дорозі по вулиці Червона Площа в місті Семенівка Чернігівської області біля гімназії № 2 інспектор з адміністративної практики групи Семенівського відділення Державтоінспекції (підпорядкованого відділу Державтоінспекції Управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернігівській області) ОСОБА_3 зупинив належний на праві власності ОСОБА_1 автомобіль марки «CHERY», модель S11QQ, номерний знак НОМЕР_1, яким керував її чоловік ОСОБА_5. Автомобіль був зупинений із приводу начебто порушення водієм вимог Правил дорожнього руху, зокрема за те, що водій нібито порушив правила проїзду пішохідного переходу, а саме не надав перевагу в русі двом пішоходам жіночої статі. На момент зупинки автомобіля, крім водія, як пасажир у ньому знаходився ОСОБА_7. Із вказаною зупинкою та доводами інспектора Микули М. М. про порушення вимог Правил дорожнього руху водій ОСОБА_5 не погодився та пояснив про те, що дійсно він бачив двох жінок, однак вони не виходили на проїзну частину дороги, а стояли далеко від неї та розмовляли. ОСОБА_5 запропонував ОСОБА_3 покликати тих жінок, однак у цьому інспектор йому відмовив. Після цього ОСОБА_3 став вимагати від ОСОБА_5 документи щодо механічного транспортного засобу. ОСОБА_5 сів у салон автомобіля з метою подивитися документи у речовій шухляді. В цей час ОСОБА_3 став спереду вказаного автомобіля та умисно жезлом наніс декілька ударів по капоту та лівому крилу автомобіля, у результаті чого автомобіль одержав пошкодження у вигляді злущень фарби в місцях ударів. Будучи обуреним такою поведінкою інспектора Микули М. М., водій автомобіля ОСОБА_5 відмовився надавати інспектору документи.

Вказані обставини у повному обсязі доводяться сукупністю фактичних даних досліджених у судовому засіданні доказів, зокрема:

даними копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, автомобіля марки «CHERY», модель S11QQ, номерний знак НОМЕР_1, згідно якого цей транспортний засіб зареєстрований за власником ОСОБА_1, з наданням права керування ОСОБА_5 (том 1, а.с. 14);

даними листа Семенівського РВ УМВС України в Чернігівській області, згідно якого станом на 04 вересня 2009 року ОСОБА_3 працював інспектором з адміністративної практики групи Семенівського відділу Державтоінспекції (підпорядкованого відділу Державтоінспекції Управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернігівській області); юридична особа, де працював ОСОБА_3, фінансується з джерел Державного бюджету (том 1, а.с. 46);

даними матеріалу про відмову у порушенні кримінальної справи № 38-09 прокуратури Семенівського району Чернігівської області, в якому містяться: протокол огляду автомобіля марки «CHERY», модель S11QQ, номерний знак НОМЕР_1, з доданою фототаблицею, згідно якого на вказаному автомобілі виявлені злущення фарби на капоті та лівому крилі (том 1, а. с. 85-87); письмове пояснення пасажира автомобіля ОСОБА_7, у якому він власноручно записав про те, що 04 вересня 2009 року він бачив, що працівник Державтоінспекції декілька разів ударив по капоту та крилу автомобіля під керуванням ОСОБА_5 (том 1, а. с. 89);

даними протоколу (акту) огляду транспортного засобу № 9 від 04 вересня 2009 року, згідно якого визначено пошкодження на капоті та лівому передньому крилі автомобіля марки «CHERY», модель S11QQ, державний номерний знак НОМЕР_1 (том 2, а. с. 38);

даними звіту № 384-10 про визначення матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля CHERY QQ, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1, від 12 липня 2010 року, згідно якого за результатами проведеного автотоварознавчого дослідження вартість відновлювального ремонту автомобіля CHERY QQ, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1, в результаті його пошкодження внаслідок протиправних дій третіх осіб станом на 04. 09. 2009 р. становить 1463, 77 грн. (одна тисяча чотириста шістдесят три гривні 77 копійок) (том 2, а. с. 38-40);

вищенаведеними даними пояснення співвідповідача ОСОБА_5 та зазначеними показаннями свідків ОСОБА_11 і ОСОБА_7

При встановленні вказаних обставин суд відхиляє як доказ пояснення у судовому засіданні відповідача ОСОБА_3 із приводу того, що він не завдавав ударів жезлом по автомобілю позивача, оскільки такі пояснення суперечать сукупності фактичних даних наведених вище доказів. Суд також відхиляє як доказ показання свідка ОСОБА_8 у судовому засіданні у частині того, що при візуальному огляді автомобіля ним були виявлені забруднення, а не пошкодження, позаяк суд вважає, що такі показання цим свідком дані з метою полегшення становища підлеглого працівника ОСОБА_3, показання цього свідка засновані лише на його субєктивних оціночних судженнях, які не мають під собою належного фактичного підґрунтя.

За наведених обставин суд убачає за необхідне позов задовольнити частково з таких підстав.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Кодексом України про адміністративні правопорушення та Законами України «Про міліцію», «Про дорожній рух» не передбачені права посадових осіб міліції і, зокрема, Державтоінспекції, завдавати шкоду майну громадян з метою спонукання надання водіями документів щодо транспортних засобів.

Через це дії відповідача ОСОБА_3, який є працівником міліції і посадовою особою цього орану державної влади, стосовно нанесення при здійсненні своїх повноважень жезлом ударів по автомобілю позивача, внаслідок яких автомобілю позивача спричинені пошкодження, не можуть бути визнані судом законними.

За змістом ст. 56 Конституції України, ст. ст. 22, 23, 1174 Цивільного кодексу України, ст. ст. 1, 5, 25 Закону України «Про міліцію» майнова і моральна шкода, завдана фізичній особі незаконними діями посадової особи органу державної влади (міліції) при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою незалежно від вини цієї особи.

Ці норми не ставлять можливість відшкодування шкоди в залежність від того, якими саме незаконними діями посадових осіб державних органів заподіяна фізичній особі шкода. Якщо спеціальними нормами встановлюється відповідальність за спричинення шкоди окремими діями (ст. 1 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду»), це не означає, що за спричинення шкоди іншими діями державних органів або їх посадових осіб відповідальності держава не несе на підставі загальних норм.

Згідно ч. 3 ст. 386 Цивільного кодексу України право на відшкодування завданої майнової та моральної шкоди має власник, права якого порушені.

Отже, вимоги позивача про відшкодування як майнової, так і моральної шкоди, завданих внаслідок пошкоджень її автомобіля, підлягають частковому задоволенню на основі вказаних загальних норм.

Тому, виходячи із змісту зазначених правових норм, вищенаведені доводи представника співвідповідача ОСОБА_4, висловлені у судовому засіданні, у частині того, що позовні вимоги позивача не засновані на вимогах законів, не можуть братися судом до уваги, оскільки вони ґрунтуються на викривленому тлумаченні приписів законодавства.

Крім цього, суд відхиляє доводи Державного казначейства України, викладені ним у зазначеному вище письмовому листі, у частині необхідності розгляду справи у порядку адміністративного судочинства, позаяк за правилом ч. 2 ст. 21 Кодексу адміністративного судочинства України вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними (тобто такими, що спрямовані проти права особи внаслідок порушення субєктом владних повноважень норм публічного права, а не незаконними, тобто у контексті ситуації, що аналізується, такими, що вчинені субєктом владних повноважень поза межами законів) рішеннями, діями чи бездіяльністю субєкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів субєктів публічно-правових відносин, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір, інакше вимоги про відшкодування шкоди вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства. Це правило обумовлено тим, що відшкодування шкоди у зобовязальних відносинах, зокрема у деліктних, є традиційним предметом регулювання цивільного права, тому компетентними тут є суди цивільної або господарської юрисдикцій.

Вирішуючи питання про розмір грошового відшкодування майнової шкоди, завданої позивачу, виходячи з принципів змагальності сторін та диспозитивності, наведених у ст. ст. 10 та 11 Цивільного процесуального кодексу України, та ураховуючи положення ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 22 Цивільного кодексу України, згідно яких під збитками, що входять у поняття майнової шкоди і підлягають відшкодуванню внаслідок порушення цивільного права, розуміються також втрати, котрі особа мусить зробити для відновлення свого порушеного права, суд бере за основу дані копії звіту № 384-10 про визначення матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля CHERY QQ, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1, від 12 липня 2010 року, згідно якого за результатами проведеного автотоварознавчого дослідження вартість відновлювального ремонту автомобіля CHERY QQ, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1, в результаті його пошкодження внаслідок протиправних дій третіх осіб станом на 04. 09. 2009 р. становить 1463, 77 грн. (одна тисяча чотириста шістдесят три гривні 77 копійок) (том 2, а. с. 38-40).

Суд вважає, що дані копії довідки про вартість відновлюваного ремонту автомобіля позивача, який складає суму 9300 гривень (а.с. 15), не відповідають розміру реально заподіяних позивачу збитків та є значно завищеними, тому що у вказаній довідці зазначається вартість повної покраски автомобіля з його розборкою-зборкою та орієнтовна вартість фарби для повної покраски без проведення відповідної ремонтної калькуляції. Таким чином, вказану довідку суд не бере за основу при визначенні розміру грошового відшкодування майнової шкоди, завданої позивачу.

Крім цього, у судовому засіданні жодною особою зі сторони відповідачів клопотання про призначення автотоварознавчої експертизи визначення розміру вартості матеріальних збитків, заподіяних власнику дорожнього транспортного засобу унаслідок пошкодження останнього, не заявлялося, ні в одному з письмових документів, адресованих стороною відповідачів суду, таке клопотання не міститься. Таким чином, суд вважає доведеною а отже такою, що підлягає стягненню на користь позивача суму грошового відшкодування майнової шкоди, завданої пошкодженнями автомобіля, в розмірі 1463 гривні 77 копійок, яка зазначена у звіті № 384-10 про визначення матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля CHERY QQ, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1, від 12 липня 2010 року.

Частину вищевказаної суми грошового відшкодування майнової шкоди, завданої пошкодженнями автомобіля, в розмірі 1093 гривні 77 копійок, що відповідає розміру страхового відшкодування з врахуванням безумовної франшизи, суд вважає за необхідне стягнути з відкритого акціонерного товариства Національної акціонерної страхової компанії «Оранта».

За приписами ст. 29 Закону України «Про Державний бюджет України на 2010 рік», відповідно до суті яких державою шкода відшкодовується фізичній особі шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку Державного бюджету України Державним казначейством України, суд убачає за потрібне при задоволенні позовних вимог позивача в силу вищенаведених загальних норм матеріальних законів не стягувати грошові відшкодування майнової та моральної шкоди безпосередньо з відповідача ОСОБА_3, а покласти обовязок відшкодувати грошима завдану позивачеві моральну та майнову шкоди на державу шляхом стягнення відповідних сум коштів з єдиного казначейського рахунку Державного бюджету України через Державне казначейство України.

Суд вважає за необхідне стягнути з єдиного казначейського рахунку Державного бюджету України через Державне казначейство України частину суми грошового відшкодування майнової шкоди, завданої пошкодженнями автомобіля, в розмірі 370 гривень 00 копійок, тобто ту частину заподіяних збитків, яка згідно договору страхування не відшкодовується страховиком (безумовна франшиза).

При стягненні грошового відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок пошкоджень автомобіля, суд ураховує те, що внаслідок пошкоджень майна позивач зазнала душевних страждань, які полягають у тому, що вона втратила душевний спокій, що підтверджується поясненням позивача у судовому засіданні. Інших істотних душевних страждань позивача, виходячи з сукупності доказів, досліджених у судовому засіданні, які могли б бути підставами для стягнення моральної шкоди, суд не вбачає. Отже, заявлений позивачем розмір відшкодування моральної шкоди в сумі 5000 гривень суд вважає завищеним, оскільки він у повному обсязі не співставляється з тими підставами, на які посилається позивач, обґрунтовуючи ступінь своїх душевних страждань, та не асоціюється із домінантами розумності і справедливості, які мають враховуватись судом при визначенні розміру грошового відшкодування моральної шкоди згідно положень ч. 3 ст. 23 Цивільного кодексу України. Таким чином суд вважає за достатнє стягнути на користь позивача на відшкодування моральної шкоди, завданої пошкодженнями автомобіля, 500 гривень, а у стягненні решти відмовити.

Оскільки позов в цілому задовольняється частково, документально підтверджені позивачем судові витрати згідно положень ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України суд вважає за необхідне присудити пропорційно до розміру задоволених позовних вимог з держави шляхом стягнення з єдиного казначейського рахунку Державного бюджету України через Державне казначейство України та з відкритого акціонерного товариства Національної акціонерної страхової компанії «Оранта» сплачених позивачем коштів на оплату витрат з інформаційно-технічного забезпечення судового процесу, повязаного з розглядом цивільної справи, та державного мита.

Керуючись ст. ст. 3, 10, 11, 60, 88, 209, 212-215, 218 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування збитків та стягнення моральної шкоди, співвідповідачі: Управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернігівській області; відділ Державтоінспекції Управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернігівській області; Державне казначейство України; ОСОБА_5, відкрите акціонерне товариство Національна акціонерна страхова компанія «Оранта»; третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Міністерство фінансів України задовольнити частково.

Стягнути з відкритого акціонерного товариства Національної акціонерної страхової компанії «Оранта» на користь ОСОБА_1 грошове відшкодування майнової шкоди, завданої пошкодженнями автомобіля, в розмірі 1093 (одна тисяча дев»яносто три) гривні 77 копійок.

Стягнути з єдиного казначейського рахунку Державного бюджету України через Державне казначейство України на користь ОСОБА_1 грошове відшкодування майнової шкоди, завданої пошкодженнями автомобіля, в розмірі 370 (триста сімдесят) гривень 00 копійок.

Стягнути з єдиного казначейського рахунку Державного бюджету України через Державне казначейство України на користь ОСОБА_1 грошове відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок пошкоджень автомобіля, в розмірі 500 (пятсот) гривень 00 копійок.

Стягнути з відкритого акціонерного товариства Національної акціонерної страхової компанії «Оранта» на користь ОСОБА_1 кошти, витрачені на оплату витрат з інформаційно-технічного забезпечення судового процесу, повязаного з розглядом цивільної справи, в розмірі 67 (шістдесят сім) гривень 20 копійок.

Стягнути з єдиного казначейського рахунку Державного бюджету України через Державне казначейство України на користь ОСОБА_1 кошти, витрачені на оплату витрат з інформаційно-технічного забезпечення судового процесу, повязаного з розглядом цивільної справи, в розмірі 52 (п»ятдесят дві) гривні 80 копійок.

Стягнути з відкритого акціонерного товариства Національної акціонерної страхової компанії «Оранта» на користь ОСОБА_1 кошти, витрачені на оплату державного мита, в розмірі 10 (десять) гривень 93 копійки.

Стягнути з єдиного казначейського рахунку Державного бюджету України через Державне казначейство України на користь ОСОБА_1 кошти, витрачені на оплату державного мита, в розмірі 8 (вісім) гривень 70 копійок.

В решті позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Чернігівської області через Семенівський районний суд Чернігівської області шляхом подачі в десятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: С. В. Смага