Справа № 2-177/2010
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2010 року

Чигиринський районний суд Черкаської області

в складі :

головуючої - судді Івахненко О.Г.

при секретарі - Мальованій В.О.,

за участюпозивачів представника позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Чигирина цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання недійсним договору довічного утримання -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача в якому зазначила, вона являється спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_4, і будучи найближчим родичем останньої постійно відвідувала та допомагала своїй бабусі. В звязку з її постійним фактичним проживанням в м. Київ, безпосередньо нагляд за ОСОБА_4 здійснювався невісткою (дружиною сина) ОСОБА_5 Ільїнічною. Переїжджати на постійне проживання до будь-кого з родичів берегова К.Я. відмовлялася, оскільки їй було достатньо допомоги родичів, а вона могла сама пересуватись.

12 листопада 2009 року, в віці 91 рік, ОСОБА_4, яка є рідною бабусею позивача, померла.

Однак, після смерті ОСОБА_4 її сусідка ОСОБА_2, що часто виконувала оплачувані грошима роботи на користь померлої, почала розпоряджатися майном померлої.

Після звернення позивача до правоохоронних органів їй було повідомлено, що ОСОБА_2 розпоряджається майном померлої на підставі договору довічного утримання укладеного нею 22.10.2009 року. Відомості про те, у якого саме нотаріуса було укладено вищевказаний договір відсутні, та не можуть бути надані позивачем оскільки згідно ст..8 ЗУ «Про нотаріат» становлять таємницю вчинених нотаріальних дій.

14.10.2009 року ОСОБА_5, яка здійснювала нагляд за померлою вимушена була тимчасово виїхати до іншого міста в звязку з хворобою онука. Стан здоровя ОСОБА_4 на той час дозволяв їй самій опікуватись собою на час відсутності ОСОБА_5

Враховуючи, що померла і раніше самостійно могла виходити по своїх потребах, а таке пересування повинно свідчити про добрий фізичний стан ОСОБА_4 - ОСОБА_5 не вжила активних заходів по розшуку ОСОБА_4

Згідно отриманих відомостей 22.10.2009 рок в день підписання договору довічного утримання стан здоровя ОСОБА_4 значно погіршився, та вона була госпіталізована в цей день з діагнозом хронічна атеросклеротична дисциркуляторна енфефалопатія 2 ступеня, вогнищева неврологічна симптоматика цефалічний, астеновегетативний синдром. Родичів про погіршення стану ОСОБА_4 не повідомили.

11.11.2009 року після чергового погіршення стану ОСОБА_4 сусідка, яка уклала договір довічного утримання відмовила в наданні медичної допомоги ОСОБА_4

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги позивача у повному обсязі та просив суд їх задовольнити у повному обсязі при цьому пояснивши, що позивачу з постанови про відмову у порушенні кримінальної справи, яка є у справі стало відомо, що між ОСОБА_4 та ОСОБА_2

22.10.2009 року укладено договір довічного утримання. Так як померла ОСОБА_4 була у тяжкому стані, не розуміла значення своїх дій, а тому вважає, що відповідач не має права на отримання майна.

Відповідач у судовому засіданні позов не визнала у повному його обсязі так як даний договір з померло ОСОБА_4 вона не укладала та пояснила, що вона дійсно спілкувалася з останньою так як то її сусідка, за якою останній рік перед її смертю здійснювала догляд так як їй ніхто не допомагав і не провідував, а останні тижні і в день смерті ОСОБА_4 проживала разом з нею. Про існування договору від 22.10.2009 року вона дізналася лише з позовної заяви позивача, а тому просить суд у позові відповідача відмовити у зязку із безпідставністю.

Вислухавши представника позивача, відповідача, свідків, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що у позові слід відмовити з наступних підстав.

Частина 1 ст. 55 Конституції України містить загальну норму, яка передбачає право кожного звернутися до суду, якщо його права чи свободи порушені або порушуються,створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають інші порушення прав та свобод.

Відповідно до п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи безстороннім судом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За ч.І ст. 225 ЦК України, правочин, який дієздатна фізична особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та не могла керувати ними, може бути визнана судом недійсним за позовом цієї особи, а у разі її смерті - за позовом інших осіб, чиї цивільні права та інтереси порушені.

Згідно ч. З ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог статей 57-60 ЦПК України. Обставини, визначені сторонами, згідно із ч.І ст. 61 ЦПК України не підлягають доказуванню.

За ч. 1 ст. 137 ЦПК України, у випадках, коли щодо отримання доказів у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, є складнощі, суд за їх клопотанням зобов»язаний витребувати такі докази.

Так, як вбачається зі свідоцтв про народження ЯЩ № 294379 від 14.07.1980 року та III СР № 297730 від 24.10.1989 року, а також свідоцтва про одруження серії ІБК № 138337 від 08.06.2001 року, позивач є внучкою ОСОБА_4, яка, згідно свідоцтва про смерть серії 1- СР № 128869 від 24 листопада 2009 року, померла 12.11.2009 року.

Згідно задоволених судом клопотань представника позивача, у з»язку з чим отримані відповіді від Другої Черкаської державної нотаріальної контори (№ 638/01-14 від

24.04.2010 року), приватного нотаріуса Чигиринського районного нотаріального округу ОСОБА_6 (№ 72 02-14 від 20.04.2010 року) та приватного нотаріуса Чигиринського районного нотаріального округу ОСОБА_7 (№ 92/01-14 від 30.04.2010 року), судом встановлено, що договір довічного утримання між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 не укладався.

Також не знайшло своє підтвердження і посилання представника позивача на факт

наявності даного договору довічного утримання від 22.10.2009 року укладеного між

померлою ОСОБА_4 та відповідачем при винесенні постанови про відмову у порушенні

кримінальної справи від 29.12.2009 року так як вбачається з матеріалу № 1650

Чигиринського РВ ГУМВС ГУ МВС України в Черкаській області про відмову у порушенні

кримінальної справи по факту звернення ОСОБА_8Г у зв»язку з відсутністю даного

договору.

Отже, предмет спору відсутній, а тому, виходячи із принципу процесуального

рівноправя сторін та враховуючи обов»язок кожної сторони довести ті обставини, на які

вона посилається, у позові слід відмовити повністю.

На підставі викладеного та керуючись ст. 55 Конституції України, ст.225 ЦК України, ст.ст. 8, 10, 57-60, 212, 213, 215 ЦПК України,

ВИРІШИВ :

У задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання недійсним договору довічного утримання укладеного 22 жовтня 2009 року укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 - відмовити повністю .

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Черкаської області протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження, яка може бути подана протягом 10 днів з дня його проголошення.

Головуюча