Справа №2-3360/2010р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2 210 року Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області з складі:

головуючого одноособово судді - Гукаленко О.О.,

при секретарі - Вовченко І.П.,

розглянувши у відкритому попередньому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Білгород-Дністровському районі про поновлення пропущеного строку для звернення до суду та стягнення недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги «Дітям війни»,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в Білгород-Дністровському районі про поновлення пропущеного строку для звернення до суду та стягнення недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги «Дітям війни».

Позивачка у попереднє судове засідання не з'явилась, але надала заяву згідно якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просила справу слухати в її відсутність.

Представник відповідача у попереднє судове засідання не з'явився, був повідомлений належним чином, але надав заперечення згідно якого позовні вимоги не визнає та просить відмовити в повному обсязі.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, які є в матеріалах справи, суд приходить до наступного.

В судовому засіданні встановлено, що позивачка ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідно до ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» від 18.11.2004 року являється дитиною війни та з 01.01.2008 року виплата підвищення пенсії як дитині війни здійснювалась у розмірі 10% від прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Позивачка просить зобов'язати управління пенсійного фонду України виплатити недоплачену як дитині війни щомісячну державну соціальну допомогу з 01.01.2006 року по 30.12.2008 рік включно. Однак, ст.6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» передбачає, що дітям війни до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни та не дає право на здійснення виплат державної соціальної допомоги.

ЗУ «Про внесення змін до Закону України «Про державний бюджет України на 2006 рік» від 19.01.2006 року п.17 ст.77 ЗУ «Про державний бюджет на 2006 рік», яким була призупинена на 2006 рік дія ст.6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни», був виключений та ст.110 вказаного закону викладена у новій редакції, згідно якої пільги дітям війни у 2006 році запроваджується поетапно.

Рішенням Конституційного суду України від 09.07.2007 року №6-рп/2007 було визнано таким, що не відповідає Конституції Україна: положення статей 71 та 111 Закону України «Про державний бюджет на 2007 рік». У зв'язку з цим, норми ст.6 ЗУ «Про соціальний захист війни» є діючими з 09.27.2007 року.

У зв' язку з тим, що рішенням Конституційного суду України від 22.05.2008 року № 10-рп/2008 було визнано неконституційним п. 41 розділу ІІ ЗУ «Про державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», ст.6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» є діюча з 22.05.2008 року.

Оскільки механізм реалізації ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» у 2006 -2007 році не врегульований та у минулому році на законодавчому рівні не було вирішено питання подальшої виплати підвищень дітям війни, вимоги позивачки являються безпідставними.

Згідно зі ст.7 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» фінансове забезпечення державних соціальних гарантій здійснюється за рахунок коштів державного бюджету України. Враховуючи, що фінансування виплат дітям війни здійснюється із державного бюджету, а не з бюджету Пенсійного фонду та державним бюджетом додатково на ці виплати невиділені кошти, у органів пенсійного фонду не було і на даний час немає законних підстав для здійснення цієї виплати, оскільки надбавка не може здійснюватися за рахунок страхових внесків та відрахувань від заробітної плати, так як за ці кошти виплачується пенсія та на соціальні пільги і гарантії не розповсюджується.

Таким чином, суд приходить до висновку, що в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до управління пенсійного фонду України в Білгород-Дністровському районі про поновлення пропущеного строку для звернення та стягнення недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги «Дітям війни» - відмовити.

Керуючись ст.ст.71,86,158 ч.1, 159, 160 ч.1-, 161, 163 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до управління пенсійного фонду України в Білгород-Дністровському районі про поновлення пропущеного строку для звернення та стягнення недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги «Дітям війни» - відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя: