Справа № 2-342-10
РІШЕННЯ

I М Е Н Е М У К РА Ї Н И

10 листопада 2010 року Краснолиманський міський суд Донецької області у складі :

головуючого судді - Шавиріної А.П.

при секретарях Подосельник Л.М., Киркач Г .М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Красний Лиман Донецької області за участю нредсіавника позивача ОСОБА_1 справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит», треті особи орган опіки та піклування Краснолиманської міської ради Донецької області, ОСОБА_4 та відділ державної виконавчої служби Краснолиманського міського управлянні юстиції в Донецькій об часті про визнання договорів недійсними, суд

В С Т А Н О В И В :

13.01.2010 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів та третіх осіб про визнання недійсними договорів дарування квартири та іпотеки, який в судовому засіданні його представник ОСОБА_5 підтримав повністю і просив задовольнити у зв'язку з тим, що договір дарування квартири АДРЕСА_1 а в м. Красний Лиман Донецької області, посвідчений державним нотаріусом Краснолиманської державної нотаріальної контори Донецької обласи між позивачем ОСОБА_2 та відповідачем ОСОБА_3 10.05.2007 року, являється нікчемним, бо він суперечить правам та інтересам неповнолітньої дочки позивача, та укладений на вкрай невигідних умовах. А в зв'язку з відсутністю на підставі викладеного предмету іпотски (подарованої квартири), просив також визнати недійсним договір іпотеки, посвідчений 07.06.2007 року державним нотаріусом Краснолиманської державної нотаріальної контори Донецької області між відповідачем ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» та відповідачем ОСОБА_3

Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилася, про час та місце розі /яду справи була попереджена належним чином.

Відповідачі ОСОБА_3 та ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи буди попереджені належним чином, представник відповідача ІІАТ «Банк «Фінанси та кредит» просив розглянути справу у його відсутності.

Треті особи та їх представники - орган опіки та піклування Краснолиманської міської ради Донецької області, ОСОБА_4 та відділ державної виконавчої служби Краснолиманського міського управлянні юстиції в Донецькій області, в судове засідання не з'явилися, про час та .місце розгляду справи були попереджені належним чином.

Вислухавши пояснення представника позивача, перевіривши їх зібраними по справі доказами, суд прийшов до висновку про необґрунтованість позовних вимог та відсутності підстав до їх задоволення, виходячи з наступного.

З 30 вересня 1994 року позивач перебуває у шлюбі з відповідачем ОСОБА_3, який зареєстровано Краснолиманським відділом РЛЦС Донецької області актовий запис Л'° 212(а.с.б).

Від сумісного життя позивач ОСОБА_2 та відповідач ОСОБА_3 мають неповнолітню дочку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1(а.с.7).

03.10.1996 року па підставі договору купівлі продажу квартири, посвідченого державшім нотаріусом Краснолиманської державної нотаріальної контори Донецької області

">

по реєстру № 1825(а.с.10), позивач придбала квартиру АДРЕСА_2 а в м. Красний Лиман Донецької області.

У вказаній квартирі з 03.12.1997 року по 31.01.2007 року було зареєстровано лише

відповідача ОСОБА_3. А з 31.01.2007 року в ній було зареєстровано позивача ОСОБА_2,

та в поквартирній картці було зроблено відмітку про реєстрацію неповнолітньої дочки

позивача та відповідача ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2,

реєстрація яких припинена 14.03.2007 року (а. с. 143).

10.05.2007 року державним нотаріусом Краснодиманської державної нотаріальної контори по реєстру № 2007 між позивачем ОСОБА_2 та відповідачем ОСОБА_3 посвідчено договір дарування квартири АДРЕСА_3, в якій па момент реєстрації правочпну було зареєстровано ліпне відповідача ОСОБА_3, що знайшло підтвердження в судовому засіданні копією довідки КП «Краснолиманські ЖЕК» від 08.05.2007 року (а.с.52), наданою позивачем державному нотаріусу перед посвідченням договору, її власною заявою нотаріусу від 10.05.2007 року аналогічного змісту(а.с.53). Про це ж свідчить і копія поквартирної картки (а.с. 143).

07 червня 2010 року між відповідачами ОСОБА_3 та ПАТ «Банк «Фінанси та

кредит» за згодою позивача ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № 2687р па суму

30000 гри., в забезпечення виконання якого державшім нотаріусом Краснодиманської

державної нотаріальної контори 07.06.2007 року за реестром № 2705, оало посвідчено договір іпотеки, предметом якого являється спірна квартира (а.с. 11-19).

В судовому засідання з пояснень представника позивача встановлено, що в зв'язку

з невиконанням відповідачем ОСОБА_3 умов кредитного договору, виникла загроза

звернення стягнення на предмет іпотеки - спірну квартиру, що стало причиною звернення

позивача 13.01.2010 року до суду з позовом про визнання договорів недійсними, бо договір

дарування нею було укладено на вкрай невигідних умовах з метою забезпечення виконання

грошового зобов'язання відповідача, при цьому було порушено право па житло її

неповнолітньої дочки.

Дійсно згідно ч.1 ст. 233 ЦК України правочин, який вчинено особою під впливом тяжкої для неї обставини і на вкрай невигідних умовах, може бути визнаний судом недійсним незалежно від того хто був ініціатором такого правочпну.

Відповідно до ст. 717 ЦК України за договором дарування одна сторона(дарувальник) передає або зобов'язується передати в майбутньому другій стороні(обдарованому) безоплатно майно (дарунок) у власність. Договір, що встановлює обов'язок обдаровуваного вчинити на користь дарувальнпка будь яку дію майнового чи немайновото характеру, не є договором дарування.

Проте, надані позивачем докази щодо укладення оспорюваного нею договору дарування на вкрай невигідних умовах, суд вважає непереконливими, оскільки даний вид договору с безумовним.

Крім того, відповідно до ст. 572 ЦК України кредптор(заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом(право застави).

Одним із видів застави нерухомого майна є іпотека(ч.1 ст.575 ЦК).

У разі невиконання боржником основною зобов'язання, іпотекодержатель, як зазначено в ч.1 ст.ЗЗ закону «Про іпотеку», праві задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення па предмет іпотеки.

Матеріали справи свідчать про те, що відповідач ОСОБА_3 не виконував умови кредитного договору, у зв'язку з чим було звернуто стягнення па предмет іпотеки (а.с.120 122,172-191,200 201), єдиним власником якого па підставі договору дарування від 10.05.2007 року являється відповідач ОСОБА_3. Тобто квартира АДРЕСА_2 а в м. Красний Лиман Донецької області є його особистою власністю.

Власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном(ст.317 ЦК України).

Тобто відповідач ОСОБА_3 мав право розпоряджатися своїм майном на власний розсуд.

Статтею 17 закону «Про охорону дитинства» передбачено, що батьки та особи, які їх замінюють, не мають права без дозволу оріашв опіки та піклування укладати договори, які підлягають нотаріальному посвідченню, або спеціальній реєстрації, відмовитися від належних дитині майнових прав, здійснювати розподіл, обмін, відчуження житла, зобов'язуватися від імені дитини порукою, видавати письмові зобов'язання.

Правочнн, що вчиняється батьками(усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей, як зазначено в ч,6 ст. 203 ЦК України, в протилежному випадку такий правочин є нікчемним.

Відповідно до ст.ст.11,60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК, в ліежах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При цьому кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

При винесення рішення відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об"єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не мас для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достовірність і взаємний зв"язок доказів у їх сукупності.

Але позивач не надав суду жодного доказу на підтвердження своїх позовних вимог, незважаючи на те, що судом встановлено, що дійсно ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка являється дочкою позивача та відповідача, не досягла повноліття як на момент посвідчення договору дарування такі на теперішній час.

Однак власником спірної квартири на момент посвідчення договору дарування була лише позивач, а на момент посвідчення іпотечного договору відповідач ОСОБА_3

Крім того, при посвідченні договору дарування від 10.05.2007 року, позивач надав нотаріально посвідчену заяву(а.с.53), яка ніким не скасована і підтверджується довідками КП «Краснолігманська житлово експлуатаційна контора», довідкою адресно довідкового бюро та поквартиною карткою (а.с.52,133,143), про те, що членів сім'ї дітей, які б мали право на проживания в належній їй квартирі, немає, правом проживання та користування малолітніх чи неповнолітніх дітей квартира, яка відчужується, не облажена.

Тобто судом встановлено, що в момент укладення договорів дарування від 10.05.2007 року та іпотеки від 07.06.2007 року неповнолітня ОСОБА_6 майнових прав на спірну квартиру не мала і в ній зареєстрована не була. В зв'язку з чим і не було потреби отримувати згоду органу опіки та піклування на посвідчення вказаних правочинів.

ІТому суд вважає, що в результаті посвідчення вказаних правочинів ні майнові, ні житлові права неповнолітньої ОСОБА_6, 199-1 року порушено не було, оспорювані правочини відповідають вимогам ст. 17 Закону України «Про охорону дитинства» та ст. 203 ЦК України, в зв'язку з чим позовні вимоги позивача задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.сг.203,233,317,572,575,717 ЦК України, ст.ст. 10,11,60,212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИ В :

ОСОБА_2 у задоволенні позову до ОСОБА_3, Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит», треті особи орган опіки та піклування Краснолиманські міської ради Донецької області, ОСОБА_4 та виділ державної виконавчої служби Краснолиманського міського управлянні юстиції в Донецькій області про визнання договорів недійсними відмовити зв'язку з відсутністю підстав.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Донецької області через Краснолиманський міський сул в 10 денний строк з дня його проголошення. Рішення виготовлено у нарадчій кімнаті у 1 примірнику, Повен рішення буде складено 15 листопада 2010 року.

Головуючий суддя