Справа № 2-365/10
Провадження №без н/п
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

30 серпня 2010 року Малинський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого Тимошенко А. О.

при секретарі Єнько Т. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Малині цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до відповідача ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки , -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 в якому просить з нього стягнути матеріальну шкоду в розмірі 9342 гривні та моральну шкоду в розмірі 2000 гривень, які завдані пошкодженням його автомобіля внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

В судовому засіданні позивач позов підтримав та пояснив, що 05 вересня 2009 року приблизно о 18 годині ОСОБА_2, керуючи своїм автомобілем «Део-Ланос», порушив правила дорожнього руху та зіткнувся з його автомобілем ВАЗ-2101. Внаслідок цього зіткнення автомобіль ВАЗ-2101 отримав значні механічні пошкодження. Вартість його ремонту становить 9342 гривні. Оскільки саме відповідач винен в дорожньо-транспортній пригоді, то він і повинен нести відповідальність за заподіяні збитки. Також він повинен нести відповідальність за моральну шкоду, яка спричинена позивачу пошкодженням автомобіля.

Відповідач позов не визнав та пояснив, що свою цивільно-правову відповідальність на момент виникнення дорожньо-транспортної пригоди він не застрахував, але не повинен нести відповідальність за заподіяння шкоди в повному обсязі, оскільки частково винен у виникненні дорожньо-транспортної пригоди.

Суд, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог та дослідивши надані сторонами докази, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно постанови у справі про адміністративне правопорушення від 22.09.2009 року (а.с. 5) 05 вересня 2009 року о 18 годині ОСОБА_2, керуючи автомобілем НОМЕР_1 на перехресті вулиць Миру-Городищанська в м. Малині, не врахував дорожню обстановку, не вибрав безпечної швидкості рух та здійснюючи обгін автомобіля НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3, скоїв зіткнення з даним автомобілем, який виконував поворот ліворуч. Внаслідок зіткнення автомобілі отримали механічні пошкодження. ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 340 гривень. Власником автомобіля НОМЕР_1 є ОСОБА_2 (а.с. 53), а власником автомобіля НОМЕР_2 є ОСОБА_1 (а.с. 7).

Оскільки шкода була завдана внаслідок дії двох джерел підвищеної небезпеки, то суд керується статтею 1188 ЦК України відповідно до якої шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме:

-шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою;

-за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується;

-за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Враховуючи те, що саме ОСОБА_2 винен в порушенні правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортного засобу позивача, він є власником автомобіля НОМЕР_1 та не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, суд приходить до висновку, що з нього підлягає стягненню матеріальна та моральна шкода заподіяна дорожньо-транспортною пригодою.

Згідно висновку експерта (а.с. 25-50) розмір матеріальної шкоди, завданої позивачу, становить 10151 гривню 01 копійку. Однак суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог і стягує з відповідача на користь позивача заподіяну матеріальну шкоду в розмірі 9342 гривні.

Вирішуючи питання про стягнення моральної шкоди, суд керується пунктом 3 частини 2 статті 23 ЦК України в якому вказано, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, яка полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Також у частинах 3, 4, 5 статті 23 ЦК України зазначено, що моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Враховуючи вищевказані обставини та керуючись розясненнями Постанови Пленуму ВСУ України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», суд стягує з відповідача на користь позивача в рахунок відшкодування моральної шкоди 500 гривень.

Вирішуючи питання про стягнення судових витрат, суд керується ст. 88 ЦПК України і стягує з відповідача на користь позивача, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, понесені ним витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи та на проведення судової експертизи. Суд також стягує з відповідача, пропорційно до розміру позовних вимог, на користь держави судовий збір. Позивач звільнений від сплати судового збору на підставі абзацу 3 пункту 18 частини 1 статті 4 Декрету КМУ «Про державне мито».

Враховуючи вищевказане, керуючись статтями 3, 11, 60, 88, 185, 196, 209, 212-215 Цивільного процесуального кодексу України, на підставі ст. ст. 23, 1188 ЦК України,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування заподіяної матеріальної шкоди 9342 гривні та в рахунок відшкодування заподіяної моральної шкоди 500 гривень.

В решті позову відмовити за безпідставністю.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені ним витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 104 гривні 40 копійок та витрати на проведення експертизи в розмірі 691 гривня 20 копійок.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 98 гривень 68 копійок.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги до Малинського районного суду протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя: ОСОБА_4