Апеляційний суд Полтавської області
Суддя-доповідач: ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2010 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого Чічіля В.А.

Суддів: Антонова В.М., Пікуля В.П.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційними скаргами Головного управління праці та соціального захисту населення Полтавської обласної державної адміністрації, та Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області

на постанову Октябрського районного суду м. Полтави від 29 червня 2010 року

по справі за позовом ОСОБА_2 до Головного управління праці та соціального захисту населення Полтавської обласної державної адміністрації, Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області, третя особа Головне управління Державного казначейства України у Полтавській області про стягнення недоплаченої щорічної допомоги.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача , -

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Октябрського районного суду м. Полтави від 29 червня 2010 року адміністративний позов ОСОБА_2 до Головного управління праці та соціального захисту населення Полтавської обласної державної адміністрації, Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області, третя особа Головне управління Державного казначейства України у Полтавській області про стягнення недоплаченої щорічної допомоги задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Головного управління праці та соціального захисту населення Полтавської обласної державної адміністрації щодо не нарахування ОСОБА_2 у 2009 році грошової допомоги до 5 травня у розмірі , встановленому ч. 5 ст. 12 Закону України «Про соціальний захист ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Зобовязано Головне управління праці та соціального захисту населення Полтавської обласної державної адміністрації здійснити перерахунок та нарахувати ОСОБА_2, щорічну допомогу за 2009 рік відповідно до ст. 12 ч. 5 Закону України «Про соціальний захист ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» у розмірі 5 мінімальних пенсій за віком, виходячи із розрахунку мінімальної пенсії за віком, визначеної ч. 1 ст. 28 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» на час проведення виплати та з урахуванням виплаченої грошової допомоги.

Зобовязано Центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області здійснити відповідну додаткову виплату ОСОБА_2

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

ГУПСЗН Полтавської облдержадміністрації та Центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області не погодившись з постановою суду першої інстанції подали апеляційну скаргу, в якій просили суд апеляційної інстанції оскаржувану постанову скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідачі посилаються на безпідставність позовних вимог ОСОБА_2

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, приходить до висновку, що скарги задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається із матеріалів справи, встановлено судом першої інстанції, позивач має статус учасника бойових дій.

Згідно ч. 5 ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» передбачено до 5 травня щорічну грошову допомогу учасникам бойових дій у розмірі 5-ти мінімальних пенсій за віком.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про статус ветеранів війни , гарантії їх соціального захисту» фінансування витрат повязаних з його реалізацією , здійснюється за рахунок коштів державного та місцевого бюджетів.

Проте, як встановлено місцевим судом позивач в 2009 році отримав зазначену допомогу в значно меншому розмірі, ніж це передбачено законодавством.

Відповідно до ст. 67 Конституції України, конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. При прийнятті нових законів або внесення змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Приймаючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив з наявності у позивача права на отримання щорічної грошової допомогу учасникам бойових дій у розмірі 5-ти мінімальних пенсій за віком, відповідно до норм ч. 5 ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», в 2009 році.

При цьому, зазначені висновки суду грунтувались на рішенні Конституційного Суду України від 09.07.201 за №6-рп/2007 року, якими визнано неконституційними положення ст. 29 Закону України „Про Державний бюджет України та рішенні Конституційного суду України від 22 травня 2008 року № 10- рп/2008, яким були визнані неконституційними положення п.20 розділу II Закону України Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України».

Відповідно до ч. 2 ст. 152 Конституції України, закони, інші правові акти або їх окремі положення що визначені неконституційними , втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Як свідчать матеріали справи у 2009 році позивач отримав разову грошову допомогу в сумі 340 грн. на підставі Постанови КМУ «Про розміри разової грошової допомоги, що виплачуються в 2009 році відповідно до Законів України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту та «Про жертви нацистських переслідувань», тобто після ухвалення Конституційним Судом України рішення № 10-рп/2008 від 22.05.2008 р., яким визнано неконституційним положення п. 20 розділу 2 Закону України Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України.

Виходячи із вищенаведеного, колегія суддів вважає, що місцевий суд прийшов до вірного висновку по порушення відповідачем права позивача на отримання разової грошової допомоги до 5 травня у розмірі, встановленому Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» в 2009 році.

Отже постанову місцевого суду слід вважати законною, обґрунтованою і такою, що скасуванню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 314, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційні скарги Головного управління праці та соціального захисту населення Полтавської обласної державної адміністрації , та Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області - відхилити.

Постанову Октябрського районного суду м. Полтави від 29 червня 2010 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: підпис

Судді: підписи