АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22ц-9408/10 Головуючий у 1-й інстанції Дігтяр М.І. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2010 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого - судді Макарчука М.А.

Суддів Прядкіної О.В., Дряниці Ю.В.

При секретарі Лимар О.М.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Статус»

на рішення Зіньківського районного суду Полтавської області від 21 червня 2010р.

по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Статус»про відшкодування матеріальної та моральної шкоди внаслідок дорожньо-травспортної пригоди

судова колегія, заслухавши доповідь судді-доповідача апеляційного суду ОСОБА_1, -

В С Т А Н О В И Л А :

В березні 2009р. ОСОБА_2 звернувся до суду з зазначеним позовом.Вказував, що 08 листопада 2008р. о 16 год. на автодорозі Лубни-Миргород-Опішня з вини відповідача ОСОБА_3 сталася ДТП,внаслідок якої пошкоджено належний йому автомобіль з причіпом.Просив на відновлення автомобіля та автотпричепу стягнути з відповідача шкоду в розмірі 25 тис.грн. та моральної шкоди 5 тис.грн. В листопаді 2009р. уточнив розмір матеріального збитку на підставі висновку експертизи та просив стягнути солідарно з ОСОБА_3 та Страхової компанія «Статус» 19 424,08 грн. вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля та причепу ( а.с.202).

-2-

Рішенням Зіньківського районного суду Полтавської області від 21 червня 2010р. позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 та ПАТ «Страхова компанія «Статус» солідарно на користь ОСОБА_2 16 689,33 грн. матеріальної шкоди.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 3400 грн. моральної шкоди, 314 грн. судових витрат,650 грн. витрат за проведення експертизи ,1052,65 грн. за надання юридичної допомоги, а всього 5416,65 грн.

Рішення оскаржено ПАТ«Страхова компанія «Статус», яка в апеляційній скарзі просить його скасувати в частині задоволення позовних вимог відносно страхової компанії та задовольнити частково позовні вимоги ОСОБА_2 в сумі 1060,19 грн. вартості відновлювального ремонту причепа, а в частині стягнення відшкодування шкоди на ремонт автомобіля відмовити повністю, посилаючись на порушення судом вимог закону «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та невизначеності позиції позивача щодо свого транспортного засобу.

Колегія суддів, перевіривши справу в межах заявлених вимог і апеляційного оскарження, приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги з таких підстав :

Судом першої інстанції вірно встановлено, що 08 листопада 2008р. о 16 год. на автодорозі Лубни-Миргород-Опішня сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля НОМЕР_1,1989р.випуску з автопричепом ПФ01 Фермер під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3, який порушив правила обгону на допустив зіткнення з автомобілем ОСОБА_2 Внаслідок ДТП автомобіль ВАЗ-21063 з автопричепом дістав механічні пошкодження.

Постановою Гадяцького районного суду від 28 листопада 2008р. ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні ДТП, в результаті якої була завдана шкода позивачу, оскільки в його діях було встановлено порушення вимог п.п.10.1,14.2 Правил дорожнього руху і він мав технічну можливість запобігти зіткненню автомобілів.

Зазначені обставини підтверджуються висновком судової автотехнічної експертизи НДЕКЦ при УМВС України в Полтавській області від 02 липня 2008р. №75.

-3-

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 - власника автомобіля НОМЕР_2 застрахована згідно полісу від 04.01.2008р. обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, виданого ПАТ«Страхова компанія «Статус» (а.с.13).

Місцевий суд прийшов до висновку про необхідність солідарного стягнення із страхової компанії та ОСОБА_3 вартості відновлювального ремонту автомобіля ВАЗ-21063, враховуючи його ринкову вартість та знос на час ДТП ( а.с.182) та автопричепу в сумі 16 689,33 грн. , однак не навів відповідних розрахунків.

Між тим, суд не дав належної оцінки вимогам Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (зі змінами та доповненнями).

Згідно зі ст. 30.1 названого Закону транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необгрунтованим та власник транспортного засобу згоден з визнанням його фізично знищеним. Ремонт вважається економічно необгрунтованим, якщо передбачені згідно з експертизою, проведеною відповідно до законодавства, витрати на ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.

Згідно зі ст. 30.2 цього Закону, якщо власник транспортного засобу не згоден з визнанням транспортного засобу фізично знищеним, йому відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-траснпортної пригоди, а також витрати по евакуації транспортного засобу з місця дорожньо-траснпортної пригоди.

Якщо транспортний засіб визнано фізично знищеним, відшкодування шкоди виплачується у розмірі, який відповідає вартості транспортного засобу до дорожньо-траснпортної пригоди та витратам по евакуації транспортного засобу з місця дорожньо-траснпортної пригоди. Право на залишки транспортного засобу отримує страховик чи МТСБУ (ст. 30.3 Закону).

Відповідно до статті 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

-4-

Оскільки до суду заявлені вимоги про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди без визнання автомобіля фізично знищеним, то належить зясувати розмір дійсних матеріальних збитків завданих позивачу внаслідок пошкодження його автомобіля, з урахуванням фізичного зносу автомобіля та необхідністю проведення заміни нових деталей і запасних частин для його відновлення.

Крім того, за положеннями ч. 3 ст. 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків.

Виходячи з наведеного, колегія суддів виходить з того, що вартість технічного справного легкового автомобіля НОМЕР_1,1989р.випуску згідно висновку експерта становить 14 931,19 грн. (а.с.182) . Із зазначеної суми із страхової компанії підлягає стягненню 10 374,65 грн.- сума ремонтно-відновлювальних робіт автомобіля ,визначена аварійним комісаром ( а.с.109-113) та 1060,19 грн. визнана страховиком вартість відновлювального ремонту причепа, загалом 11 434,84 грн.

При цьому колегія суддів враховує, що ОСОБА_3 виплачено 26.12.2008р. ОСОБА_2 розмір франшизи в сумі -1020грн.

З ОСОБА_3 підлягає стягненню різниця між визначеним експертом суми шкоди та виплатою страховою компанією в сумі 3536,54 грн. (14 931,19 грн.- 10 374,65 грн.- 1020грн.).

За таких обставин судове рішення підлягає скасуванню в частині солідарного стягнення з ОСОБА_3 та ПАТ «Страхова компанія «Статус» матеріальної шкоди, завданої позивачу із ухваленням нового рішення в цій частині із визначенням зазначених сум стягнення з кожного з відповідачів.

У п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» розяснено, що постановляючи рішення про стягнення на користь потерпілого відшкодування вартості майна, що не може використовуватись за призначенням, але має певну цінність, суд одночасно повинен обговорити питання про передачу цього майна після відшкодування збитків особі, відповідальній за шкоду.

Тому слід зобов»язати ОСОБА_2 повернути ПАТ«Страхова компанія «Статус» пошкоджені деталі причепу та автомобіля , що підлягають заміні (а.с.158,166).

В іншій частині, що стосується відшкодування моральної шкоди та судових витрат, рішення суду першої інстанції не оскаржується, а тому в цій частині підлягає залишенню без змін.

-5-

Керуючись ст.ст.303,307, 309 ч.3,4 ,316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Статус» задовольнити частково.

Рішення Зіньківського районного суду Полтавської області від 21 червня 2010р. скасувати в частині стягнення з ОСОБА_3 та ПАТ «Страхова компанія «Статус» солідарно на користь ОСОБА_2 16 689,33 грн. матеріальної шкоди.

Ухвалити в цій частині нове рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди задовольнити частково.

Стягнути на користь ОСОБА_2 з приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Статус» у відшкодування шкоди 11 434грн.84 коп. та з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 3536грн.54 коп.

Зобов»язати ОСОБА_2 повернути ПАТ«Страхова компанія «Статус» пошкоджені деталі причепу, що підлягають заміні : підшипники 6-7805, LW 11949, вісь причепу та ліхтар габариту причепу та деталі автомобіля : передній бампер в зборі,панель рамки радіатора,скло вітрове,бризговик переднього правого крила з лонжероном і стаканом,крило переднє праве,вставка крила,підфарник передній правий,подушка двигуна,крильчатка вентилятора,накладка фари права,крило заднє ліве,панель задка кузова,крило заднє праве,задній лівий ліхтар,задній бампер в зборі.

В іншій частині (відносно відшкодування моральної шкоди та судових витрат) рішення Зіньківського районного суду Полтавської області від 21 червня 2010р. залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене протягом 20 днів шляхом подачі касаційної скарги до до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

С У Д Д І