АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22ц-969/10 Головуючий у 1-й інстанції Савічев В.О. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2010 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого - ТИМЧУК Л.А. суддів - МАРТЄВА С.Ю., ЧІЧІЛЯ В.А. при секретарі - МОТРІЙ С.В.

розглянула апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 18 грудня 2009 року

по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, -

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді - доповідача,-

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 18 грудня 2009 року позов ОСОБА_3 задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 борг за договором позики в сумі 10 800 грн. , 16 200 грн. відсотків за користування позикою, а всього 27 000 грн., вирішено питання щодо судових витрат.

У апеляційній скарзі порушено питання про скасування рішення з підстав невірного застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Апеляційний суд, перевіривши законність і обґрунтованість рішення місцевого суду у межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, вважає, що остання задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч.І ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу, якщо встановлює, що суд першої інстанції постановив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається із матеріалів справи, 29.03.2007 року ОСОБА_3 позичила ОСОБА_2 гроші в сумі 10800 грн., що підтверджується розпискою від імені ОСОБА_2 Вказану суму відповідач повинен був повернути 29.07.2007 року. Сторони домовились про те, що вразі прострочення ОСОБА_2 даного зобовязання, він повинен буде сплатити 5% від неповернутої суми за кожен день прострочки.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Отже, місцевим судом вірно встановлено, що відповідач допустив прострочення виконання зобовязання на 30 днів, а отже сума пені за прострочення зобовязання складає 16 200 грн.

В апеляційній скарзі апелянт посилається на те, що місцевий суд виніс рішення у його відсутність, і при цьому він не був належним чином повідомлений про дату і час розгляду справи.

Відповідно до ч. З ст. 76 ЦПК України, якщо особу, якій адресовано судову повістку, не виявлено в місці проживання, повістку під розписку вручають будь-кому з повнолітніх членів сімї, які проживають разом з нею, а за їх відсутності відповідній житлово-експлуатаційній організації або виконавчому органу місцевого самоврядування.

Як вбачається із матеріалів справи (а.с. 102), за доручення суду ТОВ «Житлорембудсервіс» було вручено відповідачу ОСОБА_2 судову повістку на 18.12.2009 року на 10 год. ЗО хв. особисто, про що свідчить відповідна розписка (а.с. 103).

Крім того, неодноразова неявка відповідача в судові засідання свідчить про недобросовісне користування ним своїми процесуальними правами.

Також, посилання апелянта на невідповідність висновків суду матеріалам справи не ґрунтується на матеріалах справи.

Зокрема, в матеріалах справи є сама боргова розписка, а також висновок експерта про приналежність підпису на вказаній розписці відповідачу.

Свідчення апелянта про те, що розписка стосується виконання договору купівлі-продажу автомобіля в кредит суд оцінює критично, оскільки в своїй заяві про перегляд заочного рішення (а.с. 60) відповідач зазначав , що ним укладався договір оренди автомобіля.

Інші доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про таке порушення процесуального права, яке б спричинило неправильне вирішення справи.

Крім того, предметом боргової розписки (а.с.6), як і позовної заяви була пеня за прострочення боргу в розмірі 5% за кожен день прострочення.

Про стягнення пені ідеться і в описовій частині рішення місцевого суду (а.с. 110-111), проте в резолютивній частині рішення місцевого суду мається описка щодо стягнення суми 16200 грн. як відсотків за користування позикою.

Зазначена описка в резолютивній частині рішення може бути виправлена в порядку ст. 219 ЦГЖ України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 303, 307 п.1 ч. 1, 308, 315, 317, 319 ЦГЖ України, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2

відхилити.

Рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 18 грудня 2009 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання нею чинності.

Головуючий у справі: підпис

Судді:

З оригіналом згідно: