Справа № 2-591/2010
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2010 року

Чигиринський районний суд Черкаської області

в складі : головуючої-судді ОСОБА_1

при секретарі - Мальованій В.О.

з участю:

позивача - ОСОБА_2,

третьої особи - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Чигирині цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Чигиринської міської ради, треті особи: ОСОБА_4, Комунальне підприємство «Черкаське обласне об»єднане бюро технічної інвентаризації» про визнання права власності на будинок в порядку спадкування за заповітом,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, зазначивши, що 25 травня 2000 року помер його батько ОСОБА_5, якому на підставі договору купівлі-продажу від 15 вересня 1976 року, посвідченого державним нотаріусом Чигиринського нотаріального округу, являвся власником будинку з надвірними спорудами за адресою: м. Чигирин, вул. Козацька (нинішня ОСОБА_6), 25. Згідно договору купівлі-продажу від 20 квітня 1994 року, ОСОБА_5 переоформив вищевказаний будинок на ОСОБА_4.

16 жовтня 1998 року за взаємною домовленістю між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 договір купівлі продажу був розірваний і вилучений державним нотаріусом . У технічному паспорті на жилий будинок були внесені зміни від 16 жовтня 1998 року про те, що власником будинку являється ОСОБА_5.

Спадкоємцем за заповітом від 17.09.1998 року, посвідченого заступником головного лікаря Чигиринської ЦРЛ ОСОБА_7 є позивач, як син померлого 23.05.2000 року ОСОБА_5 Крім нього, спадкоємці згідно заповіту відсутні, а згідно закону - дочка померлого ОСОБА_4, яка є третьою особою по справі та не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору. Позивач після смерті ОСОБА_5 прийняв спадщину, так як був зареєстрований і проживав з 26 квітня 1980 року в будинку, власником якого являвся ОСОБА_5, та протягом шести місяців після смерті батька подав заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори, але нотаріус відмовила йому у видачі свідоцтва про право на спадщину на будинок у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок. А тому він просить суд визначити належність даного домоволодіння його померлому батькові та визнати за ним право власності на будинок. Для поновлення технічного паспорту на будинок позивач із заявою звернувся до Чигиринського відділення БТІ. Згідно повідомлення будинок з надвірними спорудами за адресою м. Чигирин, вул. К.Маркса,25 згідно документів числиться за ОСОБА_4.

Документи про розірвання договору купівлі-продажу будинку від 20 квітня 1994 року відсутні, більше всього втрачені, де вказано власника будинку ОСОБА_5, а не ОСОБА_4

Із заявою про надання документів на підставі яких внесені зміни до технічного паспорту на будинок позивач звернувся до Чигиринського відділку БТІ, але відповіді на заяву не отримав. Договір купівлі- продажу будинку від 20 квітня 1994 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 при його розірванні був переданий на той час державному нотаріусу, який вилучив вказаний договір.

У судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги в повному обсязі, та просив їх задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не зявився надіславши до суду лист від 25.10.2010р. № 514-02-17/2 про розгляд справи без участі представника Чигиринської міської ради, зазначивши, що не мають заперечень проти задоволення позову .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - ОСОБА_4 в судове засідання не зявилася з невідомих суду причин, хоча належним чином і в установленому законом порядку була повідомлена про час та місце розгляду даної справи.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору - ОСОБА_3 в судовому засіданні позов не визнала у повному обсязі, пояснивши суду, що будь-які правовстановлюючідокументи на підставі яких будинок би рахувався за спадкодавцем відсутні, а він згідно документів

належить ОСОБА_4 Щодо заяв позивача про те, що між мостовим Я.Д. та ОСОБА_4 вказаний договір

купівлі- продажу будинку був розірваний, то відповідних підтверджуючих документів у них немає, а

відмітка у технічному паспорті не є підставою для реєстрації права власності за іншою особою так як він не

є правовстановлюючим документом.

Вислухавши позивача, представника третьої особи, взявши до уваги лист відповідача, вивчивши

матеріали справи, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає у повному обсязі з наступних підстав.

Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом та за законом.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти

спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ч.І ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти

спадщину або не прийняти її.

Так, відповідно до свідоцтва про смерть серії І-СР №135191 від 23.05.2000 року, 23 травня 2000 року

помер ОСОБА_5, який згідно заповіту від 17.09.1998 року посвідченого заступником

головного лікаря Чигиринської ЦРЛ, заповів все своє майно своєму синові ОСОБА_2 де,

відповідно до довідки від 11.10.2010 року №1060/27 виданою Чигиринською центральною районною

лікарнею, відомостей щодо зміни чи скасування даного заповіту на користь інших спадкодавців в книзі

реєстрації заповітів не зареєстровано.

Згідно довідки Чигиринської державної нотаріальної контори № 111/01-14, позивач прийняв

спадщину за законом, інші спадкоємці із заявами про прийняття спадщини не звертались.

Як вбачається з довідки №1781/01-17 від 01.10.2010 року виданої Черкаським обласним державним

нотаріальним архівом, договір купівлі-продажу посвідчений Чигиринською державною нотаріальною

конторою в серпні 1994 року за №776 між ОСОБА_8 та ОСОБА_4

в Черкаському обласному державному нотаріальному архіві не знайдено, але те що він мав місце не

заперечував сам позивач, що і підтверджується наступними доказами.

Так, як вбачається з відповіді даної на запит суду від КП «Черкаське обласне об»єднане бюро

технічної інвентаризації» № 505 від 27.10.2010 року, право власності на будинок, розташований за

адресою: Чигирин, вул. Козацька (ОСОБА_6), буд. 25, зареєстровано за ОСОБА_4 на

підставі договору купівлі-продажу посвідченого 20.04.1994 року Чигиринською державною нотаріальною

конторою та зареєстрованого у реєстрі за № 776.

Отже, судом встановлено, і даний факт жодною зі сторін не оспорювався, вищевказаний договір

купівлі-продажу дійсно мав місце, згідно якого ОСОБА_5 20.04.1994 року продав

спірний будинок ОСОБА_4, копію якого позивач надав до позову.

Щодо ствердження позивача про те, що вищевказаний договір купівлі продажу будинку був

розірваний, то даний факт ніяким доказом не підтверджується, а спростовується наданою самим же

позивачем на його заяву відповіддю Чигиринською державною нотаріальною конторою № 339/01-14 від

26.05.2009 року згідно якої, перевіркою справ, нарядів та реєстрів за період з 01.01.1998 року по 16.10.1998

року по Чигиринській державні нотаріальній конторі документа, на підставі якого майно від ОСОБА_4

Іванівни перейшло до ОСОБА_8 не виявлено.

Щодо посилання позивача на визнання за ним права власності на спірний будинок на підставі

внесеної зміни у технічному паспорті (а.с.21) то останній не є правовстановлюючим документом.

Згідно ч. З ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона

посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог статей 57-60

ЦПК України, де позивач не надав доказів того, що будинок № 25 по вул. Козацькій м. Чигирин на який

він хоче визнати право власності в порядку спадкування, належав спадкодавцю.

Таким чином, оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, у позові слід відмовити повністю.

На підставі викладеного, керуючись ст. 328, 1217, 1261, 1268, 1273, 1274, 1275 ЦК України, ст.ст. 10, 57-60, 212, 213, 215 ЦПК України суд, -

ВИРІШИВ :

У позові ОСОБА_2 до Чигиринської міської ради, треті особи: ОСОБА_4, Комунальне підприємство «Черкаське обласне об»єднане бюро технічної інвентаризації» про визнання права власності на будинок № 25 по вул. Козацькій (ОСОБА_6), м. Чигирин, в порядку спадкування за заповітом-відмовити повністю.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Черкаської області протягом

десяти днів з дня його проголошення.

Головуюча