АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № Справа № 22ц-9248/10 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Повєткін В.В.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2010 року м. Дніпропетровськ

Апеляційний суд Дніпропетровської області в складі:

Головуючого судді: Рудь В.В.

суддів: Лисичної Н.М., Повєткіна В.В.

при секретарі: Білоус А.М.

Розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою комунального підприємства «Марганецьтепломережа»

на рішення Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 31 травня 2010 року

за позовом ОСОБА_2 до Марганецького міського комунального підприємства «Міськкомунгосп», Комунального підприємства «Марганецьтепломережа» про захист прав споживача, визнання бездіяльності незаконною, відшкодування матеріальної і моральної шкоди, -

В с т а н о в и в :

29 січня 2010 року та 16 лютого 2010 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ММКП «Міськкомунгосп» та КП «Марганецьтепломережа» про захист прав споживача, визнання бездіяльності незаконною, відшкодування матеріальної і моральної шкоди посилаючись на те, що в листопаді 2010 року в будинку запущені опалювальні стояки в кухні і в одній кімнаті, два інших стояки не запущені. 11 та 12 листопада 2009 року вона зверталась до відповідачів у звязку з неналежним теплопостачанням. Відповідачі не відновили теплопостачання у нормальному обсязі. 25 січня 2010 року в її квартирі АДРЕСА_1 внаслідок пониження температури повітря до минус 25 градусів на вулиці стався прорив батареї, що призвело до затоплення квартири та шкоди майну. У звязку з цим просила суд визнати бездіяльність відповідачів неправомірною, зобов'язати відновити теплопостачання, стягнути на її користь з відповідачів 3650,00 грн. у відшкодування матеріальної шкоди внаслідок пошкодження майна, 2000,00 грн. у відшкодування моральної шкоди за вимушене користування додатковими обогрівальними приборами або знаходження у приміщені у верхньому одязі та покласти на відповідачів судові витрати (а.с.2-6,18-22).

28 квітня 2010 року ОСОБА_2 звернулась до суду з уточненим позовом та, посилаючись на прорив чавунного радіатора в спальній кімнаті площею 10,8 кв.м. внаслідок бездіяльності відповідачів, просила суд визнати бездіяльність відповідачів незаконною, зобов'язати відповідачів провести заміну чавунного радіатора та відновити теплопостачання в зимовий період, стягнути на її користь з відповідачів 17717,00 грн. у відшкодування матеріальної шкоди, в тому числі 12947,00 грн. на ремонт квартири та 3870,00 грн. вартість ремонту меблів, 2000,00 грн. у відшкодування моральної шкоди та покласти на відповідачів судові витрати (а.с.59-61).

Рішенням Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 31 травня 2010 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ММКП «Міськкомунгосп» відмовлено, а позовні вимоги до КП «Марганецьтепломережа» задоволено частково, бездіяльність КП «Марганецьтепломережа» по наданню послуг з теплопостачання визнано неправомірною та визнано відновити теплопостачання в квартирі, з КП «Марганецьтепломережа» на користь позивача стягнуто 13085,00 грн. матеріальної шкоди та 300,00 грн. моральної шкоди, а також судові витрати (а.с.102-105).

В апеляційній скарзі КП «Марганецьтепломережа» просить рішення суду в частині задоволення позову ОСОБА_2 скасувати, як необґрунтоване і ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, та направити справу до суду першої інстанції на новий розгляд, оскільки позивачем не надано жодного доказу, що підтверджував би факт зниження температури повітря в приміщенні квартири, де знаходився чавунний радіатор, тим самим не підтверджено причинно-наслідковий зв'язок між зниженням температури повітря на вулиці та прориву чавунного радіатора (а.с.109-110).

В частині відмови в задоволенні позову ОСОБА_2 до ММКП «Міськкомунгосп» рішення суду сторонами не оскаржується.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що скарга є обґрунтованою і підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги позивача в частині вимог до відповідача КП «Марганецьтепломережа», суд першої інстанції встановив, що позивач є власником квартири АДРЕСА_2, МКП «Міськомуннгосп» є балансоутримувачем цього будинку, а КП «Марганецьтепломережа» надає послуги з централізованого опалення згідно з договором, укладеним позивачем в жовтні 2009 року. 11 та 12 листопада 2009 року позивач зверталась до відповідачів з заявами про відновлення опалювання в двох кімнатах її квартири, але це не призвело до поновлення теплопостачання, тому є підстави для визнання бездіяльності неправомірною та зобов'язання відновити постачання тепла по всій площі квартири. Після звернення позивача та складання акту від 25 січня 2010 року про відсутність опалення в двох кімнатах відповідач КП «Марганецьтепломережа» не зробив будь-які роботи щодо перевірки інженерних систем, відновлення теплопостачання, тобто не забезпечив позивача належними послугами, що при зниженні температури повітря до великих минусових величин протягом тривалого часу призвело до розриву батареї в одной з кімнат квартири позивача, у зв'язку з чим затопленням двох кімнат та дією гарячої води і пару позивачу спричинено матеріальну шкоду внаслідок пошкодження майна та моральну шкоду внаслідок аварії в темний час доби.

Колегія суддів вважає, що такий висновок суду першої інстанції не відповідає вимогам закону та матеріалам справи.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем не надано будь-яких доказів з приводу причин прориву в її квартирі 25 січня 2010 року чавунного радіатора.

Складений жильцами квартир № 45 та № 52 будинку № 147 по вул. Києвська, в якому проживає позивач, акт від 25 січня 2010 року свідчить лише про прорив чавунного радіатора, в акті навіть не зазначено, в якому приміщенні квартири це мало місце (а.с.11).

При цьому робітники КП «Марганецьтепломережа» позивачем не викликались, акт за їх участю не складався, причини прориву не встановлювались.

Посилання позивача на акт за участю представника КП «Марганецьтепломережа» від 16 листопада 2009 року, в якому зазначено, що у залі та спальні квартири позивача стояки холодні та не опалюються, не є свідченням причин прориву чавунного радіатора внаслідок похолодання на вулиці 25 січня 2010 року (а.с.9).

Згідно акту за участю представника КП «Марганецьтепломережа» № 63 від 25 січня 2010 року в квартирі № 44, тобто етажем нижче квартири позивача, у всіх приміщеннях квартири примірно однакова плюсова температура повітря (+9,+10,+12,+13), а також плюсова температура теплового джерела: +8 та +9 у залі та спальні і +40 та +45 в кухні та другій спальні (а.с.42).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції не врахував, що умовою замірзання води є зниження її температури нижче нульового показника.

Отже відсутні підстави вважати, що причиною розриву чавунного радіатора є понижена температура в кімнатах позивача внаслідок того, що КП «Марганецьтепломережа» не налагодив подачу тепла у залі та у спальній кімнаті.

Про те, що причиною розриву чавунного радіатора не може бути його замірзання, свідчить і акт МКП «Міськомуннгосп» від 28 січня 2010 року, копія якого є додатком до висновку експерта про розмір матеріальної шкоди, про те, що шкоду спричинено внаслідок дії горячої води та горячого пару (а.с.90).

З огляду на це колегія суддів вважає, що обставини, якими позивач обгрунтовує свої позовні вимоги про стягнення матеріальної шкоди, а саме посилання на розрив чавунного радіатора внаслідок похолодання на вулиці з вини КП «Марганецьтепломережа», який не здійснив теплопостачання усіх приміщень квартири, позивачем не доведені.

Тому посилання суду першої інстанції на неналежне обслуговування та ремонт КП «Марганецьтепломережа» внутрішніх інженерних систем будинку для транспортування теплової енергії до житлових приміщень також не можуть бути визнані доказом вини відповідача в розриві чавунного радіатора внаслідок замірзання.

Крім того обгрунтування позовних вимог про стягнення матеріальної шкоди такими обставинами у позовній заяві відсутне.

У зв'язку з цим позовні вимоги позивача про стягнення матеріальної шкоди не можуть бути задоволені з наведених позивачем підстав.

Задовольняючи позовні вимоги про визнання бездіяльності відповідача неправомірною, суд першої інстанції не врахував, що відповідно до вимог ст.16 ЦК України такий засіб цивільних прав та інтересів не передбачений, та не звернув уваги на те, що в уточненому позові позивач просив визнати бездіяльність незаконною, а такі вимоги можуть бути заявлені лише до органів державної влади.

Ухваливши рішення про відновлення теплопостачання в квартирі, суд першої інстанції не врахував, що позивачем ніяких доказів про стан опалення в квартирі на час звернення до суду з позовом крім акту від 16 листопада 2009 року не надано.

При цьому доводи позивача з приводу неналежного постачання опалення у залу та у спальню спростовуються автом МКП «Міськомуннгосп» від 28 січня 2010 року, копія якого є додатком до висновку експерта про розмір матеріальної шкоди, про те, що шкоду спричинено внаслідок дії горячої води та горячого пару (а.с.90).

Зазначені в цьому акті обставини свідчать про те, що в приміщенні квартири позивача, де був розрив чавунного радіатора, до цього радіатора здійснювалась подача горячої води.

Задовольняючи позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди, суд першої інстанції не врахував, які підстави наведені позивачем у позовній заяві в обгрунтування спричинення моральної шкоди, і правильно зазначивши, що в межах вимог Закону України «Про захист прав споживача» позивачу не спричинено моральної шкоди, вийшов за межі позовних вимог, обгрунтувавши стягнення моральної шкоди обставинами, які не були зазначені позивачем в позовній заяві.

З огляду на вищенаведене колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції в оскаржуємій частині підлягає скасуванню у зв'язку з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, та порушенням норм матеріального та процесуального права.

Оскільки докази по справі досліджені в повному обсязі та зважаючи на недоведеність позовних вимог колегія суддів вважає за необхідне ухвалити нове рішення, яким ОСОБА_2 в задоволенні позову до КП «Марганецьтепломережа» про захист прав споживача, визнання бездіяльності незаконною, відшкодування матеріальної і моральної шкоди з підстав, якими обгрунтовані позовні вимоги, та на підставі тих доказів, які зазначені позивачем в позовній заяві, - відмовити.

У зв'язку з викладеним і керуючись ст.ст.307,309,314,316 Цивільного процесуального кодексу України, апеляційний суд, -

В И Р І Ш И В :

Рішення Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 31 травня 2010 року в частині задоволення позову ОСОБА_2 - скасувати.

В задоволенні позову ОСОБА_2 до Комунального підприємства «Марганецьтепломережа» про захист прав споживача, визнання бездіяльності незаконною, відшкодування матеріальної і моральної шкоди - відмовити.

Рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання законної сили.

Головуючий:

Судді: