Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області
Справа № 2-52
2010 року
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2010 року Коломийський міськрайонний суд

Івано-Франківської області

у складі : головуючої-судді ОСОБА_1

секретаря Ніколайчук О. В.

з участю позивача (ів) ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Коломиї справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,-

ВСТАНОВИ В:

Позивачка ОСОБА_2 посилається на те, що з 11 вересня 2008 року по 01 січня 2009 року включно на підставі трудового договору від 11.09.2008року укладеного між нею та ПП ОСОБА_4, якого вона не підписувала і не ознайомлювалася із наказом чи розпорядженням власника про зарахування її на роботу, працювала продавцем магазину «Рубін» по вул..Довбуша.10 в м.Коломия, котрий належить відповідачу ПП Гришук ОСОБА_5, про що в її трудовій книжці зроблено запис № 6 і отримувала заробітну плату по 1000 грн. в місяць, а за 5 місяців роботи отримала заробітну плату в сумі 5000грн.

01.01.2009 року біля 21 год. вона позивачка ОСОБА_2 знаходилась на робочому місця в приміщенні магазину у нетверезому стані і відповідач ОСОБА_3, який навідався до магазину доставив її до Коломийської ЦРЛ, після чого вона більше до роботи не приступала, а на слідуючий день звернулась усно до відповідача ОСОБА_3, щоб він видав її трудову та санітарну книжки, в чому їй було відмовлено у звязку із виявленою нестачею товарно-матеріальних цінностей. Заяви про звільнення з роботи вона не подавала, але й до цього часу до роботи не приступала. Вважає, що з вини відповідача ОСОБА_3 була відсторонена без законних підстав від роботи із зупиненням видачі заробітної плати, а також їй не видана трудова та санітарна книжки, тому просить стягнути з відповідача ОСОБА_3 середній заробіток за час вимушеного прогулу з розрахунку 1000грн. за один місяць і 36 грн.за один день (1000грн.:30 днів=33грн.).

Відповідач ОСОБА_3 проти позову заперечує та пояснив, що позивачка ОСОБА_2Р була прийнята 11,09.2008р. на роботу продавцем магазину «Рубін» по вул.ДовбушаДО в м.Коломия, власником якого він являється про що свідчить трудовий договір від 11.09.2008р. укладений позивачкою ОСОБА_2 з ОСОБА_4, який спільно з ним, відповідачем ОСОБА_3, займаються підприємницькою діяльністю. Даний трудовий договір зареєстровано цього ж числа в Коломийському МРЦЗ за № 1/971, наказ про прийняття її на роботу не видавався. Позивачка ОСОБА_2 фактично працювала по місцю роботи з 11.09.2008р. до 21год. 01.01.2009р. та отримувала заробітну плату. 01.01.2009 року біля 21год. він відповідач ОСОБА_3 зайшов до приміщення магазину і побачив, що позивачка ОСОБА_2 перебувала у стані алкогольного спяніння, спала на робочому місці за прилавком біля каси, яка була відкрита і грошей в касі не було у звязку з чим він звернувся до Коломийського МВ УМВС, а після доставив позивачку ОСОБА_2 у приймальне відділення Коломийської ЦРЛ для освідчення на предмет алкогольного спяніння, де було встановлено, що позивачка ОСОБА_2 знаходилась у стані алкогольного4' спяніння. Крім того з 21 год. 01.01.2009 року позивачка ОСОБА_2 по даний час на роботу не виходить, про що складений акт, від роботи її не відсторонювали, заяви про звільнення з роботи позивачка ОСОБА_2не подавала, заробітна плата з цього ж часу їй не нараховувалась, відрахування по фондах заробітної плати не проводились, але так як трудову угоду з позивачкою не розірвано, то з 02.01.2009р. по даний час ним проводяться відрахування до оДПІ. Просить у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення позивачки ОСОБА_2, яка просить позов задовольнити, відповідача ОСОБА_3, який щодо задоволення позову заперечує, пояснення свідка ПП ОСОБА_4 та бухгалтера ОСОБА_6, які пояснили, що з позивачкою ОСОБА_2 11.09.2008р. укладено трудовий договір, який цього ж числа зареєстрований у Коломийському МРЦЗ за № 1/971 та внесено запис за № 6 у її трудову книжку, згідно якого вона працювала продавцем магазину «Рубін» по вул..Довбуша.10 в м.Коломия з 11.09.2008р. і отримувала заробітну плату, але після виявлення її відповідачем ОСОБА_7 біля 21 год 01.01.2009р. на робочому місці у нетверезому стані і доставления до Коломийської ЦРЛ вона на роботу по даний час не зявляється, з заявою про звільнення з роботи чи повернення трудової і санітарної книжок позивачка не зверталась і поскільки трудова угода з позивачкою не розірвана, то з 02.01.2009р. по даний час проводяться відрахування до оДПІ, проаналізувавши досліджені у судовому засіданні матеріали справи суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити виходячи із наступного.

Встановлено, що позивачка ОСОБА_2 з 11.09.2008р. прийнята на роботу продавцем магазину «Рубін» по вул..Довбуша.10 в м.Коломия, який належить відповідачу ОСОБА_3, що стверджується трудовим договором від 11.09.2008р., зареєстрованого цього ж числа в Коломийському МРЦЗ про що зроблено запис у трудовій книжці за №6. Наказ про прийняття на роботу не видавася однак вона була фактично допущена до роботи та отримувала заробітну плату. 01.01.2009 року біля 21год. відповідач ОСОБА_3 зайшов до приміщення магазину і побачив, що позивачка ОСОБА_2 перебувала у стані алкогольного спяніння, спала на робочому місці за прилавком біля каси, яка була відкрита і грошей в касі не було у звязку з чим він звернувся до Коломийського МВ УМВС та доставив позивачку ОСОБА_2 у приймальне відділення Коломийської ЦРЛ для освідчення на предмет алкогольного спяніння, де було встановлено, що позивачка ОСОБА_2 знаходилась у стані алкогольного спяніння і з 21 год. 01.01.2009 року по даний час позивачка ОСОБА_2 на роботу не виходить, відповідач ОСОБА_3 від роботи її не відсторонював, заяву позивачка ОСОБА_2 про звільнення її з роботи не подавала, відповідачем ОСОБА_3 заробітна плата з цього ж часу їй не нараховувалась, відрахування по фондах заробітної плати не проводились, але з 02.01.2009р. по даний час ним проводяться відрахування до оДПІ.

Вказані обставини підтверджуються поясненями сторін, копією трудового договору від 11.09.2008року (а.с.9,10), копією трудової книжки, оригінал якої оглянуто в судовому засіданні (а.с.И), акт про відсутність на робочому місці з 21 год 01.01.2009р. позивачки ОСОБА_2 та невихід її до роботи (а.с.29), лист Коломийського МРЦЗ № МЦ320/01-12/01 від 02.02.2010р. про реєстрацію трудового договору укладеного з позивачкою ОСОБА_2 і, що даний договір не розірваний (а.с.41), довідкою, виданою відповідачем ПП ОСОБА_3про те, що позивачка з 01.01.2009р. на роботі не зявлялася, заробітна плата з цього ж часу їй не нараховувалась, відрахування по фондах заробітної плати не проводились, але так як трудову угоду з позивачкою не розірвано, то з 02.01.2009р. по даний час відповідач ОСОБА_3 проводить відрахування до оДПІ (а.с.43).

Згідно ст.24 КЗпПУ трудовий договір укладається в письмовій формі. Трудовий договір вважається укладеним і тоді, коли наказ чи розпорядження не були видані, але працівника фактично було допущено до роботи.

Відповідно до ст..46 КЗпПУ відсторонення працівників від роботи власником або уповноваженим ним органом допускається у разі появи на роботі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного спяніння, відмови або ухилення від обовязкових медичних оглядів, навчання, інструктажу і перевірки знань з охорони праці та протипожежної охорони.

Згідно ст.94 КЗпПУ заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Оскільки наказ чи розпорядження про прийняття на роботу позивачки продавцем у магазин «Рубін» по вул..Довбуша.10 в м.Коломия належного відповідачу ОСОБА_3 не були видані, але згідно трудового договору позивачка фактично була допущена до роботи, працювала і отримувала заробітну плату, що 01.01.2009р. біля 21год. після виявлення відповідачем ОСОБА_3 позивачки ОСОБА_2 на робочому місці у нетверезому стані і доставлениям її до Коломийської ЦРЛ позивачка ОСОБА_2 не була відсторонена від роботи, на роботу з 02.01.2009р. та по даний час не зявлялася у звязку з чим заробітна плата їй не нараховувалась, а також, що заяви про звільнення з роботи позивачка не подавала, трудовий договір з нею не розірвано у звязку з чим трудова книжка їй не видавалась, то у задоволенні позову слід відмовити.

На підставі наведеного та ст.ст.24,46,47,94 КЗпП України, керуючись ст.ст. 10,11,209,213,214,218 ЦПК України,-

РІШИВ :

У задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу з розрахунку 1000 грн. за один місяць і 36грн. за один день, а саме: за відсторонення без законних підстав від роботи із зупиненням видачі заробітної плати з 02 січня 2009 року по день проголошення судового рішення та за затримку видачі трудової книжки з 02 січня 2009 року по день проголошення судового рішення, відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. У разі подачі заяви про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, рішення суду набирає законної сили після закінчення цього строку.

Заяву про апеляційне оскарження рішення до апеляційного суду Івано- Франківської області може бути подано протягом 10 днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення подається протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження через Коломийський міськрайонний суд.

Головуюча: