Шевченківський районний суд м. Запоріжжя
УХВАЛА

м. Запоріжжя 20 квітня 2010 року

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя:

у складі головуючого судді Зарютіна П.В. при секретарі Чернишовій І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 тро перегляд заочного рішення суду по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

22 січня 2010 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя було постановлене аочне рішення по вищезазначеній цивільній справі, яким позовні вимоги було задоволено в товному обсязі.

1 квітня 2010 року відповідач звернувся до суду із заявою про перегляд вище вказаного заочного рішення.

Відповідач в своїй заяві зазначив, що у судове засідання 22 січня 2010 року він не з'явився, бо не отримав відповідної судової повістки.

Крім того, відповідач зазначає, що заочним рішенням суду грубо були порушені його трава, оскільки він був позбавлений права приймати участь у судовому засіданні та захистити свої законні права та інтереси.

В судовому засіданні прокурор, який прийняв участь у справі в інтересах відповідача, наполіг на поданій заяві, за вказаними у ній підставами, а позивач на заяву заперечила.

З'ясувавши всі обставини по справі, вивчивши матеріали цивільної справи, заочне рішення суду, вислухавши пояснення сторін, суд вважає, що заява задоволенню не підлягає за наступними підставами.

У відповідності до вимог ст. 232 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається із заочного рішення суду «Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, про час та місце судового розгляду повідомлявся, про що свідчить розписка про одержання судової повістки, але про причини неявки не повідомив, заяв про відкладення слухання справи до суду не надавав».

Із матеріалів справи вбачається, що судова повістка про виклик відповідача у судове засідання на 22.01.2010 року надсилалася відповідачу разом із копією позову, додатком до нього та ухвалою про залучення до участі у справі співвідповідача - поштою рекомендованим листом з повідомленням, і таке повідомлення є в наявності у матеріалах справи, з якого вбачається і те, що така кореспонденція була відповідачем отримана особисто 12.12.2009 року (а.с. 42), а тому твердження відповідача про те, що не отримував відповідної судової повістки є безпідставними.

За вимогами ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписп висновків експертів.

Проте на порушення вимог ст. 232 ЦПК України відповідач у своїй заяві суду не послався на докази, що мають істотне значення для правильного вирішення справі: виклавши лише свої пояснення, якими він висловив свою незгоду із заочним рішенням суш проте при цьому не послався на певні докази, які б підтверджували його такі пояснення.

Таким чином, суд вважає, що підстав для задоволення заяви про перегляд заочног: рішення суду не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст. 231 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Залишити без задоволення заяву ОСОБА_1 про перепит: заочного рішення суду по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк, протягом якого розглядалася заява, не включається до строку на апеляційне оскарження рішення.

Суддя П.В. Зарютін