Нововодолазький районний суд Харківської області
Справа №2-17/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

9 листопада 2010 року смт. Нова Водолага

Нововодолазький районний суд Харківської області в складі:

головуючого - судді Марюхна Л.А.

за участю секретаря - Евсюкової О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третіх осіб ОСОБА_4, ОСОБА_5, Малого комунального підприємства технічної інвентаризації Нововодолазької селищної ради, Опікунської рада при виконавчому комітеті Нововодолазької селищної ради, виконавчому комітеті Нововодолазької селищної ради про визнання недійсним та скасування договору купівлі-продажу, визнання недійсним та скасування свідоцтва на право власності на нерухоме майно, визнання недійсним та скасування розпорядження відділу приватизації житлового фонду Нововодолазької селищної ради, визнання недійсним та скасування в реєстраційній книзі малого комунального підприємства технічної інвентаризації , поновленні порушеного права та вселенні, та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ОСОБА_3 про визнання особи добросовісним набувачем,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернуласm до суду з позовною заявою до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третіх осіб ОСОБА_4 , ОСОБА_5, Малого комунального підприємства технічної інвентаризації Нововодолазької селищної ради, Опікунської рада при виконавчому комітеті Нововодолазької селищної ради, виконавчому комітеті Нововодолазької селищної ради про визнання недійсним та скасування договору купівлі-продажу, визнання недійсним та скасування свідоцтва на право власності на нерухоме майно, визнання недійсним та скасування розпорядження відділу приватизації житлового фонду Нововодолазької селищної ради, визнання недійсним та скасування в реєстраційній книзі малого комунального підприємства технічної інвентаризації , поновленні порушеного права та вселенні , посилаючись на те, що вона мешкала разом зі своєю неповнолітньою донькою з батьками , та була зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_1.

В 1997 році залишила спірну квартиру , і мешкала у своїх знайомих в ОСОБА_6 АДРЕСА_1.

В 2004 р. її батько отримав довідку з ОСМД «Колос», де був зазначений тільки він один , приватизував квартиру на себе, чим порушив її право на житло. Робітниками ОСМД «Колос» (ОСОБА_4 , ОСОБА_5 О.) до якого належить будинок по вул.. Зміївській , 2 смт. Нова Водолага, які видали таку довідку, були притягнуті до кримінальної відповідальності. В подальшому ОСОБА_3 квартиру продав ОСОБА_2, яка в ній і по цей час мешкає.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 та її представник позов підтримали , та просять суд його задовольнити , так як позивачка в результаті протиправних дій батька ОСОБА_3, службових осіб ОСМД «Колос» , що видали неправдиві документи, була позбавлена права на приватизацію належній частки квартири АДРЕСА_2 , та просить вселити її та її неповнолітню доньку у вказану квартиру, та зобов'язати ОСОБА_2 не чинити перешкод у користуванні квартирою . Іншого житла ОСОБА_1 не має , сім'єю проживає тривалий час на квартирах які наймає .

Представник відповідача ОСОБА_3-ОСОБА_7 позов не визнала , пояснила суду , що ОСОБА_3 є батьком позивачки ОСОБА_1 В зв'язку тим , що тяжко хворіє не може брати безпосередньо участь у розгляді справи .

ОСОБА_3 одноособово приватизував у 2004 році квартиру АДРЕСА_3 , так як з 1997 року ОСОБА_1 та її донька , хоча і були зареєстровані в квартирі , в ній не проживала , ніякої участі в оплаті за житлово комунальні послуги не приймали , про що був складений відповідний акт депутатом Нововодолазької селищної ради .

Так як борги за квартиру були значні, не було можливості утримувати квартиру ,та вона був в край в занедбаному стані в результаті пожежі за усної згоди дочки ОСОБА_3 приватизував квартиру лише на себе , отримав свідоцтво про право власності на нерухоме майно .. Потім дав оголошення в газету , і продав квартиру 8.10.2004 року ОСОБА_2 З отриманих за квартиру грошей частину віддав дочці, але розписки не взяв .

Представник представника відповідача ОСОБА_3 вважає обґрунтованим зустрічний позов ОСОБА_2 про визнання її добросовісним набувачем , так як вона дійсно є добросовісним покупцем , ніяких претензій до неї не має. Угода купівлі-продажу була з її боку виконана в повному обсязі.

За тяжким станом здоров'я відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснень безпосередньо не давав, надавав заперечення на позов , письмову заяву про слухання справи за його відсутності.

Відповідачка ОСОБА_2 , вона ж позивач за зустрічним позовом в судовому засіданні , позов ОСОБА_1 до неї не зазначила , так як вона не має ніякого відношення до дій ОСОБА_3 пов'язаних з приватизацією квартири АДРЕСА_4. ОСОБА_8.підтримала свої позовні вимоги, щодо визнання її належним покупцем квартири АДРЕСА_5. Просить суд визнати її добросовісним набувачем квартири АДРЕСА_5, посилаючись на те, що відповідно до договору купівлі-продажу вона є власником квартири АДРЕСА_6 смт.Н.Водолага, яку придбала за оголошенням в місцевій газеті « Вісті Водолажчини» від 2 жовтня 2004 року . Вона виконала усі умови договору купівлі-продажу , сплатила гроші за квартиру ОСОБА_3 , прийняла її, живе з неповнолітнім сином в квартирі, зробила значний ремонт в квартирі, яка на час її придбання фактично не була придатна до житла , так як була після пожежі . Вважає cебе добросовісним набувачем. З її боку ніяким чином будь-яких прав ОСОБА_1 не порушувала . Також іншого житла крім квартири що придбала не має. Сама живе з малолітньої дитиною. Користуватися квартирою двом власникам не можливо , так як не виділялись долі в праві власності попередніх власників.

Відповідач по справі ОСОБА_4 помер. ОСОБА_5 тяжко хвора.

Відповідачі- представник малого комунального підприємства технічної інвентаризації Нововодолазької селищної ради, Опікунської рада при виконавчому комітеті Нововодолазької селищної ради, виконавчому комітеті Нововодолазької лищної ради надали суду заяви з прохання слухати справу за їх відсутності.

Суд, заслухав пояснення , перевірив матеріали справи, надані сторонами докази , перевірив матеріали кримінальних справ за обвинуваченням ОСОБА_9, ОСОБА_5 по ч. 2 ст. 366 КК України, ОСОБА_3 по ч. 2 ст. 358 КК України прийшов до наступного.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Наймачем 3-кімнатної ізольованої квартири АДРЕСА_6 смт.Н.Водолага до 8 жовтня 2004 року був ОСОБА_3., залучений до участі у справі у якості відповідача. В квартирі також була зареєстрована ОСОБА_1 та її дитина ІНФОРМАЦІЯ_2.

Згідно до акту від 5 серпня 2004 р. , складеного з участю депутата Нововодолазької селищної ради ОСОБА_10. ОСОБА_1 в спірній квартирі з 1997 року не проживає. За заявою наймача ОСОБА_3 за деякі види комунальних послуг на неї не нараховуються.

1 вересня 2004 р. ОСОБА_3 звернувся з заявою про надання йому довідки з місця проживання про фактично мешкаючих осіб, на підставі якої відділом приватизації житлового фонду Нововодолазької селищної ради було прийняте розпорядження від 7 жовтня 2004 р. про передачу у власність ОСОБА_3 квартири АДРЕСА_6 смт.Н.Водолага , і видано свідоцтво про право власності на квартиру на ім'я ОСОБА_3 від 7.10.2004 року на підставі розпорядження відділу приватизації житлового фонду Нововодолазької селищної ради №1772. Право власності зареєстроване Нововодолазьким МКПТІ , номер запису 844 в реєстровій книзі №15.

За відповідними зверненнями ОСОБА_1 ОСОБА_5,ОСОБА_4 були притягнуті до кримінальної відповідальності по ч. 2 ст. 366 КК України , а ОСОБА_3 по ч. З ст. 358 КК України . Зазначені особи були притягнуті до кримінальної відповідальності , але до них був застосований Закон України « Про амністію» від 31.05.2005 року , та вони звільнені від відбуття покарання.

8 жовтня 2004 р. ОСОБА_3 уклав договір купівлі-продажу з ОСОБА_2, згідно до якого ОСОБА_2 передала грошову суму, яку прийняв ОСОБА_3 за продану ним квартиру, і передав ОСОБА_2 квартиру, ключі від неї та технічну документацію на квартиру. В назначеній квартирі будь-яких речей, що належали ОСОБА_1 не було.

28 серпня 2006 р. до суду звернулася ОСОБА_1 з заявою про скасування приватизаційних документів, визнання недійсним договору купівлі-продажу.

23 травня 2007 р. по справі було прийнято рішення .

Ухвалою від 12 вересня 2007 р. рішення суду 1 інстанції було скасовано, справу направлено на новий розгляд в іншому складі суду.

При новому розгляді справи ОСОБА_1 позовні вимоги було уточнені , а відповідачка ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_3 про визнання особи добросовісним набувачем квартири АДРЕСА_7.

Відповідно до ст. 10 ч.З, ст.60 ч.І ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається , як на підставу своїх вимог або заперечень.

Як передбачено ст. 64 ЖК України члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами , і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення .До членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки ..

Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім'ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі права і обов'язки, як і наймач і члени його сім'ї.

На протязі судового розгляду було достовірно встановлено, що ОСОБА_1 в спірній квартирі не проживає тривалий час - з 1997 року , має сім'ю , неповнолітню дитину, проживають разом, і ніколи не прожили в спірному житлі. В судовому засіданні надали угоди про аренду житла .

У зв'язку з не проживанням ОСОБА_1 у квартирі на неї не нараховувалися комунальні платежі.

Вищезазначене підтверджено актами, складеними з участю представників місцевої ради, сусідів, про не проживання ОСОБА_1 з 1997 року.

Підстави, порядок та способи приватизації, тобто передачі державного житлового фонду у власність громадян України, що користуються житлом на умовах найму, визначено Законом України „Про приватизацію державного житлового фонду».

Відповідно до ст.1, 2, З, 5 Закону приватизація здійснюється шляхом безоплатної передачі громадянам квартир з нормою на наймача і членів його сім'ї, які постійно проживають в цих квартирах, або за якими зберігається право на житло.

Відповідно до ст. 8 ч.2 Закону України „ Про приватизацію державного житлового фонду" передача займаних квартир (будинків) здійснюється спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім'ї, які постійно мешкають в даній квартирі (будинку), в тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, з обов'язковим визначенням уповноваженого власника квартири (будинку).

Перед тим, як звернутися до органу приватизації ОСОБА_3 звернувся до ОСОБА_1 для вирішення питання про її участь. Однак ОСОБА_1 відмовилася від участі в приватизації, не заперечувала, щоб приватизація проводилася за її відсутністю.

Безпосередньо звернень, волевиявлення ОСОБА_1 на приватизацію не було, про що свідчить відсутність її заяв про приватизацію до органу приватизації , хоча про наявність такого права вона знала.

ОСОБА_3 одноособово, з урахуванням обставин що були встановлені , дав оголошення у газеті , яка надану суд - «Вісті Водолажчини» від 2 жовтня 2004 року № 80.

Згідно до ст. 655 ЦК України „За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

ОСОБА_2 на законних підставах, відповідно до нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу, який є двостороннім, придбала спірну квартиру, виконала усі його умови. Прийняла квартиру , сплатила за неї гроші, оселилася в ній.

Згідно до ст. 334 ч.З ЦК України „якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації.

Після нотаріального посвідчення договору, ОСОБА_2 зареєструвала квартиру належним чином.

Відповідно до ст. 330 ЦК України якщо майно відчужено особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до ст. 90 цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього. ОСОБА_2 є добросовісним набувачем.

Спірна квартира є її єдиним житлом, у якому вона проживає з неповнолітньою тиною. За час свого проживання вона зробила значний ремонт в квартирі, сплачує обхідні платежі.

У разі повернення сторін у первісне положення, виключається повністю можливість про відшкодування їй витрачених грошей, а також можливість придбання іншого житла у зв'язку з тим, що на теперішній час за гроші, які була сплачені за квартиру, рівноцінного житла підібрати неможливо.

Тільки через 2 роки ОСОБА_1 звернулася о суду, її позов може бути розцінений порушення права ОСОБА_2

Але у зв'язку з тим , що ОСОБА_1 та її неповнолітня донька були зареєстровані в ІНФОРМАЦІЯ_3 , не були визнані в судовому рядку відповідно до вимог ст. 72 ЖК України особами , що втратили право користування житлом , та приймаючи до уваги законність здійсненого договору купівлі-продажу житла , суд вважає за доцільне стягнути з ОСОБА_3 грошову компенсацію долі ОСОБА_1 та її неповнолітньої доньки ОСОБА_11 виходячи з договору купівлі продажу квартири від 8.10.2004 року яка становила 8787 грн.

На підставі викладеного, ст.ст. 10, 11, 209, 212, 214-215 ЦПК України, ст.ст. 330, 334, 655 - 658,662 ЦК України , ст.ст. 1-5 Законом України „Про приватизацію державного житлового фонду», суд

ВИРІШИВ:

Частково відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третіх осіб ОСОБА_4 , ОСОБА_5, Малого комунального підприємства технічної інвентаризації Нововодолазької селищної ради, Опікунської рада при виконавчому комітеті Нововодолазької селищної ради, виконавчому комітеті Нововодолазької селищної ради про визнання недійсним та скасування договору купівлі-продажу, визнання недійсним та скасування свідоцтва на право власності на нерухоме майно, визнання недійсним та скасування розпорядження відділу приватизації житлового фонду Нововодолазької селищної ради, визнання недійсним та скасування в реєстраційній книзі малого комунального підприємства технічної інвентаризації, поновленні порушеного права та вселенні .

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію долі частки квартири АДРЕСА_4 в сумі 5858 грн.

Задовольнити позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ОСОБА_3 про визнання особи добросовісним набувачем квартири АДРЕСА_8 .

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-дений строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч.4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя Л.А.Марюхна