Фрунзенський районний суд м.Харкова
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 квітня 2010 року Фрунзенський районний суд м.Харкова у складі: головуючого - судді Іващенко С.О. при секретарі судових засідань - ОСОБА_2
розглянув у відкритому судовому засіданні у місті Харкові у порядку заочного розгляду цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо - транспортної пригоди,
Позивач у судове засіданні не зявився, надав суду заяву, якою просить розглянути справі у його відсутність, позовні вимоги - задовольнити в повному обсязі, у разі неявки відповідача винести по справі заочне рішення.
Відповідачу судове засідання не зявився, про час та місце судового розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяв с проханням відкласти розгляд справи суду не надав.
Відповідно до ст.. 224 ЦПК України суд за згодою позивача вважає можливим ухвалити заочне рішення по справі.
Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.
У ході судового розгляду справи встановлено, що 24.05.2006 року на перехресті вул.. Халтуріна та пр. 50 річчя СРСР відбулась дорожньо - транспортна пригода, між автомобілем НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4 та автомобілем НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3.
Відповідно до висновку спеціаліста ХНДІСЕ ім.. Бокаріуса, дії водія ОСОБА_4, який рухався з перевищенням швидкості руху в населеному пункті, не відповідали вимогам п. 12.4 ПДР України та з технічної точки зору знаходяться в причинному звязку з виникненням ДТП. Оскільки в момент зіткнення автомобіль «Шевроле Авео» знаходився в нерухомому стані, то технічна можливість уникнення даної пригоди з боку водія ОСОБА_3 не визначалась його діями, а повністю залежала від дій водія ОСОБА_4 за вибором відповідного швидкісного режиму в населеному пункті. У звязку з чим у діях водія ОСОБА_3 з технічної точки зору не вбачається невідповідності вимогам ПДР України, які б з технічної точки зору знаходились в причинному звязку з виникненням даного ДТП.
Відповідно до постанови про закриття кримінальної справи від 25.06.2009 року, винесеної слідчим відділу розслідування ДТП СУ ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_5, кримінальну справу було закрито у звязку з відсутністю в діях ОСОБА_3 складу злочину, та встановлено наступне: причиною виникнення даної ДТП, є грубе порушення водієм автомобіля марки «БМВ 318» ОСОБА_4 п. 12.4 ПДР України, тобто: в населених пунктах рух автомобілів дозволяється зі швидкістю 60 км/год» В діях водія ОСОБА_3 з технічної точки зору, не вбачається невідповідності вимог правил дорожнього руху України, які б знаходились в причинному звязку з виникненням ДТП.
Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що винним у вищезазначеній дорожньо - транспортній пригоді був водій автомобіля НОМЕР_3 - ОСОБА_4
Відповідно ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.
Відповідно до ч.І ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
Таким чином суд вважає, що відповідач має відшкодувати позивачу шкоду, завдану йому внаслідок дорожньо - транспортної пригоди.
Відповідно до висновку експерту ХНДІСЕ ім.. Бокаріуса, від 16 червня 2006 року, сума матеріальної шкоди, власнику автомобіля марки «Шевроле Авео» склала 8940,74 грн.
Висновок автотоварознавічої експертизи суд вважає законним та обгрунтованим, оскільки грунтується на технічному огляді автомобіля, проведенні необхідних розрахунків та на підставі спеціальної літератури та нормативних актів.
Позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди задоволенню в повому обсязі на суму 5000 гривень виходячи з наступного.
Відповідно до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування.
Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Судом встановлено, що в результаті дорожньо - транспортної пригоди, яка сталася з вини відповідача, було значно пошкоджено майно позивача - належний йому автомобіль «Шевроле Авео».
Таким чином суд вважає, що з вини відповідача позивачу була завдана моральна шкода, яка полягає у душевних стражданнях, яких позивач зазна у зв'язку з пошкодженням його майна, змінився нормальний життєвий уклад позивачки в результаті позбавлення можливості користуватися транспортним засобом, з урахуванням того що у день, коли сталась ДТП померла його мати - ОСОБА_6 (свідоцтво про смерть серії 1-BJ1 № 071770 від 26.05.2006 року, видане міським відділом реєстрації актів цивільного стану № 4 Харківського міського управління юстиції).
При визначенні судом розміру відшкодування завданої позивачу моральної шкоди суд виходить з вимог розумності та справедливості та враховує обставини, викладені вище. Розмір відшкодування завданої позивачу моральної шкоди суд визначає в сумі 5000 гривень.
Позивачем понесені судові витрати, які складаються з витрат по оплаті судового збору у сумі 105 гривень, проведення автотоварознавчої експертизи у розмірі 320 гривень, проведення авто технічної експертизи у розмір 1201,22 грн. Понесені позивачем витрати документально підтверджені. Суд не задовольняє вимоги позивача щодо стягнення з відповідача на йог користь витрат на правову допомоги, оскільки вони не підтверджені документально.
Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст.. 88 ЦПК України. Судові витрати суд стягує з відповідача на користь позивача .
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 23, 1166, 1167, 1187, 1188 ЦК України, ст.ст. 10,11, 60, 61, 79, 86, 88, 224, 226 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо - транспортної пригоди - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 8940 (вісім тисяч девятсот сорок) гривень 74 (сімдесят чотири) копійки у рахунок відшкодування матеріальної шкоди.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 5000 (пять тисяч) гривень у рахунок відшкодування моральної шкоди.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 320 (триста двадцять) гривень - витрати по оплаті проведення автотоварознавчої експертизи.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 1201 (тисяча двісті одну) гривню 22 (двадцять дві) копійки - витрати по оплаті проведення автотехнічної експертизи.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 105 (сто пять) гривень - витрати по оплаті судового збору.
В позові в частині стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 витрат на правову допомогу у розмірі 523 гривень - відмовити.
Відповідачем, який не приймав участі у розгляді справи, протягом десяти днів з дня отримання копії заочного рішення може бути подана письмова заява про перегляд заочного рішення, відповідно до вимог ст.. 229 ЦПК України.
Заочне рішення може бути оскаржене іншими особами до апеляційного суду Харківської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення шляхом подання заяви про апеляційне оскарження через Фрунзенський районний суд м. Харкова з наступним поданням протягом двадцяти днів апеляційної скарги або шляхом подачі апеляційної скарги у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.
Заочне рішення набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про перегляд заочного рішення відповідачем, який не приймав участі у розгляді справи, якщо заяву про перегляд заочного рішення не було подано, у разі відсутності заяви про апеляційне оскарження або апеляційної скарги.
Суддя: