АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Категорія: договірна
Головуючий 1-ї інст: Плетньов В.В.
Доповідач: Яцина В.Б.
Рішення

іменем України

08 грудня 2010 р. м.Харків

Судова колегія судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого - судді Карімової Л.В., суддів: Ізмайлової Г.Н., Яцини В.Б., при секретарі Коршун 10., .

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» на рішення Київського районного суду м. Харкова від 10 серпня 2010 року по справі за позовом ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИЛА:

22 червня 2010 року ПАТ «УкрСиббанк» (далі по тексту - Банк) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення в гривневому еквіваленті за офіційним курсом на день ухвалення рішення 34 691,31 доларів США та 4 033,49 грн., відшкодувати понесені у звязку з розглядом цієї справи судові витрати.

На обґрунтування позову Банк вказав, що 21 березня 2008 року між сторонами по справі був укладений договір споживчого кредиту № 0, за яким позивач надав відповідачці 33600 $ зі сроком повернення 20.03.2015 року та сплатою 13,9 % річних за користування кредитом. Згідно умов цього договору відповідач зобовязався щомісяця повертати певну частину кредиту та сплачувати проценти згідно Додатку до вказаного договору. Відповідно до Додаткової угоди № 1 від 16 лютого 2009 року до кредитного договору відповідач зобовязався повертати суму кредиту та сплачувати проценти шляхом сплати аннуїтетних платежів у сумі 395 дол. США щомісяця 27 числа. Оскільки станом на 03.06.2010 року поточна заборгованість відповідачки за кредитним договором складала 959,87 $ та 3970,82 $ - заборгованість по сплаті відсотків за користування кредитом, що свідчить про порушення умов кредитного договору боржником, то відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України позивач отримав право дострокового повернення залишку кредиту 29 760,62 $, а також вказаної заборгованості по сплаті чергових платежів та строкових відсотків 320,49 $, що в цілому становить 34 691,31 доларів США, а також - право на стягнення 4 033,49 грн. пені за несвоєчасне погашення заборгованості за користування кредитом та процентів.

Відповідачка позов визнала повністю.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 10 серпня 2010 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь банку заборгованість за договором споживчого кредиту № 0 від 21 березня 2008 року в сумі 273721 грн. 37 коп. та 4033 грн. пені, відшкодовані понесені банком судові витрати. Зазначений кредитний договір був розірваний.

В апеляційній скарзі Банк поставив питання про зміну рішення суду першої інстанції: скасування в частині розірвання договору споживчого кредиту та зменшення суми стягнення заборгованості до 273 714, 46 грн., а всього - до 277 747,95 грн.

На обґрунтування скарги Банк послався на порушення судом норм процесуального права, оскільки суд не вмотивував свої висновки з приводу суми стягнення та не навів в рішенні відповідні розрахунки, а також - вирішив розірвати договір споживчого кредиту, чим вийшов поза межі заявлених позовних вимог. Банк також навів свої розрахунки суми стягнення виходячи з офіційного обмінного курсу НБУ гривні до долару США, який станом на 10.08.2010 року складав 789,00 грн. за 100 $.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, що зявилися у судове засідання, відповідно до ст. 303 ЦПК України перевіривши законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає за необхідне її задовольнити частково з Наступних підстав.

Всупереч вимог ст.ст. 213, 215 ЦПК України щодо законності та обгрунтованості рішення, а також змісту мотивувальної частини рішення та правового положення, яке міститься у п. 14 ППВС України від 18.12.2009 року № 14 «Про судове рішення в цивільній справі», суд не обґрунтував свої висновки про розірвання укладеного між сторонами договору розрахунків з переведення іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення.

Згідно до наданої позивачем на підтвердження своїх вимог до суду першої інстанції довідки офіційний курс гривні до долару США станом на 09.08.2010 року становив 789,0200 грн. за 100 дол. США (а.с. 35).

З огляду на те, що рішення по справі було ухвалено 10.08.2010 року, а згідно до п.п. 2, 12 Положення про встановлення офіційного курсу гривні до іноземних валют та курсу банківських металів, затвердженого Постановою Правління НБУ від 12.11.2003 N 496 (зареєстровано в МЮ України 27 листопада 2003 р. за N 1094/8415) офіційний курс гривні до доларів США установлюється щоденно, розміщується в міжнародній комп'ютерній мережі Інтернет, надсилається територіальним управлінням Національного банку та банкам згідно з Тимчасовою схемою розсилання організаційно-розпорядчих і нормативно-правових актів Національного банку, центральним органам виконавчої влади згідно з переліком, установленим Національним банком, до яких судові органи не належать, суд першої інстанції правильно не визнав інформацію про офіційний курс гривні до долару США на дату ухвалення рішення по справі загально відомою, і тому відповідно до ст.ст. 60, 61 ЦПК України довести ці обставини та підстави свого позову був зобовязаний Банк.

Таким чином, сума заборгованості, яка безспірно підлягає стягненню з відповідачки на користь Банку у звязку з порушенням нею умов договору споживчого кредиту виходячи з наданих позивачем довідки становить: 34 691,31 доларів США х 7,8902 = 273721,37 грн., як правильно і визначився суд першої інстанції.

Судова колегія відхиляє доводи апеляційної скарги щодо офіційного курсу гривні до долару США, який станом на 10.08.2010 року становив 789,00 грн. за 100 доларів США, оскільки відомості про цей курс були надані Банком у довідці вже після розгляду справи судом першої інстанції - до суду апеляційної інстанції, а процесуальних підстав, передбачених ч. 2 ст. 303 ЦПК України, для дослідження цього нового доказу при апеляційному провадженні немає.

Виходячи з наведеного рішення суду першої інстанції в цій частині з підстав, передбачених ст. 308 ЦПК України необхідно залишити без змін.

Що стосується розірвання договору споживчого кредиту, то в цьому питанні суд першої інстанції припустився порушення норм процесуального та матеріального права, що відповідно до п.4ч. 1 ст. 309 ЦПК України є підставою для скасування рішення в цій частині.

Оскільки відповідно до вимог ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, а позивачем таких вимог про розірвання договору споживчого кредиту не заявлялося, то у суду першої інстанції не було підстав для застосування п. 1 ч.

1 ст. 611, ст. 651 ЦК України та виходу поза межі заявленого позову. До спірних правовідносин підлягають застосуванню п. З ч. 1 ст. 611, ст.ст. 624, 1054, ч. 2 ст. 1050 ЦК України, які передбачають право кредитора у разі прострочення повернення чергової частини боржником вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишився, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу, а також - сплати неустойки за порушення зобовязання.

З наведених підстав в цій частині рішення суду підлягає скасуванню, із частковим задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п. 2 ч. 1 ст. 307, п. 4 ч, 1 ст.309, ст.ст. 313, 316, 317, 319, 324 ЦПК України, судова колегія, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» задовольнити частково.

Рішення Київського районного суду м. Харкова від 10 серпня 2010 року змінити, скасувавши його в частині розірвання кредитного договору.

Решту рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, однак протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили може бути оскаржено у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді колегії