Справа № 2-4969/10
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

30 листопада 2010 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді: Коцюрби М.П.

при секретарі: Кучер В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом Готельно- Гуртожитковий комплекс» до ОСОБА_1 про визнання таким, що втратив користування житловим приміщенням,-

ВСТАНОВИВ:

В листопаді 2010 року позивач звернувся в суд з вказаним позовом. Свої вимоги мотивує тим, що ОСОБА_2 був зареєстрований в гуртожитку з 01.06.1999 р. по 01.06.2000р. Це підтверджується карткою пропискою та довідкою № 474 від 14.09.2010 р.

Відповідач знаходяться в гуртожитку на реєстраційному обліку, але не проживає в ньому з моменту реєстрації, а саме з 01.06.1999р.

Причини, з яких відповідачі не вселилися в гуртожиток не відомі.

В гуртожитку за відповідачем не було закріплено певної кімнати. Для проживання йому мало бути б виділено ліжко-місце в одній з вільних або не повністю зайнятих кімнатах.

На протязі останніх років неодноразово перевірявся той факт чи проживає громадянин ОСОБА_1

Неодноразово комендант гуртожитку доповідала, що громадянин ОСОБА_1В не зверталися для виділення їм ліжко-місце та отримання ордеру для вселення.

З доповідних записок коменданта гуртожитку вбачається, що відповідач фактично в гуртожитку не проживає оскільки не вселявся, особистих речей в такому не має, інвентарем гуртожитку не користується, комунальними послугами не користуються , плата за проживання в гуртожитку не нараховується. Крім того жодних звернень про усунення перешкод в користуванні гуртожитком від відповідача не поступало, ніяких звернень про виділення йому ліжко-місця не надходило. За цей час до нас ніхто не звертався, розшукуючи відповідача, кореспонденція на його адресу не надходила. Дані обставини підтверджуються доповідними записками коменданта гуртожитку від 10.03.2009р., та від 15.02.2010р.

Під час перевірки комісією гуртожитку ,,ГГК" у складі : коменданта гуртожитку, голови ради гуртожитку та чергового гуртожитку було встановлено, що гр. ОСОБА_2, не проживає в гуртожитку більше як 10 (десять) років, однак в порушення вимог ЗУ „Про свободу пересування та вільгий вибір місця проживання в Україні" не знявся з реєстраційного обліку. Дана обставина підтверджується актами від 19.10.2009р.., та від 23.08.2010 р.

Таким чином, вважаємо, що оскільки відповідач ОСОБА_1 не проживає в гуртожитку більше як 10 (десять) років житлова площа в гуртожитку не є його власністю і місцем перебування, тому він повинен бути визнанні і таким, що втратив право користування житловим приміщенням, та повинен бути знятий з реєстраційного обліку в гуртожитку за адресою вул. Святошинська 46 в м. Вишневому.

Тривала відсутність відповідачів та не оплата ними комунальних послуг та плати за користування гуртожитком створює перешкоди у здійсненні житлових прав мешканців гуртожитку, оскільки позбавляє адміністрацію гуртожитку можливості надати незайману житлову площу в гуртожитку іншим особам, які перебувають на обліку, що спонукало звернутися до суду з даним позовом.

Просять визнати ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування житловим приміщенням у гуртожитку за адресою: Київська область , Києво- Святошинський р-н, в м. Вишневе по вул. Святошинська, буд. № 46.

В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги.

Відповідач в судове засідання не зявився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі, зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 був зареєстрований гуртожитку з 01.06.1999 р. по 01.06.2000р. Це підтверджується карткою пропискою та довідкою № 474 від 14.09.2010 р.

Відповідач знаходяться в гуртожитку на реєстраційному обліку, але не проживає в ньому з моменту реєстрації, а саме з 01.06.1999р.

Причини, з яких відповідачі не вселилися в гуртожиток не відомі.

В гуртожитку за відповідачем не було закріплено певної кімнати. Для проживання йому мало бути б виділено ліжко-місце в одній з вільних або не повністю зайнятих кімнатах.

ОСОБА_1В не звертався для виділення їм ліжко-місце та отримання ордеру для вселення.

З доповідних записок коменданта гуртожитку вбачається, що відповідач фактично в гуртожитку не проживає оскільки не вселявся, особистих речей в такому не має, інвентарем гуртожитку не користується, комунальними послугами не користуються , плата за проживання в гуртожитку не нараховується. Крім того жодних звернень про усунення перешкод в користуванні гуртожитком від відповідача не поступало, ніяких звернень про виділення йому ліжко-місця не надходило. За цей час до нас ніхто не звертався, розшукуючи відповідача, кореспонденція на його адресу не надходила. Дані обставини підтверджуються доповідними записками коменданта гуртожитку від 10.03.2009р., та від 15.02.2010р.

Під час перевірки комісією гуртожитку „ГГК" у складі : коменданта гуртожитку, голови ради гуртожитку та чергового гуртожитку було встановлено, що гр. ОСОБА_2, не проживає в гуртожитку більше як 10 (десять) років, однак в порушення вимог ЗУ „Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" не знявся з реєстраційного обліку. Дана обставина підтверджується актами від 19.10.2009р.., та від 23.08.2010 р.

Тривала відсутність відповідачів та не оплата ними комунальних послуг та плати за користування гуртожитком створює перешкоди у здійсненні житлових прав мешканців гуртожитку, оскільки позбавляє адміністрацію гуртожитку можливості надати незайману житлову площу в гуртожитку іншим особам, які перебувають на обліку, що спонукало звернутися до суду з даним позовом.

Відповідно до ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання» громадянин зобов'язаний на протязі семи днів з моменту переїзду на нове місце проживання знятися з реєстрації за старим місцем проживання. На теперішній час місце знаходження Відповідачів нам не відоме.

Відповідно до ст. З ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання» реєстрація - це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання чи перебування їз зазначенням адреси житла особи та внесенням цих даних до реєстраційного обліку в спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації.

Відповідно до ст.ст. 71, 72 ЖК України наймач або член його сім'ї може бути визнаний таким, що втратив право користування жилим приміщенням, зокрема, за умови, що не проживає в ньому без поважних причин понад шість місяців. Умовою визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням є відсутність особи без поважних на те причин.

Згідно п.8 ст.8 ЦПК України правила ст. 71 ЖК України можуть застосовуватись до відносин пов'язаних зі збереженням та припиненням права користування житлом в гуртожитках.

При таких обставинах суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст.ст. 16, 391 ЦК України, ст. ст. 208, 209, 211, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд, ст.ст. 9. 71, 72 ЖК України, ст.ст. 3,6,7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання»

ВИРІШИВ :

Позов задоволити.

Визнати ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування житловим приміщенням у гуртожитку за адресою: Київська область , Києво-Святошинський р-н, в м. Вишневе по вул. Святошинська, буд. № 46.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Готельно-Гуртожиткового комплексу» суму державного мита у розмірі 8 (вісім) грн. 50 коп. та суму витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 37 (тридцять сім) грн. 50 коп.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя: М. П. Коцюрба