АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2010 року м. Дніпропетровськ

16 грудня 2010 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Гайдук В.І.

суддів Петешенкової М.Ю., Варенко О.П.

при секретарі Самоткан В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19 жовтня 2010 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», третя особа національний банк України про визнання недійсною додаткової угоди до договору про іпотечний кредит, -

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2010 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ПАТ КБ «ПриватБанк» про визнання недійсною додаткової угоди до договору про іпотечний кредит.

В обгрунтування заявлених вимог позивач посилався на те, що 19 грудня 2007 року між ним та ЗАТ КБ «ПриватБанк» укладено договір про іпотечний кредит № DNQ0GI, за умовами якого позивач отримав кредитні кошти у розмірі 60 000 грн., зі сплатою процентів за користування ними у розмірі 15,00 % річних з кінцевим терміном повернення 19 грудня 2017 року.

28 серпня 2008 року його викликали до Банку де запропонували підписати Додаткову угоду до кредитного договору, згідно якої кошти нібито були перераховані йому в доларах США, у звязку з чим була змінена відсоткова ставка, тому позивач просив визнати недійсною Додаткову угоду до Договору про іпотечний кредит № DNQ0GI від 28 серпня 2008 року та визнати дійсними умови Договору про іпотечний кредит № DNQ0GI від 19 грудня 2007 року, згідно якого йому надано іпотечний кредит у розмірі 60 000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 15% та щомісячною сплатою 975,68 грн., стягнути з відповідача на його користь витрати за дублікат квитанції про видачу кредиту в сумі 50 грн. та судові витрати в сумі 120 грн.

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19 жовтня 2010 року позов задоволено, визнано Додаткову угоду до кредитного договору від 27 серпня 2008 року до Договору про іпотечний кредит № DNQ0GI укладену між ОСОБА_2 та ПАТ КБ «ПриватБанк» недійсною, вирішено питання про судові витрати.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ «Приватбанк» просить скасувати рішення суду першої інстанції й ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову в повному обсязі, посилаючись на те, що рішення суду є незаконним, оскільки ухвалене з порушенням норм матеріального права. Зокрема відповідач вважає, що висновки суду не відповідають обставинам справи.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, рішення суду скасуванню з ухваленням нового рішення по справі, з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 19 грудня 2007 року між ОСОБА_2 та ЗАТ КБ "ПриватБанк» укладено договір про іпотечний кредит № DNQ0GI, за умовами якого позивач отримав кредитні кошти у розмірі 60 000 грн., зі сплатою процентів за користування ними у розмірі 15,00 % річних з кінцевим терміном повернення 19 грудня 2017 року.

З метою забезпечення належного виконання позичальником своїх зобов'язань за кредитним договором, кредитодавець уклав із ОСОБА_2 іпотечний договір, за яким банку була передана в іпотеку належна позивачу квартира.

Під час дії договору, а саме 27 серпня 2008 року ОСОБА_2 звернувся до банку з заявою про зміну валюти договору про іпотечний кредит № DNQ0GI від 19 грудня 2007 року (з гривні на долар США) та з заявою про продаж іноземної валюти та зарахування отриманої суми коштів в гривні.

На підставі зазначеної заяви між сторонами кредитного договору, 27 серпня 2008 року була укладена додаткова угода до договору про іпотечний кредит № DNQ0GI від 19 грудня 2007 року, згідно якої Банк зобовязується надати Позичальникові кредитні кошти шляхом перерахування на рахунок № 4287 на строк з 27 серпня 2008 року по 19 грудня 2017 року включно, у вигляді строкового кредиту у розмірі 12 666,93 доларів США. Станом на 27 серпня 2008 року залишок заборгованості по договору про іпотечний кредит складає 58 521,23 грн., що еквівалентно 12 666,93 грн. / а.с. а.с. 37-41 /.

Посилання, як позивача, так і суду першої інстанції, на те, що укладаючи додаткову угоду, ОСОБА_2 фактично не бажав змінювати валюту договору, та після укладання якої Банком не було здійснено жодної дії для передачі позивачу коштів кредиту в іноземній валюті, є безпідставними і такими, що не породжують ніяких правових наслідків, оскільки сам ОСОБА_2 в суді першої та апеляційної інстанції не заперечував факт підписання та надання Банку ним особисто вищевказаних заяв.

Крім цього, ухвалюючи рішення по справі, суд першої інстанції не прийняв до уваги, що підписання додаткової угоди до договору про іпотечний кредит, є вільним волевиявленням сторін, а умови договору відповідають нормам цивільного законодавства України та не суперечать іншим актам цивільного законодавства, отже повинні виконуватися сторонами.

Крім того, 28 серпня 2008 року, тобто після підписання додаткової угоди, на зазначений рахунок за договором надійшли кошти в сумі 58 521,21 грн., про що свідчить виписка по гривневому та валютному транзитним рахункам договору про іпотечний кредит № DNQ0GI від 19 грудня 2007 року / а.с. 80-81 /.

Виходячи з вище наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга відповідача підлягає задоволенню, а рішення суду від 19 жовтня 2010 року скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309 ЦПК України, колегія суддів, -

РІШЕННЯ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» - задовольнити.

Рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19 жовтня 2010 року скасувати.

Відмовити ОСОБА_2 в його позовних вимогах до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» про визнання недійсною додаткової угоди до договору про іпотечний кредит.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів з цього часу.

Головуючий

Судді