АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № Справа № 22ц-7426/10 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Повєткін В.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2010 року м. Дніпропетровськ

Апеляційний суд Дніпропетровської області в складі:

Головуючого судді: Рудь В.В.

суддів: Куценко Т.Р., Повєткіна В.В.

при секретарі: Білоус А.М.

Розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 14 травня 2010 року

за позовом ОСОБА_2 до Виконкому Індустріальної районної у місті Дніпропетровську ради про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на квартиру, -

В с т а н о в и в :

У грудні 2009 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ВК Індустріальної районної у місті Дніпропетровську ради про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на квартиру посилаючись на те, що його батькам ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на праві власності належить квартира АДРЕСА_1. 05 грудня 1997 року після відкриття спадщини на 1/2 частини квартири у звязку зі смертю ОСОБА_3 позивач із заявою про прийняття спадщини у 6-місячний строк до нотаріуса не звертався, але фактично вступив в управління та володіння спадковим майном шляхом поселення в квартирі його дружини та двох дітей, які доглядали квартиру, сплачували комунальні послуги, зробили ремонт та змінили сантехніку . 13 квітня 1999 року після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина на другу 1/2 частини квартири, яку ОСОБА_2 прийняв фактично продовжуючи жити у квартирі та користуючись особистими речами батька. Крім позивача інших спадкоємців немає. У звязку з цим просив суд встановити факт прийняття спадщини після смерті його батьків, та визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом на квартиру АДРЕСА_2 (а.с.4-6).

Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 14 травня 2010 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено (а.с.77-79).

В апеляційній скарзі (а.с.90-92) ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати, як необґрунтоване і ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права, та постановити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги, оскільки:

- відповідно ст.549 ЦК України в редакції 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном;

- допитані у судовому засіданні під присягою, засвідчили той факт, що позивач вступив в управління спадковим майном після відкриття спадщини;

- судовим рішенням від 14 травня 2010 року порушені права позивача, передбачені ст.ст.1216,1258,1261 ЦК України.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що скарга є необґрунтованою і не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи в ОСОБА_2 задоволені позову, суд першої інстанції встановив, що згідно свідоцтво про народження ОСОБА_2 його батьками є ОСОБА_4 та ОСОБА_3, яким на праві сумісної власності належить квартира АДРЕСА_3, після смерті ОСОБА_3, померлої 05 грудня 1997 року, та після смерті ОСОБА_4, померлого 13 квітня 1999 року, спадкові справи не заводились та свідоцтва про право на спадщину не видавались.

Колегія суддів вважає, що такий висновок суду першої інстанції не може бути визнаним таким, що відповідає вимогам закону та матеріалам справи.

Як передбачено ч.1 ст.1277 ЦК України, за заявою відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини суд може визнати спадщину відумерлою у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття.

Органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження міс-цевого самоврядування, згідно з ч.1 ст.10 Закону України «Про місцеве самовряду-вання в Україні» - є сільські, селищні, міські ради.

Розглянувши справу за позовом ОСОБА_2 до Виконкому Індустріальної районної у місті Дніпропетровську ради, суд першої інстанції відповідно до вимог ч.1 ст.3 ЦПК України не з'ясував, яким чином і ким порушені, невизнані або оспорювані права, свободи чи інтереси позивача та не вирішив питання відповідно до вимог ст.33 ЦПК України про залучення міської ради до участі у справі у якості належного відповідача або співвідповідача.

З огляду на це колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з направленням справи відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.311 ЦПК України на новий розгляд до суду першої інстанції.

У зв'язку з викладеним і керуючись п.4 ч.1 ст.311 та ст.ст.307,314,315 Цивільного процесуального кодексу України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В :

Рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 14 травня 2010 року скасувати.

Справу направити до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська на новий розгляд.

Ухвала Апеляційного суду Дніпропетровської області набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання законної сили.

Головуючий:

Судді: