РІШЕННЯ

Іменем України Справа № 2-881/10

01.03.2010 року Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області у складі: судді Шевчук А.М, при секретарі Крушевскій Л.Л., розглянувши у попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

встановив:

У січні 2010 року ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом про розірвання шлюбу з ОСОБА_2, посилаючись на те, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, діти досягли повноліття. Проте, спільні відносини між нею та відповідачем розладналися в останні роки по вини ОСОБА_2, який веде себе негідно.

У попередньому судовому засіданні позивач не відмовила від вимог. Пояснила, миритися не бажає, просить їй судових витрат не повертати.

Відповідач позов визнав, погодилася з мотивами розірвання шлюбу, про що надав суду письмову заяву, яка приєднана до матеріалів справи. Пояснив, що миритися також: не бажає, просить покласти на нього витрати за одержання свідоцтва про розірвання шлюбу.

Судом розжснені юридичні наслідки визнання позову відповідачем. ОСОБА_2 намірів не змінив, наполягає на постановленні рішення у попередньому судовому засіданні.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання.

Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Встановлено, що з 26 вересня 1981 року сторони перебувають у шлюбі (а.с.З).

Сторони не оспорили, що від шлюбу неповнолітніх дітей не має.

Суд, згідно ч.2 ст.112 СК України, постановлює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, їхніх дітей, що мають істотне значення.

Сторони про примирення не клопочуть.

Як пояснила позивач, з якою погодився відповідач, останнім часом їм важко порозумітися. Подружжя прожило у шлюбі досить тривалий час, до рішення про розірвання шлюбу обидва прийшли помірковано та виважено. Збереження шлюбу істотно суперечать інтересам сторін, тому шлюб слід розірвати.

Таким чином, визнання відповідачем пред»явленого позову суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Позивач просить судових витрат їй не відшкодовувати. Відповіоач просить витрати за одержання свідоцтва про розірвання шлюбу покласти на нього.

Керуючись ст.ст. 130,174 ЦПК України, ст.112 СК України, суд .-

вирішив:

позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, який зареєстрований 26 вересня 1981 року Залізничний пос. ЗАГС Долгинцевський район м. Кривий Ріг, актовий запис №61.

При отриманні свідоцтва про розірвання шлюбу стягнути з ОСОБА_2 10 грн. державного мита, звільнивши від таких витрат ОСОБА_1.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Житомирської області через Бердичівський міськрайонний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

Суддя