Погребищенський районний суд Вінницької області
Справа №2-322/10
РІШЕННЯ

Іменем України

4 листопада 2010 року Погребищенський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого, судді Бойчука О.Г.

з участю секретаря Павліченко М.Д.

адвоката ОСОБА_1 розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Погребище цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики та сплату відсотків за прострочення грошового зобов'язання, ціна позову 4856 грн. 80 коп, -

встановив:

17 червня 2010 року до суду подано цей позов.

В позовній заяві вказано, що у вересні 2004 року позивач позичив відповідачу 8500 російських рублів для поїздки в Російську Федерацію та в 2005 році було позичено ще 1000 гривень, для ремонту автомобіля. Строк виконання відповідачем зобов'язання повернути гроші не був визначеним, письмові розписки не укладались, було обумовлено, що гроші будуть повернуті при їх наявності у останнього або ж по його вимозі. В серпні 2008 року ним було пред'явлено вимогу до відповідача про повернення боргу, після чого він отримав гроші в сумі 1000 гривень. Проте до теперішнього часу, попри неодноразові вимоги ОСОБА_2 ОСОБА_3 грошей не повернув.

В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримав та просив суд стягнути з відповідача борг за договором позики в сумі 2312 гривень, 232,80 грн. за прострочення грошового зобов'язання, стягнути з нього моральну шкоду в розмірі 2312 грн., а всього 4856,80 грн.

Відповідач позову не визнав і заперечував проти його задоволення, пояснивши, що в вересні 2004 року він дійсно з дружиною позичив в дядька, (рідного брата його матері) 8500 рублів і в кінці осені 2004 року повернув борг в м. Москва на вокзалі біля поїзда коли повернулись з м. Салехарда. Ніяких письмових розписок він у дядька (позивача) не брав, як і не давав йому розписок коли позичав 8500 рублів.

Заслухавши покази сторін, свідків, дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позові ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики та сплату відсотків за прострочення грошового зобов'язання, ціна позову 4856 грн. 80 коп. слід відмовити з наступних підстав.

Згідно статті 10 Цивільного процесуального кодексу України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України (Обовязки доказування і подання доказів)

1.Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилаєтсья як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

2.Докази подаються сторона та іншими особами, які беруть участь у справі.

3.Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

4.Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Статтями 1166, 1167 Цивільного кодексу України передбачено, що відшкодування матеріальної та моральної шкоди здійснюється особою, яка спричинила її. Підставою відшкодування шкоди є вина особи, яка спричинила його.

У судовому засіданні встановлено, що належних та допустимих доказів, які б свідчили про укладення між позивачем і відповідачем договору позики суду не надано.

Відповідно до ст.1047 ЦК України договір позики укладається в письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Згідно ч.2 ст.1051 ЦК України договір позики має бути укладений в письмовій формі, рішення суду не може ґрунтуватися на свідченнях свідків.

Оскільки суду не надано розписки чи будь-якого іншого документу, який би посвідчував передання позивачем грошових коштів відповідачу, а у відповідності до ст.29 ЦПК України, обставини справи, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись ніяким іншими засобами доказування, тому суд вважає вимоги позову не доведеними.

Суд також враховує ті обставини, що позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з спливом загальної позовної давності, яка відповідно до ст. 257 ЦК України встановлена тривалістю у три роки. З клопотанням про поновлення строку позовної давності позивач до суду не звернувся. В судовому засіданні відповідач звернувся з клопотанням про застосування позовної давності, оскільки позивач в своїх обґрунтуваннях та позовній заяві чітко зазначив що в вересні 2004 року він позичив відповідачу ОСОБА_3 8500 російських рублів. Що відповідно до ст. 267 ч.4 ЦК України також є підставою для відмови в позові.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 209, 212-215 ЦПК України суд, -

Вирішив:

У задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 Володимировича про стягнення боргу за договором позики та сплату відсотків за прострочення грошового зобов'язання, ціна позову 4856 грн. 80 коп. відмовити повністю через недоведеність позовних вимог.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення, через Погребищенський районний суд.

Дане рішення складено в повному обсязі 8.11.2010 року

Суддя