Справа № 2-1349/10р.
РІШЕННЯ

Іменем України

31 березня 2010 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Журавського В.В.

при секретарі Хутінаєвій О.Ю.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні в м. Борисполі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна в натурі, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з вищезазначеною позовною заявою, в якій просить поділити майно набуте за час шлюбу з відповідачем, визнавши за нею право власності на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства в селі Безуглівка Бориспільського району Київської області, площею 0,1073 га, кадастровий номер :08:007:0083, вартістю 50000 грн.; автомобіль марки «HYUNDAI Santa Fe», 2008 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1, тип кузова - легковий універсал «В», № кузова КМНSН81WP8U303128, зареєстрований на імя відповідача ОСОБА_2, вартістю 150000 грн., - а всього майна на загальну суму 200000 грн., а також на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 в рахунок матеріальної компенсації вартості майна, що передається у власність відповідачу, припинивши право власності останнього на цю частину квартири.

За відповідачем відповідно просить визнати право власності на автомобіль марки «MAN 12816», 2001 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2, тип кузова самоскид «С», № кузова WMAT46ZZZ1M308639, зареєстрований на імя відповідача ОСОБА_2, вартістю 150000 грн.; автомобіль марки «SCANIA 124», 2001 року випуску, д.н.з. АІ 11 23 BC, тип кузова самоскид «С», № кузова XLER8X4, зареєстрований на імя відповідача ОСОБА_2, вартістю 200000 грн., - а всього майна на загальну суму 350000 грн..

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що вона з відповідачем 04.07.1987 року уклала шлюб у П.-Хмельницькому міськвідділі ЗАГС Київської області, актовий запис № 120. Шлюб на даний час між ними не розірвано. Від даного шлюбу сторони мають повнолітню дочку ОСОБА_3, 13.04.1988р.нар.. За час шлюбу ними було нажито спільне майно, зазначене вище.

Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю, просить розділити майно набуте за час шлюбу, визнавши за нею право власності на відповідну частину майна.

Відповідач проти позову не заперечив, визнавши позовні вимоги, не заперечує проти варіанту поділу спільно нажитого майна запропонованого позивачкою.

Відповідно до ст.130 ч.4 ЦПК України, ухвалення в попередньому судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову (заяви) проводиться в порядку, встановленому ст.ст.174, 175 ЦПК України.

Суд, заслухавши позивачку та відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Встановлено, що позивачка, ОСОБА_1, перебуває з відповідачем, ОСОБА_2, в шлюбі, зареєстрованому 04.07.1987 року Переяслав-Хмельницьким міськвідділом ЗАГС Київської області, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис за № 120, свідоцтво про укладення шлюбу серія ІІІ-БК № 338476 від 04.07.1987 року.

Від спільного шлюбу сторони мають повнолітню дочку ОСОБА_3, 13.04.1988 р.нар..

Під час перебування у шлюбі, на спільні кошти сторонами було придбано майно, а саме:

- земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства в с. Безуглівка Бориспільського р-ну Київської області площею 0,1073 га, придбана 21.12.2006 року на імя відповідача за договором купівлі-продажу земельної ділянки (державний акт серія ЯД № 931449 від 18.12.2007 року), вартістю 50000 грн.;

- автомобіль марки «HYUNDAI Santa Fe», 2008 року випуску, ДНЗ АІ 8485 ВІ, тип кузова - легковий універсал В, № кузова КМНSН81WP8U303128, зареєстрований на імя відповідача ОСОБА_2, вартістю 150000 грн.;

- автомобіль марки «MAN 12816», 2001 року випуску, ДНЗ АІ 5123 АТ, тип кузова самохвал - С, № кузова WMAT46ZZZ1M308639, зареєстрований на імя відповідача ОСОБА_2, вартістю 150000 грн.;

- автомобіль марки «SCANIA 124», 2001 року випуску, ДНЗ АІ 1123 BC, тип кузова самохвал - С, № кузова XLER8X4, зареєстрований на імя відповідача ОСОБА_2, вартістю 200000 грн..

А всього загальною вартістю 650000 грн..

Крім даного майна сторонам по справі та їхній доньці ОСОБА_3 належить на праві спільної часткової власності 2-х кімнатна квартира АДРЕСА_2, загальною площею 69 кв.м., де житлова становить 33,2 кв.м. Тобто розмір частки кожного співвласника становить по 1/3, що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно № 8418 від 14.10.2003 року та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 31.10.2003 року № витягу 1875591. На даний час загальна вартість квартири становить 450000 грн., а отже вартість 1/3 її частки складає 150000 грн..

Відповідно до ст.60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності.

Відповідно до ч.2 ст.372 ЦК України та ч.1 ст.70 СК України, у разі поділу майна, що є обєктом спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не встановлено договором або законом.

Враховуючи наведені норми закону, придбані сторонами під час шлюбу автомобілі та земельна ділянка в с. Безуглівка Бориспільського р-ну є обєктом спільної сумісної власності подружжя, та частка кожного з них у даному майні подружжя становить 1/2 частину.

Частинами 1 та 2 ст.367 ЦК України встановлено, що майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності між ними припиняється.

Згідно вимог ст.372 ЦК України, майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними.

Домовленості щодо поділу майна між сторонами досягнуто не було. Тому позивачка вимушена була звернутись з позовом до суду про його поділ в натурі.

При визначені варіанту поділу спільного майна суд враховує наступні обставини, що мають важливе значення для вирішення даного спору.

Відповідач по справі займається підприємницькою діяльністю. Для її здійснення ним використовуються спірні вантажні автомобілі «MAN 12816» та «SCANIA 124». При цьому, поділити дані автомобілі шляхом виділу 1/2 їх частини в натурі кожному із співвласників без втрати її цільового призначення є неможливим (ст.183 ЦК України), тобто вони є неподільною річчю.

Враховуючи наведене, суд вважає за доцільне поділити спільне майно подружжя по варіанту запропонованому позивачкою, враховуючи згоду відповідача на цей варіант поділу:

- визнати за позивачкою право власності на:

1) земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства в с. Безуглівка Бориспільського р-ну Київської області площею 0,1073 га (кадастровий номер :08:007:0083), вартістю 50000 грн.;

2) автомобіль марки «HYUNDAI Santa Fe», 2008 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1, тип кузова - легковий універсал «В», № кузова КМНSН81WP8U303128, зареєстрований на імя відповідача ОСОБА_2, вартістю 150000 грн., а всього майна на суму 200000 грн..

- визнати за відповідачем право власності на:

1) автомобіль марки «MAN 12816», 2001 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2, тип кузова самоскид «С», № кузова WMAT46ZZZ1M308639, зареєстрований на імя відповідача ОСОБА_2, вартістю 150000 грн.;

2) автомобіль марки «SCANIA 124», 2001 року випуску, д.н.з. АІ 11 23 BC, тип кузова самоскид «С», № кузова XLER8X4, зареєстрований на імя відповідача ОСОБА_2, вартістю 200000 грн., а всього майна на суму 350000 грн..

Враховуючи, що частка відповідача є більшою, то з нього на користь позивачки підлягає стягненню матеріальна компенсація різниці вартості цього майна в сумі 150000 грн..

Враховуючи наявність матеріальної компенсації за частину спільного майна та згоду сторін, є доцільним припинити право власності відповідача та визнати право власності за позивачкою на 1/3 частину квартири АДРЕСА_2, яка належала відповідачу.

Крім того, належна сторонам на праві спільної часткової власності квартира також є неподільною річчю, а частка відповідача у праві власності є незначною, і тому поділити її в натурі без втрати її цільового призначення також є неможливим.

Статтею 365 ЦК України встановлено, що право особи на частку у спільному майні може бути припинено за рішенням суду на підставі інших співвласників, якщо частка не може бути виділена в натурі та річ є неподільною.

В звязку з неможливістю виділити відповідачу в натурі 1/3 частину квартири, яка належить сторонам та їх повнолітній дочці на праві спільної часткової власності, суд вважає, що існують законні підстави для припинення права власності відповідача на неї.

Як слідує із судової практики Верховного Суду України (ухвала колегії суддів Судової палати у цивільних справах ВСУ від 23.08.2006 року), для вирішення питання про припинення права власності на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників достатньо будь-якої із підстав, передбаченої ст.365 ЦК України.

Оскільки вартість 1/3 частки спільної квартири на даний час становить 150000 грн., а різниця вартості майна, яка виділяється відповідачу, становить також 150 000 грн. та враховуючи згоду сторін, то суд вважає за можливе передачу права власності на частину квартири в рахунок відшкодування матеріальної компенсації за різницю у вартості майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого майнового права та інтересу. Способом захисту може бути визнання права.

Як зазначено в ст.392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Таким чином, на підставі викладеного та на підставі того, що визнання позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню.

Судові витрати по справі, сплачені позивачкою при подачі позову, підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки, відповідно до ст.88 ч.1 ЦПК України, оскільки позов задоволено в повному обсязі.

В звязку з вищевикладеним, на підставі ст.ст.60, 70 ч.1 СК України, ст.ст.16 ч.1, 185, 365, 367 ч.1 і ч.2, 372, 392 ЦК України, керуючись ст.ст.10, 57, 60, 88 ч.1, 130 ч.4, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Поділити в натурі спільне майно, що належить ОСОБА_1 та ОСОБА_2, визнавши:

1) за ОСОБА_1 право власності на:

- земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства в селі Безуглівка Бориспільського району Київської області, площею 0,1073 га, кадастровий номер :08:007:0083, вартістю 50000 грн.;

- автомобіль марки «HYUNDAI Santa Fe», 2008 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1, тип кузова - легковий універсал «В», № кузова КМНSН81WP8U303128, вартістю 150000 грн., - а всього майна на загальну суму 200000 грн..

2) за ОСОБА_2 право власності на:

- автомобіль марки «MAN 12816», 2001 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2, тип кузова самоскид «С», № кузова WMAT46ZZZ1M308639, зареєстрований на імя ОСОБА_2, вартістю 150000 грн.;

- автомобіль марки «SCANIA 124», 2001 року випуску, д.н.з. АІ 11 23 BC, тип кузова самоскид «С», № кузова XLER8X4, зареєстрований на імя ОСОБА_2, вартістю 200000 грн., - а всього майна на загальну суму 350000 грн..

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 в рахунок матеріальної компенсації вартості майна, що передається у власність ОСОБА_2, припинивши право власності останнього на цю частину квартири.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1700 грн. 00 коп. судового збору та 120 грн. 00 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільних справ.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня проголошення та подання апеляційної скарги через Бориспільський міськрайонний суд Київської області до апеляційного суду Київської області протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя: підпис

З оригіналом згідно:

Суддя Бориспільського міськрайонного суду В.В. Журавський