Справа № 2-98/201O p.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2010 року

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі: головуючого судді Алфьорової Т.М., при секретарі Савченко В.Ю. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до СП „ Оптима

-Фарм, ЛТД, третя особа ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про скасування наказів про накладення дисциплінарного стягнення та стягнення заробітної плати.

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою про скасування наказів про дисциплінарне стягнення та виплату заробітної плати, посилаючись на те, що він працював на регіональному складі СП ТОВ «Оптіма - Фарм, ЛТД» в м. Харкові з 01.03.2001 року комірником і завжди виконував свою роботу добросовісно і не мав ні яких дисциплінарних стягнень. 25.01.2008 року його викликали до кабінету бухгалтера, де були директор ОСОБА_2Ю, бухгалтер та зав. складом ОСОБА_4 Директор потребувала від нього пояснення, за те що він нібито не підкорився розпорядженням зав. складом ОСОБА_4, який потребував, щоб він в зібраних заявках на зборку товару ставив не тільки свій номер, як це було раніше з моменту його роботи, але вказував і своє прізвище. Він працює багато років на складі і завжди підписував ці документи своїм номером, як і інші працівники складу, тому він не став підписувати своє прізвище в заявках. 01.02.2008 року йому був оголошений наказ про догану за № 10 від 30.01.2008 року. На його прохання як усні так і письмові надати наказ, він його не отримав. Вважає, що вказана догана суперечить вимогам ст. 149 КЗпП України і просив скасувати його. Після цієї догани він продовжував ставити на заявках тільки номер і претензій вже до нього не предявляли.

08.04.2008року позивач надав доповнення до позовної заяви про скасування нових наказів, де вказує про те, що 29.02.2008 року він прийшов на роботу о 09 год.55 хв., про що зробив відмітку в відповідному журналі. Його робочий час починався з 11.00 год. В 15 год.30 хв. зав. складом став його фотографувати в присутні працівників складу, вказує про те, що він спав на робочому місці і потребував пояснення з цього приводу. В той час на складі не було роботи і усі працівники сиділи і чекали заявки, але до інших комірників питань не було. 13.03.08 р. директор оголосила наказ № 21 від 12.03.08 року - про те, що він спав на роботі 29.02.08 p., що не відповідало дійсності, без вручення наказу на руки.

17.03.8р. був ще один наказ № 23 за те, що він 29.02.2009 року пішов з роботи раніше чим положено, він дійсно пішов з роботи о 19 год. 10 хв., так як усі завдання були виконані, інші працівники складу пішли, залишився тільки він один і тому він прийняв рішення піти, а крім цього в той день він був на роботі з 9 год. 55 хв.

Вважає, що усі накази не обґрунтовані і незаконні, і порушена ст. 149 КЗпП України, і просив їх скасувати.

Надалі він доповнив позовні вимоги вимогами про стягнення недоплаченої заробітної плати та стягнення 700 грн., які відповідач стягнув із заробітної плати за недостачу, посилаючись на те, що коли він почав працювати у відповідача, то була усна домовленість про те, що його заробітна плата буде рівнятися еквіваленту 275 дол. США. З 2006 р. заробітну плату збільшили до 330 дол. США. і стали платити надбавку

за вислугу років по 130 грн. щомісячно і за дві робочі суботи щомісяця 160 грн. Заробітну плату отримував у кабінеті директора і ставив підпис про це в якомусь то документі, де були вказані необхідні данні, а саме скільки він отримує і за що. Розрахункові листи не надавалися. Він розписувався за суми заробітної плати і це було не менш, як 1955 грн. щомісяця. Заробітну плату за працівників в Києві, отримувала особа за дорученням. Він ніколи не підписував відомість про отримання заробітної плати в розмірі 800 грн., як вказано в офіційній відомості.

У травні 2007 року на складі був проведений переоблік. За результатами якого, директор і зав. складом об'явили, що виявлена недостача товару, і те що працівники складу повинні її оплатити, але ні яких документів ніхто не бачив, і крім цього надалі частина товару була виявлена. З травня 2007 року з його заробітної плати та інших працівників, стали щомісяця стягувати різні суми. Так за червень - серпень 2007 року по 200 грн.;. вересень 100 грн. У жовтні 2007 р. - 250 грн. У листопаді потребували сплатити 150 грн., але він відмовся бо ці виплати були без відповідних наказів і ні де не фіксувалися, тому він 27.12.07р. склав лист до керівництва, в якому просив вказати підстави для стягування частини заробітної плати. Цей лист підписали ще 10 робітників. Після цього листа, 08.01.2008 р. його викликали до директора ОСОБА_2, яка стала вимагати, щоб він написав заяву про звільнення. На його відмову, директор складу дав обіцянку, що створить умови, щоб він сам пішов з роботи і тепер буде отримувати заробітну плату тільки ту яка вказана у відомостях. Про цю розмову він також сповістив генерального директора ОСОБА_3, своїм листом, але відповідь не отримав. Після цього листа, керівництво винесла в період з 25.01. 2008 року по 17.03.09р. три накази про порушення трудової дисципліни, а 13 червня 2008 року він звільнився за власним бажанням.

В 2008р. йому вже стали давати відомості, де він розписувався про отримання заробітної плати. Розмір заробітної плати змінився і він став отримувати: в грудні 2007 р

-1304,45 грн., січень -березень 2008 р. по 779,24 грн.; за квітень - 861,26 грн.; за травень 745,59 грн., червень 453,30 грн. Крім цього, адміністрація складу незаконно відсторонила його від роботи по суботам з 26.01.2008 року, позбавив його заробітної плати у розмірі 160 грн. щомісяця.

Просить стягнути з відповідача недоотриману заробітну плату у розмірі 8576,91 грн., а також компенсацію згідно його розрахунку, яка складає 2065,62 грн. На підставі ст. 117 КЗпП України просить стягнути середній заробіток за весь час затримки заробітної плати.

Позивач та представник позивача в судовому засіданні позов підтримали повністю і дали пояснення суду про обставини, викладені вище. Крім цього, позивач дав пояснення, що протягом 6 років він працював без зауважень. Те що адміністрація змінила до нього своє ставлення, він повязує з тим, що від нього вирішили позбутися за те, що він захищає свої трудові права, пише листи до керівництва. Відносно нього стали предявляти претензії тільки після цих листів. 23.01.2008 року - потребували від нього зміну режим роботи не з 11 год. до 20 год., а з 09 год. до 18 год. Він потребував на руки надати письмове розпорядження, у звязку з тим, щоб потім не вони не змогли предявити претензії з приводу його запізнень на роботу і винести догану, що і трапилося 17.03.2008 року. В наказі посилаються на режим роботи з 11-00год до 20- 00год., а згідно розпорядження від 24.01.08р. встановлено з 09-00год. до 18-00год. і на час постанови наказу цього розпорядження на руки він не отримав. Вважає, що винесення трьох наказів за 35 днів після безупречної роботи протягом 7 років є незаконними, причини та обставини сфальсифіковані.

Крім цього, вважає, що відповідач порушив норми КЗпП України, а саме не уклав письмовий договір при прийомі на роботі, а з наказом про прийом на роботу не ознайомили; не ознайомили своєчасно з Правилами трудового розпорядку та колективним договором; не видавались розрахункові листи по заробітній платі, своєчасно не ознайомили зі зміною режиму роботи; не додержувалася норма робочого часу.

Представник відповідача СП „ Оптима - Фарм, ЛТД, в останнє судове засідання не зявився, надав заяву про слухання справи в їх відсутність.

Раніше в судових засіданнях - представники відповідача позов не визнавали в повному обсязі та вказували на те, що дійсно позивач ОСОБА_1 працював на складі комірником і згідно зі ст. 139 КЗпП України повинен своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни. Оскільки підприємство СП « Оптима - Фарм, ЛТД » є великим підприємством, то повноваження керівництва підприємства по наданням конкретних вказівок співробітникам делеговані керівником конкретних підрозділів. Так, повноваження по наданню вказівок по виконанню обовязків комірникам на Харківському регіональному аптечному складі доручено зав. складом ОСОБА_4 Вимоги зав. складом ОСОБА_4, з приводу того, щоб ОСОБА_1 заявки підписував не номером, а прізвищем, були викликані виробничою необхідністю та не виходили за межи його обовязків, тому невиконання таких вимог позивачем є порушення трудової дисципліни. Відповідно до ст.147 КЗпП України був постановлений наказ про дисциплінарне покарання у вигляді догани у порядку до ст. ст. 148,149 КЗпП України. При цьому, було від порушника отримані письмові пояснення і наказ повідомлявся позивачу, але свій підпис він не поставив, тому правових підстав для оскарження чи скасування такого стягнення нема. Два інших наказів про дисциплінарне покарання у вигляді догани відносно ОСОБА_1А обгрунтовані і підстав для їх скасування немає. Розпорядження відносно ОСОБА_1 з приводу режиму роботи було 24.01.08р., але у звязку з тим, що працівника треба попередити про зміну режиму роботи за два місяці , тому фактично воно вступило в дію 24.03.2008р. і про це він повинен знати. Фактично, позивач ходив на роботу або з 9 год. або з 11 год., тобто коли хотів. В трудовій книжці записів про догани немає. Заробітну плату позивач своєчасно отримував, згідно відомостей. Заробітну плату для усіх працівників складу в Києві отримувала особа за дорученням, а потім її отримали працівники складу. Потреби ставити в відомостях особисті підписи працівникам складу не було, так як у відомостях є розпис особи, яка отримувала заробітну плату в Києві.

Третя особа - генеральний директор СП « Оптима - Фарм. ЛТД» ОСОБА_3, а також директор ОСОБА_2 в судове засідання не зявилися, про день і час слухання справи сповіщалися належним чином і їх не явка не перешкоджає слухати справу.

Допитана раніше в судовому засіданні ОСОБА_2 позов не визнала і пояснила, що порушень з боку керівництва при накладенні адміністративних стягнень відносно ОСОБА_1 за період з 25.01.08 р. по 17.03.2008 р. не було. ОСОБА_1 тривалий час, а саме з 2001 року працює на регіональному складі комірником. Відносно нього раніше адміністративних стягнень у вигляді доган не виносилися, але з його боку були невеликі порушення ( наприклад, в графіку ручкою почеркав, з працівником посварився і тощо ), але ніяких пояснень від нього не брали і не фіксували, так як не було потреби. Режим роботи на складі згідно Правил внутрішнього розпорядку був з 09- GO год. до 18 -00 год., але у звязку з необхідністю могли роботи і в іншому режимі. Відносно ОСОБА_1 на його вимоги було складено розпорядження від 24.01.2008 року про його особистий режим роботи, але він приходив на роботу коли хотів. Зав. складом ОСОБА_4І повинен контролювати видачу заявок, а так заявки видає ОСОБА_5. Раніше нікому із комірників не пропонували брати заяву безпосередньо у зав. складу і ставити своє прізвище, у кожного був свій номер. Якщо були помилки при збірці, вони визнавали цей факт і цим обмежувалися. ОСОБА_1 відмовся визнавати помилку, тому 25.01.2008 року - йому було запропоновано ставити на виконаних замовленнях заміст свого номера - прізвище. ОСОБА_4 дійсно фотографував позивача, коли той спав на ящиках з медикаментами, а інші працівники які були поруч говорили ОСОБА_1, щоб він прокинувся. По суботам працювали тоді коли була виробнича необхідність. З січня 2008 р. не було потреби в роботі по суботам ОСОБА_1 і тому в розпорядженні вказано про його вихідні дні. Заробітну плату отримувала уповноважена особа у м. Києві і привозила до м. Харкова, де її видавала вона, працівники розписувалися на окремих листах, які не збереглися. Заборгованості по заробітній платі перед ОСОБА_1 немає. Листа від 27.12.2007 року вона не отримувала, але знає про нього із його наступних листів.

Суд, вислухавши пояснення сторін, свідків а також дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судовим розглядом встановлено, що позивач ОСОБА_1 на підставі наказу № 56-а від 13 червня 2008 року, працював в регіональному складі СП « Оптима - Фарм, ЛТД» з 01.03.2001 року комірником.

Відповідно до Наказу від 13 червня 2008 року 56-а ОСОБА_1 був звільненій за власним бажанням згідно ст.38 КЗпП України. ( т. 2 арк. с. 27)

Як вбачається із змісту ст.147 КЗпП України заходи стягнення у вигляді догани або звільнення можуть застосовуватися до працівників за порушення ними трудової дисципліни.

Проте відповідно до положень ст. 140, 141 КЗпП України обов'язок правильно організувати працю працівників, створити умови для зростання продуктивності праці, забезпечити трудову і виробничу дисципліну, неухильно додержувати законодавства про працю і правил охорони праці, уважно ставитися до потреб і запитів працівників, поліпшувати умови праці та побуту, покладений на власника або уповноважений ним орган.

В перелік функціональних зобовязань ОСОБА_1, зокрема входило отримувати замовлення на комплектацію медичних препаратів і збирати ліки, розкладати ліки на полках та інші.

В судовому засіданні встановлено, що 25.01.2008 року - несподівано для ОСОБА_1, зав. складом ОСОБА_4 потребував змінити порядок підпису в виконаних заявках, а саме: ставити прізвище, а не номер, як було усі попередні роки його роботи, а також замовлення брати тільки у нього, а не там де беруть інші комірники

-в лотках. Ця вимога, стосувалася тільки позивача, незважаючи на те, що він був добросовісним працівником, про що не заперечувала в судовому засіданні директор ОСОБА_2

Дійсно згідно наданої копії посадової інструкції комірника від 04.01.2005 року

-в обовязки комірника складу входило, крім іншої роботі, комплектація медичних препаратів і комірникам треба було ставити підпис на зібраних заявках.

Позивач ОСОБА_1 потребував письмове розпорядження про те, що йому особисто змінюють порядок підпису, а також просив, щоб його роботу по збірці товару зразу провіряв контролер. Згідно розпорядження зав. складу ОСОБА_4 ОСОБА_1 в першій половині дня 25.01.08 p., не міг отримувати замовлення там де отримували інші комірники, але в подальшому зміг отримувати їх як і раніше та виконувати функціональні обовязки.

Згідно з наказом № 10 від 30 січня 2008 року до позивача ОСОБА_1 було застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді догани. Із змісту зазначеного наказу вбачається, що всупереч розпорядження завідуючого регіональним складом ОСОБА_4 отримати замовлення на комплекцію медичних препаратів він відмовився і до 12 год. 50 хв. не зібрав жодного замовлення і на протязі всього часу ОСОБА_1 кілька разів залишав територію складу, так і не приступивши до виконання своїх функціональних обовязків. В наказі не вказані підстави для винесення догани.

На регіональному складі СП « Оптима - Фарм, ЛТД», як стверджував позивач склалася практика, ( представники відповідача та третя особа ОСОБА_2 цей факт не оскаржували) що замовлення на комплекцію медичних препаратів складалися в лотки, їх видавав працівник ОСОБА_5, а потім їх забирали комірники і після виконання замовлень завжди на заявках ставилися тільки номера, які були у кожного окремі. Така практика була з моменту прийняття на роботу позивача і яка існує і досить, незважаючи на те, що в посадовій інструкції вказано про необхідність в збіркованому листі вказувати своє прізвище. Цей факт підтвердили в судовому засіданні і свідки ОСОБА_6, ОСОБА_7В та ОСОБА_8В

Довід представника відповідача про те, що вимоги зав. складу, були викликані виробничою необхідністю не знайшла свого підтвердження у судовому засіданні. Посилання на акт від 24.01.08 року ( т.1 арк. с. 70), де зафіксоване те, що ОСОБА_1 відмовився визнавати факт, що заявки з цифрою № 2 збирав він і тому від нього стали вимагати, щоб він ставив свій підпис, суд не може взяти до уваги, так як не зрозуміло чому взагалі до позивача була така вимога, щоб він визнавав вказаний факт. Про те що у виконаній заявці допущені помилки і які це помилки, ніде не зафіксовано, і як стверджує позивач йому взагалі не відомо такі факти. Вимога про підпис в замовленнях була тільки 25.01.2008 року, а акт був складений вже 24.01.2008 p., де ведеться мова про вказаний підпис.

В той день, після того як зафіксували факт відмови виконувати розпорядження, позивач ОСОБА_1 продовжував працювати над замовленнями як і раніше і підписувати заявки тільки номером і це він робив до звільнення - 13.06.08 р. і вимог до нього про не якісну збірку ліків вже не було, тому суд вважає, що це була одноразова вимога з боку зав. складом. _В судовому засіданні третя особа поясняла, що ні кому із комірників таких вимог не предявлялися.

Як стверджує позивач свою норму в той день виконав, ( зібрав 243 строки по зборці товару, вказує про це в своїх поясненнях, (т.1 арк. с. 5), а зворотне, відповідач не надав. Крім цього, у табелі робочого часу проставлено, що він працював в тій день вісім год. (т. 1 арк. с. 240).

Ці факти свідчить про те, що у керівництва складу було особове ставлення до цього працівника. Суд згоден погодитися з доводами позивача, що це було зроблено після того як позивач в письмовій формі почав ставити питання про заробітну плату та про утримання із заробітної плати.

Згідно наказу № 21 від 12.03.2008 року - позивачу ОСОБА_1 було застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді догани за те, що він 29.02.2008 року припинив о 15 год. 05 хв. виконання своїх функціональних обовязків і ліг спати на ящиках з медичними препаратами, де його виявив зав складом ОСОБА_4, який його сфотографував (т. 1 арк. с. 75)

Підставою для накладення догани була службова записка зав. складу ОСОБА_4 та директора ОСОБА_2, тобто зацікавлених осіб. В службовій записці ОСОБА_4, зафіксовано, що це порушення було знято на відеокамеру, але на вимогу суду надати цей запис для огляду, вона не була надана, так як вже була знищена за ствердженнями відповідача, хоча на тій час позивач почав оскаржувати накази про дисциплінарне стягнення у суді. Перевірити, чи було порушення чи ні вказаним доказом, суд не зміг. Із наданої фотографії ( т.2 арк. с. 166), можна побачити тільки те, що ОСОБА_1 сидів на ящиках.

Свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_9 підтвердили в судовому засіданні, що дійсно

29.02.2008року зав. складом фотографував ОСОБА_1 в той час, коли вони не працювали і інші комірники складу, так як і позивач очікували заявки і на той час він не спав.

Із акта складеного ОСОБА_1 та ще четверо працівниками ( т.1. арк. с. 283 ) видно, що працівники складу сиділи без роботи більше двох годин в очікуванні заявок на збірку товару і ОСОБА_1 в їх присутності давав пояснення зав. складу ОСОБА_4 про це, а також про те, що іншу роботу він зробив і просив перевірити її. Вказану інформацію представники відповідача в судовому засіданні не спростували. Третя особа - ОСОБА_2 поясняла, що інші працівники ,які сиділи поруч, побачивши ОСОБА_4 почали будили позивача. Це свідчить про те, що дійсно на той час не було заявок для виконання і ОСОБА_1 як і інші працівники очікували роботу.

Згідно наказу № 23 від 17.03.2008 року - позивачу ОСОБА_1 за порушення трудової дисципліни було оголошена догана, за те що він 29.02.2008 року о 19 год. 10 хв. припинив виконання своїх функціональних обовязків і самовільно пішов додому. В наказі відображено, що режим роботи ОСОБА_1 з 11 год. 00 хв. до 20 год.00 хв.

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_1 працював на складі згідно режиму роботи, який був встановлений розпорядженням від 16.07.07 року з 11-

0год. - до 20-00 год. Крім цього, за усним розпорядженням керівництва працівники могли вийти і в інші часи якщо того вимагали умови роботи.

23.01.2008року від ОСОБА_1 зав. складу ОСОБА_4 потребував, щоб він приходив на роботу о 09-00 год. до 18-00год. на що позивач вимагав письмове розпорядження про зміну його режиму роботи і те, щоб це розпорядження було видане йому на руки, про це він вказує і в листі на імя директора ОСОБА_2 від 28.01.08 року ( т. 1 арк. с. 46)

В матеріалах справи є розпорядження «О режимі роботи - ОСОБА_1А.» від 24.01.2008 року, де встановлено режим його роботи з 09 год. до 18 год., з перервою на обід з 13-00год. до 14-00 год. вихідні субота та неділя ( т.1 арк. с. 68 т.).

Відповідно до ч.З ст. 32 КЗпП України - про зміну істотних умов праці, а саме: систем та розмір оплати праці, пільг, режиму роботи і тощо - працівник повинен бути повідомленій не пізніше ніж за два місяці. Представник відповідача ОСОБА_10В поясняла в судовому засіданні, що новий графік роботи ОСОБА_1 повинен вступити в дію тільки через два місяця, тобто 25.03.2008 р. і що ОСОБА_1 тільки ознайомили на майбутнє про його режим роботи. Але про це не довили до відома ОСОБА_1А і від нього чомусь кожен раз вимагали пояснення про те, чому він не приходить на роботу на 9-00 год., про що свідчать його пояснення від 23.01. 08 р. - 25.01.08 р. , 28.01.08 р. - 30.01.08р. ( т. 1 арк. с. .47- 52 ), а також пояснення за лютий 2008 рік ( т. 2 арк. с.125- 133)

Суд не може погодитися з доводами представника відповідача, що від ОСОБА_1 не вимагали писати пояснювальні записки, а він писав їх сам по своїй ініціативі.

В листі директора ОСОБА_2 від 11.02.08 р. на імя ОСОБА_1, вона повідомляє його, що їх вимоги про те, щоб він писав пояснювальні записки викликані його не бажанням приходити на роботу на 9-00 годину згідно Правил внутрішнього розпорядку і розпорядження від 24.01.08 року (т.1. арк. с. 139).

В судовому засіданні з пояснення директора ОСОБА_2 та представника відповідача, а також свідків було встановлено, що на регіональному складі вівся журнал обліку робочого часу, із якого можна було побачити коли працівники приходять та уходять з роботи, але пізніше інший представник відповідача посилався на те, що не було необхідності вести такий журнал, так як є табель обліку робочого часу. Вказаній журнал суду не був наданий.

Тільки після початку конфлікту між ОСОБА_1 та керівництвом складу у 2008 року - працівників стали знайомити з Правилами внутрішнього розпорядку, (т.1 арк. с. 74).

В поясненні від 04.03.2008 року на імя ОСОБА_2 - позивач ОСОБА_1 вказує, що з відповіді ОСОБА_2 йому стало вперше, в письмовій формі, відомо про режим роботи з 09 -00 год. до 18-00 год. (т. 2 арк. с. 133).

Згідно службової записки директора ОСОБА_2 від 04.03.2008 року (т.1 арк. с. 29) ОСОБА_1 29 .02.2008 року був на роботи з 9 год. 55 хвил. і до 19 - 10 год., тобто вісім годин, що відповідає вимогам трудовому законодавства, Колективного договору та Правил внутрішнього розпорядку і той факт, що ОСОБА_1 проробив вісім год., вказано і в табелі обліку робочого часу. (т. 1 арк. с. 163 )

В поясненнях ОСОБА_1 вказував, що він пішов з роботи в 19-10 год., так як на той час свою роботу зробив і у звязку з тим, усі працівники пішли додому тому, він зі згоди зав. складу ОСОБА_4, також пішов. Відповідач не надав доказів, про те, що це не відповідає дійсності.

Таким чином, в регіональному складі „СП „ Оптима - Фарм, ЛТД відносно ОСОБА_1 на 29.02.2009 року існувало два режими роботи, а саме: режим робота, який регулюється розпорядженням від 24.01.2008 року так і розпорядженням від

16.07.2007року. В наказі № 23 від 17.03.2008 р. про оголошення догани є

посилання на те, що для ОСОБА_1 режим роботи з 11 год. 00 хв. до 20 год.00 хв. У звязку з тим, що для ОСОБА_1 не зрозуміло який у нього був режим роботи і ця обставина могла перешкоджати йому виконувати свої функціональні зобовязання належним чином і тому він просив керівництво відрегулювати з ним відносини по режиму роботи в письмовій формі і з наданням копії такого розпорядження на руки.

Як встановлено в судовому засіданні 27.12.2007 року ОСОБА_1 склав лист (т.1. арк. с. 42) на імя керівництва регіонального складу СП « Оптима - Фарм, ЛТД з проханням пояснити факт стягнення з працівників частини заробітної плати нібито за недостачу товару, а пізніше писав лист 20.01.2008 року (т.1 арк. с. 63), а також

14.01.2008року направив лист на імя генерального директора ОСОБА_3, та від

24.01.8р. і 25.01. 08. (т.1 арк. с. 96- 99 ) де ставив питання про неналежну виплату заробітної плати та утримання із заробітної плати. Після цих листів, до ОСОБА_1А змінилося ставлення з боку адміністрації.

Свідки ОСОБА_6В та ОСОБА_9 пояснили в судовому засіданні, що працювали комірниками на регіональному складі СП « Оптима - Фарм, ЛТД», де також працював ОСОБА_1, який був добросовісним працівником. Дорікань з боку керівництва на його роботу не було, але після того як він став писати листи на імя адміністрації по факту утримань з заробітної плати, то відносно нього стали примінять адміністративні стягнення у виді доган, а також відносно інших осіб, які підписували лист від 27.12.2007 року стали чинити перепони на роботі, а саме: встановлювати для ОСОБА_1 особисто режим роботи, наполягали на підписування зібраних заявок прізвищем, а не номером, коли очікували роботу 29.02.2008р. і ніхто не працював, то тільки ОСОБА_1 фотографували, зменшили йому заробітну плату і тощо. Більша частина працівників, які підписали лист від 27.12.2007 року, вже не працюють на складі.

У звязку з вказаними вище обставинами, суд вважає необхідними скасувати накази № 10 від 30.01.2008 p., № 21 від 12.03.2008 p., № 23 від 17.03.2008 p., виданих генеральним директором СП „Оптима - Фарм, ЛТД.

Згідно наданого наказу № 31- К від 01.03.2001 року - позивач ОСОБА_1 був прийнятий на роботу на регіональному складі „СП „ Оптима - Фарм, ЛТД комірником

і встановлена заробітна плата згідно штатного розкладу (т.2 арк. с. 189).

Були надані платіжні відомості, де вказаний розмір заробітної плати працівників регіональному складі СП „ Оптима - Фарм, ЛТД. Отримання заробітної плати для працівників регіонального складу у м. Києві здійснювалась на основі довіреності від працівників уповноваженою особою і це не перешкоджає вимогам закону. Позивач отримуючи таким чином заробітну плату не оскаржував цей порядок до конфлікту з адміністрацією.

Свідок ОСОБА_6 ОСОБА_9 та ОСОБА_8 пояснив в судовому засіданні, що у 2007 року із заробітної плати працівників стали вираховувати гроші нібито за недостачу у різних сумах, але ні яких наказів про це не було, гроші або віддавали зав. складу ОСОБА_4, або їх утримували з заробітної плати при розрахунках. Заробітну плату платили на підприємстві усім різну і вона не відповідала розміру тій заробітній платі, яка була офіційною. Вони ставили підписи про отримання заробітної платі, яка була не офіційною, але на руки розрахункові листи не отримували. Через суботу комірники працювали обовязково і отримували заробітну плату по 80-90 грн.

Суд вважає, що в задоволенні вимог в частині стягнення заробітної плати, а також утриманні із заробітної плати треба відмовити із - за недоведеністю цих вимог. У матеріалах справи нема достовірних даних про те, що позивач ОСОБА_1 отримував заробітну плату, як він стверджує - за домовленістю спочатку еквівалентну 275 дол. СІНА., а потім еквівалентну 330 дол. США, а також необхідні доплати: за вислуги років, (яка колективним договором не передбачена) та за роботу по суботам у тому розмірі на яку він посилався в своїй позовній заяві, а також у суду нема даних про стягнення з нього суми 700 грн. і перевірити правдивість утримання цих сум неможливо.

Відповідно Декрету КМ України « Про Держмито» від 1993 р. та із змінами та доп. позивач при зверненні до суду про стягнення заробітної плати від сплати судового збору звільнений, також і від сплати за інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи у порядку ст.81 ЦПК України, але по цій категорії справ позивач звільненій від сплати судових витрат, тому суд стягує з відповідача судовий збір у розмірі 8,50 грн., та за інформаційно - технічне забезпечення розгляду справі у розмірі 37 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.2 ст. 60, 81, 208, 209, 212, 213, 214,

215 ЦПК України, ст.ст. 116-117,140,141,147,149,232-235 КЗпП України, суд-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до СП „ Оптима - Фарм, ЛТД, третя особа ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про скасування наказів про накладення дисциплінарного стягнення у вигляді догани та стягнення заробітної плати задовольнити частково.

Скасувати накази № 10 від 30.01.2008 p., № 21 від 12.03.2008 p., № 23 від

17.03.2008p., виданих генеральним директором СП „Оптима - Фарм, ЛТД, ОСОБА_3 про винесення дисциплінарного стягнення у вигляді догани ОСОБА_1.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Харківської області через Фрунзенський районний суд м .Харкова. Заява про апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження або протягом десяти днів з дня проголошення рішення без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано, якщо після подачі заяви про апеляційне оскарження апеляційна скарга не подана - після закінчення строку на подачу апеляційної скарги, у разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя-