РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2010 року

Волноваський районний суд Донецької області в складі:

Головуючого судді Ромахова В.І.

При секретарі Копачинської С.В.

За участю повивача ОСОБА_1

Відповідача ОСОБА_2

Представника відповідача ОСОБА_3

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Волновахи в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 « Про спростування поширеної інформації та захист гідності та честі»,-

Встановив:

ОСОБА_1 звернувся до Волноваського районного суду і з позовом до відповідача з вимогою спростувати поширену інформацію та стягнути з відповідача моральну шкоду у розмірі 5 тис. грн.. завданої приниженням честі і гідності.

Свої вимоги мотивує тим. що у пояснення на ім*я прокурора Донецької області та в рапорті керівнику УСБУ в Донецькій області відповідач охарактеризував його як «психічно неврівноважену та неосудну» людину, з неадекватною поведінкою. Вважає, що зазначені відомості не відповідають дійсності, є негативною інформацією про нього, а їх розповсюдження принижують його честь га гідність, порушує його права та законні інтереси.

Позивач ОСОБА_1 допитаний у судовому засіданні наполягає на позові.

Відповідач ОСОБА_5 допитаний у судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що ним дійсно на і*мя голови УСБУ України в Донецькій обл. полковника ОСОБА_6

14.02.2008р. було надіслано рапорт, у якому він дії та повідомлення ОСОБА_1

обґрунтував як «неадекватні» та такі, які може надавати психічно хвора особа. Також на імя прокурора Донецької області Баганця О.В. було надано пояснення, що за час спілкування з ОСОБА_1 у нього склалося враження про психічну неврівноваженість останнього. Відповідач пояснив, що ніяких неправомірних дій він не вчиняє. ОСОБА_1 своїми заявами, які потребують перевірки, лише відриває його від службової діяльності, перевірка вказаних фактів доводить, що звернення не відповідають дійсності, а ОСОБА_1 своїми безпідставними звинуваченнями у існуванні якихось підрозділів міжнародної мафії, прослуховування його оселі, пересуванні побутових речей у кімнаті з місця на місце, звинуваченні його у проведенні незаконних методів оперативно-розшукової діяльності, а саме-прослуховуванні та оскарження цих дій в прокуратурі та судах втягує його у судові тяжби. спонукає до постійних пояснень до прокуратури Донецької області, яка за заявами ОСОБА_1 проводить перевірку законності оперативно-розшукової діяльності.

Представник відповідача ОСОБА_3 позов не визнав та пояснив суду, що ОСОБА_1 неодноразово звертався до прокуратури з проханням перевірити законність проведення оперативно-розшукової діяльності та порушити відносно ОСОБА_5 кримінальну справу, про що отримав постанову від 02.07.2009 р. про відмову у порушенні кримінальної справи па підставі п. 2 ст. 6 КПК України. Цю постанову ОСОБА_1 було оскаржено до Ворошиловського районного суду м. Донецька. Постановою Ворошиловського районного суду м. Донецька від 15.02.2010 р. у задоволенні скарги ОСОБА_1 на постанову старшого прокурора відділу прокуратури Донецької області ОСОБА_7 про відмову в порушенні кримінальної справи відносно ОСОБА_5 від 02.07.2009 р. було відмовлено, постанова набрала чинності 22.02.2010 p.. тому просив у позові ОСОБА_1 відмовити за безпідставністю.

Суд. вислухавши пояснення сторін, свідка, дослідивши матеріали справи, вважає що у позові варто відмовити з наступних підстав.

Згідно ст. 270 ЦК України вбачається, що фізична особа відповідно до Конституції України має особисті немайнові права, серед яких є право на повагу до гідності та честі. Ч. З ст. 273 ЦК України передбачено, що діяльність фізичних та юридичних осіб не може порушувати особисті немайнові права. Згідно вимог ст. 297 ЦК України кожен має право па поваг)1 до його честі та гідності. Гідність та честь фізичної особи є недоторканими. Фізична особа має право звернутися з позовом до суду про захист її гідності та честі. Відповідно до вимог ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди. завданої внаслідок порушення її прав, зокрема моральна шкода може полягати, крім інших випадків, і у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів, а також у приниженні честі, гідності та ділової репутації фізичної особи.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 дійсно неодноразово звертався до різних органів державної влади та правоохоронних органів з метою перевірки тих засобів та методів, які, на його думку, провадить ОСОБА_5, зловживаючи своїм службовим становищем та повноваженнями. Перевіркою прокуратури Донецької області було встановлено, що жодного виду оперативно- розшукової діяльності відносно ОСОБА_1 не провадиться. Також на дії ОСОБА_5. який є службовою особою УСНУ в Донецькій області ОСОБА_1 скаржився начальник) УСНУ в Донецькій області і отримав відповідь, яку оскаржив до Донецького окружного адміністративного суду , проте його позов до УСБУ в Донецькій області суд не задовольнив. Постановою апеляційного адміністративного суду Донецької області вказана постанова Донецького окружного адміністративного суду залишена без змін.

Відповідно до ч. 1 п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України № 1 від р. «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової фізичної га юридичної особи» вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з'ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням.

Відповідно до ч. 2 ст. 47-1 Закону України «Про інформацію» оціночним судженням є висловлювання, які не містять фактичних даних, зокрема критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути тлумаченні як такі, що містять фактичні дані. Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. Відповідно до ч. З н 19 Пленуму Верховного Суду України № 1 від 27.02.2009 р. «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які будучі вираженням суб'єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що відповідає прецедент судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень ст. 10 Конвенції.

Оцінивши в сукупності досліджені докази, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд прийшов до висновку, що висловлювання у рапорті на ім'я голови УСБУ в Донецькій області полковника ОСОБА_6 від 14.02.2008 р. та пояснення на імя прокурора Донецької області Баганця О.В. стосовно оцінки дій ОСОБА_1 при зверненні до ОСОБА_5 мають характер оціночних суджень та не потребують судового захисту, спростуванню та доведенню їх правдивості.

На підставі ст. ст. 23. 270. З ст. 273. 277 ч.2 ЦК України, ч. 2 ст. 47-1 Закону України «Про інформацію» ст. ст. 57-62, 64. 212-215 ЦПК України. -

ВИРІШИВ:

У позові ОСОБА_1 до ОСОБА_8 «

Про спростування поширеної інформації та захист гідності та честі»,- відмовити в повному обсязі за безпідставністю.

Заява про апеляційне оскарження може бути подане в Апеляційний суд Донецької області, через Волноваський районний суд протягом десяти днів із дня проголошення рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається в Апеляційний суд Донецької області, через Волноваський районний суд протягом двадцяти днів після подачі заяви про апеляційне оскарження.

Суддя: