Ленінський районний суд м. Запоріжжя
Справа №2-150/10
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 травня 2010 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя

у складі: головуючого судді Лихосенко М.О.;

при секретарі Череп М.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до КУ «Запорізький обласний центр з профілактики та боротьби зі СНІДОМ», 3-тя особа: ОСОБА_2 про визнання незаконним наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до КУ «Запорізький обласний центр з профілактики та боротьби зі СНІДОМ» про визнання незаконним наказу № 4-к від 04.01.2009 року про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, вказавши в заяві, що з лютого 1993 року вона працювала на посаді лікаря-лаборанта клініко-діагностичної лабораторії КУ «Запорізького обласного центру з профілактики та боротьби зі СНІДОМ».

04 січня 2009 року їй стало відомо, що наказом по підприємству № 4-к від 04.01.2009 року, з підстав систематичного невиконання нею без поважних причин обовязків покладених трудовим договором, її звільнено з посади лікаря-лаборанта клініко-діагностичної лабораторії КУ «Запорізького обласного центру з профілактики та боротьби зі СНІДОМ» за п.3 ст. 40 КЗпП України.

До 2007р. вона не мала ніяких порушень по роботі та до дисциплінарної відповідальності не притягалась.

Вважає, що вона незаконно була звільнена з посади лікаря-лаборанта, так як не допускала невиконання без поважних причин обовязків, покладених на неї трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, в її діях була відсутня система порушень, та їй не надавались для ознайомлення будь-які накази (розпорядження) щодо притягнення її до дисциплінарної відповідальності.

В судовому засіданні позивачка та її представник підтримали позовні вимоги на підставах викладених у позовні заяві та наданих письмових пояснень.

Просять визнати незаконним наказ відповідача 4-к від 4.01.09р. про звільнення ОСОБА_1 за п.3 ст. 40 КЗпП України та поновити її на посаді лікаря-лаборанта КДЛ, стягнути середній заробіток за весь час вимушеного прогулу , допустити негайне виконання рішення.

Представники відповідача позов не визнали і надали пояснення, що на протязі 2008 року завідуючою клініко-діагностичною лабораторією ОСОБА_3 було надано 4 доповідні записки стосовно невиконання лікарем-лаборантом ОСОБА_1 обовязків, покладених на нею посадовою інструкцією. З дотриманням вимог ч.1 ст. 149 КЗпП України з кожною доповідною запискою ОСОБА_1 була ознайомлена та надала три письмових пояснення. З приводу фактів невиконання посадових обовязків, викладених у доповідній записці 16.01.2008 р., головним лікарем медичної установи в присутності інспектора з кадрів була проведена бесіда з позивачем, в ході якої вона визнала свої помилки. Наступні доповідні записки від 26.02.2008 року та 30.05.2008 року свідчили про те, що позивачка продовжує неналежне ставитися до виконання своїх посадових обовязків. Обґрунтованих пояснень стосовно наведених у доповідних записках фактів позивачка не надала, внаслідок цього були видані накази ( № 87-к від 11.03.08р. та № 205-к від 19.06.08р.) про винесення дисциплінарного стягнення догани. Позивачка в категоричній формі відмовилась від ознайомлення з ними під особистий підпис, про що складені відповідні акти. На підставі доповідної записки завідуючої лабораторії від 12.09.2008р. та відмови позивачки надати письмове пояснення, адміністрацією медичного закладу 23.09.2008 року було направлено клопотання до профспілкового комітету про надання згоди на звільнення позивачки за п.3 ст. 40 КЗпП України.

04.11.2008 року профспілковий комітет надав згоду на звільнення позивачки за п.3 ст. 40 КЗпП України. Оскільки позивачка з 05.11.2008р. по 31.12.2008р. була відсутня у звязку з хворобою, наказ про її звільнення був виданий 04.01.2009р. Вважають, що при звільненні позивачки були дотримані всі необхідні умови чинного законодавства про порядок та строки притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Третя особа головний лікар ОСОБА_2 надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, вважає, що позов не підлягає задоволенню.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення позивачки, її представника, представників відповідача, свідків, оцінивши всі докази в сукупності, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.3 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадку систематичного невиконання працівником без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення.

Згідно до ст. 149 КЗпП України при обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступень тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника.

Відповідно до вимог Постанови Пленуму Верховного суду України 9 від 6.11.92р. у справах про поновлення на роботі осіб, звільнених за порушення трудової дисципліни судам необхідно з'ясовувати в чому конкретно проявилося порушення, що сталося приводом до звільнення, чи могло воно бути підставою для розірвання трудового договору, чи додержані правила та порядок застосування дисциплінарного стягнення, чи враховувались при звільненні ступень тяжкості вчиненого проступку і заподіяна шкода, обставини, за яких вчинено проступок, попередня робота працівника.

При розгляді позову судом були перевірені всі накази про притягнення позивача до дисциплінарної в відповідальності.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 працювала у відповідача з 2.02.93р. на посаді лікаря - лаборанта КДЛ.

До 2008р. позивач не притягалась відповідачем до дисциплінарної відповідальності та не мала ніяких порушень трудової дисципліни.

Наказом 4-к від 4.01.09р. позивач звільнена з роботи за систематичне невиконання без поважних причин обов'язків, покладених на неї трудовим договором по п.3 ст. 40 КЗпП України.

Разом з тим, в порушення вимог закону, відповідач в наказі не вказав, які саме проступки та коли скоїла ОСОБА_1 на момент звільнення.

З наданих суду документів вбачається, що згідно першої доповідної записки завідуючої клініко-діагностичної лабораторії ОСОБА_3 від 16.01.2008 року про порушення позивачкою без поважних причин обовязків, покладених на неї трудовим договором, ОСОБА_1 відмовилась виконати розпорядження завідуючої з розрахунку площі поверхні гематологічного аналізатору.

На зазначену доповідну 17.01.2008 року позивачкою, на імя головного лікаря, були надані відповідні пояснення., з урахуванням яких до позивачки не застосовувались заходи дисциплінарного стягнення, види яких передбачені ч.1 ст. 147 КЗпП України, що підтверджує обґрунтованість наданих пояснень та відсутність підстав для притягнення її до дисциплінарної відповідальності.

Згідно другої доповідної записки від 26.02.2008 року позивачкою при виконанні службових обовязків було зламано дверцята гематологічного аналізатора та використано реагент з більшим строком придатності, внаслідок чого відповідачем було видано наказ № 87-к від 11.03.2008 року про застосування до ОСОБА_1 заходів дисциплінарного стягнення, а саме догани за неналежне ставлення до експлуатації медичного обладнання, нераціональне використання реактивів.

На вказану доповідну записку завідуючої клініко-діагностичної лабораторії позивачкою 27.02.2008 року були надані пояснення, відповідно до яких вона не пошкоджувала дверцята гематологічного аналізатора.

Згідно ч.2 ст. 59 ЦПК України докази повинні бути допустимими, тобто обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідачем не надані суду належні та допустимі докази того, що саме позивачка пошкодила дверцята гематологічного аналізатору.

Підставою для притягнення робітника до дисциплінарної відповідальності є вина в неналежному виконанні своїх трудових обов'язків.

Відповідно до акту внутрішнього розслідування від 26.02.08р. було встановлено, що ушкоджені дверцята відсіку для реактивів геманалізатора та не працює джерело безперебійного живлення.

В акті проведення сервісних робіт від 25.04.08р. вказано, що проведено ремонт кришки та блоку безперебійного живлення.

З пояснень свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 видно, що ушкодження дверцят відсіку для реагентів відбулося при зміні реагенту.

Втім, не встановлено яким чином спричинені пошкодження та причину пошкоджень, чи умисними діями вони спричинені, чи не є вони результатом відсутності необхідних навиків в роботі з новим обладнанням.

Відповідно п.3.6 посадової інструкції лікаря-лаборанта клініко-діагностичної лабораторії КУ «Запорізький обласний центр з профілактики та боротьби зі СНІДОМ» від 15.08.2007 року лікар-лаборант зобовязаний контролювати правильність та якість проведення досліджень, експлуатації апаратури та обладнання, раціональне використання реактивів в клінічному відділі лабораторії.

З письмових пояснень позивачки вбачається, що строк придатності використаних нею реагентів не сплив (реагент який не було нею використано спливав 29.03.2008 року, а той, що було використано - спливав на початку квітня 2008 року). Тобто, позивачкою у лютому 2008 року було використано реагент зі строком придатності що не сплинув, а той що не було застосовано також не сплив.

Крім того, відповідачем не було надано жодного доказу того, що у звязку з вказаними діями позивачки адміністрацією здійснювалось списання простроченого реагенту та спричинена шкода.

У судовому розгляді справи були оглянуті журнали реєстрації наказів відповідача, в якому зазначено лише про наявність наказу з номером 87-к від 11.03.2008 р., але без зазначення, що до дисциплінарної відповідальності притягується саме позивачка.

Згідно третьої доповідної записки завідуючої клініко-діагностичної лабораторії від 30.05.2008 року позивачкою, при виконанні службових обовязків, не було складено у встановлений термін потреби у реагентах для гематологічного аналізатора на 2009р. та остання відмовляється працювати на гематологічному аналізаторі, не вивчає та не володіє питаннями проведення контролю якості здійснення апаратних досліджень, внаслідок чого було видано наказ № 205-к від 19.06.2008 року про застосування до позивачки заходів дисциплінарного стягнення, а саме догани за неналежне виконання посадових обов'язків, передбачених інструкцією.

Згідно приписів ст. 31 КЗпП України власник або уповноважений ним орган не має права вимагати від працівника виконання роботи, не обумовленої трудовим договором.

Посадовою інструкцією лікаря-лаборанта клініко-діагностичної лабораторії не передбачено, що останній має здійснювати розрахунок потреби у реагентах для діагностичної апаратури. Відповідно до пунктів 3.1., 3.6 посадової інструкції лікар-лаборант зобовязаний забезпечувати кваліфіковане проведення лабораторних досліджень, контролювати правильність та якість проведення досліджень, експлуатації апаратури та обладнання, раціональне використання реактивів в клінічному відділі лабораторії.

Тобто, на лікаря-лаборанта покладено обовязок саме проведення лабораторних досліджень та здійснювати контроль правильності та якості проведення дослідження, а не здійснення розрахунку потреби у реагентах для діагностичної апаратури.

Крім того,на виконання п.3.8. посадової інструкції лікаря-лаборанта, яким встановлено, що обовязком лікаря є проведення внутрішнього та міжлабораторного контролю якості у відділі, позивачкою щоквартально проводився як внутрішній контроль якості так і міжлабораторний, що підтверджується протоколами контролю правильності лабораторних досліджень, а саме: протоколом від 21.03.2007 року; протоколом від 04.05.2007 року; протоколом від 29.08.2007 року; протоколом від 22.01.2008 року; протоколом від 22.04.2008 року; протоколом від 15.08.2008 року, які підписані позивачкою, завідуючою клініко-діагностичної лабораторією ОСОБА_3Г, а також лікарем ОСОБА_6

Згідно п.8.5.3. Настанови з якості клініко-діагностичної лабораторії, що затверджена 26.05.2008 року головним лікарем ОСОБА_2, для оцінки отриманих результатів використовуються контрольні карти, по яким оцінюються попереджуючі та контрольні критерії (додаток № 1), крім того, згідно п. 8.6 зазначеної настанови з якості, клініко-діагностичної лабораторія приймає участь у міжлабораторному контролі якості, який проводиться у великій групі клініко-діагностичної лабораторії шляхом дослідження одних і тих же показників в одному контрольному матеріалі (додаток № 1).

Додатком №1 до Настанови з якості клініко-діагностичної лабораторії передбачено, що клінічний відділ здійснює: визначення гемоглобіну, підрахунок кількості лейкоцитів, підрахунок кількості еритроцитів, підрахунок кількості тромбоцитів, визначення білку в сечі, підрахунок лейкоформули. Також визначені засоби вимірювальної техніки: Penta 60 C+, КФК-3.

Таким чином, в Настанові з якості перелічені певні методики контролю якості та встановлені засоби вимірювальної техніки, за допомогою яких здійснюється контроль якості лабораторних досліджень. При цьому не встановлено, що контроль з якості повинен бути проведений як на апараті Penta 60 C+, так і на апараті КФК-3, а не лише на одному з них.

Таким чином, контроль якості може проводитися на будь-якому з цих апаратів.

Крім того, в п.2 довідки про хід підготовки клініко-діагностичної лабораторії до акредитації від 14.05.2008 року, завідуюча клініко-діагностичної лабораторією ОСОБА_3 вказала, що завершується перевірка вимірювального обладнання згідно графіку повірки. До сих пір не отримана документація від київської фірми «Лабикс» про повірку гематологічного аналізатора. Дане питання знаходиться на постійному контролі, з представниками фірми узгоджуються строки отримання документації».

Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» засоби вимірювальної техніки можуть застосовуватися, якщо вони відповідають вимогам щодо точності, встановленим для цих засобів, у певних умовах їх експлуатації.

Згідно ч.2 ст. 10 вказаного закону засоби вимірювальної техніки, на які поширюється державний метрологічний нагляд, дозволяється застосовувати, випускати з виробництва, ремонту та у продаж і видавати напрокат лише за умови, якщо вони пройшли повірку або державну метрологічну атестацію.

Відповідач не надав жодного доказу того, що позивачка була усно чи письмово повідомлена про завершення повірки гематологічного аналізатора Penta 60 C+ та про позитивні результати такої повірки.

Таким чином, у звязку з відсутністю проведеної повірки гематологічного аналізатору Penta 60 C+ та відсутності документів про позитивний результат проведеної повірки, позивачка не мала права експлуатувати зазначений апарат.

Крім того, у судовому розгляді справи були оглянуті журнали реєстрації наказів відповідача, в якому зазначено лише про наявність наказу № 205-к від 19.06.2008 року, але без зазначення, що до дисциплінарної відповідальності притягується саме позивачка.

Згідно четвертої доповідної завідуючої клініко-діагностичної лабораторії від 12.09.2009 року, позивачкою не здійснювалось контроль якості лабораторних досліджень, внаслідок чого було видано наказ № 4-к від 04.01.2009 року про застосування до позивачки заходів дисциплінарного стягнення звільнення.

Згідно приписів Настанови з якості клініко-діагностичної лабораторії, здійснення контролю якості лише на апараті Penta 60 C+ не передбачено, у Настанові передбачено два апарати для контролю - Penta 60 C+ та КФК-3.

Підтвердженням проведення позивачкою контролю якості лабораторних досліджень у 3-му кварталі 2008 року на апараті КФК-3, є протокол проведення контролю правильності лабораторних досліджень від 15.08.2008 року, який підписаний позивачкою, завідуючою ОСОБА_3 та лікарем ОСОБА_6

Втім, з пояснень свідка ОСОБА_3 видно, що позивач в 2 та 3 кварталі 2008р. проводила контроль якості лабораторних досліджень, однак без використання геманалізатора. , а на апараті КФК-3, що не відповідає вимогам Настанови з якості.

Однак, як зазначено вище, Настанова з якості передбачає два апарати для контрою якості досліджень.

Крім того, відповідачем не надано доказів того, що позивач при контролі якості на апараті КФК-3 допускала помилки чи провела його не якісно.

З пояснень свідка ОСОБА_6 видно, що контроль якості проводиться 1 раз на квартал. Позивач робила якісні дослідження і у неї як фахівця міжлабораторного контролю якості ніколи не було до неї ніяких зауважень.

Контроль якості може бути проведений на будь-якому з апаратів.

Вказані обставини підтверджені також самозвітом ОСОБА_1 за період роботи за 2006- 2008р.р., який підписано головним лікарем для її атестації, де вказано, що позивач проводить внутрилабораторний контроль якості, складає контрольні карті, колібровочні графіки, приймає участь у між лабораторному контролі якості.

Крім того, судом встановлено, що згода профспілкового комітету на звільнення позивача була отримана 4.11.08р.,

Втім, згідно ст.. 43 КЗпП України власник або уповноважений ним орган має право розірвати трудовий договір не пізніше як через місяць з дня одержання згоди виборчого органу первинної профспілки.

В даному випадку відповідач звільнив позивача з роботи через 2 місяця після одержання згоди профспілки, що є порушенням закону.

Таким чином, судом встановлено, що позивачкою не було допущено систематичного невиконання без поважних причин обовязків покладених на неї трудовим договором та правилами внутрішнього трудового розпорядку, які є підставою для звільнення за п.3 ст. 40 КЗпП України, у звязку з чим, позивачка підлягає поновленню на роботі.

Згідно ст. 235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

На підставі наданої суду довідки в 47 від 18.05.09р. встановлено, що середньомісячна заробітна плата позивача за останні два місяця перед звільненням складала 2101 грн.

Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 34666 грн. 50 коп.

/2101 грн. х 16,5 міс. = 34666 грн. 50 коп./

Вказана сума підлягає виплаті позивачу з урахуванням прибуткового податку та інших обов'язкових платежів , які повинні бути нараховані та стягнуті на підприємстві.

Оскільки по трудових справах позивач звільнений від сплати судового збору та ІТЗ, то вони підлягають стягненню з відповідача.

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10, 60, 212, 213 ЦПК України, ст.ст. 40 п.3, 147-150, 232, 233, 235 КЗпП України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати незаконним наказ 4-к від 4.01.09р. КУ "Запорізький обласний центр з профілактики та боротьби зі Снідом" про звільнення ОСОБА_1 з роботи за ст.. 40 п.3 КЗпП України та відмінити його.

Поновити ОСОБА_1 на роботу в КУ "Запорізький обласний центр з профілактики та боротьби зі Снідом" в якості лікаря-лаборанта клініко-діагностичної лабораторії .

Рішення в частині поновлення на роботі піддати негайному виконанню.

Стягнути з КУ "Запорізький обласний центр з профілактики та боротьби зі Снідом" на користь ОСОБА_1 середній заробіток за весь час вимушеного прогулу в сумі 34666 грн. 50 коп., які повинні бути виплачені з урахуванням всіх податків та обовязкових платежів.

Стягнути з КУ "Запорізький обласний центр з профілактики та боротьби зі Снідом" судовий збір в сумі 346 грн. 66 коп. та витрати на ІТЗ в розмірі 120 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Запорізької області шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом 10 днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя: