Жовтневий районний суд м.Кривого Рогу
Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого судді - Борис О.Н., при секретарі Хазієвій Т.В., за участю позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, представника позивача адвоката Нестерової О.М., представника відповідача ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні, у залі суду, у місті Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі Дніпропетровської області , ОСОБА_2 про визнання членом сім'ї, -
Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про визнання її членом сім'ї загиблого ОСОБА_6., для оформлення та тримання страхових виплат.
В обґрунтування заявлених вимог пояснила, ІНФОРМАЦІЯ_1 загинув ОСОБА_6., який працював на шахті Октябрська Криворізького залізорудного комбінату гірничим робітником. З травня 2007 року і по день його смерті вони проживали однією сім'єю без реєстрації шлюбу у належній їй квартирі АДРЕСА_1. За весь час проживання вели спільний побут , мали взаємні права та обов'язки, спільний бюджет, який складався з стипендії загиблого, його пенсії по втраті годувальника, оскільки він був сиротою та в подальшому заробітної плати. Після закінчення навчання ОСОБА_7 працював на вказаному підприємстві , а вона займалась веденням домашнього господарства . Заробітну плату ОСОБА_7 віддавав їй , як дружині , котрі спільно витрачали за необхідністю. Оформити та отримати страхові виплати у зв'язку з загибеллю ОСОБА_6. не має можливості, оскільки на день смерті він був зареєстрований у своєї сестри ОСОБА_8, яка була його опікуном до повноліття. До суду звернулась з позовом, оскільки має намір оформити та отримати страхові виплати у зв'язку з загибеллю члена сім'ї.
Допитана у судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Нестерова О.М. позовні вимоги підтримали, просили задовольнити в повному обсязі, посилаючись на ті самі підстави.
Представник відповідача - відділення виконавчої дирекції Фронду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі Дніпропетровської області по довіреності ОСОБА_9 позовні вимоги визнав в повному обсязі та надав суду акти встановлення фактичного проживання загиблого ОСОБА_6., складені комісією за участю працівників Фонду, яка проводила обстеження для встановлення фактичного проживання загиблого.
Відповідач ОСОБА_8 та її представник ОСОБА_4 позовні вимоги не визнали в повному обсязі , суду пояснили, що ОСОБА_6. постійно проживав з ОСОБА_8, яка була його опікуном, просили у позові відмовити, оскільки позивач з ОСОБА_6. мали тимчасові стосунки.
Суд, заслухавши пояснення позивача, допитаного як свідка, відповідача, їхніх представників, допитавши свідків , перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню. До такого висновку суд приходить на підставі з наступного.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_7, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 02.02.2009 року , актовий запис № 225.
Відповідно до акту про спільне проживання , який підписаний ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12. , підписи яких засвідчені майстром дільниці 05.02.2009 року ОСОБА_13, позивач ОСОБА_1 та загиблий ОСОБА_6. з травня 2007 року по день смерті - ІНФОРМАЦІЯ_1, проживали у цивільному шлюбі однією сім'єю за адресою: АДРЕСА_1. Дана обставина підтверджується актом від 04 лютого 2009 року ( а.с. 8).
Відповідно до акту, який складений комісією у складі: головний спеціаліст відділу відшкодування шкоди потерпілим ВВД ФССНВ ОСОБА_14, страховим експертом ВВД ФССНВ ОСОБА_15, спеціалістом юридичного відділу ВВД ФССНВ ОСОБА_16, майстром КЖП №31 ОСОБА_13, проведено обстеження та встановлено, що на момент смерті ОСОБА_6. проживав за адресою : АДРЕСА_1, що засвідчено підписами сусідів ОСОБА_17, ОСОБА_18 Дана обставина підтверджується актом (а.с.35). Відповідно до акту, який складений комісією у цьому ж складі, проведено обстеження та встановлено, що на момент смерті ОСОБА_7 у квартирі АДРЕСА_2 не проживав , що засвідчено підписами сусідів ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22 Дана обставина підтверджується актом (а.с.36).
Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як підставу своїх вимог та заперечень.
Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.
Відповідно до ст. 57 ЦПК України докази встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів.
У судовому засіданні встановлено.
Допитана як свідок позивач ОСОБА_1 суду пояснила, що з травня 2007 року і до моменту загибелі ОСОБА_7 проживала з ним однією сім'єю за адресою : АДРЕСА_1. За весь період проживання вели спільне господарство, разом розпоряджались коштами, а саме стипендією, яку він отримував під час навчання у ПТУ 29 м. Кривого Рогу та пенсією, яку отримував від держави, як сирота. Після закінчення навчання її батько влаштував ОСОБА_7 на ш. Октябрська КЗК, де він працював по день смерті, заробітну плату також приносив їй , яку спільно витрачали для сімейних потреб. За час спільного проживання придбали меблі, музичну апаратуру. Після нещасного випадку підготовкою похорон та самі похорони були проведені саме за їхнім місцем проживання по АДРЕСА_1.
Також надала суду для огляду оригінали документів , які постійно знаходились у їхньому спільному помешканні, а саме: свідоцтво про народження ОСОБА_7, диплом про кваліфікацію робітника, додаток до диплома кваліфікованого робітника, атестат про повну загальну середню освіту, додаток до атестата, свідоцтво про базову загальну середню освіту , додаток до свідоцтва, єдиний квиток з навчально - виховного закладу, пластикова кредитна картка та картка на отримання заробітної плати , пропуск № НОМЕР_1 на ТзОВ « КЗРК» картка на отримання молока за таб. № НОМЕР_2, картка про присвоєння ідентифікаційного номеру ОСОБА_7. посвідчення про приписку до призовної дільниці Жовтнево-Тернівського ОРВК. табелеграмки на отримання заробітної плати, також фотокартки , на яких зображена вона разом з ОСОБА_7 під час святкування днів народження та інших дат. Крім цього вказала , що після загибелі ОСОБА_7 вона пред'явила документи на підприємство для оформлення нещасного випадку.
Допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_12, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_23 , ОСОБА_18 сусіди по будинку, ОСОБА_24, яка мешкає у сусідньому будинку, кожен окремо, підтвердили, що ОСОБА_7 знали як мешканця будинку АДРЕСА_1 та чоловіка ОСОБА_1 ОСОБА_1 та ОСОБА_7 проживали однією сім'єю у квартирі АДРЕСА_1, вели спільне господарство, купували меблі, музичну апаратуру , продукти харчування та інше, святкували дні народження. ОСОБА_1 проводжала його на роботу, готувала їжу, прала речі, мешканці будинку знали , що ОСОБА_6. працював на шахті , постійно бачили як він повертався з роботи. Після того , як стало відомо про нещасний випадок з ОСОБА_7, мешканцями будинку була зібрана матеріальна допомога для проведення похоронів. Похорони та поминальні дні , на яких були присутні також родичі загиблого, проводились ОСОБА_1 у квартирі АДРЕСА_1.
Свідок ОСОБА_25 у суді пояснив , що загиблий навчався в групі училища № 29 в м. Кривому Розі , де він був майстром. В училищі була інформація , що ОСОБА_6. проживає по АДРЕСА_3 і документально відповідач ОСОБА_2 була його опікуном, оскільки він був сиротою. Проте обов'язків опікун не виконувала, ОСОБА_6. ходив неохайно, одяг був брудний. У 2007 році ОСОБА_6 повідомив адміністрацію училища , що проживає за іншою адресою, має намір одружитись з дівчиною , з якою фактично проживає по АДРЕСА_1, надалі неодноразово повідомляв про спільні покупки, плани на майбутнє разом з ОСОБА_1
У судовому засіданні були допитані свідки ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_13 , що були членами комісії при обстеженні для встановлення фактичного проживання та кола осіб , які спільно проживали з загиблим ОСОБА_6. Свідки пояснили, кожен окремо, що ними було складено два акти : акт про не проживання загиблого ОСОБА_6 в квартирі АДРЕСА_2 за місцем його реєстрації та акт про фактичне його проживання в квартирі АДРЕСА_1. Зміст актів було прочитано вголос сусідам, після чого запропоновано в добровільному порядку їх підписати.
Суд відхиляє показання свідка ОСОБА_26 , яка у судовому засіданні показала, що деякий час проживала разом з ОСОБА_7 у квартирі ОСОБА_8 та інколи з ним зустрічалась, оскільки дана обставина спростовується матеріалами справи і показами самої ОСОБА_26, яка пояснила , що проживає з іншим чоловіком у шлюбі понад рік та перебуває у стані вагітності.
Допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_11 та ОСОБА_27 сусіди по будинку , підтвердили , кожен окремо, що ОСОБА_1 та ОСОБА_6 з весни 2007 року і до моменту загибелі проживали разом у квартирі АДРЕСА_1. Крім цього ОСОБА_1 спільно з ОСОБА_6 придбали в них старі меблі, акустику, які знаходились в них за цією адресою.
Свідок ОСОБА_28 ( працівник шахти) суду пояснив , що після того , як стався нещасний випадок керівництвом шахти було дано усне розпорядження з зазначенням квартири та будинку саме по АДРЕСА_1 про термінове повідомлення родичів про загибель ОСОБА_6
Свідок ОСОБА_29 ( працівник шахти) суду пояснив , що знав загиблого як зятя ОСОБА_25 - батька позивачки, який теж працює на шахті, після нещасного випадку у холі шахти було розміщено оголошення про похорони і вказана адреса будинку саме по АДРЕСА_1.
Суд відхиляє показання свідків ОСОБА_21 та ОСОБА_22 сусіди відповідача стосовно не інформованості членами комісії щодо змісту акту про фактичне мешкання ОСОБА_7 на момент смерті , оскільки вони спростовуються показами самих свідків та членів комісії , які допитані у судовому засіданні , а саме ОСОБА_13 та ОСОБА_15, які підтвердили , що спочатку був зачитаний акт , роз'яснений його зміст та наслідки, лише після того сусідами ОСОБА_20 ОСОБА_21, ОСОБА_22 були пред'явлені документи, які посвідчують особи та запропоновано підписати акт.
Суд відхиляє показання свідків ОСОБА_30, ОСОБА_31 та ОСОБА_19 , оскільки вони є непослідовними , будувались на припущеннях , при цьому не узгоджуються з матеріалами справи та доказами, які добуті у судовому засіданні.
Суд не може покласти в основу рішення пояснення відповідача ОСОБА_2 щодо спільного проживання з ОСОБА_7, оскільки вона заявила , що факти , які мають значення для справи їй відомі особисто, проте не дала згоди на її допит як свідка. (а.с. 102)
Показання позивача ОСОБА_1 як свідка повністю узгоджуються з матеріалами справи , не протирічать показанням свідків, допитаних у судовому засіданні.
У суду немає підстав ставити під сумнів показання свідків і таких доказів суду не надано.
Факт проживання позивача ОСОБА_1 спільно з загиблим ОСОБА_7 підтверджується поясненнями самого відповідача ОСОБА_2, відповідно до яких вона вказала, що меблі,речі,документи, які належали її загиблому брату, дійсно знаходились в квартирі позивача , іноді він там ночував , оскільки товаришував з ОСОБА_1 і приймав участь у вечірках, які проводились саме за цією адресою.
У судовому засіданні був оглянутий та долучений до матеріалів справи протокол допиту свідка ОСОБА_7 від 06.02.2008 року ( копія) по кримінальній справі №1-489/2008, де будучи попередженим про кримінальну відповідальність за ст.385 КК України, ОСОБА_7 особисто дає свідчення , що проживає з своєю дівчиною у квартирі АДРЕСА_1.
Відповідно до ст.ст. 2,3 Закону України « Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадянин України має вільний вибір місця проживання гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом. Реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією ( 254к/96-ВР ), законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Місце проживання - адміністративно - територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік.
Згідно до ч.1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.
Згідно ч.2 ст.3 Сімейного кодексу України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.
Згідно ч.4 ст. 3 Сімейного кодексу України сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.
Якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю , але не перебувають у шлюбі між собою це не суперечить ст. 74 Сімейного кодексу України.
Практика Європейського Суду з прав людини ( справа Кичана, справа « Джонсон проти Ірландії») зауважує, що відносини де-факто, як і відносини, що ґрунтуються на шлюбі, можуть виражатись сімейним життям. Європейський Суд зробив висновок , що особи , які проживають спільно, мають право на захист, незважаючи на те , що їх зв'язок існує поза шлюбом.
Суд погоджується з доводами позивача щодо спільного проживання з загиблим ОСОБА_7 однією сім'єю, оскільки вони повністю узгоджуються з письмовими матеріалами справи, показаннями свідків , які були допитані у судовому засіданні. Позивач ОСОБА_1 та загиблий ОСОБА_7 мали спільний побут, що не суперечить поняттю домогосподарства , закріпленому у ст.1 Закону України « Про Всеукраїнський перепис населення» від 19.10.2000 року, оскільки . домогосподарством є сукупність осіб, які спільно проживають в одному житловому приміщенні або його частині, забезпечують себе всім необхідним для життя, ведуть спільне господарство, об'єднують та витрачають кошти. При розгляді справи судом також встановлено місце проживання , у якому ОСОБА_1 та ОСОБА_7 проживали спільно, що підтверджується показаннями свідків, представників житлово - експлуатаційної організації , а також мали взаємність прав та обов'язків.
Вирішуючи питання щодо розподілу стягнення судових витрат та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справ суд керується ст. 88 ЦПК України, відповідно до якої стороні, на користь якої ухвалено рішення , суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати і тому суд стягує з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 8 грн 50 коп та 31 грн 25 коп, оскільки вони документально підтверджені.
Керуючись ст.ст.3, 10,60,212,213,215 Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст. 3,74 Сімейного кодексу України , ст. 64 Житлового кодексу України, ст. 29 Цивільного кодексу України , Закону України « Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 року суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, ОСОБА_2 про визнання членом сім'ї - задовольнити в повному обсязі.
Визнати ОСОБА_1 членом сім'ї ОСОБА_7, загиблого ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживав спільно з ОСОБА_1 однією сім'єю як чоловік та дружина за адресою: АДРЕСА_1.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати по сплаті судового збору 8 грн 50 коп та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 31 грн 25 коп.
Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя: Борис О.Н.