АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Категорія:право власності Головуючий 1 ї
Доповідач: Бурлака І.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«07» грудня 2010 р. м. Харків

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого судді: Маміної О .В.,

Суддів: Бурлака І.В., Цвірюка В.О.,

при секретарі: Єщенко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 29 вересня 2010 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Обєднання співвласників багатоквартирного будинку 50 років Жовтня, ОСОБА_3, ОСОБА_4, виконавчого комітету Комінтернівської районної в місті Харкові ради про визнання права власності на квартиру та позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, треті особи-Гречко ОСОБА_5, ОСОБА_6, обєднання співвласників багатоквартирного будинку 50 років Жовтня, виконавчий комітет Комінтернівської районної в місті Харкові ради про розподіл спільного сумісного майна, визнання права власності на ? частину квартири,-

встановила:

У серпні 2009 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Обєднання співвласників багатоквартирного будинку 50 років Жовтня, ОСОБА_3, ОСОБА_4, виконавчого комітету Комінтернівської районної в місті Харкові ради про визнання права власності на квартиру. В обгрунтування своїх вимог посилалася на те, що вона з 1967 року являлася членом житлово-будівельного кооперативу 50 років Жовтня, правонаступником якого являлося Обєднання співвласників багатоквартирного будинку 50 років Жовтня. В цьому кооперативі вона придбала однокімнатну квартиру загальною площею 42,4 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1, пайовий внесок сплатила особисто та у травні 1981 році повністю розрахувалася за неї. Проте, право власності на цю квартиру вона належним чином не оформила. Просила суд визнати за нею право власності на спірну квартиру.

Відповідач ОСОБА_3 позов не визнав та у вересні 2010 року подав зустрічний позов про розподіл спільного сумісного майна, визнання права власності на ? частину квартири, посилався на те, що з 1963 року по 2007 року він знаходився в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 Вступний та інші пайові внески сплачені за спільні кошти подружжя в період зареєстрованого шлюбу у 1981 році. У звязку з чим просив визнати за ним право власності на ? частини спірної квартири.

Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 16.09.2010 року позови обєднані в одне провадження.

Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 29 вересня 2010 року позов ОСОБА_2-задоволено частково; визнано за нею право власності на ? частину квартири АДРЕСА_2; в іншій частині позову - відмовлено; позов ОСОБА_3 - задоволено; визнано за ним право власності на ? частину спірної квартири.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просила рішення суду в частині задоволення вимог ОСОБА_3- скасувати, визнати за нею право власності на всю спірну квартиру. Вважала, що суд не надав належної оцінки доказам у справі, не звернув уваги на те, що позов заявлено до неналежного відповідача.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, пояснення зявившихся осіб, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає за необхідне апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити, рішення суду - залишити без змін з наступних підстав.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції, з висновком якого погодилася судова колегія, обгрунтовано виходив з вимог ст. ст. 22, 28 КпШС України в редакції 1969 року, згідно яких майно, нажите подружжям у шлюбі за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. В разі поділу майна, яке є спільною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними.

Судом встановлено, підтверджується матеріалами справи і не оспорюється сторонами, що з 1963 року по 2007 рік ОСОБА_2 та ОСОБА_3 знаходилися в зареєстрованому шлюбі. У 1967 році ОСОБА_2 за спільною згодою подружжя вступила в члени ЖБК 50 років Жовтня (на теперішній час-Обєднання співвласників багатоквартирного будинку 50 років Жовтня). Вступний внесок у січні 1967 року, інші пайові внески та останній внесок у 1981 році за однокімнатну кооперативну квартиру сплачено сторонами за їх спільні кошти.

Посилання ОСОБА_2 на те, що тільки вона сплачувала кошти за спірну квартиру, а ОСОБА_3 участі не приймав, і посилання ОСОБА_3 на те, що пайові внески виплачували його батьки, а ОСОБА_2 участі у виплаті пайових внесків не приймала, судовою колегією не приймаються, оскільки доказів щодо цього матеріали справи не містять, і в суді апеляційної інстанції відповідно до ст. 60 ЦПК України сторони їх не надали.

У звязку з чим судова колегія вважає, що висновок суду щодо визнання за кожним із сторін права власності по ? частини квартири АДРЕСА_2 відповідає зазначеним вище обставинам справи, наявним у справі доказам та зроблений відповідно до норм матеріального та процесуального права. Рішення суду є законним та обгрунтованим, підстав для його скасування або зміни немає. Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п.1.ч.1.ст. 307, ст. ст. 308, 313, п.1 ч.1 ст. 314, 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія,-

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 29 вересня 2010 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення але може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого Суду Укради з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя : Судді: