Юр'ївський районний суд Дніпропетровської області
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 травня 2010 року Юр"ївський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Ковальчука В.О.

при секретарі Біляковій Г.В.

з участю представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань названого суду в смт. Юрївка цивільну справу № 2-32/2010 за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк Приватбанк,про визнання незаконними дій щодо односторонньої зміни умов договору, визнання правочинну по зміні відсоткової ставки-неукладеним та про визнання односторонньої зміни умов договору нікчемною, треті особи ОСОБА_4, ОСОБА_5,-

В С Т А Н О В И В :

В предявленому до суду позові ОСОБА_3 зазначив, що відповідно до кредитного договору № DNQ0GK00000204 (у подальшому «Кредитний договір»), укладеного між ним та Відповідачем, 12 грудня 2007 року, він отримав кредит у виді не поновлюваної лінії у розмірі 62683,19 (шістдесят дві тисячі шістсот вісімдесят три) гривні 19 копійок для придбання нерухомості.

Також, позивач зазначив, що відповідно до п.7.1 договору було передбачено сплату за користування кредитом відсотків у розмірі1,25% на місяць на суму залишку заборгованості за Кредитом, винагороду за надання фінансового інструменту у розмірі суми 2 % від суми виданого кредиту у момент надання кредиту, щомісяця в період сплати у розмірі 0,2 % від суми виданого кредиту, а всього суму855 гривень 76 копійок щомісяця.

У якості забезпечення виконання зобовязань за вказаним Кредитним договором, згідно з пунктом 7.3 та відповідно до договору іпотеки, посвідченого 14 грудня 2007 року державним нотаріусом Юрївської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області, позивачем було надано нерухоме майно.

Крім того, у якості забезпечення виконання зобовязань за Кредитним договором, Відповідачем було прийнято поруку фізичних осіб.

Окрім того, позивач зазначив, що вказані умови договору він виконує.

Однак, в грудні 2008 року Відповідач в односторонньому порядку збільшив розмір відсотків і в січні 2009 року письмово повідомив про це позивача, про щомісячну сплату 900 гривень.

В звязку з вказаними обставинами, обґрунтовуючи свої вимоги ОСОБА_3 просив в заяві :

1.Визнати правочин про зміну процентної ставки за Кредитним договором між Відповідачем та мною, неукладеним;

2.Визнати дії Відповідача щодо зміни в односторонньому порядку процентної ставки за Кредитним договором між Відповідачем та мною, протиправними;

3.Визнати односторонню зміну Відповідачем процентної стави за Кредитним договором, укладеним між Відповідачем та мною, нікчемною;

4.Стягнути з Відповідача на мою користь понесені мною судові витрати.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 предявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі та дав пояснення вказавши на обставини, аналогічним, що вказані в позові.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 предявлений позов не визнав та подав письмові заперечення,зазначивши, що відповідно до ч.1 ст.212, ч.2 ст.632 ЦК України, договір укладений сторонами по справі, має умови, згідно яких банк має право в односторонньому порядку підвищувати розмір процентної ставки.

Разом з тим, ОСОБА_2 зазначив, що відповідно до п.2.3.1 укладеного з позивачем договору Банк має право в односторонньому порядку збільшувати розмір відсоткової ставки за користуванням кредитом у випадках: зміни конюктури ринку грошового ресурсу в Україні, зміні курсу долара США до гривні більш ніж на 10 %, встановленого на момент укладання договору, зміні ставки НБУ, зміні розміру відрахувань у страховий фонд, або середньо завантаженої ставки по кредитах банків у відповідній валюті.

Також, ОСОБА_2 зазначив, що рекомендованим листом від 29 вересня 2008 року на адресу позивача направлено повідомлення про збільшення відсоткової ставки до 16% на рік, починаючи з 29 жовтня 2008 року, 31 грудня 2008 року направлено повідомлення про збільшення відсоткової ставки до 25,32 % на рік.

Зміна облікової ставки з 30 квітня 2008 року підтверджується Постановою Національного Банку України №107 від 21 квітня 2008 року.

Відповідно до п.3.5 Правил надання банкам України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, банки мають право ініціювати зміну процентної ставки за кредитом лише в разі настання події, не залежно від волі сторін договору, яка має безпосередній вплив на вартість кредитних ресурсів банку.

Отже, ініціювання Банком підвищення процентних ставок за кредитами відбулося відповідно до вимог ст.11 Закону України Про захист прав споживачів правомірно.

Окрім того, ОСОБА_2 дав суду пояснення, вказавши на обставини справи, аналогічним, що зазначені в письмових поясненнях.

В судове засідання треті особи: ОСОБА_4 і ОСОБА_5 не прибули та подали в суд заяви з проханням розглянути справу в їх відсутність, та письмові пояснення з зазначенням обставини справи.

В поданих поясненнях ОСОБА_4 і ОСОБА_5, кожен зазначив, що вони є поручителями по вказаному кредитному договору.

Разом з тим, треті особи зазначили, що поручались перед Банком, що ОСОБА_3 буде оплачувати згідно кредитного договору закористування кредитом відсотки у розмірі 1,25% на місяць на суму залишку заборгованості, але не отримували повідомлень від Банку про збільшення процентів.

Суд, заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Встановлено і підтверджується матеріалами справи, що відповідно до кредитного договору № DNQ0GK00000204 укладеного між ОСОБА_3 та Банком, 12 грудня 2007 року, позивач отримав кредит у виді не поновлюваної лінії у розмірі 62683,19 (шістдесят дві тисячі шістсот вісімдесят три) гривні 19 копійок для придбання нерухомості зі сплатою відсотків у розмірі 1,25% на місяць, у розмірі 15 % на рік на суму залишку заборгованості з кінцевим терміном повернення до 22 грудня 2022 року. При укладенні договору, було дотримано всі передбачені умови договору, котрі були обумовлені угодою сторін, так і прийняті ними як обовязкові умови договору (а.с.8-9 ).

Також, встановлено, що 20 січня 2009 року, ОСОБА_3, при оплаті кредиту, дізнався про підвищення в односторонньому порядкувідсотків та збільшення щомісячної оплату до 900 гривень, про що з заявою про розяснення та запереченнями звернувся до банку (а.с.16).

Відповідь на заяву працівниками Банку складена лише 6 березня 2009 року та направлена позивачу, в якому вказано про підвищеннявідсотків за кредитом до набрання чинності Закону України №661-VI від 12 грудня 2008 року.

Разом з тим, в листі представник Банку запропонував позивачу звернутись до кредитного експерта для ознайомлення з розрахунком сукупної вартості (а.с.17).

Відповідно до змісту ст.55 Закону України Про банки та банківську діяльність, ст.1056-1 ЦК України встановлений договором розмір процентів не може бути збільшений банком в односторонньому порядку.

Як вбачається з пояснення представника позивача ОСОБА_1, вказаної заяви ОСОБА_3 до банку, та листа-повідомлення банку, процентна ставка по Кредитному Договору підвищена відповідачем в січні 2009 року, тобто після набрання чинності ст.1056-1 ЦК України, та оскільки позивач не надав свою згоду на зміну процентної ставки за Кредитним Договором вонаповинна залишатися без змін.

Відповідно до ч.3 ст.1056-1 ЦК України умова договору щодо права банку змінювати розмір процентів в односторонньому порядку є нікчемною.

Відповідно до ч.2 ст.215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний право чин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Відповідно до ч.1 ст.216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що повязані з його недійсністю.

Відповідно до ч.4 ст.216 ЦК України правові наслідки недійсності нікчемного правочину, які встановлені законом, не можуть змінюватися за домовленістю сторін.

Таким чином, умова Договору, передбачена пп.. 2.3.1. п.2.3 Кредитного Договору про право відповідача збільшувати розмірвідсоткової ставки в односторонньому порядку є нікчемною з 09 січня 2009 року і не створює для сторін цієї угоди ніяких юридичнихнаслідків, а тому процентна ставка за Кредитним Договором повинна залишатися без змін до повного виконання всіх умов обомасторонами Договору.

Відповідачем не надано суду укладену між сторонами погоджену угоду щодо підвищення процентів за користування кредитом, а ні за минулий період до набрання чинності Закону України №661-У1, оскільки відповідачем пропонувалось фактичне збільшення процентів починаючи з 29 жовтня 2008 року, а ні після набрання чинності вказаного закону 9 січня 2009 року.

Відповідно до пп. 2.3.3 п.2.3. Кредитного Договору при виникненні кожної з наступних подій зокрема, відмови Позичальника в оформленні (переоформленні) якого-небудь із договорів, договорів іпотеки, поруки, договорів страхування, згідно п.2.2.7 даногоДоговору згідно статті 651 Цивільного кодексу України здійснити одностороннє розірвання договору з надсиланням Позичальниковівідповідного повідомлення. У зазначену в повідомленні дату договір вважається розірваним. При цьому, в останній день дії ДоговоруПозичальник зобовязується повернути Банку суму кредиту в повному обсязі, винагороду й відсотки за фактичний строк йогокористування, повністю виконати інші зобовязання за договором.

Одностороння відмова від договору не звільняє Позичальника від відповідальності за порушення зобовязань.

На час направлення повідомлення ОСОБА_3 про нарахування процентів банком за новою ставкою в березні 2009 року, вже діявЗакон України №661-У1 від 12 грудня 2008 року, який набрав чинності із 10 січня 2009 року і яким було заборонено банкам в односторонньому порядку збільшувати розмір процентів, встановлений договором.

За таких обставин дії банку щодо підвищення розміру процентної ставки за договором кредиту є неправомірними, оскільки суперечатьчинному законодавству.

Разом з тим, суд вважає, що посилання відповідача про направлення та отримання ОСОБА_3 рекомендованих листів повідомлень, від 29 вересня 2008 року про збільшення відсоткової ставки до 16,08 % на рік з 29 жовтня 2008 року, від 31 грудня 2008 року про збільшення відсоткової ставки на рік до 25,32 % не підтверджені доказами, а саме повідомленнями про вручення поштових відправлень.

Заперечення банку про правомірність підвищення ним процентної ставки та відповідальність цих дій умовам договору та діючого на той час законодавства суд вважає безпідставною, оскільки Закон України №661-У1 помякшує цивільну відповідальність боржника за договором кредиту, а тому має зворотну дію в часі відповідно до вимог ч.2 ст.5 ЦК України.

Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

На підставі вказаного, керуючись ст.ст. 10,11,27,31,88,212,214-215, ЦПК України, ст.ст. 212,215,216,526,632,1054,1056-1 Цивільного Кодексу України, ст.11 Закону України Про захист прав споживачів, ст.55 Закону України Про банки та банківську діяльність, суд ,-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати правочин про зміну процентної ставки за Кредитним договором між ОСОБА_3 та Публічним акціонерним товариством комерційний банк Приватбанк неукладеним.

Визнати незаконними дії Публічного акціонерного товариства комерційний банк Приватбанк відносно зміни в односторонньому порядку процентної ставки умов кредитного договору №DNQ0GK00000204 від 12 грудня 2007 року.

Визнати односторонню зміну Публічним акціонерним товариством комерційний банк Приватбанк процентної ставки умов кредитного договору №DNQ0GK00000204 від 12 грудня 2007 року нікчемною.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства комерційний банк Приватбанк на користь ОСОБА_3 сплачених останнім судових витрат на інформаційно-технічне забезпечення в сумі 120 (сто двадцять) гривень та на користь держави судовий збір в сумі 51 гривень.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанціїшляхом подачі в 10-ти денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і подання після цього протягом 20-ти днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч.4ст.295 ЦПК України.

Суддя: підпис ОСОБА_6

Копія вірна: суддя В.О.Ковальчук