Справа № 2-1656/10
Номер провадження 0
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2010 року Кіровський районний суд м. Кіровограда

в складі: головуючого-судді Бурко Р.В.

при секретарі Рудніковій О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні позовну заяву ОСОБА_1 до Кіровоградської міської ради про визнання недійсним договору оренди землі, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з вимогою визнати недійсним договір оренди землі за № 26 від 21.04.2008 року, який укладений між ним та Кіровоградською міською радою, та зареєстрований у КРФ ДП ..ЦДЗК" 05.05.2008 року за № 08.

В обгрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що 21.04.2008 року між ним та Кіровоградською міською радою укладено договір оренди землі за № 26. який зареєстрований у КРФ ДП „ЦДЗК" 05.05.2008 року за № 08. Об`єктом оренди, за спірним договором є земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_1 площею 7 475,52 кв. м (в тому числі по угіддях: 7475.52 кв. м землі промисловості, з них 183,19 кв. м на умовах сервітуту та 93,10 кв. м стороннього землекористування). Так як межі земельної ділянки, що є об`єктом оренди згідно спірного договору, раніше встановлені не були, тому відповідно до норми ст. 123 Земельного кодексу України укладенню договору мало передувати розробка і затвердження проекту відведення земельної ділянки в установленому законом порядку. Проте, спірний договір укладено лише на підставі технічної документації, що дозволяється лише у разі надання у користування земельної ділянки, межі якої встановлені в натурі (на місцевості). Отже, на думку позивача, укладення договору оренди землі без розробки і затвердження проекту відведення земельної ділянки в установленому законом порядку та прийняття рішення органу місцевого самоврядування (відповідного рішення відповідача), суперечить нормам законодавства, насамперед нормам Земельного кодексу України та Закону України „Про оренду землі". Згідно ч. 1. ст. 215 ЦК України підставою недійсносіі правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Таким чином, позивач вважає, що спірний договір є недійсним.

До суду надійшли письмові заяви представника позивача та відповідача про розгляд справи за без їх участі.

Дослідивши матеріали справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі виходячи із наступного.

Між позивачем та Кіровоградською міською радою укладено договір оренди землі за № 26 від 21.04.2008 року, який зареєстрований у КРФ ДП „ЦДЗК" 05.05.2008 року за № 08.

Згідно ст. 2 Закону України „Про оренду землі'' відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України. Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Відповідно до ст. 6 Закону орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України. Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі.

Згідно норм ст.ст. 12J. 124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору оренди земельної ділянки.

Рішення зазначених органів приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі:

зміни цільового призначення земельних ділянок;

надання в користування земельних ділянок, межі яких не встановлені в натурі (на місцевості).

Надання у користування земельної ділянки, межі якої встановлені в натурі (на місцевості), без зміни її цільового призначення, здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо складання документа, що посвідчує право користування земельною ділянкою.

Особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом її відведення, звергається з клопотанням про вибір місця розташування земельної ділянки до відповідної сільської, селищної, міської, районної, обласної ради. Кабінету Міністрів України. Ради міністрів Автономної Республіки Крим, місцевої державної адміністрації.

До клопотання додаються матеріали, передбачені частиною п`ятою статті 151 цього Кодексу.

Вибір місця розташування земельної ділянки та надання дозволу і вимог на розроблення проекту її відведення здійснюються у порядку, встановленому статтею 151 цього Кодексу.

Умови і строки розроблення проектів відведення земельних ділянок визначаються договором, укладеним замовником з виконавцем цих робіт відповідно до типового договору. Типовий договір на розробку проекту відведення земельної ділянки затверджується Кабінетом Міністрів України."

Розроблений проект відведення земельної ділянки погоджується з територіальним органом виконавчої влади з питань земельних ресурсів, органом містобудування і архітектури та охорони культурної спадщини, природоохоронним і санітарно-епідеміологічним органами, а також з відповідним територіальним органом виконавчої влади з питань лісового або водного господарства (у разі вилучення (викупу), надання, зміни цільового призначення земельних ділянок лісогосподарського призначення чи водного фонду).

Погоджений проект відведення земельної ділянки після одержання позитивного висновку державної землевпорядної експертизи у випадках, передбачених законом, подається разом з клопотанням про надання земельної ділянки до відповідної державної адміністрації. Ради міністрів Автономної Республіки Крим або сільської, селищної, міської, районної, обласної ради, які розглядають його в місячний строк і в межах своїх повноважень, визначених цим Кодексом, приймають рішення про надання земельної ділянки у користування.

Рішенням про надання земельної ділянки у користування за проектом її відведення здійснюється:

затвердження проекту відведення земельної ділянки;

вилучення (викуп) земельних ділянок у землекористувачів (землевласників) із затвердженням умов вилучення (викупу) земельних ділянок (у разі необхідності);

надання земельної ділянки особі у користування з визначенням категорії земель та її використання і затвердженням умов надання, у тому числі (у разі необхідності) вимог щодо відшкодування втрат сільськогосподарського та лісогосподарського виробництва, встановлення обгрунтованих граничних термінів забудови земельної ділянки.

Як вбачається з матеріалів справи, об`єктом оренди, згідно спірного договору є земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_1 площею 7 475.52 кв. м (в тому числі по угіддях: 7475.52 кв. м землі промисловості, з них 183.19 кв. м на умовах сервітуту та 93.10 кв. м стороннього землекористування). На вказаній земельній ділянці розміщено нежитлову будівлю, придбану мною згідно договору купівлі-продажу від

22.08.2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Озерним Г.М. в реєстрі за № 2449. Відповідно до ст. 120 Земельного кодексу України до набувача переходить право користування тією частиною земельної ділянки, на якій вони розміщені, та частиною ділянки, яка необхідна для їх обслуговування. Відповідно до Державного акту на право постійного користування землею І-КР № 000614, виданого 20.11.1998 року, земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 площею 18.73377 га було надано у постійне користування військовій частині НОМЕР_1 під розміщення центрального ремонтного заводу. Таким чином, межі земельної ділянки, що є об`єктом оренди згідно договору, раніше встановлені не були, а тому відповідно до норми ст. 123 Земельного кодексу України укладенню договору мало передувати розробка і затвердження проекту відведення земельної ділянки в установленому законом порядку.

Проте, спірний договір укладено лише на підставі технічної документації, що дозволяється лише у разі надання у користування земельної ділянки, межі якої встановлені в натурі (на місцевості).

Таким чином, спірний договір укладено без розробки і затвердження проекту відведення земельної ділянки в установленому законом порядку та прийняття рішення органу місцевого самоврядування (відповідного рішення Відповідача), а тому, спірний договір суперечить нормам законодавства, насамперед нормам Земельного кодексу України та Закону України „Про оренду землі".

Відповідно до ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

Згідно ч. 1. ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Згідно ч. 1. ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Згідно ст. 236 ЦК України нікчемний правочин або правочин. визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення.

Виходячи з вищевикладеного та керуючись ст.ст. 11. 15, 16. 203. 210. 215. 236 Цивільного кодексу України, ст.ст. 123. 124 Земельного кодексу України, ст.ст. 14-16, 18 Закону України „Про оренду землі", ст.ст. 209. 213-215 ЦПК України, суд. -

ВИРІШИВ:

Позов задовільнити повністю.

Визнати договір оренди землі за № 26 від 21.04.2008 року, укладений між ОСОБА_1 та Кіровоградською міською радою, і зареєстрований у КРФ ДП „ЦЦЗК" 05.05.2008 року за № 08. недійсним з моменту укладення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання заяви про апеляційне оскарження.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції може бути подано до апеляційного суду Кіровоградської області через Кіровський районний суд м. Кіровограду протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Кіровоградської області через Кіровський районний суд м. Кіровограду протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя Кіровського Р. В. Бурко

районного суду

м.Кіровограда