РІШЕННЯ

Іменем України Справа № 2-2199/10

18.10.2010 Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в :кіаді судді Потапової Т.М., з участю секретаря Крушевської Л.Л., позивачки, представникаПП„Житлоремекс -2" -ОСОБА_1, представника Бердичівської міської ради МельничукаД. О., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до ПП „Житлоремекс 2 ", Бердичівської міської ради про визнання права на користування житловим приміщенням - квартирою № 23 по вул.Дзержинського, 4а в ОСОБА_3, -

Встановив:

ОСОБА_2 звернулась до суду з зазначеним позовом. Просить визнати за нею право користування жилим приміщенням - квартирою № 23, будинку № 4а по вул. Дзержинського в ОСОБА_3, мотивуючи тим, що з 1964року до 1984року вона з батьками проживача і була прописана в даній квартирі, після одруження стала проживати в квартирі чоловіка АДРЕСА_1. В 2005 році розірвали шлюб, з 2006року на прохання матері вселилась в Ті квартиру як член сім "і. ОСОБА_3 померла 4.07.2010року. Після її смерті вона залишилась проживати в її квартирі і проживає в даний час без реєстрації.

В судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала з зазначених в заяві підстав.

Представник ПП „Житлоремекс 2 " проти позову не заперечив.

Представник Бердичівської міської ради позовні вимоги не визнав, мотивуючи тим. що вселення позивачки в квартиру проведено не на підставі ордеру, в квартири вона не зареєстрована, тому не набула права користування жилим приміщенням.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши надані докази, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову. Судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини.

04.07.2010 року померла мати позивачки ОСОБА_4М.(а.с.ІЗ), яка до дня смерті проживала і була зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 в ОСОБА_3, квартира не приватизована, договір найму був укладений з ОСОБА_4 Після смерті наймача членів сім "і зареєстрованих в квартирі не залишилось. Квартира складається з трьох кімнат, жилою площею 41,9 кв.м.(довідка ПП „Житлоремекс 2", квартира належить до державного житлового фонду.

На день розгляду справи судом в спірному житловому приміщенні проживає позивачка без реєстрації, яка вважає, що набула право на користування жилим приміщенням.

Спірні правовідносини по справі регулюються cm.cm.61,64,65 ЖК України.

Згідно з ордером № 100, який був виданий ОСОБА_5 13.02.1964 року на зайняття квартири АДРЕСА_2 в ОСОБА_3, в квартиру вселилась сім 'яз 6 осіб, в тому числі позивачка, яка в той час була неповнолітньою, (а. с. 8)

16.10.1979року позивачка (дошлюбне прізвище -ОСОБА_5) одружилась з ОСОБА_6М.(а.с.11), виписалась з квартири батьків і в 1984році прописалась АДРЕСА_3 в ОСОБА_3, де постійно проживала з чоловіком та дітьми. Згідно з довідкою ДП „Ваш Добробут" в даній квартирі зареєстрована позивачка ОСОБА_2, колишній чоловік ОСОБА_6, дочка ОСОБА_7, син ОСОБА_8, онук ОСОБА_9 (а. с. 14)

Шлюб між подружжям розірваний 25.05.2005року. (а.с. 12)

З пояснень позивачки вбачається, що в даній квартирі проживає лише її син

юрський Андрій, 1980року народження, інші члени сім "і лише зареєстровані. Квартира АДРЕСА_4 в ОСОБА_3 двохкімнатна, без зручностей. (а.с.16)

Сім 'я перебуває на обліку як така, що потребує поліпшення житлових умов.

Позивачка суду пояснила, що її мати в 2006році захворіла, була прикута до ліжка, пому з того часу вона проживала з нею і доглядала її. В квартирі ще проживав брат, який помер в 2008 році. Брат заперечував проти її реєстрації в квартирі, спалив документи, а коли він помер, мати теж казала зачекати з приватизацією квартири та з її реєстрацією в цій квартирі.

Свідок ОСОБА_10 суду пояснила, щоДворська Т.Н. проживала спільно з матір 'ю з 2006року, разом харчувались, вона її доглядала, там проживав ще її брат.

Свідки ОСОБА_11., ОСОБА_12, ОСОБА_13С суду пояснили, що мати позивачки була слаба, вона кожний день приходила, доглядала її, купляїа продукти харчування, готувала їжу, прибирала в хаті. Після смерті матері вселилась в квартиру і проживає в даний час.

Усі зазначені свідки пояснили, що мати позивачки заперечувала проти її реєстрації в квартирі, не бажала приватизувати квартиру. Зокрема, свідок ОСОБА_14 пояснила, що мати не хотіла робити заповіт на дочку, через це сусіди перестали до неї ходити, а після її смерті порадили позивачці вселитись в її квартиру.

Крім того, з пояснень свідків вбачається, що в квартирі АДРЕСА_5, де зареєстрована ОСОБА_2, проживає її хворий син, якого вона доглядає, що також доводить факт її постійного проживання за місцем реєстрації.

Згідно з актом ПП„Житлоремекс 2" від 03.08.2010року, який складаний за заявою ОСОБА_15 на підставі свідчень ОСОБА_14, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_2 з 2006 року проживала з хворою матір 'ю по вул.Дзержинського, 4а. кв.23. (а.с. 17)

Зазначені особи допитані в судовому засіданні як свідки, проте не підтвердили факт постійного проживання позивачки з наймачем спірної квартири як члена сім "ї наймача з 2006року.

Суд ставиться критично до показань свідка ОСОБА_16 А, щоДворська Т.Н. проживала спільно з матір 'ю з 2006року. Свідок стверджує, що часто приходила до неї в цю квартиру, однак не змогла дати більш детальні пояснення щодо її проживання, не знає чи знаходяться в спірній квартирі речі позивачки тощо, її показання суперечать поясненням інших свідків.

Відповідно до ст.65 ЖК України наймач вправі у встановленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім "і, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення дружину, дітей, батьків, інших осіб. Особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім "і наймача, набувають рівного з іншими членами сім "і права користування жилим приміщенням.

Вирішуючи спір про право користування жилим приміщенням осіб, які вселилися до наймача, суд повинен з 'ясувати, чи дотриманий встановлений порядок при їх вселенні, зокрема: чи була письмова згода на це всіх членів сім "і наймача, чи прописані вони в даному жилому приміщенні, чи було це приміщення постійним місцем проживання, чи вели з наймачем спільне господарство, тривалість часу проживання, чи не обумовлений певний порядок користування жилим приміщенням. Відсутність письмової згоди членів сім "і наймача на вселення сама по собі не свідчить про те, що особи, які вселилися, не набули права користування жилим приміщенням, якщо за обставинами справи безспірно встановлено, що вони висловили таку згоду.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд вважає, що позивачка не довела факт її спільного проживання з наймачем в спірній квартирі як члена сім'ї наймача з 2006 року. ОСОБА_2 вселилась в спірне жиле приміщення після смерті матері ОСОБА_5

B.M. в 2010 році. До цього часу вона приходила і доглядала хвору матір, але постійно в квартирі не проживала. Не отримано безспірної згоди члена сім "і наймача (в квартирі проживав до 2008 року син наймача) на її вселення, що вбачається з пояснень свідків та самої позивачки про те, що брат заперечував проти її прописки в квартирі, спалив документи.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позивачка не вселилась в жиле приміщення у встановленому порядку, тому не набула права користування спірним жилим приміщенням.

На підставі викладеного та керуючись cm.cm.10, 11, 60,212,214, 215, 223 ЦПК України,- суд

Вирішив:

В позові ОСОБА_2 Набивні до ПП „Житлоремекс 2", Бердичівської міської ради про визнання права на користування житловим приміщенням - квартирою № 23 по вул.Дзержинського, 4а в ОСОБА_3 відмовити за безпідставністю позовних вимог.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з моменту його проголошення до апеляційного суду Житомирської області через Бердичівський міськрайсуд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: