Справа № 2-91/10
Провадження № ------------------------------------------
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2010 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровскої області

у складі: головуючого - судді Н.Т. Черкової

при секретарі - А.В. Македонській

за участю адвоката - ОСОБА_1

розглянувши у попередньому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ЗАТ КБ «Приватбанк про виключення майна з договору застави, про скасування договору поруки, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3, ЗАТ КБ «Приватбанк» про виключення майна з договору застави, про скасування договору поруки. В обґрунтування своїх позовних вимог в позовній заяві зазначила і в судовому засіданні пояснила, що їй нещодавно стало відомо, що відповідач ОСОБА_3 отримав за кредитним договором 11000 доларів США в ЗАТ КБ «Приватбанк». Відповідач ОСОБА_3 забезпечив кредит в тому числі і договором застави №dn/580-2, за яким він, як заставодавець, надав ЗАТ КБ «Приватбанк» у заставу ноутбук ASUSA8J, c/н 6BN0AG035747, 2007 року випуску, вартістю 1752,35 грн., який належить їй. На підставі кредитного договору №400008092 від 2 травня 2007 року вона отримала у кредит гроші в сумі 8181,72 грн. в банку ВАЗ «ВіЕйБі Банк» на придбання зазначеного ноутбука. Кредит був наданий їй в безготівковій формі шляхом оплати рахунків продавця. Вона сплачувала за кредит регулярно і завжди знала, що ноутбук належить їй на праві приватної власності.

11 січня 2008 року між нею і відповідачем ЗАТ КБ «Приватбанк», Індустріальне відділення, було укладено договір поруки №dn/580-4. За зазначеним договором поруки її було визначено Поручителем за виконання ОСОБА_3 (боржником) своїх зобовязань за кредитним договором в тому ж розмірі, що і боржник, включаючи сплату кредиту, процентів, нарахованих за користування кредитом, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків. Під час підписання договору поруки вона була згодна бути поручителем відповідача ОСОБА_3, оскільки вони давно знайомі, навчались у одній школі, живуть в одному сел. Іларіоново, вона у нього на той час працювала в магазині квитів і між ними були добрі відносини. На даний час їх відносини погіршились, вони не спілкуються, тому вона не бажає бути його поручителем і просить розірвати договір поруки, укладений між нею та ЗАТ КБ «Приватбанком». На цей час їй стало відомо, що відповідач ОСОБА_3 в різних банках міста Дніпропетровська набрав багато грошей у кредит, не повертає гроші, тому банки звертаються до суду про стягнення боргів ОСОБА_3 з поручителів й тільки зараз вона зрозуміла, що зробила велику помилку підписавши договір поруки. В звязку з зазначеним, вона вимушена була звернутись до суду про розірвання договору поруки. Просить суд виключити з договору застави № dn/580-2 від 11.01.2008 року, укладеного між ЗАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_3, ноутбук ASUSA8J, с/н 6ВN0AG035747, 2007 року випуску, вартістю 1752 грн. 35 коп. та розірвати договір поруки № dn/580-4 від 11 січня 2008 року, укладений між ЗАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_2.

Представник відповідача ЗАТ КБ «Приватбанк»-ОСОБА_4, який діє на підставі довіреності позовні вимоги позивача не визнав, мотивуючи тим, що позовні вимоги необґрунтовані і безпідставні, так як позивачка добровільно підписала договір поруки з банком, а відмова в односторонньому порядку законодавством не передбачена. Також позивачкою не надано доказів, що ноутбук належить їй, а не був нею переданий або подарований відповідачу ОСОБА_3 Просить в задоволенні позовних вимог позивачу відмовити в повному обсязі.

Суд, заслухавши сторони, вивчивши матеріали справи та оцінивши все у сукупності приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 підлягають задоволенню частково, в частині виключення з договору застави №dn/ 580-2 від 11.01.2008 року, укладеного між ЗАТ КБ «Приватбанком» та ОСОБА_3, ноутбука ASUSA8J, c/н 6BN0AG035747, 2007 року випуску на підставі нижчезазначеного.

Так, в судовому засіданні встановлено, що 02.05.2007 року позивач ОСОБА_2 отримала безготівковий кредит у сумі 8181 грн.72 коп. для придбання товару у ТОВ «Валтекс-ТН» (а.с.7). Як вбачається з специфікації товару ТОВ «Валтекс-ТН» (а.с.9), накладної витрат №247 від 02.05.2007 р. (а.с.10), ОСОБА_2 придбала за рахунок кредиту ноутбук ASUS A8Н00Jр А8Jр-Т560S1АН c/н 6BN0AG035747. Для здійснення платежу за кредитом ОСОБА_2 був встановлений графік погашення від 02.05.2007 року (а.с.11). Факт придбання ноутбука ОСОБА_2 підтверджується також гарантійними талонами (а.с. 12-13) та повідомленням про оплату (а.с.14-15). Таким чином, в судовому засіданні підтверджено придбання ноутбука за кошти позивачки ОСОБА_2. Як пояснила позивачка, відповідач ОСОБА_3 без її відома передав у заставу банку ноутбук, який належить їй на праві особистої приватної власності, скористувавшись тим, що вона ноутбук давала йому у тимчасове користування, так як вона давно знайома з ним.

В судовому засіданні також встановлено, що за кредитним договором № dn/580 від 11.01.2008 року, відповідач ОСОБА_3 отримав кредит у сумі 11000 доларів США (а.с.16-19). За договором застави майна № dn/580-2 від 11.01.2008 року ОСОБА_3 як позичальник надав в заставу майна (Предмет застави), в тому числі ноутбук ASUSA8J c/н 6BN0AG035747, 2007 року випуску, належний ОСОБА_2 (а.с.25-27). За виконання ОСОБА_3 своїх обовязків за кредитним договором № dn/580 від 11.01.2008 року поручилася позивачка ОСОБА_2, уклавши договір поруки №dn/580-4 від 11.01.2008 року з ЗАТ КБ «Приватбанк» в Індустріальному відділенні банку, що підтверджується договором (а.с.33). Позивачка пояснила в судовому засіданні, що під час підписання договору поруки вона була згодна бути поручителем відповідача ОСОБА_3, оскільки вони давно знайомі, навчались у одній школі, живуть в одному сел. Іларіоново, вона у нього на той час працювала в магазині квитів і між ними були добрі відносини. На даний час їх відносини погіршились, вони не спілкуються, тому вона не бажає бути його поручителем і просить розірвати договір поруки, укладений між нею та ЗАТ КБ «Приватбанком». Інших підстав розірвання договору поруки позивачка суду не надала, та не обґрунтувала. Тому суд вважає, що вимоги позивачки ОСОБА_2 в частині розірвання договору поруки задоволенню не підлягають так як вони не доведені в судовому засіданні і не обґрунтовані.

Так, згідно з п.1 ст.553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку.

Порядок припинення договору поруки передбачений ст.559 ЦК України, згідно з якою, порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобовязання, а також у разі зміни зобовязання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. В даному випадку такі зміни зобовязання, не проводились. Договір поруки, як встановлено в судовому засіданні, позивачка підписала добровільно. Тому підстав для розірвання договору поруки, укладеному добровільно позивачкою ОСОБА_2 з ЗАТ КБ «Приватбанком» суд не вбачає. В цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Згідно з ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Позивач не заявляє вимоги про стягнення судових витрат, тому суд їх залишає за позивачем.

Керуючись ст.ст. 553,559 ЦК України, ст.ст.10, 60, 88, 212, 213, 218 ЦПК України, суд , -

ВИРІШИВ :

Позовні вимоги за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ЗАТ КБ «Приватбанк про виключення майна з договору застави, про скасування договору поруки задовольнити частково.

Виключити з договору застави № dn/580-2 від 11 січня 2008 року, укладеного між ЗАТ КБ «Приватбанком» та ОСОБА_3, ноутбук ASUSA8J, c/н 6BN0AG035747, 2007 року випуску, вартістю 1752,35 грн.

В іншій частині позовних вимог позивачу відмовити. Судові витрати залишити за позивачем.

Заява про апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження, або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

Суддя: ОСОБА_5