Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області
Справа №2-3256/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2010 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Головіна В.О., при секретарі Рубцовій О.В., з участю позивача ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2 , відповідача ОСОБА_3 та його представника ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Павлограді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ майна

ВСТАНОВИВ

Позивач в позові посилається на те, що з 23 січня 1998 року вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. 28 листопада 2008 року шлюб був розірваний. Після припинення сімейних стосунків вони не проживають разом. Разом з позивачкою проживає неповнолітня дочка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Матеріальну допомогу на утримання дитини відповідач не надає, аліменти не сплачує. Під час спільного проживання з відповідачем та на час перебування у шлюбі вони придбали трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 . Квартира була придбана на підставі договору міни від 10 серпня 2000 року, зареєстрованого на Павлоградській товарній біржі, та оформлена на ім`я відповідача. У зв`язку з тим, що позивачка та відповідач не можуть досягнути добровільної взаємної згоди щодо поділу майна, трикімнатної квартини АДРЕСА_1 , що є об`єктом права спільної сумісної власності, позивач вимушена звернутися до суду.

Позивач просить суд поділити майно, що є об`єктом спільної сумісної власності, визнавши за нею право власності на 1/2 частину трикімнатної квартири АДРЕСА_1 . Стягнути з відповідача на свою користь судовий сбір у розмірі 135,31 грн. та судові витрати на інформаційно-технічне забезпечення у розмірі 120.00 грн.

Відповідач надав суду письмові заперечення в яких просив суд задовольнити позовні вимоги позивача частково, визнавши за позивачем право на 1/24 частину спірної квартири, обґрунтовуючи свої заперечення тим, що спірна квартира була придбана на підставі договору міни від 10 серпня 2000 року. Предметом обміну була його однокімнатна квартира АДРЕСА_2 ], яка належала йому по праву власності до вступу в зареєстрований шлюб з ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право власності від 13.06.97 р. виданого відділом по обліку та розподілу житлової площі виконкому Павлоградської міської ради.

В судовому засіданні позивач та його представник, кожен окремо, підтримали позовні вимоги та просили позов задовольнити повністю посилаючись на обставини викладені в позові.

Відповідач та його представник, кожен окремо, позов визнали частково, визнавши за позивачем право власності на 1/24 частину квартири, посилаючись при цьому на обставини викладені в письмових запереченнях.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила, що сторони по справі в період з 23 січня 1998 року 28 листопада 2008 року перебували в зареєстрованому шлюбі. 10 серпня 2000 року під час спільного проживання вони придбали трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 . Квартиру вони придбали за спільні кошти. Вона давала позивачці, яка є її донькою, гроші на придбання цієї квартири в сумі 2220,00 гривень.

Вислухавши пояснення сторін по справі, свідка та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає повному задоволенню.

Так в судовому засіданні встановлено наступне.

Починаючі з 23 січня 1998 року по 28 листопада 2008 року сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі (а.с.10, 12). Від спільного життя вони мають неповнолітню доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.11), яка проживає разом з позивачем. Під час спільного проживання, під час перебування у шлюбі сторони придбали трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 . Квартира була придбана на підставі договору міни від 10 серпня 2000 року, зареєстрованого на Павлоградській товарній біржі, та оформлена на ім`я відповідача (а.с.8,9).

Обсудивши в судовому засіданні питання про те, норми якого нормативного акту необхідно застосувати до даних правовідносин, суд дійшов висновку про те, що застосуванню підлягають норми діючого в теперішній час Сімейного кодексу України.

Відповідно до ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності, незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба, тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно із ч.1 ст.68 СК розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу.

Відповідно до ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї. За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування.

Суд вважає, що у зв`язку з тим, що міна квартир відбувалася під час знаходження позивача і відповідача в шлюбі і при цьому позивачкою була здійснена доплата у розмірі 2220,00 гривень за рахунок коштів, які вона отримала від своїх батьків, зазначена спірна квартира є спільною сумісною власністю сторін по справі і їх частки є рівними.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 212 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ майна, задовольнити повністю.

Поділити майно, що є об`єктом спільної сумісної власності, визнати за ОСОБА_1 право власності на Ѕ частину трикімнатної квартири АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрати на судовій збір в сумі 135.33 (сто тридцять п`ять) гривень 33 копійки.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільних справ в сумі 120 (сто двадцять) гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Заява про апеляційне оскарження, апеляційна скарга подаються до апеляційного суду Дніпропетровській області через Павлоградський міськрайонний суд.

Суддя: