Справа № 2-126/10
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2010 року Гуляйпільський районний суд Запорізької області

Гуляйпільський районний суд Запорізької області

у складі головуючого: судді Яроша С.О.

при секретарі: Прістенській Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Гуляйполе Запорізької області цивільну справу за позовом ТОВ «Перемога» Гуляйпільського району Запорізької області до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

09.12.2009 року до суду звернулося ТОВ «Перемога» Гуляйпільського району Запорізької області з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди.

В позові позивач посилався на те, що 10.11.2009 року позивач з метою запобігання розкрадання майна приступило до погрузки залізобетонних плит з території ферми №3, розташованої в с.Добропілля, о 8 годині бригада працівників в складі 8 чоловік прибула на місце роботи, однак відповідачі перекрили шлях до місця роботи, мотивуючи, що плити належать їм, після прийняття відповідних заходів о 12 годині бригада працівників приступила до виконання своїх обов`язків, внаслідок неправомірних дій відповідачів позивачу заподіяно матеріальну шкоди в сумі 4033,09 грн., яка складається з нарахування заробітної плати восьми працівникам за 4 години, простій автокрану за 4 години, прохає стягнути з відповідачів солідарно 4033,09 грн. та судові витрати.

21.05.2010 року позивач змінив позовні вимоги, посилаючись на те, що 10.11.2009 року позивач з метою запобігання розкрадання майна приступило до погрузки залізобетонних плит з території ферми №3, розташованої в с.Добропілля, о 8 годині бригада працівників в складі 8 чоловік прибула на місце роботи, однак відповідачі перекрили шлях до місця роботи, мотивуючи, що плити належать їм, після прийняття відповідних заходів о 12 годині бригада працівників приступила до виконання своїх обов`язків, внаслідок неправомірних дій відповідачів позивач у заподіяно матеріальної шкоди в сумі 4033,09 грн., яка складається з нарахування заробітної плати восьми працівникам за 4 години, простій автокрану за 4 години, окрім матеріальної шкоди позивач поніс збитки в зв`язку з розглядом цивільної справи в сумі 9268,47 грн.. яка складається із заробітної плати працівників, які були викликані до суду для дачі свідчень, заробітної плати водіям, які були задіяні для доставки свідків до суду, витрати на придбання бензину для автомобілів, які були задіяні для доставки свідків до суду, амортизації транспортних засобів та простій автомобіля КАМАЗ в зв`язку з викликом водія автомобіля до суду, прохає стягнути з відповідачів солідарно 4033,09 грн. та 9268,47 грн., всього 13301,56 грн. та судові витрати, завдану моральну шкоду, яку оцінює в сумі 5555 грн.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3 позов підтримав, суду пояснивши, що посилається на ті обставини, що викладені в позові.

Відповідач ОСОБА_1 позов не визнав, суду пояснивши, що він знаходився на території ферми, яку вони розбирали, коли о 08 годині під` їхали робочі позивача, ОСОБА_4 з причепом він не бачив, близько 10 години під`їхав ОСОБА_5 і став вимагати забрати автомобіль, на що ОСОБА_2 сказав, щоб надав документи про право власності на плити, його автомобіль стояв на плитах і він його прибрав о 10 годині.

Відповідач ОСОБА_2 позов не визнав, суду пояснивши, що він знаходився на території ферми яку вони розбирали, бачив економіста, робочі монтували плити, не зупиняючись, приїхав ОСОБА_5 і побив вікна автомобілів і їх.

Представник відповідачів ОСОБА_4 вважає, що позов не підлягає задоволенню, так як позивач не є правонаступником КСП «Перемога», якому належали плити, доказів права власності позивача на плити суду не надано, прохає в задоволенні позову відмовити.

Свідок ОСОБА_6 суду пояснив, що працює обліковцем ТОВ «Перемога», в той день робочі приїхали забирати плити, однак автомобілі відповідачів заважали їм, він звернувся до відповідачів з проханням прибрати автомобілі, на що останні заявили, що автомобілі їм не заважають, можливості поставити кран не було, так як на плитах стояли автомобілі, він знаходився з 9 години до кінця робочого дня, чув як летіло бите скло на автомобілях відповідачів.

Свідок ОСОБА_7 суду пояснила, що працює головним економістом ТОВ «Перемога», о 07 годині 50 хвилин вона була на території ферми, на плитах знаходились автомобілі відповідачів і купа цегли, вона попрохала прибрати автомобілі з плит, останні не погодились, пояснивши, що плити належать їм, до 12 години дня нічого не могли зробити, робітникам була нарахована і виплачена заробітна плата, близько 11 години з`явилися працівники міліції за викликом начальника ПСО.

Свідок ОСОБА_8 суду пояснив, що працюючи в ТОВ «Перемога», отримав наряд на погрузку плит, однак до обіду не працювали, приїхав ОСОБА_5 і побив скло на автомобілях відповідачів, почали працювати після приїзду працівників міліції.

Свідок ОСОБА_9 суду пояснив, що працює водієм ОСОБА_4 з причепом в ТОВ «Перемога», в той день він під їхав до ферми, так як не було як проїхать, ОСОБА_10 сказав, що не дають грузити плити автомобілі відповідачів, він відігнав КАМАЗ в гараж.

Свідок ОСОБА_11 суду пояснив, що працює будівельником в ТОВ «Перемога», він підкопував плити і у нього була робота в той день, їм ніхто не заважав.

Свідок ОСОБА_12 суду пояснив, що працює трактористом в ТОВ «Перемога», в той день він отримав наряд на транспортування плит, він зачепив причіп на трактор, одвіз його і поїхав за другим, плити почали грузити з обіду, так як заважали автомобілі відповідачів.

Свідок ОСОБА_13 суду пояснив, що працював на той час в ТОВ «Перемога», був звільнений з роботи, в той день приїхав за краном о 09 годині, приїхав ОСОБА_5 і став бити машини відповідачів.

Свідок ОСОБА_14 суду пояснив, що відповідач ОСОБА_1 його батько, в той день близько 07 години вони забирали цеглу з ферми, приїхали кран, трактор, робітники позивача піддовбували плити, їм сказали, що автомобілі заважають, однак вважає, що кран міг проїхати, в обід з батьком поїхали додому.

Свідок ОСОБА_15 суду пояснив, що він з ОСОБА_14 поїхав на ферму, щоб допомогти почистити та погрузити цеглу, приїхали робочі позивача і почали довбати плити, ніхто нікому не заважав, кран стояв біля плит, які видовбували.

Свідок ОСОБА_10 суду пояснив, що працює в ТОВ «Перемога», в той день необхідно було демонтувати плити, а автомобілі відповідачів заважали.

Свідок ОСОБА_16 суду пояснив, що в той день допомагав ОСОБА_2 демонтувати ферму.

Суд, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на повному, всебічному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, вважає встановленими наступні обставини:

10.11.2010 року близько 7 години відповідачі разом зі свідками ОСОБА_14, ОСОБА_16 та іншими демонтували приміщення ферми №3 в с. Добропілля Гуляйпільського району Запорізької області в зв`язку з її розпаюванням, що підтверджується поясненнями сторін.

Автомобілі відповідачів знаходились на плитах біля ферми №3 в с. Добропілля Гуляйпільського району Запорізької області.

10.11.2010 року близько 7 години 50 хвилин головний економіст ТОВ «Перемога» Гуляйпільського району Запорізької області свідок ОСОБА_7 звернулась до відповідачів з проханням прибрати належні їм автомобілі з плит, яке було залишено відповідачами без задоволення за мотиву невизнання відповідачами права власності на плити за позивачем.

Суд, відмовляючи в задоволенні позову, виходить з наступного:

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної чи юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Суд доходить висновку, що позивач не надав суду доказів неправомірності чи протиправності дій відповідачів.

Так позивач не довів суду яке особисте немайнове чи майнове належне йому право як юридичної особи, передбачене Цивільним кодексом України, порушене.

Оцінюючи обставину щодо права власності чи права оперативного управління залізобетонними плитами біля ферми №3 в с. Добропілля Гуляйпільського району Запорізької області за позивачем суд вважає, що позивач не надав суду доказів, що ці плити належать на праві власності позивачу чи знаходяться в його оперативному управлінні.

Надана суду виписка зі звіту про рух продукції рахунок №205 (а.с.53-53) не є належним доказом, який підтверджує право власності позивача на залізобетонні плити біля ферми № 3 в с.Добропілля Гуляйпільського району Запорізької області чи право на їх оперативне управління.

Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦПК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала.

Позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди в сумі 5555 грн. не підлягають задоволенню, так як позивач не надав суду обгрунтування цих вимог, ні доказів, які підтверджують

3.

спричинення моральної шкоди відповідачами.

А тому позов не підлягає задоволенню, як такий, що не підтверджується встановленими обставинами та наданими доказами.

Керуючись ст. 8-11,84,86,88,212-215,218 ЦПК України, ст.23,1166,1167 ЦК України, суд-

В И Р І Ш И В:

Позов ТОВ «Перемога» Гуляйпільського району Запорізької області до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди залишити без задоволення.

З рішенням в повному обсязі сторони мають право ознайомитися 09 листопада 2010 року.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Запорізької області через Гуляйпільський районний суд Запорізької області шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення, а особою, яка була відсутня в судовому засіданні, протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: ОСОБА_17