АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № Справа № 22ц-9829/10 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Ремез В.А.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2010 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області в складі :

Головуючої Можелянської З.М.

Суддів Прозорової М.Л., Ремеза В.А.

при секретарі Панченко Д.Б.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську

цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2,

на рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 22 червня 2010р. за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа Обслуговуючий кооператив "ГК Лівобережний-3" про визнання права власності, -

ВСТАНОВИЛА:

В липні 2009р. ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ сумісно нажитого за час шлюбу майна, і уточнивши в ході розгляду справи свої позовні вимоги /а.с.66-68/, просила поділити спільне з відповідачем майно, виділивши ОСОБА_2 гараж №102 в ОК "ГК Лівобережний-3", що знаходиться за адресою, м. Дніпропетровськ, пр. Миру г, та мотоцикл ІЖ 7107, 1990р.в., реєстраційний номер 6385ААА, та стягнути на її користь з відповідача грошову компенсацію замість її частки в спільному майні подружжя.

Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 22.06.2010р. стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 ? частина вартості гаражу у розмірі 17867грн., і в порядку розподілу судових витрат стягнуто з ОСОБА_3 в доход держави 127грн. 67коп. судового збору, та з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 430грн. 67коп. а в задоволені іншої частини позову ОСОБА_3 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати, і ухвалити по справі нове рішення, яким відмовити ОСОБА_3 в задоволені вимог до нього, посилаючись на те, що рішення суду є незаконним та таким, що грубо порушує його права власності на особисте майно.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду частковому скасуванню, з ухваленням в скасованій частині нового рішення з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, сторони ОСОБА_3 та ОСОБА_2 перебували у шлюбі з 23.02.1982р. по 28.07.2009р. /а.с.8,35/, і від шлюбу неповнолітніх дітей не мають.

Спір між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 виник щодо розподілу гаражу №102 в ОК "ГК Лівобережний-3", що знаходиться за адресою, м. Дніпропетровськ, пр. Миру-40Г, та мотоциклу ІЖ 7107, 1990р.в., реєстраційний номер 6385ААА.

Задовольняючи позов ОСОБА_3 про стягнення з ОСОБА_2 грошової компенсації за ? частину гаражу №102 в ОК "ГК Лівобережний-3", суд першої інстанції прийшов до висновку, що вказаний гараж є об'єктом права сумісної власності подружжя.

Однак такий висновок не відповідає обставинам справи з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, Обслуговуючому кооперативу "ГК Лівобережний-3" в якому розташований спірний гараж, земельна ділянка для будівництва та обслуговування гаражів в установленому законом порядку не виділялась, а тому побудовані в кооперативі гаражі не зареєстровані в МБТІ.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 331 ЦК України, право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна), а якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

А частиною третьою зазначеної статті передбачено, що до завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна).

Оскільки спірний гараж не добудований, і не зареєстрований в установленому законом порядку в МБТІ на час розгляду справи, а тому заявлена позивачкою вимога про поділ вказаного гаражу є передчасною, у зв'язку з чим ОСОБА_3 на цей час не може претендувати на грошову компенсацію ? частини вартості гаража, а може поставити питання лише про стягнення грошової компенсації будівельних матеріалів, які були використані при його будівництві.

Враховуючи наведені обставини, колегія суддів вважає, що позовні вимоги ОСОБА_3 в частині стягнення грошової компенсації вартості ? частини гаражу №102 в ОК "ГК Лівобережний-3" не підлягають задоволенню, у зв'язку з чим рішення суду в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_3 підлягає скасуванню на підставі ст. 309 ЦПК України, з ухваленням по справі нового рішення про відмову ОСОБА_3 в задоволені вимог про стягнення з ОСОБА_2 на її користь грошової компенсації за ? частину гаражу №102 в ОК "ГК Лівобережний-3".

У зв'язку з відмовою ОСОБА_3 в задоволені позову в оскаржуваній частині, також підлягає скасуванню і рішення суду в частині стягнення з ОСОБА_2 на її користь судових витрат на підставі ст. 88 ЦПК України в розмірі 430грн.67коп.

Керуючись ст. ст. 304, 307, 309,316 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 22 червня 2010р. в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 ? частини вартості гаража у розмірі 17867грн., та в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 430грн. 67коп. скасувати.

Відмовити ОСОБА_3 в задоволені вимог про стягнення з ОСОБА_2 на її користь грошової компенсації за ? частину гаражу №102 в ОК "ГК Лівобережний-3".

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення апеляційного суду може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів, з моменту проголошення.

Судді: