Справа № 2-1233/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2010 року, Зiнькiвський районний суд Полтавської областi в складi головуючого суддi ОСОБА_1, при ceкpeтapi ОСОБА_2, розглянувши у вiдкритому судовому засiданнi в м. Зiньків справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, про поділ спільного майна подружжя , -

ВСТАНОВИВ:

В провадженнi Зiнькiвського районного суду Полтавської областi знаходиться цивiльна справа за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_4 в якiй вона просить роздiлити між ними майно спільної часткової власності подружжа.

В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримала у повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не зявився та подав до суду заяву в якій позовні вимоги визнав та просив справу розглянути без його присутності.

З огляду на вищезазначене за відсутністю заперечень з боку інших учасників судового процесу, суд приходить до висновку про можливість розгляду та вирішення справи по суті у відсутності відповідача.

Заслухавши пояснення позивача, та дослiдивши матерiали справи, суд знаходить, що заявленi вимоги є обгрунтованi та пiдлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав:

Судом встановлено, що сторонни перебували у шлюбі зареєстрованому 09.06.2001 pоку у вiддiлi реєстрацiї aктів громадського стану Зiнькiвського районного управлiння юстицiї Полтавської областi, актовий запис № 22. Вiд шлюбу мають двох дiтей, - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 Володимирiвна, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішенням Зіньківського районного суду Полтавської області від 26 жовтня 2010 року шлюб між ними було розірвано та зобовязано ОСОБА_4 виписатися із житлового приміщення за місцем реєстрації місця проживання ІНФОРМАЦІЯ_3.

Вищезазначеним рішенням також було встановлено, що ОСОБА_4 бiльше сести мiсяцiв проживає окремо в будинку своєї мaтepi, в м.Зiнькiв, вул. Володарського, 5а, а позивач проживає разом з дiтьми за адресою м. Зiнькiв, вул. Остапа Вишнi, 7, Полтавської областi, які перебувають на її утриманні.

Позивач просить суд відступити від рівності часток кожного з подружжа у спільному майні посилаючись на те, що з нею проживають їхні малолітні діти і розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування.

Окрім того позивачка посилається на те, що відповідач не дбав про матеріальне забезпечення сімї та витрачав спільне майно на шкоду інтересам сімї.

Відповідно ст. 70 Сімейного Кодексу України, - У разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сімї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сімї. За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування.

Судом було встановлено, що 25.06.2009 року рішенням Зіньківського районного суду Полтавської області з відповідача у даній справі було стягнуто аліменти на утримання дітей ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 Володимирiвни, ІНФОРМАЦІЯ_2 у частці, яка становить 33% від його заробітку.

Середній заробіток відповідача за період з липня по вересень 2010 року складав близько 1500 грн. на місяць, 33% з якого становить 495 грн.

Відповідно частини 3 ст. 182 Сімейного Кодексу України, - Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму.

Положеннями Закону України «Про державний бюджет на 2010 рік», встановлено, що з 01.10.2010 року прожитковий мінімум становить 907 грн. на місяць. Із вищезазначеної суми прожиткового мінімуму 30 % становить 272,10грн., що в загальному на 2 дітей повинно складати 544,20 грн. із чого слідує, що розмір стягуваних аліментів складає менше 30% прожиткового мінімуму на кожну дитину.

Також із матеріалів справи вбачається, що діти малолітні діти, які перебувають на утриманні позивачки, за станом здоровя потребують періодичного профілактичного стаціонарного лікування та санаторного оздоровлення.

З огляду на вищезазначене суд приходить до висновку про обґрунтованість тверджень позивача відносно того, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування.

Окрім того, як вбачається із матеріалів справи, рішенням Зіньківського районного суду Полтавської області від 31 травня 2010 року було встановлено, що дійсно відповідачем вчинялись дії на шкоду майновим інтересам сімї, які виразились в тому, що відповідачем було укладено договір поруки за яким відповідач поручився за виконання грошового зобовязання боржника по кредитному договору і за вищезазначеним договором сімя нічого не отримувала, натомість відповідач брав на себе зобовязання за певних умов сплатити за боржника 76760,00грн.

Також, заочним рішенням Октябрського районного суду м.Полтави від 25 вересня 2009 року, яке набрало законної сили, з відповідача було стягнуто суму боргу і як вбачається зі змісту вищезазначеного рішення, сума боргу, що була стягнута, виникла за іншим договором поруки укладеним відповідачем.

Також ухвалою Зіньківського районного суду Полтавської області від 26.08.2009 року, яка була оскаржена позивачкою та скасована ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 28.10.2009 року на майно подружжа накладався арешт в забезпечення виконання зобовязань відповідача по договору поруки і за вищезазначеною ухвалою відкривалось виконавче провадження.

Також, рішенням Зіньківського районного суду Полтавської області від 13 жовтня 2010 року, яке набрало законної сили, з відповідача було стягнуто суму боргу і як вбачається зі змісту вищезазначеного рішення, сума боргу, що була стягнута, виникла за іншим договором поруки укладеним відповідачем.

Відповідно частини 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

З огляду на вищезазначене, суд приходить до висновку, що відповідач не дбав про матеріальне забезпечення сімї, витрачав спільне майно на шкоду інтересам сімї і на переконання суду дані обставини мають істотне значення.

За таких обставин суд приходить до висновку про обгрунтованість позовних вимог позивача, щодо збільшення її частки у спільному майні подружжа, та вважає за необхідне відступити від засади рівності часток подружжя.

Спільним майном подружжа, яке підлягає поділу є: 1. Житловий будинок, що знаходиться по вулицi Остапа Вишнi, 7, в мicтi Зiнькiв Полтавської областi, вартiстю 89555,00 грн.; 2. Спальний гapнiтyp, вартiстю 3000,00 грн.; 3. Кухонна cтiнкa, вартiстю 4000,00 грн.; 4. Дитячий гapнiтyp, вартiстю 1500,00 грн.; 5. Мякий куточок, який складається з одного дивана та двох крiсел, вартiстю 2500,00 грн.; 6. Холодильник LG, вартiстю 3000,00 грн.; 7. Пральна машинка, вартiстю 2300,00 грн.; 8. Телевiзор RFT, вартiстю 1700,00 грн.; всього на загальну вартість 107555,00 грн.

Суд вважає обгрунтованою вимогу позивачки щодо збільшення її частки у спільному майні подружжа до 5/6 частини спільного майна та присудження на її користь, на суму вартості її частки у спільному майні подружжа, яка становить 89629,16 грн., майна рівнозначної вартості, а саме житлового будинку, що знаходиться по вулицi Остапа Вишнi, 7, в мicтi Зiнькiв Полтавської областi, вартiстю 89555,00 грн. і визнання за нею права власності на вищезазначений житловий будинок в цілому.

Суд вважає обгрунтованою вимогу позивачки щодо зменшення частки відповідача у спільному майні подружжа до 1/6 частини спільного майна та присудження на його користь, на суму вартості його частки у спільному майні подружжа, яка становить 17925,84 грн. майна рівнозначної вартості, а саме: Спальний гapнiтyp, вартiстю 3000,00 грн.; Кухонна cтiнкa, вартiстю 4000,00 грн.; Дитячий гapнiтyp, вартiстю 1500,00 грн.; Мякий куточок, який складається з одного дивана та двох крiсел, вартiстю 2500,00 грн.; Холодильник LG, вартiстю 3000,00 грн.; Пральна машинка, вартiстю 2300,00 грн.; Телевiзор RFT, вартiстю 1700,00 грн.;

Керуючись ст. ст. 10, 60, 212-221 ЦПК Украни, суд -

ВИРIШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про розподіл майна задовольнити повністю.

Збільшити частку ОСОБА_3 у спільному майні подружжа визнати за нею право власності частку у розмірі 5/6 частини спільного майна, а за ОСОБА_4 визнати право власності на частку у розмірі 1/6 частини спільного майна.

Спільно нажите майно ОСОБА_3 та ОСОБА_4 підчас спільного проживання у шлюбі у вигляді житлового будинку, що знаходиться по вулицi Остапа Вишнi, 7, в мicтi Зiнькiв Полтавської областi, Спального гapнiтypу, Кухонної cтiнки, Дитячого гapнiтypу, Мякого куточка, який складається з одного дивана та двох крiсел, Холодильника LG, Пральної машинки, Телевiзора RFT, розділити між сторонами у відповідності до їх часток у спільному майні виділивши на користь :

· ОСОБА_3 - житлови будинок вартістю 89555,00 грн. по вулиці Остапа Вишні, 7, в місті Зіньків, Полтавської області та визнати за нею право власності на вищезазначений житловий будинок в цілому;

· ОСОБА_4 - Спальний гapнiтyp, вартiстю 3000,00 грн.; Кухонну cтiнку, вартiстю 4000,00 грн.; Дитячий гapнiтyp, вартiстю 1500,00 грн.; Мякий куточок, який складається з одного дивана та двох крiсел, вартiстю 2500,00 грн.; Холодильник LG, вартiстю 3000,00 грн.; Пральну машинку, вартiстю 2300,00 грн.; Телевiзор RFT, вартiстю 1700,00 грн.; всього на загальну суму 18000 грн. та визнати за ним право власності на вищезазначене майно.

Стягти з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 74,16 грн. грошової компенсації за частину майна, що знаходилось у спільній власності.

Стягти з ОСОБА_4 на користь місцевого бюджету міста Зіньків 1075,55 грн. державного мита та на користь державного бюджету 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу на протязі 10 днів з моменту проголошення рішення.

СуддяОСОБА_1