Ленінський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 2-1938/2010
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 червня 2010 р. Ленінський районний суд м.Запоріжжя

у складі: головуючого - судді Лихосенко М.О.,

при секретарі Череп М.О.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Запорізької міської ради про визнання договору купівлі-продажу дійсним, визнання права власності на квартиру,

в с т а н о в и в:

Позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 звернулися в суд з позовом до Запорізької міської ради про визнання права власності на квартиру АДРЕСА_1, в якому вказали, що 07.12.1993 р. вони придбали квартиру АДРЕСА_1 за договором купівлі-продажу №156, який було зареєстровано Запорізькою Регіональною біржею нерухомості.

На підставі вказаного договору купівлі-продажу, за кожним з них було зареєстровано право власності на 1/4 частину вказаної квартири в ЗМБТІ, що підтверджено довідкою ОП ЗМБТІ №600 від 19.01.2010 р.

По суті, умови договору купівлі-продажу сторонами були виконані повністю, ніхто не мав ніяких претензій з приводу вказаного договору один до одного.

З моменту купівлі вказаної квартири та реєстрації свого права власності на неї, вони володіють та користуються нею.

Разом з тим, оригінал договору купівлі-продажу від 07.12.1993 р. вони загубили та отримали його дублікат.

04.02.2010 р. вони звернулися до ОП ЗМБТІ із заявою про реєстрацію права власності на вказану квартиру. До заяви вони надали дублікат договору купівлі-продажу від 07.12.1993 р., який було зареєстровано Запорізькою регіональною біржею нерухомості.

У реєстрації за ними права власності на зазначену квартиру на підставі дублікату договору купівлі-продажу їм було відмовлено рішенням реєстратора №84 від 04.02.2010 р., посилаючись на те, що дублікат договору купівлі-продажу, зареєстрований Запорізькою Регіональною біржею нерухомості, не є правовстановлюючим документом згідно Переліку правовстановлюючих документів.

Їх право власності на вказану квартиру ніким не оспорюються, втім, воно не визнається реєстратором. Крім того, ними втрачено оригінал документа, який підтверджував їх право власності на вказану квартиру.

Просили визнати за ними право власності на квартиру АДРЕСА_2, за кожним по 1/4 її частини.

В ході розгляду справи позивачі доповнили свої позовні вимоги, просять визнати дійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_3, зареєстрований Запорізькою Регіональною біржею нерухомості.

Представник Запорізької міської ради проти позову не заперечував.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення позивачів, оцінивши всі представлені докази в сукупності, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 224 ЦК України (в редакції 1963 р.) за договором купівлі-продажу продавець зобовязується передати майно у власність покупцю, а покупець зобовязується прийняти майно ті сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ст. 220 ЦК України, на вимогу сторони, яка виконала умови договору, суд має право визнати його дійсним.

В подальшому нотаріальне посвідчення договору не потрібно.

Судом встановлено, що 07.12.1993 р. Запорізькою Регіональною біржею нерухомості було посвідчено договір купівлі-продажу №156, згідно якого позивачі придбали у ОСОБА_5 належну йому на праві власності квартиру АДРЕСА_3.

Відповідно до п.11 договору купівлі-продажу та ст. 227 ЦК України (в редакції 1963 р.), даний договір підлягає реєстрації в ОП ЗМБТІ.

Позивачі виконали умови договору, зареєстрували його в ОП ЗМБТІ, що підтверджено довідкою ОП ЗМБТІ №600 від 19.01.2010 р. З тих пір позивачі володіли та користувалися як власники вказаною квартирою.

В подальшому, оригінал договору купівлі-продажу від 07.12.1993 р. позивачами був загублений. Вони отримали дублікат договору купівлі-продажу.

04.02.2010 р. позивачі звернулися до ОП ЗМБТІ із заявою про реєстрацію права власності за ними на вказану квартиру.

Разом з тим, у реєстрації за ними права власності на вказану квартиру на підставі дублікату договору купівлі-продажу від 07.12.1993 р. було відмовлено, оскільки дублікат договору не входить до Переліку правовстановлюючих документів, що підтверджено рішенням реєстратора №84 від 04.02.2010 р.

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюються або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Раніше договори, засвідчені товарними біржами визнавалися дійсними всіма органами влади та установами.

Крім того, ОП ЗМБТІ раніше визнавало та зареєструвало за позивачами їх право власності на вказану квартиру, що підтверджено довідкою від 19.01.2010 р.

Враховуючи те, що позивачами повністю виконані умови договору купівлі-продажу, ніхто не оспорює їх право власності на зазначену квартиру, а також, оскільки раніше договори, засвідчені товарними біржами, визнавалися всіма органами влади і установами дійсними, суд вважає за необхідне визнати дійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_4, укладений між позивачами ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_5, посвідчений 07.12.1993 р. Запорізькою Регіональною біржею нерухомості та визнати за ними право власності на зазначену квартиру.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.10, 60, 212, 213 ЦПК України, ст. 227 ЦК України (в редакції 1963 р.), ст.ст. 316, 328, 334, 392 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати дійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2, укладений між ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5, зареєстрований 07.12.1993р. Запорізькою Регіональною біржею нерухомості.

Визнати за ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 право власності на квартиру АДРЕСА_3 за кожним по 1/4 її частини на підставі договору купівлі-продажу №156 від 07.12.1993 р., зареєстрованого Запорізькою Регіональною біржею нерухомості.

Рішення довести до відома ОП ЗБТІ для реєстрації права власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 за кожним по 1/4 її частини.

Рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Запорізької області шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом 10 днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя: