Апеляційний суд Полтавської області
Суддя-доповідач: ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2010 року м. Полтава

Колегія судців судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого - Чічіля В.А

Суддів: Мартєва С.Ю., Пікуля В.П.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Октябрської районної у м. Полтаві ради

на постанову Октябрського районного суду м. Полтави від 10 червня 2010 року

по справі за позовом ОСОБА_2 до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Октябрської районної у м. Полтаві ради , Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області про визнання дій неправомірними та зобовязання виплатити щорічну допомогу.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача апеляційного суду Полтавської області, - ВСТАНОВИЛА:

Постановою Октябрського районного суду м. Полтави від 10 червня 2010 року задоволено частково позов ОСОБА_2 до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Октябрської районної у м. Полтаві ради , Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області про визнання дій неправомірними та зобовязання виплатити щорічну допомогу.

Визнано протиправною відмову Управління праці та соціального захисту населення виконкому Октябрської районної у м. Полтаві ради та Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області щодо перерахування та виплаті ОСОБА_2 щорічної допомоги на оздоровлення відповідно до ч. 4 ст. 48 ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за період з 2001-2005 роки, та з 2007-2009 роки протиправною.

Зобовязано Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Октябрської районної у м. Полтаві ради здійснити перерахунок та нарахувати ОСОБА_2 щорічну допомогу на оздоровлення за період з 2001-2005 та 200-2009 роки, передбачену ч. 4 ст. 48 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» , в розмірі чотирьох мінімальних заробітних плат, з урахуванням проведених виплат.

Визнано протиправною відмову Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Октябрської районної у м. Полтаві ради та Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області щодо перерахування та виплати ОСОБА_2Г, у 2009 році грошової допомоги до 5 травня у розмірі, встановленому ст. 13, ч. 4 ЗУ «Про соціальний захист ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Зобовязано Управління Праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Октябрської районної у м. Полтаві ради здійснити перерахунок та нарахування ОСОБА_2 щорічну допомогу за 2009 рік відповідно до ст. 13 ч. 4 ЗУ «Про соціальний захист ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» у розмірі 7 мінімальних пенсій за віком, з урахуванням проведених виплат.

Зобовязано Центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області вчинити дії по контролю за нарахуванням та виплатою Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Октябрської районної у м. Полтаві ради нарахованих сум ОСОБА_2

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі апелянт просить скасувати постанову місцевого суду та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на прийняття оскаржуваної постанови з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Вважає, що діяли в межах повноважень, передбачених чинним законодавством та в межах бюджетних асигнувань.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги приходить до висновку, що остання задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС І категорії, та інвалідом III групи по захворюванню, повязаному з Чорнобильською катастрофою, що підтверджується відповідними довідками.

Згідно абзацу 2 ч. 4 ст. 48 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у редакції Закону України від 06.06.96 р. № 230/96-ВР щорічна допомога на оздоровлення виплачується інвалідам III групи в розмірі 4 мінімальних заробітних плат.

Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року № 10-рп/2008 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення статті 67 розділу І, пунктів 2 - 4, 6 - 8, 10 - 18, підпункту 7 пункту 19, пунктів 20 - 22, 24 - 34, підпунктів 1 - 6, 8 - 12 пункту 35, пунктів 36 - 100 розділу II "Внесення змін до деяких законодавчих актів України" та пункту 3 розділу III "Прикінцеві положення" Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України".

Відповідно до ч. 2 ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, а тому відповідач з 22 травня 2008 року під час обчислення компенсації учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи повинен був керуватися статтею 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у редакції Закону України від 06.06.96 р. N 230/96-ВР.

Відповідно до ч. 7 ст. 48 вищевказаного Закону України, розмір мінімальної заробітної плати визначається на момент виплати.

Відповідно до ч. 6 ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" щорічна допомога на оздоровлення виплачується громадянам за місцем їх проживання органами соціального захисту населення.

Згідно ч. 5 ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» передбачено до 5 травня щорічну грошову допомогу учасникам бойових дій у розмірі 5-ти мінімальних пенсій за віком.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про статус ветеранів війни , гарантії їх соціального захисту» фінансування витрат повязаних з його реалізацією , здійснюється за рахунок коштів державного та місцевого бюджетів.

Проте, як встановлено місцевим судом позивач в 2009 році отримав зазначену допомогу в значно меншому розмірі, ніж це передбачено законодавством.

Відповідно до ст. 67 Конституції України, конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. При прийнятті нових законів або внесення змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Приймаючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив з наявності у позивача права на отримання щорічної грошової допомогу учасникам бойових дій у розмірі 5-ти мінімальних пенсій за віком, відповідно до норм ч. 5 ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», в 2009 році.

При цьому, зазначені висновки суду ґрунтувались на рішенні Конституційного Суду України від 09.07.2007 за №6-рп/2007 року, якими визнано неконституційними положення ст. 29 Закону України „Про Державний бюджет України та рішенні Конституційного суду України від 22 травня 2008 року № 10- рп/2008, яким були визнані неконституційними положення п.20 розділу II Закону України Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України».

Крім того, колегія суддів, вважає безпідставним посилання відповідача на відсутність коштів щодо забезпечення виплат зазначеної допомоги, оскільки органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів, як на підставу невиконання своїх зобовязань, які встановлені ст.46 Конституції України та зазначеною нормою Закону.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками місцевого суду та вважає, що суд першої інстанції дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 303 ч.І, 307 ч.І п.1, 308 ч.І, 314, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Октябрської районної у м. Полтаві ради - відхилити.

Постанову Октябрського районного суду м. Полтави від 10 червня 2010 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

ГОЛОВУЮЧИЙ: підпис

СУДДІ: підпис

З оригіналом згідно: