Справа №: 2-353/10
Провадження № 2-353/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2010 року

Андрушівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого - судді Чуб І.А.

при секретарі - Тушак І.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Андрушівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Міньковецької сільської ради про визнання права власності на спадкове майно і встановлення факту прийняття спадщини, суд,-

встановив:

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому зазначає, що 12.11.1993 року ОСОБА_2, з яким вона проживала у фактичному шлюбі, заповів їй все належне йому майно. Заповіт було посвідчено у виконкомі Міньковецької сільської ради того ж дня і зареєстровано в реєстрі під № 36. Він не змінений і не скасований, про що свідчить відмітка на документі. Заповідач постійно проживав у с.Міньківці. Він помер 05.12.1993 року. До спадкового майна відносяться дві земельні ділянки, передані ОСОБА_2 у приватну власність рішенням виконкому Міньковецької сільської ради № 26 від 03.11.1993 року: площею 0,25 га - для будівництва і обслуговування жилого будинку та господарських будівель, площею 0,26 га - для ведення особистого селянського господарства. Позивачка прийняла спадщину, що відкрилася після смерті ОСОБА_2, фактично володіючи спадковим майном, оскільки у березні 1994 року обробила земельну ділянку. Однак позивачка не може оформити спадкові права, тому що відсутні правовстановлюючі документи на землю. Просить встановити факт прийняття нею спащини, що відкрилася після ОСОБА_2 та визнати за нею право власності на приватизовані земельні ділянки: площею 0, 25 га - для будівництва і обслуговування жилого будинку та господарських будівель, 0,26 га -для ведення особистого підсобного господарства.

В судовому засіданні позивачка позов підтримала, обгрунтувавши вищенаведеними обставинами та просила задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, до суду направив заяву про розгляд справи у його відсутність, зазначивши, що позов визнає та не заперечує проти його задоволення.

Судом встановлено, що 05.12.1993 року помер ОСОБА_2, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.4). Позивачка є спадкоємцем за заповітом, котрий не змінений та не скасований, що підтверджується копією заповіту (а.с. 5). Згідно витягу із рішення Міньковецької сільської ради №597 від 26.11.2009 року ОСОБА_2 були передані у приватну власність земельні ділянки: площею 0,25 га - для будівництва і обслуговування жилого будинку та господарських будівель, 0,26 га для ведення особистого підсобного господарства (а.с.6). Позивачка прийняла спадщину після ОСОБА_2, так як постійно обробляла земельні ділянки до та після смерті спадкодавця. Вказаний факт визнав відповідач та підтвердила свідок ОСОБА_3. Із заявою до державної нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 ніхто не звертався, згідно довідки державної нотаріальної контори (а.с. 10-11).

Суд, вислухавши позивачку та свідка, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обгрунтований та підлягає задоволенню.

За клопотанням позивачки суд не стягує судові витрати з відповідача.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212, 214, 215, 218, 256 ч.2 ЦПК України, ст. 328 ЦК України, ст. ст. 534, 549 ЦК 1963 року, ст.ст. 78, 79, 80, 81 ЗК України, суд, -

вирішив:

Позов задовольнити.

Встановити факт прийняття спадщини ОСОБА_1 після смерті ОСОБА_2, який помер 05.12.1993 року в с. Міньківці, Андрушівського району,; Житомирської області.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на приватизовані ОСОБА_2, згідно рішення виконкому Міньковецької сільської ради № 26 від 03.11.1993 року, земельні ділянки: розміром 0, 25 га - для будівництва і обслуговування жилого будинку та господарських будівель, та 0,26 га - для ведення особистого підсобного господарства, розташовані: с.Міньківці, вул. Левицького,14, Андрушівського району, Житомирської області, як на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_2, померлого 05.12.1993 року.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Житомирської області через Андрушівський районний суд шляхом подання заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів, з дня проголошення рішення та подання скарги протягом двадцяти днів після подання заяви.

Суддя:ОСОБА_4