Справа № 2-72/2010р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2010 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області у складі: головуючого судді Корюкіної М.П.

секретаря Капітан Т.В.,

з участю адвоката ОСОБА_1,

позивачки ОСОБА_2,

представника позивачки ОСОБА_3,

відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі, суду в м. Городенка справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, третьої особи без самостійних вимог нотаріуса Городенківського нотаріального округу ОСОБА_5 про визнання, не дійним договору дарування, визнання його удаваним, як такий, що містить ознаки обману та визнання договору як договір довічного утримання, а також розірвання цього договору та стягнення, моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулась із позовом до суду в якому просить визнати недійсним та скасувати договір дарування житлового будинку та земельної ділянки від 17.11.2004 року, що вчинено від імені ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 під впливом обману приватним нотаріусом Городенківського нотаріального округу, зареєстрованого в реєстрі за №2242. Просить стягнути на її користь 1500 грн. моральної не майнової шкоди. В процесі розгляду справи позивачка подала додаткову заяву в якій просить визнати договір дарування будинку та земельної ділянки між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 що посвідчений 17.11.2004 року приватним нотаріусом ОСОБА_5 удаваним, який одночасно містить в собі ознаки обману ОСОБА_2 з підстав попередньої змови між ОСОБА_4 та приватним нотаріусом ОСОБА_5 у зв'язку із цим просить відшкодувати в її користь моральну шкоду , в розмірі 10 тисяч солідарно за рахунок винної особи та просить?визнати такий договір як договір довічного утримання. Просить розірвати його, оскільки він укладений без істотних умов такого характеру договорів. Посилаючись на те, що ОСОБА_4 при фактичному укладенні договору не мав на меті його виконувати саме через договір довічного утримання (догляду), а мав на меті заволодіти майном ОСОБА_2, протиправно і заволодів. Також просить поновити строк на пред'явлення позову.

В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги та задовольнити. Суду пояснила, що чоловік її помер, сини в селі не жили тому своє майно подарувала ОСОБА_4 бо мала його за сина. Думала він буде доглядати її та допомагати їй, проте догляду не отримує з першого разу. Один раз ОСОБА_4 дав їй кілька кавунів, хоча вважає, що міг би більше допомогти. Також пояснила, що до нотаріуса ішла із ОСОБА_4В,. в інвентар бюро не ходила. Позов до суду подала по тій причині, що ОСОБА_4 повідомив, що вона чіпляється до його продавці. В нотаріальній конторі умови утримання не заявляла і нотаріус читав зміст укладення договору. Моральна шкода полягає в тому, що її обдурили, вона особа похилого віку, одинока, в даний час залишилась без житла, а тому просить задовольнити її у повному обсязі та стягнути в її користь 10 тисяч моральної шкоди з винної особи.

Представник позивачки ОСОБА_3 позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просить їх задовольнити у відповідності до закону, та просить задовольнити у відповідності до закону.

ОСОБА_4 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав. Суду, пояснив, що даних відносно договору довічного утримання не було і від нього не поступало. В той час мова тоді, ішла тільки про до дарування, оскільки його вподобала і він не заперечував у проживанні її до смерті. Гроші позивачці не давав і мова за них не ішла. Також пояснив, що частині земельної ділянки побудував магазин. Під час будівництва магазину позивачка претензій не висловлювала. Грошві позивачці не давав і мова про них не ішла. Коли будувався претензій не було, а появилось пізніше коли побудував магазин. Моральну шкоду не визнає, так як підстав нема задоволення не має, а тому просить в задоволенні позову, відмовити.

Приватний нотаріус ОСОБА_5 позовні вимоги не визнав. Суду пояснив, що у листопаді 2004 році до нього звернулася ОСОБА_2 і ОСОБА_4 ОСОБА_2 повідомила, що від неї відмовились діти і вона хоче подарувати належне їй майно ОСОБА_4 Договір дарування укладала добровільно взаємною згодою. Для підтвердження свого доброго відношення ОСОБА_4 написав заяву, що ОСОБА_2 буде жити довічно в житловому будинку. Як нотаріус він тільки посвідчив договір та роз'яснив позивачці наслідки, що під час укладення договору дарування, майно перейде до іншої особи. Також пояснив, що між договором довічного утримання і договором дарування відмінність. На що ОСОБА_2 йому повідомила, що до ОСОБА_4 ставиться як до рідного сина. Зокрема в договорі довічного утримання закладаються умови, які необхідно виконувати, а при договорі дарування такі умови не вказуються. Також пояснив, що у БТІ документи замовлялись за її заявою.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, заслухавши пояснення сторін суд вважає, що позов не підлягає до задоволення, виходячи із таких підстав: ОСОБА_2. маючи на праві власності житловий будинок та земельну ділянку в с. Ясенів Пільний по вул.Січових Стрільців, 53 Городенківського району подарувала його 17.11.2004 року ОСОБА_4 Посвідчив зазначений договір дарування ОСОБА_5 Позивачка просить визнати та скасувати договір дарування, так як мав місце обман який полягає в тому, що вона мала намір укласти договір довічного утримання, однак був укладений договір дарування. Просила визнати його договором довічного утримання і розірвати його як такий, що не виконується. Вважає договір дарування удаваною угодою, яка містить ознаки обману.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. В обгрунтування своїх вимог позивачка дала власні пояснення, про те, що вона з ОСОБА_4 була в хороших відносинах, вважала його своїм сином і тому уклала зазначений договір. В нотаріальній конторі умови утримання та догляду в договорі та в чому повинно бути довічне утримання не зазначали. Зміст укладеної угоди нотаріус прочитав і вона його особисто підписала. Наведене свідчить проте, що остання погоджувалася зі змістом правочину. За період укладеного договору дарування, відповідач дав їй кілька кавунів і ніяких дій не вчиняв. Позивачка теж зазначила, відповідач на земельній ділянці без зміни цільового призначення збудував магазин, має доходи та не надає їй допомоги.. Аналізуючи пояснення позивачки яким вона обґрунтовує вимоги не доводить про укладення договору довічного утримання. Згідно договору довічного утримання власник майна передає майно іншому , а той повинен надавати утриманя.

Відповідно до ст.744 ЦК України, за договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужував) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину. Інше нерухоме майно, або рухоме майно, яке має значну цінність взамін чого набувач зобов'язується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно. Позивачка, не навела суду підстав проте, що відповідач ОСОБА_4 повинен надавати утримання та не зазначила в чому воно полягає на час укладення угоди. Сам факт надання догляду позивачка не підтвердила ні в перших роках укладення договору дарування , ні після його укладення. А тому не має підстав вважати, що мало місце укладення договору довічного утримання.

Відповідно до ст. 57 ЦПК доказами є пояснення сторін і свідків та письмові докази. За клопотанням позивачки судом допитано свідка ОСОБА_6, яка. працює в БТІ, де вона пояснила, що ОСОБА_2 особисто робила заявку на відчуження будинку і інших доказів позивачка не навела.

В силу ст.15 ЦПК України, захисту підлягає порушене право. За таких обставин позивачка не навела та не представила доказів щодо довічного утримання, а також судом не здобуто доказів для підтвердження позовних вимог. А тому в їх задоволенні слід відмовити.

Одночасно позивачка просила відшкодувати завдану їй моральну шкоду в сумі 10 тисяч грн. Завдана шкода полягає як у незаконному укдаденні договору дарування, оскільки вона особа похилого віку. На підтвердження даної вимоги позивачка доказів не навела, а пояснила, що вона особа похилого віку, одинока і залишилась без житла. За таких обставин в задоволенні в цій частині позовних вимог слід теж відмовити за недоведеністю.

На підставі ст.ст.23, 203, 215, 230, 235, .744, 755, 1167 ЦК !України, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212, 214-215, 218 ЦПК України, суд

ВИРІШИ В:

В задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_4, третьої особи без самостійних вимог нотаріуса Городенківського нотаріального округу ОСОБА_5 про визнання договору дарування , визнання його удаваним, як такий, що містить ознаки обману та визнання договору як договір довічного утримання, а також в розірванні цього договору та стягнення моральної шкоди - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляцій по суду Івано-Франківської області через Городенківський районний суд шляхом подачі 10-ти денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

Суддя: Корюкіна М.П.