Рівненський міський суд Рівненської області
Справа № 2 - 4264/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2010 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Цвіркун О.С.

за участю секретаря Власюк О.В.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача - ОСОБА_2 житлово-комунального господарства виконавчого комітету Рівненської міської ради ОСОБА_3

представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів - КП «Рівненське міське бюро технічної інвентаризації» ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2 житлово-комунального господарства виконавчого комітету Рівненської міської ради, ОСОБА_6, яка діє як в своїх інтересах, так і інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_7 та ОСОБА_8, ОСОБА_9, яка діє як в своїх інтересах, так і інтересах неповнолітніх ОСОБА_10 та ОСОБА_11, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів КП РМБТІ про визнання незаконним та скасування в частині наказу, про визнання недійсним свідоцтва про право власності на житло,

ВСТАНОВИВ:

В своїй позовній заяві позивач просить визнати незаконним та скасувати наказ ОСОБА_2 житлового господарства виконавчого комітету Рівненської міської ради за № 345 від 06.12.1999 року в частині видачі свідоцтва про право власності на житло АДРЕСА_1 ОСОБА_12, ОСОБА_9, ОСОБА_5, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_6 та визнати недійсним видане на його підставі свідоцтво про право власності на житло від 06.12.1999 року АДРЕСА_2 на імя ОСОБА_13, ОСОБА_9, ОСОБА_5, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_6.

В подальшому представник позивача ОСОБА_1 уточнив позовні вимоги та просив визнати незаконним з моменту прийняття та скасувати наказ ОСОБА_2 житлового господарства виконавчого комітету Рівненської міської ради за № 345 від 06.12.1999 року в частині передачі у власність АДРЕСА_1 ОСОБА_12, ОСОБА_9, ОСОБА_5, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_6 та визнати недійсним видане на його підставі свідоцтво про право власності на житло від 06.12.1999 року кв. № 5 в буд. № ЗО по вул. О.Дундича в місті Рівне на імя ОСОБА_13, ОСОБА_9, ОСОБА_5, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_6.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача ОСОБА_1 суду надав пояснення, які повністю співпадають з обставинами викладеними у позові. В засіданні наголосив, що заяву на приватизацію вказаної квартири позивач не підписував, особистої письмової згоди на приватизацію не давав, оскільки наміру на приватизацію наведеної квартири він не мав тому, що перебуває на службі і мав намір отримати службове житло. Просив позов задовольнити повністю.

Представник відповідача ОСОБА_2 житлово-комунального господарства виконавчого комітету Рівненської міської ради ОСОБА_3 позов не визнала та суду пояснила наступне. Наказ ОСОБА_2 житлового господарства виконавчого комітету Рівненської міської ради за № 345 від 06.12.1999 року в частині передачі у власність кв. № 5 в буд. № ЗО по вул. О.Дундича в місті Рівне Бацюк ОСОБА_12, ОСОБА_9, ОСОБА_5, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_6 є таким, що винесений із дотриманням всіх норм чинного законодавства. Відтак і видане на його підставі свідоцтво про право власності на житло від 06.12.1999 року АДРЕСА_2 на імя ОСОБА_13, ОСОБА_9, ОСОБА_5, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_6 не підлягає визнанню судом недійсним. Просила в задоволенні позову відмовити повністю.

Відповідачі ОСОБА_6, яка діє як в своїх інтересах, так і інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_7 та ОСОБА_8 та ОСОБА_9, яка діє як в своїх інтересах, так і інтересах неповнолітніх ОСОБА_10 та ОСОБА_11 в судове засідання не зявилися, про час та місце судового розгляду справи повідомлялися належним чином. Крім того, зазначені відповідачі подали до суду заяви про визнання позову з обставин викладених у ньому та просили провести розгляд справи у їх відсутності з одночасним задоволенням позовних вимог.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів - КП «Рівненське міське бюро технічної інвентаризації» ОСОБА_4 проти задоволення позову заперечив. Зазначив, що органами місцевого самоврядування при прийнятті спірного наказу було дотримано всієї необхідної законодавчої процедури та не було порушено норм чинного законодавства, які б слугували підставою для скасування такого наказу. Просив у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Заслухавши пояснення представників сторін, представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_3 є приватизованою на підставі наказу ОСОБА_2 житлового господарства виконавчого комітету Рівненської міської ради за № 345 від 06.12.1999 року та передана у спільну сумісну власність ОСОБА_13, ОСОБА_9, ОСОБА_5, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_6.

З оглянутого в судовому засіданні свідоцтва про право власності на житло від 06.12.1999 року вбачається, що вказане житлове помешкання належить на праві спільної сумісної власності - ОСОБА_13, ОСОБА_9, ОСОБА_5, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_6.

При вирішенні даної справи судом взято до уваги й той факт, що 05 грудня 2008 року одна із наведених співвласників квартири, а саме - ОСОБА_13 померла, що стверджується свідоцтвом про смерть.

З позовної заяви ОСОБА_5 та пояснень представника позивача судом встановлено, що ОСОБА_5 про наявність спірного наказу та свідоцтва стало відомо лише в січні 2010 року. Заяву на приватизацію вказаної квартири ОСОБА_5 не підписував. Тобто він особистої письмової згоди на приватизацію не давав, тим більше наміру на приватизацію наведеної квартири він не мав тому, що перебуває на службі і мав намір отримати службове житло. Приватизацію наведеного нерухомого майна було здійснено без згоди позивача та його ініціативи. Такі обставини ствердженні й заявами відповідачів ОСОБА_6 та ОСОБА_9, які знаходяться у справі. При цьому судом при вирішенні даної справи взято до уваги, що зворотного представником відповідача ОСОБА_3 та представником третьої особи ОСОБА_4 в суді доведено не було.

Судом встановлено, що наказом № 345 від 06.12.1999 року ОСОБА_2 житлового господарства виконавчого комітету Рівненської міської ради було затверджено спільну заяву всіх повнолітніх на той момент мешканців квартири (зареєстрованих у ній) про приватизацію державного житла і надано право на приватизацію квартири № 5 в буд. № ЗО по вул. О.Дундича в м. Рівне Бацюк ОСОБА_12, ОСОБА_9, ОСОБА_5, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_6. В подальшому на підставі наведеного спірного наказу органу місцевого самоврядування було й оформлено свідоцтво про право власності на житло від 06.12.1999 року яким встановлено, що житлове помешкання про яке йшла мова вище, належить на праві спільної сумісної власності - ОСОБА_13, ОСОБА_9, ОСОБА_5, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_6.

Відповідно до правових положень Закону України „Про приватизацію державно житлового фонду передача займаних квартир (будинків) здійснюється в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сімї, які постійно мешкають в даній квартирі(будинку), в тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, з обов'язковим визначенням уповноваженого власника квартири (будинку).

Відповідно до чинного законодавства України, зокрема, ст. 345 ЦК України фізична або юридична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що є в комунальній власності.

При ухваленні рішення суду, судом взято до уваги й той факт, що перевіряти тотожність підписів на заяві не відноситься до компетенції органу приватизації.

У відповідності до вимог ст.ст. 21 та 393 ЦК України правовий акт органу державної влади або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові визнається судом незаконним та скасовується.

У звязку із тим, що в судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_5 спільну заяву на приватизацію квартири АДРЕСА_4 не підписував, про її оформлення нічого не знав та не виявляв бажання стати власником такого помешкання шляхом його приватизації, то позовні вимоги підлягають до повного задоволення.

Керуючись ст.ст. 16. 21 та 345 ЦК України; Законом України „Про приватизацію державно житлового фонду; ст.ст. 60, 212, 214 та 215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_5 задовольнити повністю.

Визнати незаконним з моменту прийняття та скасувати наказ ОСОБА_2 житлового господарства виконавчого комітету Рівненської міської ради за № 345 від 06.12.1999 року в частині передачі у власність АДРЕСА_1 ОСОБА_12. ОСОБА_9. ОСОБА_5, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_6 та визнати недійсним видане на його підставі свідоцтво про право власності на житло від 06.12.1999 року АДРЕСА_2 на імя ОСОБА_13, ОСОБА_9, ОСОБА_5, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_6.

Судові витрати залишати за ОСОБА_5.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк встановлений ст. 294 ЦПК України, рішення суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд шляхом подання протягом десяти днів з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження з наступним поданням апеляційної скарги протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Рішення також може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги без подання заяви про апеляційне оскарження, але у строк встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя О.С. Цвіркун