Немирівський районний суд Вінницької області
Справа №2-8/10
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.02.2010 року Немирівський районний суд

Вінницької області

В складі головуючого судді Безрученко А.М.

При секретарі Андрущак Л.П.

З участю адвокатів ОСОБА_1, ОСОБА_2

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Немирів цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 міської ради про визнання державного акта на право приватної власності на землю ІІІ-ВН № 048864 від 15 жовтня 2001 року частково недійсним та визнання права користування за позивачем на 115 м. кв. земельної ділянки, розташованої під сараєм.

ОСОБА_4 до ОСОБА_3, ОСОБА_5 міської ради, третьої особи без самостійних вимог ОСОБА_6 регіональної філії центру Державно земельного кадастру: про визнання частково недійсним рішення сесії ОСОБА_5 міської ради та визнання частково недійсним Державного акту на право власності на земельну ділянку.

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_3 звернулась до суду із даним позовом, мотивуючи тим, що вона проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1 , у будинку є 4 квартири, її співвласниками були ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_5 районний центр зайнятості населення. ОСОБА_3 стала власником частини будинку на підставі договору дарування від 12.08.1952 р., згідно з яким ОСОБА_9 подарував її 33% житлового будинку і деревяний сарай під залізним дахом.

Рішенням Немирівського районного суду від 12.08.1955 року за нею визнано право власності на частину будинку та сарай, що становило 31,42% будинковолодіння.

По рішенню Вінницького обласного суду від 12.04.1961 року ОСОБА_3 стала власником 18,25 % будинковолодіння, оскільки по рішенню від ОСОБА_3 відійшло 13.17.% будинковолодіння на користь ОСОБА_10. 31.42- 13.17 =18.25%

Відповідно договору купівлі - продажу від 6.08.1987 р. ОСОБА_3 купила у ОСОБА_5 міської ради 2/25% житлового будинку.

По договору купівлі - продажу від 18.07.1994 року ОСОБА_3 купила у ОСОБА_7

1/25 частин житлового будинку.

На підставі даних угод ОСОБА_3 стала власником 30/100 частин будинковолодіння.

16.10.1997року між співвласниками будинку № 24 по вулиці Леніна м. Немирів була укладена угода про порядок користування земельною ділянкою, що закріплена за даним будинком, згідно якої за нею було закріплено земельну ділянку розміром 0,102 га, за ОСОБА_7 - 0,0576 га, за ОСОБА_11 - 0,0302 га та за ОСОБА_5 центром занятості - 0,013 га.

Проте рішенням ОСОБА_5 міської ради від 17 грудня 1997 р. ОСОБА_7 було надано в користування земельну ділянку площею 0,062 га, а 21 травня 1998 року видано державний акт на право приватної власності на цю земельну ділянку.

10жовтня 2001 року ОСОБА_7 подарувала належні їй 37/100 частин житлового будинку та земельну ділянку площею 0,062 га. відповідачці ОСОБА_4

В цей же день без її відома і згоди було складено протокол погодження та закріплення меж належної ОСОБА_4 земельної ділянки розміром 0,062 га, а 15 жовтня 2001 року відповідачці видано державний акт на право приватної власності на земельну ділянку.

В 2004 році дізналась, що земельна ділянка під сараєм відійшла ОСОБА_4 і довідалась про порушення свого права.

Оскільки розташована під належним їй сараєм земельна ділянка площею 115 кв.м., яку вона не приватизувала, але якою продовжувала користуватися, була безпідставно передана у приватну власність спочатку ОСОБА_7, а пізніше ОСОБА_4 позивач ОСОБА_3 проситьвизнати частково недійсним виданий на імя ОСОБА_4 державний акт від 15 жовтня 2001 року на право власності на земельну ділянку площею0,062 га, зменшити право власності ОСОБА_4 на земельну ділянку на 115 м. кв. та передати спірну земельну ділянку у її користування.

Відповідач ОСОБА_4І, вона і позивач звернулася до суду із зустрічним позовом, в якому зазначила , рішенням 8 сесії 5 го скликання ОСОБА_5 міської ради від 20 квітня 2007 року на імя відповідачки ОСОБА_3 видано державний акт на право власності на земельну ділянку розміром 0,0249 га, що розташована по вулиці Леніна, 24 м. Немирів для ведення особистого селянського господарства.

Вважає, що державний акт видано з грубим порушенням вимог Інструкції Про порядок складання, видачі, реєстрації і збереження Державних актів на право власності на землю, яка затверджена наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 15.04.1993 р. № 28 а саме: межі земельної ділянки, яка приватизована на імя ОСОБА_3 не погоджені з нею, як суміжним землекористувачем.

Однією із підстав видачі державного акту на право власності на земельну ділянку на імя ОСОБА_3 було рішення Немирівського районного суду від 12.07.2006 року та ухвала апеляційного суду Вінницької області від 24.01.2007 року, яке було задоволено позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання частково недійсним Державного акту на право приватної власності на землю від 15.10.2001 р.

Вказаний Державний акт було визнано частково недійсним, зменшено розмір приватизованої земельної ділянки на 105,78 кв.м.

Ухвалою Верховного Суду України від 13.08.2008 р. вищезазначені судові рішення були скасовані.

Тому ОСОБА_4 просить визнати частково недійсними рішення 8 сесії 5 скликання ОСОБА_5 міської ради від 20 квітня 2007 року щодо видачі Державного акту на імя ОСОБА_3 на земельну ділянку розміром 0,0249 га по вулиці Леніна, 24 м. Немирів та державний акт на право власності на земельну ділянку розміром 0,0249 га по вулиці Леніна, 24 м. Немирів на імя ОСОБА_3

В судовому засіданні позивач ОСОБА_3 позовні вимоги підтримала і просила зменшити право власності на земельну ділянку з 115 м2 на 80 м2 кв.

Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_4 не визнала мотивуючи тим, що сарай який знесла самовільно ОСОБА_4 і земельна ділянка під даним сараєм належить її відповідно до договору дарування від 12.08.1952 р., по якому ОСОБА_12 подарував її 33% будинку і сарай. Вважає, ОСОБА_4 приватизувала земельну ділянку яка була під сараєм незаконно .

Тому в позові ОСОБА_4 просила відмовити.

Відповідач ОСОБА_4, вона і позивач позовні вимоги ОСОБА_3 не визнала, мотивуючи тим, що 11.10.2001 р. ОСОБА_7 подарувала її 37/100 частин житлового будинку в м. Немирів, по вулиці Леніна, 24 та земельну ділянку площею 0,062 га.

На підставі даного договору дарування отримала державний акт на право приватної власності на землю.

Вважає, що дана земельна ділянка належить її на законних підставах. Просила в позові ОСОБА_3 відмовити за пропуском строку позовної давності.

Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_4 підтримала і просила їх задовольнити, мотивуючи тим, що рішенням Немирівського районного суду від 12.07.2006 р. та ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 29.11.2006 року державний акт на право приватної власності на землю від 15.10.2001 року на її імя визнано частково недійсними, зменшено її розмір земельної ділянки фактично на 80 кв.м, які передано у власність ОСОБА_3

Ухвалою Верховного Суду України від 13.08.2008 року рішення Немирівського районного суду та апеляційного суду Вінницької області скасовано.

Таким чином, до Державного акту, виданого на імя ОСОБА_3 на земельну ділянку розміром 0,0249, розташованої в м. Немирів по вулиці Леніна, 24 включено безпідставно земельну ділянку розміром 80 кв.м, яка належала її на праві приватної власності.

В цій частині Державний акт серії ЯБ № 721570 на імя ОСОБА_3 ОСОБА_4 просила визнати частково недійсним.

З даних підстав визнати частково недійсними і рішення 8 сесії 5 скликання ОСОБА_5 міської ради від 20.04.2007 року.

Представник відповідача ОСОБА_5 міської ради ОСОБА_13 позов ОСОБА_3 визнала повністю, а позовні вимоги ОСОБА_4 не визнала, мотивуючи тим, що в 1998 році

ОСОБА_7 було видано державний акт на право приватної власності на землю, в який помилково включено 115 кв.м землі, яка була під сараєм ОСОБА_3 В послідуючому дану земельну ділянку ОСОБА_7 продала ОСОБА_4.

На час приватизації земельної ділянки ОСОБА_3 були рішення Немирівського районного суду та апеляційного суду Вінницької області.

В судове засідання представник відповідача ОСОБА_6 регіональної філії центру державного земельного кадастру не зявився, який належним чином повідомлений, про причину неявки суд не має відомостей.

Зясувавши обставини справи в межах наданих доказів суд дійшов висновку позов ОСОБА_3 слід задовольнити, а в позові ОСОБА_4 слід відмовити з наступних підстав.

На підставі договору дарування від 12.08.1952 року ОСОБА_3 стала власником 33% частини будинку і деревяного сарая під залізним дахом, (а/с 4).

Рішенням Немирівського районного суду від 12.08. 1955 р. за нею визнано право власності на частину будинку та сарай, що становило 31/42 будинковолодіння (а/с 7).

По рішенню Вінницького обласного суду від 12.04.1961 року ОСОБА_3 стала власником 18,25% будинковолодіння, оскільки по рішенню від ОСОБА_3 відійшло 13,17% будинковолодіння на користь ОСОБА_10 (31,42-13,17 =18,25%). (а/с 69-71).

Відповідно договору купівлі - продажу від 6.08.1987 року ОСОБА_3 придбала у ОСОБА_5 міської ради 2/25% житлового будинку та по договору купівлі-продажу від 18.07.1994 р. придбала у ОСОБА_7 О.Г.1/25% частин житлового будинку (а/с 6, 172 -173).

На підставі даних угод ОСОБА_3 стала власником 30/100 частин будинковолодіння.

16.10.1997р. між співвласниками будинку № 24 по вулиці Леніна м. Немирів була укладена угода про порядок користування земельною ділянкою, що закріплена за даним будинком, згідно якої за ОСОБА_3 закріплено земельну ділянку розміром 0,102 га, за ОСОБА_8 - 0,032 га, ОСОБА_7 - 0,0576 га, ОСОБА_5 центром зайнятості - 0,013 га. (а/с 12).

Проте рішенням ОСОБА_5 міської ради від 17 грудня 1997 року ОСОБА_7 було надано в користування земельну ділянку площею 0,062 га, і 21 травня 1998 року видано державний акт на право приватної власності на земельну ділянку, (а/с 15,17).

10жовтня 2001 року ОСОБА_7 подарувала належний 37/100 частин житлового будинку та земельну ділянку площею 0,062 га відповідачці ОСОБА_4 (а/с 18,19).

Цього дня без відома і згоди ОСОБА_3 було складено протокол погодження та закріплення меж належної ОСОБА_4 земельної ділянки розміром 0,062 га (а/с 20).

15 жовтня 2001 року ОСОБА_4 видано державний акт на право приватної власності на земельну ділянку (а/с 21).

В липні 2004 року позивач ОСОБА_3 дізналася, що земельна ділянка під сараєм відійшла ОСОБА_4, довідалась про порушення її права. 8.07.2004 р. звернулась до суду про захист свого порушеного права (а/с 1 а). Отже позивачкою ОСОБА_3 дотримано строку звернення до суду за захистом порушеного права.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_14 пояснив, 21.02.2005 р. проводив обмір земельної ділянки № 24 по вулиці Леніна м. Немирів про що склав план земельної ділянки (а/с 102). На той час на спірній земельній ділянці був сарай, який відображено на плані. Даний сарай був виведений із будівель, як малоцінний.

Свідки ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20 суду повідомили, спірний сарай був власністю ОСОБА_3 У 2005 році даний сарай було розібрано ОСОБА_4 при допомозі свого сина і найманих працівників, (акт від 5 лютого 2005 року а/с 99);

Наявність сарая підтверджується довідкою Тульчинського МБТІ № 320 від 14.05.2005 року в якій зазначено, станом на 4.02.2005 р. сарай під літ. Д знаходиться у ветхому стані (а/с 101).

Згідно плану земельної ділянки площа сараю літ. Д складає 16,4 х 4 = 65,6 кв.м. План складено 21.02.2005 р. спеціалістом Тульчинського МБТІ ОСОБА_14 (а/с 102).

Наявність сарая та належність його у власності ОСОБА_3, який в послідуючому самовільно розібрано ОСОБА_4 за допомогою свого сина і найманих працівників підтверджується також копією вироку Немирівського районного суду від 3.08.2006 року та копією ухвали колегії суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Вінницької області від 29.11.2006 р. щодо ОСОБА_4, які не відмінено та не змінено, (а/с 252 - 253, 254).

При оформленні Державного акту на право приватної власності на землю, на імя ОСОБА_7 ОСОБА_5 міською радою дійсно була допущена помилка, що підтверджується показамипредставника відповідача ОСОБА_13, свідків ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, позивача ОСОБА_3.

Протокол погодження та закріплення меж був складений без відома та згоди позивача, підтверджується її показами та показами свідка ОСОБА_15 який повідомив, що поставив в протоколі свій підпис в замін підпису позивача.

Виходячи з вищенаведеного суд вважає визнати частково недійсним державний акт III - ВН № 048864 від 15.10.2001р. виданий ОСОБА_5 міською радою на імя ОСОБА_4 на право приватної власності на земельну ділянку розміром 0,0620 га, зменшивши розміри земельної ділянки на 80 кв.м і передати земельну ділянку розміром 80 кв.м яка була розташована під сараєм позивачки ОСОБА_3 і безпідставно зарахована до земельної ділянки відповідачки ОСОБА_4 - ОСОБА_3

В позові ОСОБА_4 відмовити з вищенаведених підстав.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 57 - 66, 209 - 215 ЦПК України, ст. ст. 88, 89, 103, 140, 152,155, 158 ЗК України, ст. 378 ЦК України суд, -

РІШИВ :

Позов ОСОБА_3 задовольнити. Державний акт на право приватної власност на землю III - ВН № 048864 від 15.10.2001 року виданий ОСОБА_5 міською радою на імя ОСОБА_4 визнати частково недійсним.

Визнати за ОСОБА_3 право користування земельною ділянкою в розмірі 80 кв. м., яка знаходилася під сараєм, що належав її на праві приватної власності.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 300 гривень за надання правової допомоги.

В позові ОСОБА_4 до ОСОБА_3, ОСОБА_5 міської ради, третьої особи без самостійних вимог ОСОБА_6 регіональної філії центру державного земельного кадастру про визнання частково недійсним рішення сесії ОСОБА_5 міської ради та визнання частково недійсним Державного акту на право власності на земельну ділянку - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Вінницької області протягом 20 днів з дня подання заяви про апеляційне скарження , яка може бути подана протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Суддя.