Києво-Святошинський районний суд Київської області
Справа № 2-1310/10
РІШЕННЯ

Іменем України

05.07.2010 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді: Ковальчук Л.М.,

при секретарі: Гуменній Ю.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Відділ громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Києво-Святошинського РВ ГУ МВС України в Київській області про позбавлення права користування жилим приміщенням та зняття з реєстрації, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ОСОБА_3, третя особа Орган опіки та піклування виконавчого комітету Вишневої міської ради про визнання договору міни недійсним,

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2008 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2, який неодноразово уточнювала, і в якому посилалась на те, що їй згідно договору міни, укладеного 29 серпня 2008 року між нею та ОСОБА_3, належить на праві власності квартира АДРЕСА_1, в якій, крім неї, зареєстрований ОСОБА_2, який є колишнім чоловіком колишньої власниці даної квартири ОСОБА_3 Однак фактично він не проживає за місцем реєстрації. Оскільки права ОСОБА_2 були похідними від прав попередньої власниці зазначеної квартири, то з припиненням права власності на спірну квартиру ОСОБА_3 припиняється право на житло ОСОБА_2 Відповідач ОСОБА_2 свою реєстрацію та намаганнями незаконно потрапити до житла протиправно перешкоджає їй у здійсненні її права власності на нерухоме майно, вона не може вільно, без перешкод розпоряджатися належною їй на праві приватної власності квартирою.

Враховуючи викладене, ОСОБА_1 просила усунути перешкоди в користуванні жилим приміщенням шляхом зняття з реєстрації ОСОБА_2 в спірній квартирі та визнати його таким, що втратив право користування спірною квартирою з підстав, передбачених ст. 41 Конституції України, ст. ст. 319, 321, 325, 386, 391 ЦК України, ст. ст. 64, 150, 169 ЖК України та ст. 7 Закону України „Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні.

У лютому 2010 року позивач ОСОБА_1 подала суду заяву про уточнення позовних вимог на підставі вимог ст. 31 ЦПК України, в якій з посиланням на вимоги ст. ст. 3, 41, 59, 124 Конституції України, ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась 17 липня 1997 року відповідно до Закону від 17 липня 1997 року „Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції, ст. ст. 16, 316, 317, 319, 321, 328, 379, 382, 383, 386, 391, 405 ЦК України, ст. ст. 9, 64, 150, 156, Житлового кодексу України, ст. ст. 3, 7 Закону України „Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні, просила усунути перешкоди у здійсненні нею права власності, що перешкоджають їй належним чином користуватися та розпоряджатися своїм майном, а саме квартирою № 26 в будинку № 1а по вул. Балукова в м. Вишневе, Києво-Святошинського району, позбавити ОСОБА_2 права користування жилим приміщенням в квартирі АДРЕСА_2, зобовязати ВГІРФО Києво-Святошинського РВ ГУ МВС України в Київській області зняти з реєстрації місця проживання квартири АДРЕСА_3 ОСОБА_2, а також стягнути з нього на її користь понесені витрати по сплаті судового збору, витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи та витрат на надання правової допомоги.

У квітні 2010 року ОСОБА_2 звернувся із зустрічним позовом до ОСОБА_4, третя особа Орган опіки та піклування при виконкомі Вишневої міської ради Київської області про визнання договору міни недійсним, посилаючись на те, що до укладення договору міни 29 серпня 2008 року в спірній квартирі проживали та були зареєстровані ОСОБА_3 (його колишня дружина), він проживав та був зареєстрований як член сімї з 4 листопада 2004 року, та їхній син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 проживав та був зареєстрований як член сімї з 31 травня 2005 року.

29 серпня 2008 року ОСОБА_3 (його колишня дружина) разом із своєю матірю ОСОБА_1 з метою приховання дійсної мети-позбавлення його права користування квартирою уклали договір міни квартири у м. Вишневому на будинок в м. Хотин Чернівецької області. За умовами даного договору ОСОБА_3 обміняла квартиру у м. Вишневому, яка належить їй, на будинок в. м. Хотин, який належав її матері ОСОБА_1

Для отримання дозволу від органу опіки та піклування на укладення договору міни житла ОСОБА_3 повинна була звернутись до Вишневої міської ради. Згоди на обмін квартири орган опіки та піклування не надавав. Дозволу на зміну місця проживання та реєстрації її малолітнього сина ОСОБА_5 та згоди на здійснення договору міни як в письмовій так і усній формі він також не надавав. Таким чином приватний нотаріус не мав права посвідчувати договір міни, так як не було дозволу від нього як батька дитини на укладення зазначеного договору та дозволу від опікунської ради м. Вишневого.

Враховуючи викладене, ОСОБА_2 на підставі вимог ст. 160, ч. ч. 2,5 ст. 177 СК України, ст. ст. 71, ч. 3 ст. 215, ст. 224 ЦК України просив визнати договір міни від 29 серпня 2008 року, посвідчений приватним нотаріусом Хотинського районного округу Чернівецької області ОСОБА_6, реєстровий № 1577, недійсним.

Ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду від 16 квітня 2010 року зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 обєднано в одне провадження з первісним позовом ОСОБА_1

Ухвалою суду від 3 червня 2010 року судом притягнуто до участі у справі в якості співвідповідача ОСОБА_3 за зустрічним позовом ОСОБА_2.

Ухвалою судді від 25 червня 2010 року накладено арешт на квартиру АДРЕСА_4, яка належить ОСОБА_1 на підставі договору міни № 1577 від 29 серпня 2008 року, посвідчений приватним нотаріусом Хотинського районного нотаріального округу Чернівецької області ОСОБА_6

У квітні 2010 року ОСОБА_1 подала суду заяву, в якій просила стягнути з ОСОБА_2 на її користь понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 21,25 грн., 15 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, 18349,60 грн. понесених витрат на надання правової допомоги.

Судом відповідно до вимог ч. 4 ст. 10, ст. 31 ЦПК України розяснено представнику позивача ОСОБА_1 право уточнити позовні вимоги.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позов підтримав та просив задовольнити, зустрічний позов ОСОБА_2 не визнав та заперечував проти його задоволення.

У судовому засіданні ОСОБА_2 заявлений зустрічний позов підтримав у повному обсязі та просив його задовольнити, позов ОСОБА_1 не визнав та заперечував проти його задоволення.

У судовому засіданні відповідач за зустрічним позовом ОСОБА_2 ОСОБА_3 зустрічний позов ОСОБА_2 не визнала та заперечувала проти його задоволення, позов ОСОБА_1 підтримала та просила його задовольнити.

У судове засідання представник органу опіки та піклування виконавчого комітету Вишневої міської ради не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі.

Представник третьої особи Відділу громадянства, імміграції і реєстрації фізичних осіб Києво-Святошинськкого РВ ГУ МВС України в Київській області у судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи третя особа повідомлялася належним чином, третя особа надіслала суду заяву про розгляд справи у відсутності представника Відділу ГІРФО Києво-Святошинського РВ ГУ МВС України в Київській області.

Суд, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню частково, в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_7 слід відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що за договором міни від 29 серпня 2008 року ОСОБА_3 здійснила обмін належної їй на праві власності квартири № 26, що знаходиться у будинку № 1а по вул. Балукова у м. Вишневе Києво-Святошинського району на жилий будинок з належними до нього будівлями та спорудами за № 8, розташованого по провулку Шинкаренка у м. Хотині Чернівецької області, який належав на праві власності ОСОБА_1

Згідно довідки КП „Управління міським господарством Вишневої міської ради від 20 жовтня 2008 року № 1503 у квартирі АДРЕСА_5 зареєстровані з 23 липня 2008 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 4 листопада 2004 року.

Згідно копії свідоцтва про одруження ОСОБА_3 та ОСОБА_2 з 18 вересня 2004 року перебували у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу подружжя має сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, що стверджується свідоцтвом про народження. 6 лютого 2007 року шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу.

Рішенням опікунської ради Хотинської районної державної адміністрації від 28 серпня 2008 року № 7-20/2008 надано згоду ОСОБА_3 на право укладення договору міни нерухомого майна-квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_6 та знаходиться у її власності, на будинок, що знаходиться за адресою: м. Хотин, пров. Шинкаренка, 8. Малолітній ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, буде зареєстрований, проживати та мати право користування жилим будинком, який знаходиться за адресою: м. Хотин, пров. Шинкаренка, 8.

Відповідно до довідки КП „Управління міським господарством Вишневої міської ради від 28 травня 2010 року № 1045 ОСОБА_3 проживала і була прописана за адресою: АДРЕСА_7 з 7 жовтня 2003 року по 23 липня 2008 року, її син ОСОБА_5 був прописаний з 31 травня 2005 року по 23 липня 2008 року.

Згідно довідки виконавчого комітету Хотинської міської ради від 25 червня 2010 року № 2510 ОСОБА_3 та її син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, прописані за адресою: м. Хотин, пров. Шинкаренка, 8а.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 проживав у ІНФОРМАЦІЯ_3 а у м. Вишневому , яка належала на праві власності його колишній дружині ОСОБА_3, на правах члена її сімї як її чоловіка, з яким вона була у зареєстрованому шлюбі з 18 вересня 2004 року.

Право користування ОСОБА_2 спірним жилим приміщенням в даній квартирі було обумовлене наявністю сімейних відносин з власником квартири ОСОБА_3 і спільним з нею проживанням.

29 серпня 2008 року ОСОБА_3 здійснила обмін належної їй на праві власності даної квартири № 26, що знаходиться у будинку № 1а по вул. Балукова у м. Вишневе Києво-Святошинського району на жилий будинок з належними до нього будівлями та спорудами за № 8, розташованого по провулку Шинкаренка у м. Хотині Чернівецької області, який належав на праві власності ОСОБА_1

Зі зміною власника вказаної квартири відповідно змінився правовий статус відповідача ОСОБА_2, право проживання якого в даній квартирі було похідним від права колишнього власника квартири ОСОБА_3 По відношенню до нового власника квартири ОСОБА_1 відповідач ОСОБА_2 не є ні членом, ні колишнім членом сімї. Оскільки право ОСОБА_2 було похідним від прав власника, то з припиненням права власності на спірну квартиру ОСОБА_3 припиняється право на житло й у відповідача ОСОБА_2

Ставши власником даної квартири ОСОБА_1, як власник, визначає своє право володіння й розпорядження власністю.

З пояснень сторін в судовому засіданні та наявних письмових доказів у справі вбачається, що відповідач ОСОБА_2 зареєстрований у ІНФОРМАЦІЯ_4, однак як пояснив сам відповідач ОСОБА_2 і підтвердив в судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 відповідач ОСОБА_2 в спірному жилому приміщенні не проживає більше 3 років.

За таких обставин суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню частково, а саме в частині щодо зобовязання Відділу ГІРФО Києво-Святошинського РВ ГУ МВС України в Київській області зняти з реєстрації ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_8 позов підлягає задоволенню.

Щодо заявлених вимог позивача ОСОБА_1 щодо позбавлення ОСОБА_2 права користування жилим приміщенням в квартирі АДРЕСА_2, то суд відмовляє в цій частині позову, оскільки як пояснили сторони в судовому засіданні ОСОБА_2 у даному жилому приміщенні не проживає та не користується ним більше 3 років.

Згідно вимог ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та інтересів.

Відповідно до вимог ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За правилами ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

У своєму зустрічному позові позивач ОСОБА_2 просив визнати договір міни недійсним, посилаючись на те, що до укладення договору міни 29 серпня 2008 року в спірній квартирі проживали та були зареєстровані ОСОБА_3 (його колишня дружина), він проживав та був зареєстрований як член сімї з 4 листопада 2004 року, та їхній син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживав та був зареєстрований як член сімї з 31 травня 2005 року. 29 серпня 2008 року ОСОБА_3 (його колишня дружина) разом із своєю матірю ОСОБА_1 з метою приховання дійсної мети-позбавлення його права користування квартирою уклали договір міни квартири у м. Вишневому на будинок в м. Хотин Чернівецької області. За умовами даного договору ОСОБА_3 обміняла квартиру у м. Вишневому, яка належить їй, на будинок в. м. Хотин, який належав її матері ОСОБА_1 Для отримання дозволу від органу опіки та піклування на укладення договору міни житла ОСОБА_3 повинна була звернутись до Вишневої міської ради. Згоди на обмін квартири орган опіки та піклування не надавав. Дозволу на зміну місця проживання та реєстрації її малолітнього сина ОСОБА_5 та згоди на здійснення договору міни як в письмовій так і усній формі він також не надавав. Таким чином, як зазначає ОСОБА_2, приватний нотаріус не мав права посвідчувати договір міни, так як не було дозволу від нього як батька дитини на укладення зазначеного договору та дозволу від опікунської ради м. Вишневого.

Суд, зясувавши дійсні обставини справи та давши оцінку зібраним в справі доказам, дійшов висновку, що укладенням договору міни ОСОБА_1 та ОСОБА_8 не порушені права ОСОБА_2 на спірну квартиру. Позивачем ОСОБА_2 не доведено в судовому засіданні та не надано суду доказів, в чому порушені його права спірне жиле приміщення в квартирі АДРЕСА_5. Судом також не встановлено порушення прав позивача за зустрічним позовом ОСОБА_2 у звязку із зверненням до суду з даним позовом.

Враховуючи викладене, суд вважає недоведеними позовні вимоги позивача за зустрічним позовом ОСОБА_2 про визнання договору міни недійсним, а тому у задоволенні зустрічного позову слід відмовити.

Судові витрати по справі слід стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 згідно зі ст. ст. 84, 88 ЦПК України, а саме понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 10 грн. 62 коп. та 7 грн. 50 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, а також 9174 грн. 80 коп. понесених витрат, повязаних з оплатою правової допомоги адвоката.

Оскільки суд відмовляє в задоволенні зустрічного позову, а тому на підставі вимог ст. 154 ЦПК України підлягають скасуванню заходи забезпечення позову, застосовані ухвалою суду від 25 червня 2010 року.

Керуючись ст. ст. 15, 16, 215, 224, 317, 319, 386, 391 Цивільного кодексу України, ст. ст. 3, 84, 88, 60, 154, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Зобовязати Відділ ГІРФО Києво-Святошинського РВ ГУ МВС України в Київській області зняти з реєстрації ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_8.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 10 грн. 62 коп. та 7 грн. 50 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, а також 9174 грн. 80 коп. понесених витрат, повязаних з оплатою правової допомоги адвоката.

У решті позову відмовити.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 відмовити.

Скасувати заходи забезпечення позову, застосовані ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 25 червня 2010 року.

Заява про апеляційне оскарження рішення суду може бути подана до апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд протягом 10 днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга може бути подана протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя Ковальчук Л.М.