АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № Справа № 22ц-9304/10 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Повєткін В.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 жовтня 2010 року м. Дніпропетровськ

Апеляційний суд Дніпропетровської області в складі:

Головуючого судді: Рудь В.В.

Суддів: Перцової В.А., Повєткіна В.В.

При секретарі: Лещинській О.В.

Розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровськ від 01 червня 2010 року

за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ОСОБА_4, Комунального підприємства «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» про визнання незаконним рішення третейського суду та скасування реєстрації права власності, -

В с т а н о в и в :

У жовтні 2008 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_4, КП «ДМБТІ» про визнання незаконним рішення третейського суду та скасування реєстрації права власності, посилаючись на те, що 02 липня 2007 року Постійно діючим Третейським судом при Асоціації «ЛЕВЛЕКС» прийнято рішення, яким визнано за ОСОБА_2 3.1. право власності на будівлі та споруди, а саме: літ. АД-1, літ. АД?-1 - виробничий цех з прибудовою, загальною площею 319,7 кв.м., літ. А-1, літ. а-1 - виробничий цех з прибудовою, площею 83,9 кв.м., літ. 2Д - трансформаторна підстанція, по вул. Курсантська 1-К м. Дніпропетровськ, без актів вводу в експлуатацію. Відповідно до зазначеного рішення, КП «ДМБТІ» здійснило реєстрацію права власності на зазначені будівлі та споруди за ОСОБА_2 3.І. ОСОБА_3 та ОСОБА_2 3.1. придбали нерухоме майно, яке було розташоване на одній земельній ділянці та мало одну юридичну адресу. Згідно договору купівлі-продажу від 31 жовтня 2003 року позивач придбав нежитлові будівлі по вул. Курсантській 1-К в м. Дніпропетровську, які позначені на плані БТІ під літерами Е-1, Е1-1, О-1, Х-1, Х1-2, Х2-1. ХЗ-1, Х-1. Після придбання позивачем зазначених нежитлових будівель, відповідач - ОСОБА_2 3.1. самовільно частково зруйнувала нежитлове приміщення Х3-1 та використовуючи дві стіни самовільно побудувала приміщення АД1-1 на земельній ділянці, яку позивач орендує у Дніпропетровської міської ради, та на цій же ділянці відповідач побудувала нежитлову будівлю 2Д та самовільно перебудувала будівлю АД-1. Посилаючись на те, що Третейським судом вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди між сторонами, оскільки порушуються права інших власників, з урахуванням змін та уточнень, позивач просив суд рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації «ЛЕВЛЕКС» від 02 липня 2007 року, яким було визнано за ОСОБА_2 право власності на будівлі та споруди, визнати незаконним та скасувати, а також скасувати реєстрацію права власності за ОСОБА_2, проведену КП «ДМБТІ» на підставі рішення Третейського суду при Асоціації «ЛЕВЛЕКС» від 02 липня 2007 року (а.с. 2-5).

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровськ від 01 червня 2010 року позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено (т.1 а.с.242-245).

В апеляційній скарзі (т.1 а.с.249-255) ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати, як ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, та в частині скасування реєстрації права власності в МБТІ провадження у справі закрити, а в іншій частині в задоволені позовних вимог відмовити, оскільки:

- позивач не був стороною при розгляді справи у третейському суді, а тому не має право на його оскарження;

- позивач звернувся з заявою про скасування третейського суду після трьохмісячного строку, передбаченого ст.51 ЗУ «Третейські суди»;

- посилання суду на ЗУ № 1076-V від 05 березня 2009 року є необґрунтованим, оскільки дана норма набрала чинності після прийняття рішення третейського суду від 02 липня 2007 року;

- не є вірним судження суду щодо порушення рішенням третейського суду прав Дніпропетровської міської ради та КП «МБТІ», оскільки жодна з цих осіб зазначене рішення не намагалось оскаржити;

- скасувавши рішення третейського суду суд безпідставно позбавив ОСОБА_2 права власності на обєкти нерухомого майна, оскільки ці обєкти знаходяться на іншій земельній ділянці, а тому жодним чином не порушують будь-які права позивача;

- позовні вимоги до КП «МБТІ» не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, а тому провадження по справі підлягає закриттю в цій частині;

- чинним законодавством не передбачено можливість скасування запису в Реєстрі прав власності на нерухоме майно за рішенням суду;

- спірне приміщення літ.Х3-1 позивачу не належало, а тому він не мав права посилатись на порушення його прав рішенням третейського суду в цій частині;

- згідно з ч.1 ст.114 ЦПК України даний спір підсудний Самарському суду м. Дніпропетровська.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що скарга є необґрунтованою і не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції встановив, що рішенням Постійно діючого Третейського суду при Асоціації «Левлекс» від 02 липня 2007 року у справі № 11-71/07 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про визнання права власності та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, ОСОБА_4 розглянуто питання за межами повноважень третейського суду.

Колегія суддів вважає, що такий висновок суду першої інстанції відповідає вимогам закону та матеріалам справи.

Відповідно до ст.1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справед-ливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою за-хисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Ст.3 ЦПК України гарантує кожній особі право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно рішення Конституційного Суду України № 9-зп від 25 грудня 1997 року частину першу ст.55 Конституції України треба розуміти так, що кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку, а суд не може відмовити у правосудді, якщо особа вважає, що права і свободи порушені.

Отже доводи апеляційної скарги стосовно того, що позивач не був стороною при розгляді справи у третейському суді, а тому не має право на його оскарження, не можуть бути прийняті до уваги.

Згідно з п.6 ч.1 ст.6 Закону України «Про третейські суди» в редакції, чинній на час ухвалення третейським судом спірного рішення, третейським судам не підвідомчі справи, однією із сторін в яких є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, державна установа чи організація, казенне підприємство.

Як вбачається з рішення третейського суду (т.1 а.с.6-7), право власності ОСОБА_2 на спірне нерухоме майно має бути зареєстроване в КП "ДМБТІ" без актів вводу в експлуатацію.

В той же час КП "ДМБТІ" до участі у розгляді справи у третейському суді не було залучено, тому відсутні підстави для ухвалення в цій частині і рішення тре-тейського суду.

Зважаючи на те, що право власності на нерухоме майно підлягає державній ре-єстрації, а КП "ДМБТІ" державою делеговані повноваження по державній реєстрації права власності на нерухоме майно і тому КП "ДМБТІ" не може бути залучено до участі у справі про визнання права власності у третейському суді, колегія суддів вважає, що на час ухвалення третейским судом спірного рішення відповідно до вимог п.6 ч.1 ст.6 Закону України «Про третейські суди» справи про визнання права власності не були підвідомчі третейським судам.

З огляду на це не можуть бути прийняті до уваги доводи апеляційної скарги про те, що скасувавши рішення третейського суду, суд позбавив ОСОБА_2 права власності на обєкти нерухомого майна, оскільки саме рішення третейського суду є незаконним.

Як вбачається з матеріалів справи та пояснень сторін на цей час в порядку цивільного судочинства між сторонами розглядається спір з приводу спірного нерухомого майна.

Тому доводи апеляційної скарги про приналежність ОСОБА_2 спірного нерухомого майна не можуть бути прийняті до уваги.

З врахуванням ухвалення третейським судом рішення про визнання права власності за межами своєї компетенції суд першої інстанції обгрунтованно ухвалив рішення про скасування реєстрації права власності за ОСОБА_2, проведену КП «ДМБТІ» на підставі рішення Третейського суду при Асоціації «ЛЕВЛЕКС» від 02 липня 2007 року.

З огляду на це колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги про необґрунтованість рішення суду першої інстанції є безпідставними.

Суд першої інстанції всебічно і повно дослідив обставини справи, надав належну оцінку доказам, які надані суду сторонами, і постановив законне і обґрунтоване рішення про задоволення позову про скасування рішення третейського суду про визнання права власності на нерухоме майно.

Порушень матеріального і процесуального права при ухваленні судового рішення не допущено.

Тому підстав для скасування або зміни рішення суду першої інстанції немає.

У звязку з викладеним та керуючись ст.ст.307,308,314,315 Цивільного про-цесуального кодексу України, колегія суддів, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 01 червня 2010 року залишити без зміни.

Ухвала Апеляційного суду Дніпропетровської області набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий:

Судді: