РІШЕННЯ

Іменем України Справа № 2-411/10

15.02.2010 Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі: головуючого - судді Замеги О.В., при секретарі - Павліченко Т.В., розглянувши у попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка просить розірвати її шлюб з відповідачем, зареєстрований

14 липня 1999 року відділом реєстрації актів громадянського стану

Бердичівського міськвиконкому Житомирської області, актовий запис № 259. Від шлюбу мають спільну дитину - дочку ОСОБА_3, 03.08.1999 року

народження.

В позовній заяві позивачка посилається на те, що їх подружнє життя не

склалося, вони перестали поважати один одного, в них різні погляди на

життя. З цих причин в сім»ї часто виникали сварки, скандали, що негативно

впливало на їх здоров»я та виховання дитини. З вересня 2008 відповідач , залишив сім»ю та перейшов проживати до батьків. Миритися вони не

бажають,

За таких обставин позивачка прийшла до висновку, що в подальшому

жити однією сім»єю вони не можуть і їх шлюб необхідно розірвати.

В попередньому судовому засіданні позивачка надала заяву про

розгляд справи в її відсутності, а також, що позовні вимоги підтримує в І повному обсязі.

В попереднє судове засідання відповідач не з»явився, надав суду заяву

в якій просить розглядати позов в його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі і просить шлюб розірвати.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо

постановити при проведенні попереднього судового засідання.

Відповідно до ч. 4 ст. 130 ІЩК України при визнанні позову

ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому' ст. 174 цього ж І Кодексу. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем І позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про

задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи суд вважає позов підставним,

підлягаючим задоволенню, зважаючи на те, що сторони втратили

взаєморозуміння, тривалий час разом не проживають і просять суд розірвати

шлюб, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б

їх інтересам. Вищенаведені обставини на думку суду, свідчать про неможливість збереження шлюбу.

Витрати, пов'язані з отриманням свідоцтва про розірвання шлюбу, суд вважає за необхідне покласти на відповідача.

Таким чином, визнання відповідачем пред'явлених у попередньому судовому засіданні позовних вимог не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 130, 174, 209, 212, 214 - 215 ЦГЖ України, ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 14 липня 1999 року відділом реєстрації актів громадянського стану Бердичівського міськвиконкому Житомирської області, актовий запис № 259, розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 витрати, пов'язані з отриманням свідоцтва про розірвання шлюбу в органах РАЦСу в розмірі - 17 гривень, а ОСОБА_1 від таких витрат звільнити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Житомирської області через Бердичівський міськрайонний суд шляхом подачі в 10 - денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги.

Головуючий: