Сумський районний суд Сумської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2010 року Сумський районний суд Сумської області під головуванням судді Куца В.І., при секретарі Кібкало І.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зобовязання до повернення 5 000 доларів США та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання дійсним укладеного між сторонами договору завдатку,,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про зобовязання до повернення 5 000 доларів США з тих підстав, що у серпні 2008 року вона та її чоловік ОСОБА_5 мали намір купити у ОСОБА_2 домоволодіння, розташоване в смт. Степанівrа по вул. Л. Українки № 7, Сумського району.

8 вересня 2008 року у себе вдома в квартирі в с. Сад вона передала ОСОБА_2 на його прохання 5 000 доларів США в якості авансу за придбання належного йому домоволодіння, про що була складена ним розписка. Відповідач їй пояснив, що на будівництво будинку він брав у банку кредит, будинок був переданий в іпотеку, до укладення договору його купівлі-продажу йому необхідно віддати банку борг, після чого банк надасть у нотаріальну контору довідку про зняття заборони на відчуження жилого будинку, накладеної у звязку з укладенням кредитного договору і договору іпотеки.

Попереднього договору, щодо укладення протягом певного строку договору купівлі-продажу належного відповідачу будинку ані вона, ані її чоловік не укладали.

Ні вона, ні її чоловік також не укладали будь-яких угод щодо завдатку, тому грошова сума, що не є завдатком, є авансом.

До цього часу договір купівлі-продажу належного відповідачу будинку між ними не укладався, оскільки він ухилявся від його укладення. ОСОБА_2 не бажає віддавати їй її гроші пояснюючи це тим, що він витратив їх на підприємницьку діяльність і зможе їх повернути після продажу будинку.

Вважала, що відповідач безпідставно зберігає у себе набуте майно - належні їй гроші в сумі 5 000 доларів США, тому просила зобовязати його повернути їй дану суму грошей.

Представник ОСОБА_2 ОСОБА_6 звернувся до суду з зустрічним позовом в його інтересах до ОСОБА_1 про визнання дійсним укладеного між сторонами договору завдатку з тих підстав, що ОСОБА_2 вважає, що між сторонами був укладений попередній договір купівлі-продажу нерухомого майна, забезпечений завдатком, що відповідає вимогам ст. 570 ЦК України.

На початку серпня 2008 року між сторонами було укладено усну попередню угоду про купівлю-продаж житлового будинку, розташованого в смт. Степанівrа по вул. Л. Українки № 7, Сумського району.

Між сторонами було обумовлено, що до 7 лютого 2010 року вони повинні були укласти договір купівлі-продажу даного домоволодіння.

8 вересня 2008 року ОСОБА_2 в простій письмовій формі склав розписку про отримання від ОСОБА_1 завдатку в сумі 5 000 доларів США, що еквівалентно 24 250 гривень.

Але до теперішнього часу вона безпідставно, з незрозумілих причин відмовляється купити цей будинок і до звернення до суду з позовом не предявляла до нього ніяких претензій.

Вважав, що відповідно до вимог ст.ст. 203 та 204 ЦК України між сторонами було укладено простий усний договір, що передбачено ст. 206 ЦК України, який фактично був виконаний в частині отримання завдатку в якості забезпечення виконання зобовязань,

порушення зобовязань сталося з вини боржника, тому завдаток залишається у кредитора, в звязку з цим представник ОСОБА_2 просив визнати дійсним укладений між сторонами договір завдатку.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та її представник позов її підтримали повністю, а зустрічний позов ОСОБА_2 не визнали повністю за його необґрунтованістю, оскільки у серпні 2008 року сторони в усній формі уклали попередній договір купівлі-продажу будинку про те, що до 7 лютого 2010 року ОСОБА_2 зобовязується продати, а ОСОБА_1 купити вказане домоволодіння, який не створює юридичних наслідків, оскільки він мав укладатись у нотаріальній формі, тому є нікчемним правочином, визнання якого недійсним судом не вимагається.

Між сторонами не укладались у письмовій формі договір завдатку та основний нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу будинку, тому неможливо вважати, що передана ОСОБА_1 відповідачу грошова сума в розмірі 5 000 доларів США є завдатком.

Вона є авансом, тому у всіх випадках невиконання договору позивачка має право на його повернення.

Відповідач ОСОБА_2 повторно в судове засідання не зявився, хоч про час судового розгляду справи був належним чином повідомлений.

Його представник ОСОБА_6 позов ОСОБА_1 не визнав повністю за його необґрунтованістю, а зустрічний позов ОСОБА_2 підтримав повністю, оскільки вважав, що між сторонами фактично був укладений в простій письмовій формі договір завдатку і ОСОБА_2 отримав від позивачки 5 000 доларів США в якості завдатку для забезпечення договору купівлі-продажу будинку.

Заслухавши пояснення, позивачки та представників сторін і дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов ОСОБА_1 підлягає повному задоволенню, а ОСОБА_2 необхідно відмовити в задоволенні зустрічного позову за його необґрунтованістю.

У серпні 2008 року ОСОБА_1 разом з її чоловіком ОСОБА_5 в усній формі уклали з ОСОБА_2 попередній договір купівлі-продажу будинку, згідно якого до 7 лютого 2010 року ОСОБА_2 зобовязався продати, а позивачка з чоловіком купити домоволодіння, розташованого в смт. Степанівка по вул. Л. Українки № 7, Сумського району, про що не заперечували позивачка та представники сторін в судовому засіданні.

Відповідно до вимог ст.ст. 635 та 657 ЦК України попередній договір купівлі- продажу жилого будинку має бути укладений у письмовій формі з обовязковим нотаріальним посвідченням, оскільки попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору.

У разі недодержання сторонами вимог закону про нотаріальне не посвідчення договору такий договір є нікчемним (ст. 220 ЦК України). Визнання такого правочину недійсним судом не вимагається і відповідно до ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків.

До теперішнього часу з різних причин нотаріально посвідчений договір купівлі- продажу вказаного вище жилого будинку між сторонами не укладався.

8 вересня 2008 року в квартирі ОСОБА_1 в с. Сад вона передала ОСОБА_2 належні їй гроші в сумі 5 000 доларів США, що підтверджується копією його розписки (а.с. 4).

Згідно вимог ч. 1 ст. 570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобовязання і на забезпечення його виконання.

Якщо не буде встановлено, що сума сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом.

Правочин щодо забезпечення виконання зобовязань завжди вчиняється у письмовій формі, а якщо він вчинений з недодержанням письмової форми, то він є нікчемним (ст. 547 ЦК України).

ОСОБА_2 та його представник не надали суду відповідних доказів про те, що між сторонами укладався в установленій законом формі договір завдатку, оскільки його розписка про отримання ним від позивачки грошової , уми в розмірі 5 000 доларів США

Крім того договір про завдаток не можу існувати без основного договору, який між сторонами не було укладено.

Таким чином між сторонами не укладався договір завдатку і в установленій законом формі договір купівлі-продажу жилого будинку, без якого договір про завдаток не може існувати, отримана від позивачки ОСОБА_2 грошова сума є авансом, тому необхідно зобовязати його повернути ОСОБА_1 належні їй 5 000 доларів США, що в теперішній час становить 39 450 гривень, і відмовити йому в задоволенні зустрічного позову до ОСОБА_1 про визнання дійсним укладеного між сторонами договору завдатку за його необґрунтованістю.

Необхідно стягнути з ОСОБА_2 на користь позивачки 394 гривні 50 копійок повернення судового збору та 120 гривень повернення витрат з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи, а всього 514 гривень 50 копійок.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 212 - 215 ЦПК України, ст.ст. 215, 216, 218, 220, 547, 548, 570, 626, 627,693 та 1212 ЦК України,

ВИРІШИВ:

Зобовязати ОСОБА_2 повернути ОСОБА_1 належні їй 5 000 (пять тисяч) гривень доларів США, що становить 39 450 (тридцять девять тисяч чотириста пятдесят) гривен.

Стягнути з ОСОБА_2 на ОСОБА_1 394 гривні 50 копійок повернення судового збору та 120 гривень повернення витрат з інформаційно- технічного забезпечення розгляду справи, а всього 514 (пятсот чотирнадцять) гривень 50 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Сумської області через районний суд протягом 10-и днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10-и днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну,скаргу не було подано.

Суддя

ОСОБА_7