РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.04.2010р. Вількогірський міський суд Дніпропетровської області в складі головуючого судді Литвинової Р.А., при секретарі Заіка А.В., з участю : позивача ОСОБА_1, її представника-адвоката ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Вльногірську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення додаткових витрат на утримання неповнолітньої дитини з зв'язку з хворобою дитини,

ВСТАНОВИ® і

Позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідача ОСОБА_3 про стягнення додаткових витрат на утримання неповнолітньої дитини в зв'язку з хворобою дитини, в якому зазначає наступне.

З весни 2000р. до 29.04.2009р. вони з відповідачем знаходились в фактичних шлюбних відносинах. Вони проживали однією сім'єю, вели спільне господарство, мали спільний сімейний бюджет. Від цих відносин вони мають двох неповнолітніх дітей - дочку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

З 29.04.2009р. їх спільне проживання припинено і до цього часу вони проживають окремо за вказаними в позові адресами. Після припинення спільного проживання діти залишились проживати з нею.

На підставі судового рішення від 16.09.2009р. відповідач сплачує на її користь аліменти на утримання дітей в розмірі по 1/6 частині всіх видів доходів відповідача на кожну дитину, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку.

Їх менша дитина - син ОСОБА_6 є інвалідом з дитинства з основним діагнозом - порок серця. З цього приводу він стоїть на обліку в Дніпропетровській обласній дитячій клінічній лікарні у лікарів невролога, імунолога, кардіолога, в Науково-практичному медичному центрі дитячої кардіології та кардіохірургії м. Києва у лікаря-кардіолога, так як часто хворіючий у лікаря-педїатра Вільногірської центральної міської лікарні.

В зв'язку з цим дитина потребує постійного лікування, додаткового харчування, для забезпечення чого необхідні додаткові кошти, які вона повинна витрачати на оплату транспорту в м. Дніпропетровськ та м. Київ, при необхідності з санаторно-курортні заклади, оплату лікарських препаратів, при необхідності консультацій, придбання додаткових продуктів харчування. Тільки в травні цього року лікарі виписали їй ліків для лікування дитини на загальну вартість 3500 грн.

Крім того, дитина потребує проведення оперативного лікування в умовах лікарні м. Києва, для чого також необхідні значні грошові кошти у вигляді оплати транспортних засобів, ліків, оплати самої операції, оплати по догляду за дитиною на час знаходження у лікарні.

Домовленості стосовно додаткової регулярної матеріальної допомоги з боку відповідача на лікування сина вона досягти не змогла. Матеріальне становище не дозволяє їй в достатній мірі забезпечувати лікування сина. В зв'язку з відмовою відповідача добровільно надавати їй матеріальну допомогу вона вимушена була вийти на роботу раніше визначеного законодавством строку. її заробітна плата складає 1000- 1300грн. на місяць, ніяких сторонніх доходів вона не має.

Крім того, вона має на утриманні дочку від першого шлюбу - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, яка навчається у ВУЗІ м. Дніпропетровська і потребує допомоги з її боку в зв'язку з навчанням. Рідний батько дочки помер і весь тягар цієї допомоги лежить на ній.

Відповідач працює, має стабільний заробіток, пенсію, натуральний дохід від вирощування сільськогосподарської продукції, з нього провадиться стягнення тільки аліментів на утримання їх дітей, інших стягнень за виконавчими документами немає.

Позивачка зазначає в позові, що вважає можливим стягувати з відповідача додаткові витрати в зв'язку з хворобою дитини в розмірі 1/5 частини всіх видів його доходу щомісячно. Зважаючи на те, що син є інвалідом з дитинства, тобто його хворобливий стан носить постійний, стійкий характер, вона вважає, що відповідно до вимог сімейного законодавства відповідач повинен бути притягнутий до участі в додаткових витратах наперед і постійно. В цьому випадку загальний розмір стягнень з нього складе 1/2 частину всіх видів його доходу і в розпорядженні відповідача залишаться значні кошти, достатні для його потреб. Такий розмір додаткових витрат буде відповідати її інтересам, інтересам дитини, не буде ущемляти значною мірою інтересів відповідача, буде відповідати принципу справедливості та розумності, як зазначено в ст.7 п.9 Сімейного кодексу України.

Позивачка просить стягнути з відповідача на її користь аліменти у вигляді додаткових витрат на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 в зв'язку з його хворобою в розмірі 1/5 частини всіх видів його доходів щомісячно, починаючи стягнення з дня звернення до суду і до одужання сина. Також позивачка просить стягнути на її користь з відповідача витрати по сплаті за правову допомогу адвоката за складання цього позову в розмірі 100грн.

В судовому засіданні позивачка повністю підтримала свій позов, суду пояснила, що їх з відповідачем спільний син ОСОБА_6 є інвалідом з дитинства, в кінці травня цього року йому будуть робити в м. Києві операцію, пов'язану з захворюванням серця. А перед тим, як її робити, треба пройти процедури по викачуванню рідини з головного мозку, на це також необхідні певні витрати. Операція є безкоштовною, але не є секретом, що багато за що доводиться платити, треба буде купувати багато ліків, одне з яких є дуже дорогим 1J 3700грн. їй одній їхати до м. Києва з дитиною буде дуже важко, доведеться брати з собою старшу дочку, потрібно буде оплачувати проїзд, проживання в м. Києві та інші витрати. Міський суд присудив аліменти на дітей в розмірі 45%, але відповідач подав апеляцію і розмір було зменшено до 33%, а цього розміру їй буде недостатнім для проведення операції та для забезпечення наслідуючого постійного лікування дитини, до того ж дитині необхідне покращене харчування.

Крім цього, їй з дитиною кожні 3 місяці необхідно їздити в лікарню м. Дніпропетровська, громадським транспортом дитину возити неможливо, тому кожного разу вона наймає автомобіль, оплачує бензин, а це дуже дорого.

Відповідач говорив, що вона повинна була складати гроші раніше на операцію. Вона їх складала, але довелося витратити на ліки, які коштують 3 700грн. Також лікарі в м. Києві сказали, що їй необхідно, придбати апарат штучного кровообігу, тому що операція буде проходити тривалий час.

Щодо лікування відповідача вона може пояснити, що коли вони проживали разом, то він лікувався переважно травами, на дорогі ліки не витрачав кошти, а їй для дитини треба покращене харчування. Вона не згодна з його доводами про те, що він платить комунальні послуги за дітей, це не відповідає дійсності, тому що у нього в квартирі встановлено лічильники. Для лікування дитини їй доводиться купувати дорогі ліки, на придбання яких у неї є чеки. Позивачка просить задовольнити її позов.

Представник позивачки повністю підтримав всі викладені нею доводи, доповнив, що підставою звернення з даним позовом до суду є хвороба дитини. Дитина є інвалідом з дитинства, хвороба має тривалий характер, тому в зв' язку з цим необхідне постійне тривале лікування. Позивачка надала суду рецепт одного препарату, який коштує більше 3-х тисяч грн., тому це свідчить про те, що лікування дитини є дорошстоючим і сама позивачка не взмозі його забезпечити, тим більш, що 31.05.2010р. дитині призначено операцію в м. Києві. Тому за таких обставин відповідач повинен надавати дитині додаткову допомогу постійно та наперед і визначений позивачкою розмір додаткових витрат відповідає реальності. Він просить задовольнити її позов, також відшкодувати за рахунок відповідача судові витрати, які вона понесла в зв'язку з його участю в розгляді справи.

Відповідач позов не визнав. Він суду пояснив, що операцію дитині будуть робити не за кордоном, а в Україні. Вік сам їздив з дитиною до у/ Києва 3 рази, спілкувався з лікарями і йому відомо, що операції дітям виконуються безкоштовно. Він цікавився, таких операцій роблять тисячі і ця операція не є дуже складною, як йому пояснили лікарі, порок серця - це звичайна хвороба, яка часто зустрічається. Позивачка, на його погляд, дуже драматизує події та перебільшує.

Що стосується його допомоги дітям, то він просить врахувати, що він сплачує аліменти на їх утримання з двох джерел - заробітна плата та пенсія. Він все життя працював на шкідливому виробництві, в даний час стан його здоров'я погіршився, він має кілька хронічних захворювань, йому також необхідно підтримувати стан свого здоров'я, він два рази на рік повинен проходити певні курси лікування, кожен з них коштує близько трьох тис. грн., також необхідні кошти для сплати комунальних платежів, так як діти зареєстровані в його квартирі.

Позивачка отримує заробітну плату до 1300грн., пенсію на сина -до 700грн., аліменти від нього на 2-х дітей - до 1600грн, таким чином на місяць в неї дохід складає близько 3600грн, а на рік до 40 тис. грн., це немалі кошти і вона повинна їх розумно використовувати, а не витрачати на придбання одягу для себе та на утримання старшої дочки, при цьому вона навіть не зверталась для стягнення аліментів з колишнього чоловіка на утримання дочки. До того ж він її застерігав, просив не народжувати другу дитину, бо в неї були патології при вагітності, а у нього вже не досить молодий вік, тим більш, що в них вже була спільна дочка, але позивачка його не послухала, сказала, що це не його справи, їй від нього нічого не потрібно, а дитину вона народжує для себе. А тепер вона спекулює дитиною, «тисне» на нього, вимагає, погрожує. Він просить відмовити їй в задоволенні позову.

Матеріалами справи встановлено наступне

Сторони по справі мають малолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджено копією свідоцтва про його народження (а.с.5).

Обоє дітей сторін по справі проживають спільно з позивачкою, за місцем її проживання (а.с.6).

Син сторін по справі проходив амбулаторне лікування в Науково- практичному медичному центрі дитячої кардіології та кардіохірургії, що підтверджено консультативним висновком від 17.10.2008р. та від 04.02.2010р. (а.с.7,46,47).

В названому медичному центрі 09.02.2009р. дитині проводили комп'ютерну томографію головного мозку, діагноз - ознаки гідроцефалії (а.с.8).

31.03.2008р. на дитину складена індивідуальна програма реабілітації інваліда, що підтверджено копією даного документа (а.с.9-13).

Як вбачається з довідки №162 від 10.12.2009р., дочка позивачки ОСОБА_7 є студенткою 2-го курсу ДВНЗ «Український державний хіміко- технологічний університет» (а.с.23).

Відповідно до довідки бухгалтерії, середньомісячна заробітна плата

позивачки складає 1690.42грн. (а.с.24,45), розмір пенсії на дитину - 630грн. (а.с.53).

Витрати по оплаті правової допомоги адвоката складають 900 грн. (а.с. 14,52).

Відповідно до довідки Вільногірської центральної міської лікарні від 05.11.2009р. син сторін по справі ОСОБА_5 має інвалідність з 2-х місячного віку, перебуває на Д~обліку з приводу пороку серця, змішаної гідроцефалії. Він потребує оперативного лікування, придбання дорошстоючих ліків,' покращеного харчування (м'ясо, печінка, молоко, сметана) - а.с.25.

З медичних довідок від 18.05.2009р. та 24.07.2009р. вбачається, відповідач ОСОБА_3 страждає на ряд хронічних захворювань, щорічно проходить курс стаціонарного лікування, йому необхідний тривалий амбулаторний прийом дорошстоючих препаратів для підтримання лікування (а.с.26), з приводу вказаних захворювань на протязі 2008-2009р.р. він двічі перебував на стаціонарному лікуванні (а.с.51).

Відповідно до документів, що надійшли до суду з відділення ПФ України м. Вільногірська пенсія відповідача складає 1705.05грн., з вирахуванням аліментів - 813.38грн. (а.с.32), його середньомісячний заробіток складає 2356.99грн. (а.с.ЗЗ).

Як видно з наданої відповідачем телефонограми, в лютому 2010р. він перебував на стаціонарному лікуванні (а.с.34).

Позивачкою підтверджено документально витрати по оплаті проїзду до мі. Києва з дитиною (а.с.37-39) та витрати по придбанню ліків (а.с.40-44).

Позивачкою надано інформацію для пацієнта (листок-вкладиш) по прийому препарату цереброкурин, рекомендованого для лікування сина сторін по справі ОСОБА_5, його вартість 2900грн., згодом ціна підвищилась - 3700 грн (а.с.48,49), на цьому документі є прізвище дитини та іменний штамп лікаря-невролога Кияшко.

Заслухавши пояснення сторін, доводи представника позивача, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, повно і всебічно з'ясувавши обставини, на які посилались сторони як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову з наступних підстав.

Згідно зі ст.185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, зобов'язаний брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами. Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесения разово, періодично або постійно.

Судом встановлено, що дитина сторін по справі є інвалідом дитинства з 2-х місячного віку, страждає на кілька захворювань, пов'язаних з хворобами серця та головного мозку, що підтверджено матеріалами справи, а саме медичними документами.

В даний час, а саме на 31.05.2010р. дитині заплановане оперативне лікування - операція в зв'язку з захворюванням на порок серця, яка буде виконуватись в м. Києві. Є звіснозрозумілим, що таке лікування потребує значних матеріальних витрат, пов'язаних з проїздом до м. Києва, оплатою проживання в м. Києві позивачки та осіб, що будуть допомагати супроводжувати туди її з дитиною. Також необхідним є придбання медичних -препаратів, рекомендованих для лікування дитини, один з яких є дорогостоючим - в межах 3700грн. На анотації до цього препарату зазначено прізвище дитини та штамп з прізвищем лікаря-невролога, тому є безпідставними доводи відповідача стосовно того, що придбання цих ліків є ініціативою позивачки.

Як пояснила позивачка і видно з наданих нею документів для консультацій та лікування дитини вона змушена виїздити до м. Дніпропетровська та м. Києва,

звіснозрозумілим та очевидним є те, що це потребує певних витрат.

Судом встановлено, що позивачка працює, отримує заробітну плату, аліменти на утримання дітей від відповідача в розмірі 1/3 частини його доходів, також отримує державну допомогу в зв'язку з інвалідністю дитини.

З пояснень відповідача стало відомо та підтверджено медичними документами, що він має ряд хронічних захворювань, з приводу яких доводиться періодично проводити амбулаторне та стаціонарне лікування, приймати дорогі медичні препарати. З його заробітної плати та пенсії відповідно до судового рішення провадиться стягнення аліментів на утримання двох дітей на користь позивачки в розмірі 1/3 частики його доходів, - по 1/6 частині на кожну дитину.

Приймаючи до уваги матеріальний стан сторін по справі, враховуючи також інтереси відповідача, зокрема стан його здоров'я, необхідність періодично проводити лікування хронічних хвороб, що потребує матеріальних витрат, також ту обставину, що позивачка отримує від нього аліменти на утримання сина в розмірі 1/6 частини його доходів з двох джерел (пенсія та заробітна плата) та державну допомогу на дитину-інваліда, розуміючи ті душевні страждання, викликані хворобою дитини, яких щоденно зазнає позивачка, суд вважає розумним та справедливим визначити розмір додаткових витрат на утримання дитини у вигляді 1/8 частини доходів відповідача. На думку суду, таке рішення не буде ущемляти інтереси сторін по справі і буде в повній мірі відповідати інтересам дитини та сприяти її повноцінному лікуванню, покращеному харчуванню, реабілітації та розвитку.

Суд дійшов до висновку про можливість зменшення розміру додаткових витрат в порівнянні з тим розміром, який просить позивачка, з тих міркувань, що вона отримує від відповідача аліменти на утримання дитини з двох джерел, також отримує державну допомогу на дитину, крім того вона особисто також має обов'язок по утриманню дитини. Розмір додаткових витрат, який визначила і просить стягнути позивачка (1/5 частина доходів відповідача) є більшим за розмір основних аліментів, які вона отримує від відповідача на сина - 1/6 частина його доходів, тому стягнення додаткових витрат в зазначеному позивачкою' розміру не буде відповідати принципу справедливості і буде перевищувати половину його середньомісячного доходу.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд приходить до наступних висновків.

У відповідності до вимог ст.88 ЦПК України з відповідача підлягають до стягнення державне мито в розмірі 51.00грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120.00грн.

У відповідності до вимог ст.84 ЦПК України витрати позивачки по оплаті правової допомоги адвоката по складанню позовної заяви та участі в розгляді справи мають бути компенсовані за рахунок відповідача. Вказані витрати підтверджено документально і складають загальну суму 900 грн.(а.с. 14,52).

Стягнення додаткових витрат з дня звернення до суду, як просить позивачка, не передбачено чинним законодавством, таке правило існує при стягненні звичайних аліментів на утримання дітей. В даному випадку стягнення має бути розпочато з дати набрання рішенням законної сили.

Керуючись ст.ст. 84, 88, 212-215, 209 ч.З, 218 ч.2 ЦПК України, ст.185 Сімейного кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення додаткових витрат на утримання неповнолітньої дитини в зв'язку з хворобою дитини задовольнити частково.

Стягувати щомісячно з ОСОБА_3, ід..№, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_5, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6, працює в філії «Вільногірський ГМК» ЗАТ «Кримський титан», та отримує пенсію, додаткові витрати на неповнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, Інваліда з дитинства, до його одужання, на користь матері ОСОБА_1 в розмірі 1/8 частини його доходу (заробітної плати та пенсії).

Стягнення додаткових витрат на утримання неповнолітньої дитини в зв язку з її хворобою розпочати з дати вступу рішення в законну силу.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката в сумі 900.00грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави державне мито (судовий збір) у розмірі 51.00 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 витрати на інформаційно- технічне забезпечення розгляду справи у встановленому законом порядку в сумі 120.00грн.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом 10-ти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 20-ти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження. Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються апеляційному суду через Вільногірський міський суд.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у встановлений строк, рішення суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення суду виготовлено 21.04.2010 року.

ОСОБА_8

Суддя