Сколівський районний суд Львівської області
Справа № 2-318/10 р.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2010 року Сколівський районний суд Львівської області в складі: головуючого судді Гуменної Н.М.

при секретарі Трембач М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сколе Львівської області в залі суду заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення,

встановив:

Рішенням Сколівського районного суду Львівської області від 17.05.2010 року позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання права власності, задовлено. За ОСОБА_1, ОСОБА_2 визнано право власності по частині житлового будинку та госпордарських будівель, що по вул. Шевченка, 198 в с. Лавочне Сколівського району Львівської області, як на спадкове майно за посвідченим 03 березня 2005 року секретарем виконкому Лавочненської сільської ради Сколівського району Львівської області заповітом ОСОБА_5, який помер 16 квітня 2008 року.

28.09.2010 року ОСОБА_1, ОСОБА_4 звернулись до суду з заявою, в якій просять ухвалити додаткове рішення, яким визнати за ними право власності в порядку спадкування за заповітом по ? частині на житловий будинок в с. Лавочне по вул. Шевченка, 198 Сколівського району Львівської області, які зазначені в технічному паспорті під літерами А-1 та Е-1 і господарські будівлі.

ОСОБА_1 в судовому засіданні просить заяву задоволити.

ОСОБА_2 подав заяву про розгляд справи без його участі.

ОСОБА_4 в судове засідання не з»явилась з невідомих суду причин, однак є належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.220, ч.3 ст.220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі ухвалити додаткове рішення якщо стосовно якої-небуть позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Суд ухвалює додаткове рішення після розгляду питання в судовому засіданні з повідомленням сторін. їх присутність не є обов»язковою.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1, ОСОБА_2ГІ., ОСОБА_3 у поданому позові просили визнати право власності за заповітом по 1/3 частині житлового будинку і господарських будівель в с. Лавочне по вул. Шевченка, 198 Сколівського району Львівської області. В судовому засіданні під час слухання справи позивачі уточнили свої позовні вимоги та просили визнати за ними право власності за заповітом по ? частині вищезгаданого будинку.

Як вбачається з наявного в матеріалах справи технічного паспорта на будинковолодіння в с. Лавочне по вул. Шевченка, 198 таке включає два житлові будинки, а саме будинок А-1 та Е-1. На технічному паспорті є відмітка про те, що житловий будинок під літерою Е-1, сарай Є, сарай Ж, погріб 3 є самочинним будівництвом.

Рішенням Сколівського районного суду Львівської області від 17.05.2010 року за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 визнано право власності по 1/2 частині житлового будинку та господарських будівель, що по вул. Шевченка, 198 в с. Лавочне Сколівського району Львівської області, як на спадкове майно за посвідченим 03.03.2005 року секретарем виконкому Лавочненської сільської ради Сколівського району Львівської області заповітом ОСОБА_5, який помер 16.04.2008 року. При цьому, в ухваленому рішенні не вказано на який саме житловий будинок визнано право власності за ОСОБА_1 та ОСОБА_2

Пунктом 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» передбачено, що якщо спадкодавцем було здійснено самочинне будівництво (ч.1 ст.376 ЦК України) до спадкоємців переходить право власності на будівельні матеріали, обладнання тощо, які були використанні в процесі цього будівництва.

Згідно ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає справи в межах позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

З врахуванням вищевикладеного, вважаю, що заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2ГІ. слід задоволити частково, а саме доповнити рішення Сколівського районного суду та визнати за ОСОБА_1, ОСОБА_2 право власності по 1/2 частині житлового будинку А-1, що по вул. Шевченка, 198 в с, Лавочне Сколівського району Львівської області, як на спадкове майно за посвідченим 03 березня 2005 року секретарем виконкому Лавочненської сільської ради Сколівського району Львівської області заповітом ОСОБА_5, який помер 16 квітня 2008 року.

Щодо доповнення рішення Сколівського районного суду від 17.05.2010 року про визнання права власності на житловий будинок під літерою Е-1 та господарських будівель за ввищезгаданою адресою, то в цій частині ОСОБА_1 та ОСОБА_2 слід відмовити, оскільки суд розглядав справу за їх позовом в межах заявлених позовних вимог, в судовому засіданні сторони не подавали докази і не давали своїх пояснень, щодо самочинного будівництва, а саме житлового будинку під літерою Е-1 та господарських будівель, а житловий будинок під літерою Е-1, сарай Є, сарай Ж, погріб 3 є самочинним будівництвом, тому за позивачами не може бути визнане право власності в рівних частках, до них переходить право власності на будівельні матеріали, обладнання тощо, які були використані в процесі будівництва.

Керуючись п.1 ч.1 ст.220, ч.3 ст.220 ЦПК України суд,

ухвалив:

Доповнити рішення Сколівського районного суду Львівської області від 17 травня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про визнання права власності на спадщину за заповітом.

Визнати за ОСОБА_1, ОСОБА_2 право власності по ? частині житлового будинку А-1, що по вул. Шевченка, 198 в с. Лавочне Сколівського району Львівської області, як на спадкове майно за посвідченим 03 березня 2005 року секретарем виконкому Лавочненської сільської ради Сколівського району Львівської області заповітом ОСОБА_5, який помер 16 квітня 2008 року.

Відмовити ОСОБА_1, ОСОБА_2 в ухвалень додаткового рішення про визнання права власності на житловий будинок Е-1, що п вул. Шевченка, 198 в с. Лавочне Сколівського району Львівської області.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до апеляційного суду Львівсьї області через Сколівський районний суд Львівської області протягом п»яти днів з для проголошення ухвали.

Суддя Гуменна Н.М.