Справа № 2-155/10
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"28" вересня 2010 р. м.Житомир

Корольовський районний суд міста Житомира в складі:

головуючого- судді Бондарчука В.В.

секретаря БілоцькоїЛ.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про поділ будинку та надвірних будівель в натурі, -

ВСТАНОВИВ

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом і в обґрунтування своїх позовних вимог вказала, що їй та ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на праві спільної часткової власності належить житловий будинок №3 по провулку 4-му Київському в м.Житомирі. Між сторонами склався порядок користування вказаним будинком, а саме ОСОБА_2 проживає в квартирі №1, ОСОБА_3 в квартирі №2, ОСОБА_4 в квартирі №3.

Квартира №1 становить 62/100 частини від домоволодіння і до неї належать гараж Б, сарай В та убиральня У. Позивачу належить 1/4 частина квартири №1, з належними до неї надвірними будівлями, яку вона отримала в спадщину за заповітом. В квартирі №1 проживає відповідач ОСОБА_2 та перешкоджає позивачу користуватися її власністю, тому вона просить винести рішення, яким поділити належний сторонам у справі на праві спільної часткової власності житловий будинок №3 по провулку 4-му Київському в м.Житомирі з усіма надвірними будівлями в натурі відповідно до ідеальних часток кожного у праві власності на вказаний будинок.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю та просив позов задовольнити з вище викладених підстав.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник в судовому засіданні позовні вимоги не визнали повністю та вказали, що на будь-який із варіант розподілу будинковолодіння вони не погоджуються, оскільки зменшується частка , яка йому належить, як і не погоджуються на отримання компенсації своєї частки у будинковолодінні.

Відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4 в судове засідання не з»явились, надіслали заяву про розгляд справи у їх відсутність.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Позивачу , а також відповідачам - ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на праві спільної часткової власності належить житловий будинок №3 по провулку 4- му Київському в м.Житомирі. Між сторонами склався порядок користування вказаним будинком, а саме ОСОБА_2 проживає в квартирі №1, ОСОБА_3 - в квартирі №2, ОСОБА_4 - в квартирі №3.

Квартира №1 становить 62/100 частини від домоволодіння і до неї належать гараж Б, сарай В та убиральня У. Позивачу належить 1/4 частина квартири №1, з належними до неї надвірними будівлями, яку вона отримала в спадщину за заповітом. В квартирі №1 проживає відповідач ОСОБА_2 та перешкоджає позивачу користуватися її власністю, а тому вона в судовому порядку просить поділити будинок та надвірні будівлі в натурі.

Відповідно до ст.358 ч.3 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Відповідно до ст.364 ч.2 ЦК України така компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою.

Враховуючи те, що відповідно до висновку експерта № 206/12 від 1.12.2009 року неможливо виділити позивачу в натурі частину будинковолодіння , розмір якої відповідає її частці , без зменшення частки відповідача ОСОБА_2 та виплатою йому вартості зменшеної частки , на що він категорично не погоджується , суд вважав позов таким, що не підлягає до задоволення.

Позивач має право в судовому порядку вимагати від інших співвласників будинковолодіння відповідної матеріальної компенсації її частки .

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. З, 10.11, 60, 61, 209, 212-215 ЦПК України , суд,-

ВИРІШИВ:

Відмовити в задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про поділ будинку та надвірних будівель в натурі за безпідставністю..

Сторони мають право оскаржити рішення до апеляційного суду Житомирської області через Корольовський районний суд м. Житомира протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя В. В. Бондарчук

Корольовський районний суд міста Житомира в складі: головуючого-судді Бондарчука В.В. секретаря БілоцькоїЛ.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про поділ будинку та надвірних будівель в натурі, -

ВСТАНОВИВ

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом і в обґрунтування своїх позовних вимог вказала, що їй та ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на праві спільної часткової власності належить житловий будинок №3 по провулку 4-му Київському в м.Житомирі. Між сторонами склався порядок користування вказаним будинком, а саме ОСОБА_2 проживає в квартирі №1, ОСОБА_3 в квартирі №2, ОСОБА_4 в квартирі №3.

Квартира №1 становить 62/100 частини від домоволодіння і до неї належать гараж Б, сарай В та убиральня У. Позивачу належить 1/4 частина квартири №1, з належними до неї надвірними будівлями, яку вона отримала в спадщину за заповітом. В квартирі №1 проживає відповідач ОСОБА_2 та перешкоджає позивачу користуватися її власністю, тому вона просить винести рішення, яким поділити належний сторонам у справі на праві спільної часткової власності житловий будинок №3 по провулку 4-му Київському в м.Житомирі з усіма надвірними будівлями в натурі відповідно до ідеальних часток кожного у праві власності на вказаний будинок.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю та просив позов задовольнити з вище викладених підстав.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник в судовому засіданні позовні вимоги не визнали повністю та вказали, що на будь-який із варіант розподілу будинковолодіння вони не погоджуються, оскільки зменшується частка , яка йому належить, як і не погоджуються на отримання компенсації своєї частки у будинковолодінні.

Відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4 в судове засідання не з»явились, надіслали заяву про розгляд справи у їх відсутність.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Позивачу , а також відповідачам - ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на праві спільної часткової власності належить житловий будинок №3 по провулку 4- му Київському в м.Житомирі. Між сторонами склався порядок користування вказаним будинком, а саме ОСОБА_2 проживає в квартирі №1, ОСОБА_3 - в квартирі №2, ОСОБА_4 - в квартирі №3.

Квартира №1 становить 62/100 частини від домоволодіння і до неї належать гараж Б. сарай В та убиральня У. Позивачу належить 1/4 частина квартири №1, з належними до неї надвірними будівлями, яку вона отримала в спадщину за заповітом. В квартирі №1 проживає відповідач ОСОБА_2 та перешкоджає позивачу користуватися її власністю, а тому вона в судовому порядку просить поділити будинок та надвірні будівлі в натурі.?

Відповідно до ст.358 ч.3 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Відповідно до ст.364 ч.2 ЦК України така компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою.

Враховуючи те, що відповідно до висновку експерта № 206/12 від 1.12.2009 року неможливо виділити позивачу в натурі частину будинковолодіння , розмір якої відповідає її частці , без зменшення частки відповідача ОСОБА_2 та виплатою йому вартості зменшеної частки , на що він категорично не погоджується , суд вважав позов таким, що не підлягає до задоволення.

Позивач має право в судовому порядку вимагати від інших співвласників будинковолодіння відповідної матеріальної компенсації її частки .

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. З, 10.11, 60, 61, 209, 212-215 ЦП: України , суд

ВИРІШИВ:

Відмовити в задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про поділ будинку та надвірних будівель в натурі за безпідставністю..

Сторони мають право оскаржити рішення до апеляційного суду Житомирської області через Корольовський районний суд м. Житомира протягом десяти днів з дня проголошення рішення.