Справа № 2-111/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2010 року Фрунзенський районний суд м. Харкова

у складі : головуючого судді Іващенко С.О.

при секретарі судових засідань ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Акціонерного товариства „Елітний туризм про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулися до суду з позовною заявою, якою просять суд стягнути з АТ «Елітний туризм» на користь позивачів у рівних частках кожному 12815,0 грн. матеріальної шкоди та 10000 гривень у рахунок відшкодування моральної шкоди.

В обґрунтування позовних вимог позивачі посилалися на наступне. 07.11.2007 року між сторонами був укладений договір про надання туристичних послуг. Відповідно до умов договору відповідач мав надати позивачам послуги по організації туристичної поїздки до Єгипту, місто Шарм-Ель-Шейх, тривалістю 15 днів, 14 ночей з розміщенням у готелі «Рдісон сас парк ін» категорії 5 зірок. Після прибуття до Єгипту позивачів не заселили в обумовлений договором готель, у звязку з чим вони були вимушені на протязі двох днів самостійно та за свій рахунок шукати собі місце проживання, самостійно знайшли та оплатили проживання у готелі «Рауф», змушені були вести телефонні переговори з працівниками АТ „Елітний туризм з приводу розташування. Позивачі посилаються на те, що відповідачем порушено п. 3.1. Договору, відповідно до якого підприємство має право змінити клас обслуговування виключно за згодою туриста і за умови повідомлення його не менше ніж за 10 днів до початку туру. Позивачі зазначають, що відповідач не повідомляв їх про відповідну зміну умов та не отримав згоду позивачів на це. Позивачі просили суд стягнути з відповідача вартість туру у сумі 10915 грн., вартість телефонних переговорів позивачів з відповідачем у сумі 1500 грн., вартість проживання у готелі «Рауф» у сумі 400 грн. Позивачі зазначають, що внаслідок вказаних дій відповідача їм була завдана моральна шкода, яку вони оцінюють у 10000 грн, яку також просять стягнути з відповідача.

Представник позивача ОСОБА_4, який діє на підставі довіреності, у судовому засіданні позовні підтримав, просив суд позов задовольнити у повному обсязі.

Представник позивача ОСОБА_5, у судове засідання не зявився, надав суду заяву, якою просить розглянути справу у його відсутність, у звязку з неможливістю явки у судове засідання.

Представник відповідача у ході судового розгляду справи надав письмові заперечення за позовом, якими посилається на наступне. 07 листопада 2007 року між відповідачем та позивачами було укладено договір про надання туристичних послуг. За даним договором АТ «Елітний Туризм» організовував туристичну поїздку до Єгипту за маршрутом Шарм-Ель-Шейх на 15 днів 14 ночей (з 08 листопада 2007 року по 22 листопада 2007 року). За договором туристам ОСОБА_3 і ОСОБА_6 було заброньовано двомісний номер з видом на море готелю «Редісон сас парк ін», за офіційною класифікацією - чотири зірки, система харчування усе включено. При цьому готель було заброньовано за два дні до вильоту з України, оскільки туристи виражали бажання отримати такі туристичні послуги, які не співрозмірні з ціною, яку туристи запропонували сплатити АТ «Елітний Туризм». Таким чином АТ «Елітний Туризм» зробило крок на зустріч туристам і зробило максимальну знижку у розмірі 5% від ціни. 06 листопада позивачами було підписано заявку на бронювання готелю, де зазначено категорію готелю, який вони самі обрали чотири зірки. Таким чином, відповідач не погоджується з зазначенням позивачами у тексті позовної заяви категорії готелю «Редісон сас парк ін» як пятизіркового, оскільки категорія готелю визначається офіційними органами країни розташування готелю - Єгипту. Позивачі у позовній заяві зазначають, що після прибуття до Єгипту послуга АТ «Елітний Туризм» надана не була. Відповідач не погодився з наведеним твердженням та навів такі аргументи. Позивачі стверджують, що вони не були заселені в обумовлений в предметі договору готель і опинилися без житла. Проте насправді через погодні умови у день вильоту туристів з України два рейси з України та Росії не змогли вилетіти і відповідно забрати по закінченню відпочинку 400 туристів, які перебували на відпочинку у Шарм-Ель-Шейху. Таким чином, таких туристів залишили ще на одну ніч у готелях, у яких вони відпочивали. У звязку з наведеним, а саме через повязані з обєктивними причинами несприятливими погодними умовами, дії транспортної компанії (відміна рейсів) прибулим ОСОБА_6 та ОСОБА_3 разом з іншими туристами пояснили ситуацію, що склалася, вибачилися і безкоштовно заселили у готелі «Рауф», який має вищу категорію - пять зірок, у номери з видом на море на один день. При цьому згідно п.4.9. договору від 07 листопада 2007 року «Підприємство не несе відповідальності за дії транспортних компаній (відміна чи затримка) рейсів, зміна розкладу) і має право вносити відповідні зміни у програму туру, повідомивши про це туриста». При цьому позивачі до зазначеного готелю селитися відмовилися. Замість цього вони залишили територію готелю на тривалий час. Гід, відповідальний за цю групу, не зміг заселити разом з іншими туристами позивачів, оскільки вони відмовились від запропонованого варіанту. При цьому позивачі дзвонили до офісу АТ «Елітний Туризм», сварилися, погрожували директору, відмовлялися повернутися до готелю «Рауф» для безкоштовного розселення.

У звязку з вищенаведеним, відповідач вважає вимоги позивачів щодо відшкодування їм оплаченого з власної ініціативи проживання у готелі «Рауф» та телефонні розмови з відповідачем безпідставним. Відповідач вважає, що не несе цивільної відповідальності за вимушене розміщення туристів на одну ніч у іншому, ніж передбачено у договорі, готелі (вищого класу). Оскільки позивачам було запропоновано розміщення у «Рауф» безкоштовно, то сплата позивачами за номер 80 доларів США з власної ініціативи та плата за телефонні переговори з власної ініціативи не є виною відповідача. Наступного дня, 09 листопада 2007 року, коли заброньований позивачами номер у готелі «Редісон сас парк ін» звільнився, вони відмовилися у нього селитися, вимагаючи у вигляді компенсації заселити їх до готелю «Марина клаб», вартість номеру у якому значно перевищує фактично сплачену туристами суму по договору. Таким чином, відповідач вважає, що позивачі відмовилися прийняти належне виконання зобовязання АТ «Елітний Туризм» за договором. Оскільки відповідач згідно законодавству має забезпечувати безпеку туристів, незважаючи на їх неприйнятну поведінку, керівництво АТ «Елітний Туризм» було змушене вести переговори з ТОВ «Туристична компанія «Апекс Тур», з яким було укладено агентський договір на придбання туристичних послуг. Внаслідок екстреної переписки та особистого візиту заступника директора АТ «Елітний Туризм» до офісу ТОВ «Туристична компанія «Апекс Тур» у Києві стало можливим поміщення позивачів до одного з найкращих готелів курорту «Інтерплаза біч хотел», категорії пять зірок, що є серйозним підвищенням категорії готелю. Позивач вважає, що туристи помилково посилаються на п. 3.1. договору, за яким АТ «Елітний Туризм» має право змінити клас обслуговування лише за згодою туриста і при умові повідомлення його про це не пізніше, ніж за 10 днів до початку туру. Щодо розміщення туристів на першу ніч у іншому готелі відповідач вважає, що провини відповідача немає, попередження за 10 днів у цій ситуації обєктивно неможливе. У готелі «Інтерплаза біч хотел» позивачів розмістили у великому двомісному номері з балконом, вартість за проживання у якому перевищує сплачену туристами по договору суму на 209 доларів США. Відповідач зазначив, що окрім постійних сварок та погроз ОСОБА_6 та ОСОБА_3 телефоном, до офісу АТ «Елітний Туризм» приходили невідомі люди від імені зазначених осіб і також погрожували директору і співробітникам. Також відповідач спростовує твердження позивачів, що нібито АТ «Елітний Туризм» отримувало електронною поштою та письмово від представників позивачів у Харкові якісь заперечення. Таким чином, відповідач стверджує, що позивачі у порушення п.п. 2.4. та 3.6. договору не надали документального підтвердження своїх претензій.

Суд, дослідивши матеріали справи, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню.

Між позивачами та відповідачем 07 листопада 2007 року був укладений договір про надання туристичних послуг. За умовами договору відповідач зобовязаний організовувати туристичну поїздку до Єгипту за маршрутом Шарм-Ель-Шейх на 15 днів 14 ночей (з 08 листопада 2007 року по 22 листопада 2007 року). Згідно договору, позивачі розміщуються в готелі готелю «Редісон сас парк ін» класу 5 у двокімнатний номер з видом на море. Позивачами була оплачена загальна вартість туру у сумі 10915,00 гривень, що підтверджується копіями квитанцій.

Згідно ст. 20 Закону України „Про туризм, за договором на туристичне обслуговування одна сторона (туроператор, турагент) за встановлену договором плату зобов'язується забезпечити надання за замовленням іншої сторони (туриста) комплексу туристичних послуг (туристичний продукт). Якість туристичних послуг повинна відповідати умовам договору, порядок і способи захисту порушених прав туристів визначаються законодавством про захист прав споживачів.

Як встановлено у ході судового розгляду справи та не заперечується відповідачем, після прибуття позивачів до Єгипту вони не були заселені у готель, обумовлений договором. Відповідачем не було надано суду доказів на підтвердження доводів про неможливість заселити позивачів в обумовлений договором готель з обєктивних причин, а саме через дії транспортної компанії, а також доказів, підтверджуючих ту обставину, що відповідачам для тимчасового проживання був запропонований готель не нижчого класу, ніж той, що обумовлений договором.

Відповідно до п. 3.1. Договору про надання туристичних послуг, підприємство має право змінити тривалість та маршрут туру, клас обслуговування, вид транспортного обслуговування, спосіб забезпечення туриста, збільшити обумовлену вартість туру більш як на 5 % - лише за згодою туриста і при умові повідомлення його про це не пізніше, ніж за 10 днів до початку туру.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачі не були повідомлені про неможливість їх розташування у готелі «Редісон сас парк ін» 5 класу в обумовлений договором строк, що є порушенням умов укладеного між сторонами договору.

Судом встановлено, що з позивачі за власні кошти заселились до готелю „Рауф на одну ніч 09.11.2010 року, крім того, з приводу розміщення позивачами велись телефонні переговори з працівниками АТ „Елітний туризм. Зазначені обставини не заперечуються відповідачем по справі. Таким чином, позивачами понесені витрати по сплати проживання у готелі та оплаті телефонних переговорів. Доводи відповідача про те, що в якості компенсації за спричинені незручності позивачі були розташовані у готель вищого класу, ніж було обумовлено договором, суд до уваги не приймає, оскільки, як вбачається з укладеного між сторонами договору, відповідач зобовязався розташувати позивачів у готель 5 класу, а не 4 класу, як зазначається відповідачем у своїх письмових запереченнях.

Відповідно до ст. 906 ЦК України, збитки, завдані замовнику невиконанням або неналежним виконанням договору про надання послуг, підлягають відшкодуванню виконавцем, у разі наявності його вини, у повному обсязі, якщо інше не встановлено договором.

Згідно п. 3.6 Договору, турист має право на відшкодування матеріальних та моральних збитків у разі невиконання або неналежного виконання умов договору при наявності документального підтвердження.

Суду не надані належні та допустимі докази, які підтверджують, що вартість проживання у готелі „Рауф складає 400,00 гривень, вартість телефонних переговорів складає 1500 гривень. Надані позивачами копії документів на підтвердження зазначених витрат не можуть бути підставою для визначення розміру завданої матеріальної шкоди, оскільки не відповідають вимогам належності та допустимості, а саме зі змісту наданих документів неможливо встановити за що саме сплачена зазначена у них сума, у якій валюті сплачені грошові кошти, також не приведений розрахунок суми матеріальної шкоди у гривні, відповідно до офіційного курсу валют.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди підлягають частковому задоволенню на суму 1000 гривень виходячи з наступного.

Відповідно до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов′язана з розміром цього відшкодування.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Судом встановлено, що внаслідок неналежного виконання відповідачем зобовязання щодо розташування позивачів у готелі, обумовленому договором про надання туристичних послуг, позивачам була заподіяна моральна шкода, яка полягала у душевних хвилюваннях через побоювання залишитися в чужій країні без грошей, без можливості підтримувати своє існування, а також з приводу обґрунтованих сумнівах щодо повернення до України.

При визначенні судом розміру відшкодування завданої позивачам моральної шкоди суд виходить з вимог розумності та справедливості та враховує обставини, викладені вище. Розмір відшкодування завданої позивачам моральної шкоди суд оцінює в сумі 1000 гривень кожному позивачу.

Судом встановлено, що після 09.11.2007 року, відповідач розташував позивачів до готелю «Інтерплаза біч хотел», який має рівень обслуговування, обумовлений договором про надання туристичних послуг, зазначена обставина позивачами не заперечується.

Таким чином, після 09.11.2007 року, суд вважає, що відповідачем були виконані умови договору про надання туристичних послуг. Позивачам не надано суду доказів на підтвердження неналежного виконання умов зазначеного договору після 09.11.2007 року, надана відповідачем послуга була фактично позивачами прийнята та спожита у повному обсязі.

Згідно п. 4 ч. 3 ст. 10 Закону України „Про захист прав споживачів, у разі виявлення недоліків у виконаній роботі (наданій послузі) споживач має право на відшкодування завданих йому збитків.

Позивачами не надано суду відомостей про виявлені недоліки у наданій туристичній послузі протягом часу з 10.11.2007 року 22.22.2007 року та спричинену такими недоліками матеріальну шкоду, при таких обставинах суд не вбачає підстав для відшкодування відповідачам матеріальної шкоди у розмірі вартості туру у сумі 10915 гривень.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 509, 526, 906, ЦК України, Законом України „Про туризм, Законом України «Про захист прав споживачів», постановою Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», ст.ст. 10, 11, 60, 79, 84, 88, 209, 212-215 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Акціонерного товариства „Елітний туризм про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з Акціонерного товариства „Елітний туризм на користь ОСОБА_2 1000 (одна тисяча) гривень у рахунок відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з Акціонерного товариства „Елітний туризм на користь ОСОБА_3 1000 (одна тисяча) гривень у рахунок відшкодування моральної шкоди.

В інший частині позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення шляхом подання заяви про апеляційне оскарження через Фрунзенський районний суд м. Харкова з наступним поданням протягом двадцяти днів апеляційної скарги або шляхом подачі апеляційної скарги у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано, якщо після подачі заяви про апеляційне оскарження апеляційна скарга не подана після закінчення строку на подачу апеляційної скарги, у разі подання апеляційної скарги після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: