АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22ц-9089/10 Головуючий у 1-й інстанції Кузіна Ж.В. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2010 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Полтавської області у складі

Головуючого судді Дряниці Ю.В.

Суддів Прядкіної О.В., Чернова С.І.

При секретарі Киві А.М.

розглянула цивільну справу за апеляційною cкаргою ОСОБА_2

на рішення Київського районного суду м.Полтави Полтавської області від 10 червня 2010р.

по справі за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства -Банк «Фінанси та кредит» про визнання недійсним кредитного договору та договору застави, зобов»язання вчинити дії

судова колегія, заслухавши доповідь судді-доповідача апеляційного суду ОСОБА_1, -

В С Т А Н О В И Л А :

В листопаді 2009р. ОСОБА_2 звернулась до суду з зазначеним позовом, в якому просила визнати недійсним кредитний договір,укладений нею 27 серпня 2007р. в ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит», посилаючись на те, що він всупереч положенням ст.ст.192,524 ч.1 ЦК України укладений в іноземній валюті.

В березні 2010р. подала доповнення до позову,в якому просила також визнати недійсним договір застави від 28 серпня 2010р.,укладеного в забезпечення кредитного договору та зобов»язати відповідача прийняти у неї кошти в сумі 56 237,50 грн. з розстрочкою платежів на 120 місяців.

-2-

Рішенням Київського районного суду м.Полтави від 10 червня 2010р. в задоволенню позову ОСОБА_2 відмовлено.

Рішення суду оскаржено ОСОБА_2, яка в апеляційній скарзі просить його скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення її позовних вимог, посилаючись на порушення місцевим судом норм матеріального та процесуального права, невідповідності висновків суду обставинам справи.

Колегія суддів, перевіривши справу в межах заявлених вимог і апеляційного оскарження, приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги з таких підстав :

Судом першої інстанції вірно встановлено,що 27 серпня 2007 року між ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір, предметом якого є кредит (грошові кошти) в іноземній валюті в сумі 17 334 дол. США, строком до 27 серпня 2012 року.

У рахунок забезпечення виконання зобовязання за кредитним договором 28 серпня 2010р.укладено договір застави автомобіля марки Мудан,2006р.випуску,д.н. НОМЕР_1.

Звертаючись до суду та обґрунтовуючи свої вимоги ОСОБА_2 посилалася на те, що кредитні договори повинні укладатись в національній валюті України,а у у 2008 році відбулась істотна зміна обставин - значне зростання курсу долара США по відношенні до курсу гривні України, що потягло за собою значне здороження кредитного курсу.

Однак, укладаючи спірний кредитний договір в іноземній валюті, сторони приймали на себе певні ризики, на випадок зміни валютного курсу та в момент укладення договору не мали будь яких законних підстав вважати, що зміна встановленого валютного курсу не настане.

ОСОБА_2 не доведено, що сторони при укладенні кредитного договору були впевнені в тому, що така зміна обставин не настане.

Виходячи із змісту статей 1046, 1054 ЦК України відповідальність за валютні ризики лежить саме на позичальнику.

Відмовляючи в задоволенні позову ОСОБА_2 про визнання кредитного договору й застави недійсними, суд першої інстанції правильно виходив із того, що відповідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Статтею 203 ЦК України передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства та має бути спрямований на реальне настання правових наслідків.

-3-

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність передбачених ст. ст. 203, 215 ЦК України підстав для визнання договорів недійсними, тому що під час підписання спірних договорів ОСОБА_2 була ознайомлена з їх умовами та наслідками.

Не є підставою для визнання договору недійсним надання кредиту в іноземній валюті, оскільки Декрет Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року № 15-93 Про систему валютного регулювання і валютного контролю не містить такої заборони.

За таких обставин рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим.

Керуючись ст.ст. 303,307,308 , 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Київського районного суду м.Полтави Полтавської області від 10 червня 2010р. залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду України протягом 20 днів.

С У Д Д І