Справа №22-ц-211 Суддя-доповідач - ОСОБА_1
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2010 року м.Суми

Колегія судд ів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області у складі:

головуючого: Смирнової Т.В.

суддів: Гагіна М.В., Ільченко О.Ю.

з участю секретаря судового засідання Пархоменко А.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Апеляційного суду Сумської області цивільну справу за апеляційною скаргою Відкритого акціонерного товариства «Кредитпромбанк»

на заочне рішення Зарічного районного суду м.Суми від 20 листопада 2009 року

у справі за позовом Відкритого акціонерного товариства «Кредитпромбанк» до ОСОБА_2 про стягнення боргу, -

в с т а н о в и л а:

У травні 2009 року ВАТ «Кредитпромбанк» звернулося до суду з вказаним позовом, мотивуючи вимоги тим, що 08 листопада 2007 року між ним та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір №7426/18/07-С, відповідно до якого надано кредит у сумі 1700000 грн. на строк до 10 жовтня 2017 року включно зі сплатою 15% річних.

За умовами зазначеного договору відповідач повинен був сплачувати кредит кожного місяця згідно графіку, однак він своїх обовязків не виконував.

Просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у сумі 1812924 грн. 64 коп. та судові витрати.

Заочним рішенням Зарічного районного суду м.Суми від 20 листопада 2009 року позов ВАТ «Кредитпромбанк» задоволено.

Розірвано кредитний договір №7426/18/07-С від 08 листопада 2007 року укладений між ВАТ «Кредитпромбанк» та ОСОБА_2

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ВАТ «Кредитпромбанк» заборгованість за договором кредиту в сумі 1812924 грн. 64 коп.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ВАТ «Кредитпромбанк» 1950 грн. судових витрат.

В апеляційній скарзі ВАТ «Кредитпромбанк», посилаючись на неповне зясування судом обставин справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить зазначене рішення скасувати в частині розірвання кредитного договору.

При цьому зазначає, що суд першої інстанції, у порушення вимог ст.11 ЦПК України, розглянув їх позовну заяву поза межами заявлених вимог.

Вказує, що представником ВАТ «Кредитпромбанк» вимога щодо розірвання кредитного договору не заявлялась та не була предметом судового розгляду, а також ухвалити рішення про визначення терміну повного погашення заборгованості за кредитом, оскільки судом ця вимога не розглянута.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника позивача ВАТ «Кредитпромбанк» - ОСОБА_3, яка підтримала доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та обговоривши підстави апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 08 листопада 2007 року ВАТ «Кредитпромбанк» уклав з ОСОБА_2 кредитний договір №7426/18/07-С, відповідно до умов якого надав кредит у сумі 1700000 грн. на строк до 10 жовтня 2017 року включно зі сплатою 15 % річних.

20 травня 2008 року була укладена додаткова угода до даного договору.

Відповідно до п.3.1 зазначеного договору ОСОБА_2 зобовязувався сплачувати кредит відповідно до графіку.

ОСОБА_2 своєчасно кредит не повертає і має заборгованість по кредиту у сумі 1812924 грн. 64 коп., з яких 1457142 грн. 93 коп. заборгованість за кредитом, 167835 грн. 44 коп. по відсоткам, за період з 13 травня 2008 року по 07 травня 2009 року, а також 35263 грн. 34 коп. пені за цей же період.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову ВАТ «Кредитпромбанк», місцевий суд виходив з того, що ОСОБА_2 порушив умови договору щодо своєчасного повернення кредиту, а тому позивач має право на дострокове повернення кредиту і повинен сплатити заборгованість за кредитом з урахуванням відсотків за його користування та штрафних санкцій

В той же час, висновок суду щодо розірвання кредитного договору не відповідає фактичним обставинам справи, що, у відповідності до положень п.4 ч.1 ст.309 ЦПК України, є підставою для скасування судового рішення у цій частині з огляду на таке.

Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням, зокрема, юридичних осіб, поданим відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

З матеріалів справи вбачається, що ВАТ Кредитпромбанк» звернулося до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитом у розмірі 1457142 грн. 93 коп., відсотків - 167835 грн. 44 коп. та пені - 35263 грн. 34 коп., а також визначення терміну повного погашення заборгованості за кредитом 07 травня 2009 року.

Норми ст.31 ЦПК України надають право позивачу протягом усього часу розгляду справи змінити підставу або предмет позову, у порядку визначеному главою 2 цього Кодексу.

Проте, в матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили про зміну позивачем предмету позову, тобто матеріально-правової вимоги до відповідача..

Тобто, місцевий суд, вирішуючи спір по суті, у порушення принципу диспозитивності, вийшов за межі позовних вимог та ухвалив оскаржуване рішення щодо вимоги, яка позивачем не заявлялась.

Крім того, місцевий суд, у порушення того ж принципу диспозитивності, не розглянув вимогу позивача щодо визначення терміну повного повернення заборгованості за кредитом датою 07 травня 2009 року. Підстави та докази щодо цієї частини позову не були предметом судового дослідження, що унеможливлює ухвалення додаткового рішення, а тому, у відповідності до положень п.5 ч.1 ст.311 ЦПК України, є підставою для передачі цивільної справи до місцевого суду на новий розгляд у цій частині позову.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 303, 304, п.2, 5 ч.1 ст.307, п.3, 4 ч.1 ст.309, п.5 ч.1 ст.311, ст.313, п.2 ч.1, ч.2 ст.314, ст.ст.316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства «Кредитпромбанк» задовольнити частково.

Заочне рішення Зарічного районного суду м.Суми від 20 листопада 2009 року у даній справі у частині розірвання кредитного договору №7426/18/07-С від 08 листопада 2007 року укладеного між Відкритим акціонерним товариством «Кредитпромбанк» та ОСОБА_2 скасувати.

Цивільну справу, у частині позову про визначення терміну повернення кредиту та відсотків за його користування, направити на новий розгляд до місцевого суду в іншому складі суду.

Рішення набрало законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців.

Головуючий:

Судді: