Бориспільський міськрайонний суд Київської області
Справа № 2- 3112/2009 року
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2010 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - І.В. Муранової

при секретарі - О.В. Бондаренко,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Борисполі Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Бориспільського району Київської області, третя особа Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у Київській області, про визнання права власності на незакінчене будівництвом нерухоме майно, -

В С Т А Н О В И В :

18.09.2009 року ОСОБА_1 звернулась до суду з даним позовом, в якому просить визнати за нею право власності на незавершений будівництвом житловий будинок №30 по вул.Шевченка в с.Проців Бориспільського району Київської області, в порядку спадкування після смерті її чоловіка ОСОБА_3, який помер 08 травня 2003 року.

Свої вимоги позивач обґрунтовує наступним. 08 травня 2003 року помер її чоловік ОСОБА_3, після його смерті залишився незавершений будівництвом житловий будинок, який знаходиться на земельній ділянці площею 0,25 га за адресою: Київська область, Бориспільський район, с.Проців, вул.Шевченка, 30. Позивач стверджує, що вони разом з чоловіком розпочали будівництво житлового будинку на віділеній для цієї мети земельній ділянці на підставі дозволу Рогозівської сільської ради та будівельного паспорта. Проте вона не має можливості оформити право власності та завершити будівництво та має намір подарувати будинок дочці, яка його добудує.

В судовому засіданні представник позивача повністю підтримав заявлені позовні вимоги.

Представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради Бориспільського району Київської області в судове засідання не зявився. Відповідач направив до суду письмову заяву, в якій проти позову не заперечує та просить розглянути справу без участі представника сільської ради.

Представник третьої особи Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Київської області в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, пояснив, що будинок треба добудувати і форомити документи згідно чинного законодавства, а саме: позивачу слід оформити дозвіл на будівництво та отримати Державний акт на право власності на землю, після завершення будівництва здати будинок державній приймальній комісії. Ступінь готовності будинку -60% не дає можливості прийняти його в експлуатацію та зареєструвати право власності.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи та надані документи, суд дійшов до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що позивачка Зубань (дошлюбне прізвище -Гопкало) ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, перебувала в шлюбі з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованому 05 листопада 1971 року в Любарецькій сільській раді Бориспільського району Київської області, актовий запис №46 /а.с.-12/.

08 травня 2003 року ОСОБА_3 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-БК №426958, виданим Ревненською сільською радою Бориспільського району Київської області /а.с.-4/.

Згідно з копією спадкової справи №535 після майна померлого 08 травня 2003 року ОСОБА_3 Бориспільської районної державної нотаріальної контори /а.с.-31-40/ позивач 14 листопада 2003 року звернулась до Бориспільської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття нею спадщини за законом, що відкрилась після смерті її чоловіка ОСОБА_3 та складається з: незавершеного будівництвом житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться в с.Проців, вул..Шевченка, 30 Бриспільського району Київської області; автомашини марки ГАЗ-2402, 1981 року випуску, деравний номерний знак 28581КХ; автомашини марки УАЗ 3151201, 1988 року випуску, державний номерний знак 87231КХ; грошового внеску, що знаходиться в Ощадбанку №3036 м.Борисполя та в Ощадбанку №3036/025 в с.Ревне; сертифікату на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває в колективній власності КСП «Комунар» розміром 2,8 в умовних кадастрових гектарах.

В судовому засіданні встановлено, що під час шлюбу на підставі рішення ОСОБА_2 сільської ради Бориспільського району Київської області від 12 червня 1990 року №27/2 позивачем та її чоловіком ОСОБА_3 було розпочато будівництво житлового будинку та надвірних будівель на віділеній згідно з наказом по радгоспу «Комунар» агропромислового комбінату «Бориспільський» від 21 травня 1990 року №99 земельній ділянці площею 0,25 га, розташовані по вул.Шевченка, 30 в с.проців Бориспільського району /а.с.- 5-10/.

Згідно з довідкою Бориспільського районного бюро технічної інвентаризації від 05 лютого 2004 року готовність недобудованого житлового будинку, який знаходиться в с.Проців по вул.Шевченка, 30 становить 60%, вартістю 60757 гривень, крім того на земельній ділянці знаходиться літня кухня і сарай, вартістю 24531 гривня /а.с.-9/.

Згідно з висновком відділу містобудування та архітектури Бориспільської районної державної адміністрації від 03 лютого 2010 року №290 станом на 29.01.2010року земельна ділянка, що знаходиться в с.Проців по вул.Шевченка, 30, забудована незакінченим цегляним житловим будинком, господарчими спорудами: літня кухня, сарай; будівельний паспорт на земельну ділянку видавався на імя ОСОБА_3; нормативні відстані відносно червоних ліній вулиці щодо розташування житлового будинку витримані; житловий будинок по площам приміщень та розташуванню на земльній ділянці відповідає діючим нормативам і правилам; розміри господарської споруди, яка позначена на графічному матеріалі за №2 (літня кухня) не відповідають розмірам в будівельному паспорті, розташування господарської споруди, яка позначена на графічному матеріалі за №3 (сарай) не відповідає розташуванню на будівельному паспорті.

Відповідно до вимог ст.380 Цивільного кодексу України житловим будинком є будівля капітального типу, споруджена з дотриманням вимог, встановлених законом, іншими нормативно-правовими актами, і призначена для постійного у ній проживання.

За змістом ч.1, 2 ст.328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із право чинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Підстави та порядок набуття права власності на новостворене майно та об'єкти незавершеного будівництва визначені ст.331 Цивільного кодексу України.

В тому числі відповідно до вимог ч. 2 вказаної статті право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

За змістом ч.3 вказаної статті до завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна).

Згідно з вимогами частин 1, 2 статті 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до змісту частин 1,2,3 статті 61 Сімейного кодексу України об'єктами права спільної сумісної власності подружжя можуть бути будь-які речі, за винятком тих, які виключені з цивільного обороту, а також заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя і внесені до сімейного бюджету або внесені на його особистий рахунок у банківську (кредитну) установу. Якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім'ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно з частиною 1 статті 69, частиною 1 статті 70 Сімейного кодексу України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно до вимог частин 1,2 статті 370 Цивільного кодексу України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

За змістом ч.2, 3 ст.375 Цивільного кодексу України власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно. Право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням.

Згідно з вимогами ч.1, 2 ст.376 Цивільного кодексу України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважається самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна не набуває права власності на нього.

Згідно з довідкою ОСОБА_2 сільської ради №59 від 25 січня 2010 року земельна ділянка площею 0,14 га в с.Проців по вул..Шевченка, 30 - рахується за ОСОБА_3, вказана земельна ділянка не приватизована.

З наданих суду документів, істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, та істотного порушення будівельних норм і правил при будівництві будинку та господарських споруд по вул.Шевченка, 30 в с.Проців Бориспільського району, не вбачається.

Проте, враховуючи вищенаведені встановлені судом обставини справи та вимоги чинного законодавства щодо набуття права власності на новостворене майно,оскільки на момент смерті спадкодавця чоловіка позивачки ОСОБА_3 і на даний час жилий будинок з господарськими будівлями і спорудами закінчений будівництвом не був, в звязку з чим не був прийнятий до експлуатації та зареєстрований в установленому порядку відповідно до вимог Закону «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» у відповідному бюро технічної інвентаризації, подружжя ОСОБА_3 не набули право власності на вказане нерухоме майно та до завершення будівництва (створення майна) вважаються співвласниками матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна).

На підставі викладеного, суд прийшов до висновку, що спадкодавець ОСОБА_3, який, перебуваючи у шлюбі з позивачкою, на відведеній йому для будівництва та обслуговування житлового будинку земельній ділянці здійснив незавершене будівництво жилого будинку з надвірними будівлями та спорудами, він на момент смерті набув право власності на ? частину матеріалів, обладнання, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна), право власності на іншу ? частину вказаних матеріалів та обладнання відповідно набула позивач ОСОБА_1 як співвласник спільної сумісної власності подружжя.

Крім того, з вищенаведеного встановлено, що позивач в установленому законом порядку та у встановлений законодавством строк прийняла спадщину, що відкрилась після смерті її чоловіка ОСОБА_3. Інші спадкоємці за отриманням спадщини не звертались.

За змістом ст. ст. 1216, 1218 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належать спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

На підставі наведеного, суд дійшов до висновку, що позивач ОСОБА_1 прийняла спадщину у ? частини матеріалів, обладнання, які були використані в процесі створення незавершеного будівництвом жилого будинку та господарських будівель і споруд, що знаходяться на неприватизованій земельні ділянці по вул..Шевченка, 30 в с.Проців Бориспільського району Київської області.

Враховуючи викладене, вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, оскільки вона набула право власності на матеріали, обладнання, які були використані в процесі будівництва, створення вказаного нею майна - незавершеного будівництвом житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами по вул.Шевченка, 30 в с.Проців Бориспільського району Київської області, в тому числі на ? частину, як співвласник спільного майна подружжя, та на ? частину - в порядку спадкування після смерті її чоловіка ОСОБА_3, який помер 08 травня 2003 року.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 61, 169, 209, 212, 214, 215 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на матеріали та обладнання, що були використані при створенні незавершеного будівництвом житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться по вул.Шевченка, 30 в с.Проців Бориспільського району Київської області, в тому числі на ? їх частину як співвласника спільного майна поружжя та ? частину в порядку спадкування після смерті її чоловіка ОСОБА_3, який помер 08 травня 2003 року.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області через Бориспільський міськрайонний суд шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення та наступної подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя І.В. Муранова