Києво-Святошинський районний суд Київської області
Справа № 2-349/10
РІШЕННЯ

Іменем України

22.06.2010 року

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Пінкевич Н.С.

при секретарі Василенко Н.С., Безпалюк І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю „Спеціалізована пересувна механізована колона №1", ОСОБА_2. ОСОБА_3 про визнання права власності та зобов'язання вчинити дію та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, товариство з обмеженою відповідальністю „Спеціалізована пересувна механізована колона №1", третя особа ОСОБА_3, відкрите акціонерне товариство «ОСОБА_4 Аваль», приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5 про визнання договорів удаваними, -

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом до ТОВ СПМК-1 та ОСОБА_2 про виконання умов договору на пайову участь у будівництві. Свої вимоги мотивував тим. що 02 червня 2005 року між ним та ТОВ СПМК-1 було укладено договір на пайову участь в будівництві житлового будинку за адресою: м.Вишневе, вулиця Л.України, 19. За умовами даного договору вартість квартири складала 140 217 грн., які були ним повністю внесені на рахунок відповідача. Випадково йому стало відомо, що його права за договором про пайову участь в будівництві від ступлено на користь невідомої йому третьої особи. Звернувшись до ТОВ СПМК-1 йому стало відомо, що таке відступлення відбулось на підставі підписаної ним заяви. Але такої заяви він не підписував.

Просив суд визнати за ним право власності на квартиру №163 за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, м.Вишневе, вулиця Л.Українки, 19 та зобов'язати ТОВ СПМК-1 передати квартиру йому після введення будинку в експлуатацію; визнати недійсним заяву про зміну власника квартири за договором пайової участі, датовану 06 листопада 2006 року та новий договір, укладений між ТОВ СПМК№1 та третьою особою стосовно квартири №163.

При розгляді справи позивач неодноразово уточнював позовні вимоги. Остаточно просив суд визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_1; зобов'язати ТОВ СМПК№1 передати ОСОБА_1 квартиру №162 по вулиці Л.Українки. 19 в м.Вишневе Києво- Святошинського району Київської області.

При розгляді справи відповідачка ОСОБА_2 подала зустрічну позовну заяву. Свої вимоги мотивувала тим, що вона з ОСОБА_1 перебували у зареєстрованому шлюбі. Подружнє життя не склалось, шлюб розірвали. Від сумісного проживання мають доньку Марину, яка на час укладення оспорюваного договору була дорослою. Тому вони вирішили придбати для неї квартиру, для чого уклали договір на ім'я ОСОБА_1 Даний договір підписаний нею. Всі обов'язки по оплаті квартири вона виконала особисто. Так, 40000 грн. вона отримала від своєї матері, яка одержала їх від продажу квартири. Решту суми взяли в кредит в банку. В даний час кредит повністю погашений нею. Всі умови кредитного договору щодо укладення договорів страхування, виконувались саме нею та нею підписувались. Таким чином договір на пайову участь у будівництві від 02 червня 2005 року є удаваною угодою, укладеною з метою приховання справжнього інвестора, тобто її.

Просила суд визнати договір №73 від 02 червня 2005 року на пайову участь у будівництві житлового будинку по вулиці Л.Українки, 19 в м.Вишневе Києво- Святошинського району

Київської області в частині, що стосується інвестора ОСОБА_1, недійсним; визнати її, ОСОБА_2, інвестором за договором №73 від 02 червня

2005 року на пайову участь у будівництві житлового будинку по вулиці Л.Українки, 19 в м.Вишневе Києво-Святошинського району Київської області.

При розгляді справи ОСОБА_2 збільшила та уточнила вимоги за зустрічною позовною заявою. Просила суд визнати договір №73 від 02 червня 2005 року на пайову участь у будівництві житлового будинку по вулиці Л.Українки, 19 в м.Вишневе Києво- Святошинського району Київської області в частині, що стосується інвестора ОСОБА_1, удаваним; визнати її, ОСОБА_2. стороною - інвестором за договором №73 від 02 червня 2005 року на пайову участь у будівництві житлового будинку по вулиці Л.Українки, 19 в м.Вишневе Києво-Святошинського району Київської області; визнати кредитний договір №014/2557/74/14746 від 04 липня 2005 року в частині сторони в договорі - позичальника ОСОБА_1 - удаваним; визнати ОСОБА_2 стороною - позичальником у кредитному договорі №014/2557/74/14746 від 04 липня 2005 року; визнати договір іпотеки від 04 липня 2005 року в частині сторони в договорі - іпотекодавця ОСОБА_1 удаваним; визнати ОСОБА_2 стороною - іпотекодавцем в договорі іпотеки від 04 липня 2005 року.

У судовому засіданні у якості співвідповідача була залучена власник квартири АДРЕСА_1 - ОСОБА_3, у якості третьої особи за зустрічним позовом відкрите акціонерне товариство «ОСОБА_4 Аваль» та приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5.

У судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали, проти доводів зустрічного позову заперечували. Позивач суду пояснив, що він уклав договір про пайову участь, підписав, оскільки хотів поліпшити свої житлові умови. Перший внесок - це його особисті збереження, а інші - кредит в банку. Кредит він погашав щомісячно, даючи кошти на оплату ОСОБА_2 Тому свої обов'язки по оплаті квартири він виконав. Всі квитанції від його імені, а тому стороною по договору є саме він. Товариство порушило його право на отримання квартири по договору, незаконно віддав її ОСОБА_3 Тому просили задоволити позов, а у задоволенні зустрічного позову відмовити.

У судовому засіданні представник ТОВ «СПМК№1» проти позову заперечував, зустрічні позовні вимоги підтримав. Суду пояснив, що хоч і в договорі стороною вказаний ОСОБА_1, але всі договірні зобов'язання були виконані саме ОСОБА_2, тому вона є належною стороною по договору. Спочатку ОСОБА_2 хотіла укласти чотирьохсторонній договір між ТОВ, інвестором, банком та майбутнім власником - донькою. Однак, в укладенні такого договору їй було відмовлено. Просив суд відмовити в задоволенні позову та задоволити вимоги за зустрічним позовом.

У судовому засіданні ОСОБА_2 позов не визнала. Вимоги за зустрічним позовом підтримала. Суду пояснила, що позивач її колишній чоловік. У 2005 році вирішила придбати квартиру для своєї доньки. Саме вона вибирала забудовника, квартиру, визначала умови договору, виконувала їх. Кошти на перший внесок були взяті від продажу кватири її матері. Решту взяли в кредит. Всі умови по кредитному договору виконувала вона. Потім стала необхідність повернути кошти, яких в неї не було. Тому звернулась до ОСОБА_3, яка дала їй кошти, а вона в свою чергу зробила переуступку права власності на квартиру. Позивач не міг виконати умови договору, оскільки мав невеликий заробіток. Всі оригінали договорів, квитанції знаходяться у неї. Просила суд відмовити у задоволенні позову, а задоволити вимоги за зустрічним позовом.

У судовому засіданні представник ОСОБА_3 позов не визнала, вимоги за зустрічним позовом підтримала. Суду пояснила, що ОСОБА_3 та ТОВ СПМК №1 уклали договір, за яким до неї переходило право власності на квартиру АДРЕСА_1. В даний час вона є власником цієї квартири, що підтверджується свідоцтвом про право власності та витягом з реєстру. Просила суд відмовити в задоволенні позову та задоволити зустрічні позовні вимоги.

У судовому засіданні представник ВАТ «ОСОБА_4 Аваль» суду пояснив, що боржником за кредитним договором виступив ОСОБА_1 Хто і якими сумами вносить плату за кредитним договорами банк не перевіряє. В даний час умови кредитного договору виконані повністю. Тому просив розглядати спір відповідно до вимог закону.

У судове засіданні приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5 не з'явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений натежним чином. Надіслав суду листа, в якому просив слухати справу у його відсутність.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що у задоволенні позову ОСОБА_1 та зустрічного позову ОСОБА_2 слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

При розгляді справи судом встановлено, що 02 червня 2005 року був укладений договір №73 на пайову участь в будівництві житлового будинку за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, м. Вишневе, вулиця Л.Українки, 19 на одно кімнатну квартиру під №163 на 6-му поверсі загальною площею 42.49 кв.м.

При цьому забудовник у договорі вказаний ТОВ Спеціалізована пересувна механізована колона №1, а інвестор ОСОБА_1.

04 липня 2005 року між ОСОБА_1 та ВАТ «ОСОБА_4 Аваль» був укладений кредитний договір №014/2557/74/14746. Кредит надавався в розмірі 20000 дол. США строком до 04 липня 2025 року.

31 липня 2006 року був укладений договір добровільного страхування життя №00133- 11415 між ВАТ «Страхова компанія «Еталон Життя» та ОСОБА_1

06 листопада 2006 року ОСОБА_1 подав заяву на ім'я ТОВ СПМК №1 про зміну власника квартири за договором №73 від 02 червня 2005 року.

З висновку №7337 експерта КНДІСЕ вбачається, що підпис від імені ОСОБА_1 на заяві та рукописні записи в заяві виконані не ОСОБА_1, а ОСОБА_2

Відповідно до ст. 202 ЦК України правочин є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

За ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо підписаний його стороною (сторонами).

За ст. 639 ЦК України якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами

Твердження позивача, що він уклав договір №73 на пайову участь в будівництві житлового будинку за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, м. Вишневе, вулиця Л.Українки, 19 на одно кімнатну квартиру під №163 на 6-му поверсі загальною площею 42.49 кв.м, спростовуються матеріалами справи, оскільки даний договір підписаний не ОСОБА_1, а ОСОБА_2

За ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Порушення зобов'язання, як передбачено ст. 610 ЦК України, є його невиконання або ви конання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до п.1.4 договору №73 від 02 червня 2006 року інвестор може отримати вказану квартиру лише за умови інвестування 100% загальної площі квартири.

З висновку №8487 експерту КНДІСЕ від 30 січня 2009 року вбачається, що підписи від імені ОСОБА_2, зображення яких містяться в графі «інвестор» в договорі №73 на пайову участь в будівництві житлового будинку та в графі «страхувальник» в договорі добровільного страхування життя №00133-11415 від 31 липня 2006 року виконані ОСОБА_2

Підписи в рядку «підпис платника» в оригіналах заяв на переказ готівки №У8І/1388- 48 від 28 вересня 2006 року, №У8І/1388-50 від 28 вересня 2006 року, №У8І/1233-69 від 06 листопада 2006 року, №У8І/1233-76 від 06 листопада 2006 року, №У8І/1233-72 від 06 листопада 2006 року, №У8І/516-45 від 28 листопада 2006 року, №У8І/516-78 від 28 серпня 2006 року, №У8І/516-77 від 28 серпня 2006 року, №У8І/1135-76 від 28 лютого 2006 року, №У8І/1135-75 від 28 лютого 2006 року, №У8І/516-55 від 25 січня 2006 року, №У8І/516-64 від 25 січня 2006 року, №У8І/516-57 від 27 вересня 2006 року, №У8І/516-58 від 27 вересня 2006 року, №У8І/514-62 від 30 березня 2006 року, №У8І/514-61 від 30 березня 2006 року, №У8І/440-49 від 28 жовтня 2005 року, №У8І/440-53 від 28 жовтня 2005 року, №У8І/516-51 від 30 червня 2006 року, №У8І/516-54 від 30 червня 2006 року, №У8І/513-17 від 31 липня 2006 року, №У8І/513-20 від 31 липня 2006 року, №У8І/512-63 від 26 серпня 2005 року, №У8І/512-61 від 26 серпня 2005 року, №У8І/516-29 від 29 травня 2006 року, №У8І/516-28 від 29 травня 2006 року, №У8І/513-215 від 28 грудня 2005 року, №У8І/513-214 від 28 грудня 2005 року - виконані також ОСОБА_2

З пояснень сторін, що також підтверджено і позовною заявою ОСОБА_1 (а.с. 178 том І) встановлено, що ОСОБА_2 внесла на кредитний рахунок ОСОБА_1 повну суму боргу за кредитним договором №014/2557/74/14746 від 04 липня 2005 року.

Факт виконання договірних зобов'язань як за договором про пайову участь, так і кредитного договору саме ОСОБА_2 підтвердили в судовому засіданні і допитані свідки.

Пояснення позивача, що він виконав умови договору про пайову участь, виконання ним умов кредитного договору суд оцінює критично, оскільки доказів цим твердженням суду не надано.

06 листопада 2006 року між ТОВ СПМК №1 та ОСОБА_3 був укладений договір на пайову участь в будівництві житлового будинку за адресою: Київська область, Києво- Святошинський район, м. Вишневе, вулиця Л.Українки, 19 на одно кімнатну квартиру під №163 на 6-му поверсі загальною площею 42.49 кв.м.

03 вересня 2007 року між ТОВ СПМК №1 та ОСОБА_3 було укладено додаткову угоду №1, за якою п.1.2 та ч.І п.2.2 договору викладено в новій редакції.

25 вересня 2007 року між ТОВ СПМК №1 та ОСОБА_3 був підписаний акт прийому-передачі квартири АДРЕСА_1.

З довідки №128/юр від 01 вересня 2009 року ТОВ СПМК №1 вбачається, що номер кватири №163 (проектний) після введення будинку в експлуатацію змінено на №162.

Рішенням виконавчого комітету Вишневої міської ради Києвоз-Святошинського району Київської області №95/15 від 29 жовтня 2007 року оформлено право власності та видані свідоцтва про право приватної власності на кватири в будинку №19 по вулиці Л.України в м.Вишневе, зокрема на квартиру №162 - ОСОБА_3

На підставі рішення виконавчого комітету Вишневої міської ради Києво- Святошинського району Київської області ОСОБА_3 отримала свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_1 (а.с.217 том І).

Враховуючи наведе, та те, що ОСОБА_3 набула право власності на квартиру №162 по вулиці Л.України. 19 в м.Вишневе Києво-Святошинського району Київської області у встановленому законом порядку, тому у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 слід відмовити.

Відповідно до ст. 235 ЦК України удаваним є правочин, який вчинено сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили. Якщо буде встановлено, що правочин був вчинений сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили, відносини сторін регулюється правилами щодо правочину, який сторони насправді вчинили.

У постанові № 9 Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» у п. 25 передбачено, що за удаваним правочином (стаття 235 ЦК) сторони умисно оформляють один правочин, але між ними насправді встановлюються інші правовідносини. На відміну від фіктивного правочину, за удаваним правочином права та обов'язки сторін виникають, але не ті, що випливають зі змісту правочину. Встановивши під час розгляду справи, що правочин вчинено з метою приховати інший правочин, суд на підставі статті 235 ЦК має визнати, що сторонами вчинено саме цей правочин, та вирішити спір із застосуванням норм, що регулюють цей правочин. Якщо правочин, який насправді вчинено, суперечить закону, суд ухвалює рішення про встановлення його нікчемності або про визнання його недійсним. До удаваних правочинів наслідки недійсності, передбачені статтею 216 ЦК, можуть застосовуватися тільки у випадку, коли правочин, який сторони насправді вчинили, є нікчемним або суд визнає його недійсним як оспорюваний.

При розгляді справи судом встановлено, що договір №73 на пайову участь в будівництві житлового будинку за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, м. Вишневе, вулиця Л.Українки, 19 на одно кімнатну квартиру під №163 на 6-му поверсі загальною площею 42.49 кв.м був укладений з ТОВ СПМК №1. Даний договір був підписаний ОСОБА_2 та повністю нею виконаний. Доказів укладення між ТОВ СПМК №1 та ОСОБА_2 іншого договору, що між ними виникли інші правовідносини, приховання іншого правочину суду надано не було. Крім того, кредитний договір в даний час повністю виконаний.

За ст. З ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Ст.4 ЦПК України передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

За ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов'язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Позивачка ОСОБА_2 не надала суду доказів того, що між нею та товариством був укладений удаваний правочин. З огляду на наведе, оскільки ні договором, ні законом не передбачено захист права шляхом визнання договору удаваним в частині сторони договору (інвестора, позичальника, іпотекодавця), тому у задоволенні зустрічного позову суд відмовляє.

Керуючись ст.ст.88, 208, 213-215 ЦПК України, -

вирішив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю „Спеціалізована пересувна механізована колона №1", ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_6 про визнання права власності та зобов'язання вчинити дію - відмовити.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1, товариство з обмеженою відповідальністю „Спеціалізована пересувна механізована колона №1", третя особа ОСОБА_3, відкрите акціонерне товариство «ОСОБА_4 Аваль», приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5 про визнання договорів удаваними - відмовити.

На рішення суду може бути подано заяву про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після Ждання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя