РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2010 року Справа №2-91/10

Черняхівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого-судді: Моніча Б.С.

при секретарі: Юрченко Т.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Черняхові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна ОСОБА_2» з участю третьої особи ОСОБА_3 про відшкодування майнової шкоди, завданої майну та здоровю внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки,

ВСТАНОВИВ:

Згідно позовної заяви в кінцевій редакції ОСОБА_1 просить стягнути з відповідача 14 тис. 352 грн. 59 коп. страхового відшкодування за пошкоджений внаслідок ДТП автомобіль та 100 грн. страхового відшкодування витрачених на лікування внаслідок пошкодження здоровя.

В обґрунтування позову позивач вказує, що згідно довіреності він є володільцем автомобіля ВАЗ-21043, 1996 р.в., д.н.НОМЕР_1, має право розпоряджатися та експлуатувати даний автомобіль. 21.07.2009 року о 14 го.15 хв. на 178 км. автодороги Київ-Чоп, водій ОСОБА_3, керуючи автомобілем НОМЕР_2, виконуючи обгін на перехресті, здійснив зіткнення з належним йому транспортним засобом. Згідно постанови судді Голосіївського районного суду від 09.09.2009 року водія ОСОБА_3, який застрахував свою відповідальність у відповідача, визнано винним в скоєнні даної ДТП.

Відповідачем проведена оцінка завданого йому майнового збитку, за наслідками якої він становить 7927 грн. 06 коп. Не погоджуючись з таким висновком, позивач звернувся до підприємця ОСОБА_4, який в присутності представника відповідача оглянув транспортний засіб та склав висновок експертного автотоварознавчого дослідження №2359 від 19.10.2009 року, згідно якого матеріальний збиток, завданий його автомобілю становить 14 тис. 353 грн. 59 коп.

Також посилався на те, що внаслідок ДТП отримав перелом пальця та витратив на лікування 100 грн., які теж просив стягнути з відповідача. Крім того, просив стягнути з відповідача вартість експертної оцінки в розмірі 480 грн. та вартість надсилання телеграми в розмірі 34 грн. 44 коп. (а.с.5).

Позивачем первинно позов подавався до Житомирської філії Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна ОСОБА_2» (далі ПАТ УСК «Княжа Вієнна ОСОБА_2»), однак ухвалою від 19.03.2010 року (а.с.64-65) до участі у справі як належного відповідача залучено головне підприємство.

Сторони та третя особа, в судове засідання не зявились, що не перешкоджає розгляду справи, оскільки суд має дані про вручення їм повісток.

Позивачем подано до суду заяву, згідно якої він просить справу розглянути за його відсутності, позов підтримує, додатково зазначає, що ним отримано від відповідача страхове відшкодування в сумі 7450 грн. Від третьої особи ОСОБА_3 до суду надійшла заява, згідно якої він підтримав поданий позов (а.с.69).

Відповідач в своїх письмових запереченнях позов не визнав, наводив відповідні доводи на обґрунтування своєї позиції (а.с.92-98).

Дослідивши та зясувавши всі обставини справи на підставі наявних у ній доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають до часткового задоволення, виходячи із наступного.

Згідно ч.4 ст.61 ЦПК України (яка говорить про постанову суду у справі про адміністративне правопорушення) суд вважав обовязковими для себе й такими, що не підлягають доказуванню обставини, що були встановленні постановою судді Голосіївського районного суду м.Києва від 09.09.2009 року (а.с.12), а саме: 21.07.2009 року о 14 год. 15 хв. на 178 км. автодороги Київ-Чоп водій ОСОБА_3, керуючи автомобілем «Тойота-Авенсіс», н.з.АА6184НР, виконуючи обгін на перехресті, здійснив зіткнення з автомобілем ВАЗ-2104, н.з.АМ0607АО, що призвело до пошкодження обох транспортних засобів. Цією постановою водій ОСОБА_3 визнаний винним у порушенні п.14.6 (А) Правил дорожнього руху України та у скоєнні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Незважаючи на те, що сторонами не представлено до суду полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів, згідно якого ОСОБА_3 застрахував свою відповідальність у відповідача, суд вважає доведеною цю обставину, оскільки у поданих відповідачем письмових запереченнях він фактично визнає ці обставини.

Крім того, в поданих до суду розпорядженні про виплату страхового відшкодування (а.с.101), страховому акті (а.с.102) та інших документах щодо страхового випадку (а.с.103-106) містяться дані по те, що ОСОБА_3 укладений з відповідачем договір страхування №ВВ-7820214 (3) від 05.09.2008 року з лімітом відповідальності за шкоду завдану життю та здоровю 51 тис. грн. та за шкоду, заподіяну майну 25 тис. 500 грн. Франшиза за договором становить 0 грн. Також відповідні документи містять дані по те, що потерпілим внаслідок ДТП є ОСОБА_1, який отримав страхове відшкодування згідно платіжного доручення №19685 від 25.11.2009 року (а.с.100).

Відповідно до ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права має право на їх відшкодування.

Статтями 1187 та 1188 визначено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, а при взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки відшкодовується винною особою.

За змістом ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність зобовязана відшкодувати завдану нею шкоду лише у разі наявності різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою.

Відносини у сфері обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Законом України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі ЗУ «ОСЦПВВНТЗ») зі змінами та доповненнями на час настання ДТП.

Відповідно до ст.33 ЗУ «ОСЦПВВНТЗ» учасники ДТП зобовязані вжити заходів для невідкладного, але не пізніше трьох робочих днів, повідомлення страховика, з яким було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, про настання дорожньо-транспортної пригоди, зберегти транспортний засіб чи пошкоджене майно в такому стані, в якому воно знаходилося після ДТП, до тих пір, доки не огляне призначений страховиком аварійний комісар або експерт.

Згідно ст.34 цього ж закону страховик терміново, але не пізніше трьох робочих днів (враховуючи день отримання письмового повідомлення про страховий випадок) зобовязаний направити аварійного комісара або експерта на місце настання страхового випадку та/або до місця знаходження застрахованого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Якщо у визначений строк аварійний комісар або експерт не зявився, потерпілий має право самостійно обирати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. В такому випадку страховик зобовязаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи.

З поданих відповідачем заяв (а.с.105-106) вбачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 повідомили страховика про ДТП 22.07.2009 та 23.07.2009 року відповідно, тобто з дотриманням визначених законом строків. Страховиком оцінювач до місця знаходження пошкодженого майна направлений лише 05.08.2009 року, як слідує з письмових заперечень відповідача (а.с.97 3-й абз. знизу), тобто з порушенням визначеного ст.34 ЗУ «ОСЦПВВНТЗ» строку. За таких обставин потерпілий ОСОБА_1 отримав право обрати оцінювача або експерта самостійно та отримати відшкодування вартості експертизи.

Відповідно до висновку автотоварознавчої експертизи №2623, проведеної за ухвалою суду атестованим судовим експертом ОСОБА_4 (а.с.75-80) вартість матеріального збитку, завданого позивачу внаслідок ДТП, складає 14 тис. 353,59 грн. За таких обставин вимоги позивача підлягають задоволенню в розмірі 6903,50 грн. з урахуванням виплати страхового відшкодування в розмірі 7450,09 грн. Крім того, підлягає стягненню з відповідача вартість проведення експертного автотоварознавчого дослідження в розмірі 480 грн., яка не може бути віднесена до судових витрат (а.с.16-21, 71).

Складений СПД ОСОБА_5 звіт №8016 товарознавчого дослідження транспортного засобу від 02.09.2009 року (а.с.22-28) суд не бере до уваги, враховуючи порушення відповідачем строків направлення аварійного комісара, а також те, що ОСОБА_5 не є атестованим судовим експертом та не входить до Єдиного реєстру атестованих судових експертів Міністерства юстиції України за даними сайту http://rase.minjust.gov.ua, на відміну від експерта ОСОБА_4

Вимоги позивача щодо відшкодування шкоди завданої здоровю задоволенню не підлягають, оскільки заподіяння такої шкоди не підтверджено жодним доказом. Те саме стосується відшкодування витрат понесених на відправку телеграми ОСОБА_3

В звязку із задоволенням позову суд частково стягує з відповідача понесені позивачем при зверненні до суду судові витрати пропорційно до задоволених позовних вимог судовий збір в розмірі 73 грн. 84 коп., витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 грн., витрати за проведення експертизи в розмірі 1200 грн. (а.с.1, 3, 89).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.3, 10, 11, 27, 60, 88, 212-216, 293, 295 ЦПК України, вищенаведеними нормами законодавства, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна ОСОБА_2», м.Київ, вул.Глибочицька, 44, і.к.24175269, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, прож. смт.Черняхів, провул.Липневий, 5 такі кошти:

· 6 тис. 903 грн. 50 коп. недоплаченого страхового відшкодування;

· 480 грн. витрат на проведення експертизи;

а всього 7 тис. 383 грн. 50 коп.

В решті позову відмовити.

Стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 понесені ним при зверненні до суду судові витрати судовий збір в розмірі 73 грн. 84 коп., витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 грн., витрати за проведення експертизи в розмірі 1 тис. 200 грн.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Житомирської області через Черняхівський районний суд Житомирської області протягом 10-ти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час оголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

В разі неподання апеляційної скарги рішення набирає законної сили після закінчення строку для її подання.

Головуючий суддя: Б.С. Моніч