Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя
Справа №2-1730/2010 р.
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 червня 2010 року м. Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя в складі головуючого судді Крамаренко І.А., при секретарі Войтенко Г.В, розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до філії « Запорізька обласна» кредитної спілки «Спілка пенсіонерів України» про стягнення суми вкладу та відшкодування моральної шкоди, -
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до філії « Запорізька обласна» кредитної спілки «Спілка пенсіонерів України» про стягнення суми вкладу та відшкодування моральної шкоди.
У позовні заяві вказує, що 15 травня 2008 року між нею та відповідачем був укладений депозитний договір № ЗП-150508 Г про розміщення грошових коштів на внеску « квартальний».
Відповідно до умов договору позивач передала спілки 4 000 гривень строком на 12 місяців з 15.05.2008 року по 15.05.2009 року зі сплатою 27 % річних.
20 листопада 2008 року відповідач сплатив позивачу суму відсотків у розмірі 540 гривень.
Строк дії депозитного договору закінчився 15 травня 2009 року, але відповідач своїх зобов'язань передбачених договором не виконав: внесок не повернув, відсотків не виплатив.
Внаслідок невиконання прийнятих на себе зобов'язань за депозитним договором сума боргу відповідача складає 4000 гривень, відсотки у розмірі 540 гривень.
Згідно ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином три проценти річних за період з 16.05.2008 року по 16.01.2010 року складають 80 гривень 93 копійок та індекс інфляції у розмірі 568 гривень 42 копійок, моральну шкоду у розмірі 1000 гривень.
Також, позивач вважає, що їй завдана моральна шкода, яку вона оцінює в 1 000 гривень, оскільки позивач є пенсіонеркою, потребує в коштах, оскільки має поганий стан здоровя, має загострення хвороби гіпертонії.
Під час розгляду справи позивачем подано уточнену позовну заяву, згідно якої позивач просить стягнути з відповідача суму у боргу розмірі 4000 гривень, відсотки у розмірі 540 гривень, три відсотки річних у розмірі 111 гривень 54 копійок, індекс інфляції у розмірі 413 гривень 51 копійок, а всього 5065 гривень 05 копійок, моральну шкоду у розмірі 1000 гривень, витрати на інформаційно технічне забезпечення у розмірі 120 гривень.
В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просить їх задовольнити.
Представник відповідача в судове засідання не з»явився, про день та час слухання справи був завчасно сповіщений у встановленому законом порядку, причину неявки суду не повідомив, тому суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи що відповідає положенням статті 224 ЦПК України
Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 15 травня 2008 року між нею та відповідачем був укладений депозитний договір № ЗП-150508 Г про розміщення грошових коштів на внеску « квартальний».
Відповідно до умов договору позивач передала спілки 4 000 гривень строком на 12 місяців з 15.05.2008 року по 15.05.2009 року зі сплатою 27 % річних.
20 листопада 2008 року відповідач сплатив позивачу суму відсотків у розмірі 540 гривень.
У відповідності зі ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виповнюватися належним чином відповідно до умов договору.
Відповідно до ч.1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості
У відповідності до ст. 526 ЦК України, зобов'язання мають виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України.
Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Строк дії депозитного договору закінчився 15 травня 2009 року, але відповідач своїх зобов'язань передбачених договором не виконав: внесок не повернув, відсотків не виплатив.
Згідно з ч.1 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобовязання.
Згідно з ч. ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином три проценти річних за період з 16.05.2009 року по 19.04.2010 року складають 111 гривень 54 копійок та індекс інфляції у розмірі 413 гривень 51 копійок.
Враховуюче викладене, суд знаходить позовні вимоги в частині стягнення суми основного боргу, відсотки, три процента річних та індекс інфляції обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню.
Позовні вимоги в части стягнення моральної шкоди підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.
За змістом ст.ст. 15, 16, 23, 611 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, в тому числі, шляхом відшкодування моральної шкоди.
Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків та моральної шкоди.
Відповідно до ст. 1167 ЦК України та постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 із змінами від 25.05.2001 року № 5 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», моральна шкода заподіяна фізичній особі неправомірними діями або бездіяльністю відшкодовується особою, яка заподіяла шкоду. Одночасно суди повинні зясовувати, чи підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних або фізичних страждань чи втрат немайнового характеру. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх з тривалість, можливість відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Проте, позивачем не надано конкретних фактів заподіяння йому моральних чи фізичних страждань та не надано належних доказів.
Факт спричинення позивачу моральної шкоди підтверджується медичною довідкою № 52 9 міської лікарні, згідно якої ОСОБА_1 знаходиться під наглядом з приводу гіпертонії, тим самим підтверджується погіршення її здоровя.
У звязку з викладеним, суд вважає, що невиконанням відповідачем зобовязань за договором, позивачу заподіяно моральну шкоду.
Визначаючи суму моральної шкоди, суд бере до уваги душевні страждання, які зазнала позивачка і визначає суму моральної шкоди в розмірі 500 гривень, що підлягають стягненню з відповідача.
Відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.
Керуючись ст.ст. 526, 590, 610, 625, 629, 1049 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 209, 212, 214, 215 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до філії « Запорізька обласна» кредитної спілки «Спілка пенсіонерів України» про стягнення суми вкладу та відшкодування моральної шкоди задовольнити частково.
Стягнути з філії « Запорізька обласна» кредитної спілки «Спілка пенсіонерів України» на користь ОСОБА_1 суму заборгованості за договором позики в розмірі 5 065 гривень 05 копійок, моральну шкоду у розмірі 500 гривень, витрати на інформаційно технічне забезпечення у розмірі 120 гривень.
Стягнути з філії « Запорізька обласна» кредитної спілки «Спілка пенсіонерів України» на користь держави судовий збір у розмірі 51 гривень.
В іншій частині позову відмовити.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя шляхом подачі у 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги або у порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Орджонікідзевського

районного суду м. Запоріжжя І.А.Крамаренко