Справа № 2-931/10
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.04.2010 року. Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі: головуючого -судді Замеги О.В., при секретарі - Павліченко Т.В., з участю відповідачки, представника відповідачки, розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка просить стягнути з відповідачки на свою користь матеріальну шкоду в сумі 3000 грн. та моральну шкоду в сумі 3000 грн., завданої залиттям її квартири АДРЕСА_1 з квартири АДРЕСА_2, де мешкає відповідачка.

Свої позовні вимоги позивачка мотивує тим, що вона є власником квартири АДРЕСА_1, а відповідачка є власником квартири АДРЕСА_2, тобто її квартира знаходиться поверхом вище над квартирою позивачки.

20 жовтня 2009 року з вини відповідачки було частково залито квартиру позивачки. Актом від 26.10.2009 року, складеним комісією приватного підприємства „Житлосервіс -5", була обстежена її квартира після залиття. Залиття виникло з вини відповідачки, а саме: причиною було недбале ставлення до сантехнічного обладнення ( не закритий кран). Після залиття квартира потребує ремонту у вигляді:

· перетирки і побілки стелі і стін на кухні ( площею стелі 6.2 м. кв., площа стін 22, 5 м).

· заміна шпалер на кухні;

· перетірка і побілка частини стелі і однієї стіни у кімнаті ( площа стелі 9 м. кв., площа стіни 15 м.кв.);

· заміна шпалер на стіні у кімнаті;

Крім того в результаті залиття квартири у кухні згоріла електропроводка, в результаті чого відсутнє світло взагалі, змокли і деформувалися двері на кухні, замокли два килимки у кімнаті.

Відповідно складеного акту позивачкою були нараховані витрати на ремонт квартири, які за самими нижчими розцінками становлять - 3000 гривень.

Незважаючи на дані обставини, відповідачка вирішити питання про відшкодування шкоди в добровільному порядку не бажає.

Крім матеріальної шкоди їй спричиненна і моральна шкода, яку вона оцінює в 3000 грн., оскільки жахливий внутрішній вид квартири, цвіль, сирість, відсутність світла в квартирі, все це заподіяло незручності, душевний стрес.

У судовоме засідання позивачка не з'явилася, надала суду заяву про розгляд сппави в її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю.

Відповідачка в судовому засіданні позов визнала, однак не згодна з сумою позовних вимог, як матеріальної так і моральної шкоди.

Представник відповідачки позов визнала частково, і вважає, що затоплення позивачці дійсно заподіяні збитки, але не такі як зазначено в позовній заяві.

Заслухавши свідка, оцінивши належність, допустимість, кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності, повно і всебічно зясувавши обставини на які сторони посилались як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд приходить до висновку про задоволення позову частково з наступних підстав.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Встановлено, що позивачка проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1, а відповідачка проживає в квартирі № 11 цього ж будинку, що підтверджується довідкою про склад сім»ї і копією паспорту (а.с.З, 5).

Факт залиття водою квартири позивачки підтверджується актом від 26.10.2009 року, складеному комісією ПП „ Житлосервіс - 5" (а.с. 6 ), а також показами свідка ОСОБА_3.

Оскільки факт залиття водою квартири позивачки підтверджується актом ПП „Житло сервіс-5 і відповідачка не надала суду доказів того, що у рази виявлення несправностей у квартирі нею вживалися заходи до їх усунення, суд визнає, що залиття водою квартири позивачки відбулося з квартири №11 відповідачки, яка при появі несправностей у квартирі не вжила заходів до їх усунення власними силами або силами підприємств по обслуговуванню житла, а тому її дії суд вважає протиправними та винними, у відповідності до вимог ст. 322 ЦК України, згідно якої власник збовязаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше встановлено договором або законом.

Що стосується визначення розміру заподіяної шкоди то суд вважає, що позивачкою не надано суду доказів, прол заподіяння шкоди в розмірі вказаному в позовній заяві, а тому суд бере до уваги розрахунки, які були надані відповідачкою, про заподіяння шкоди в розмірі 1064 грн.

Згідно до ст..1100 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями фізичної особи майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Щодо позовних вимог позивача в частині стягнення моральної шкоди суд приходить до наступних висновків.

Згідно із ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Згідно ст. 1167 цього Кодексу моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльність, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Згідно ст. 23 цього Кодексу розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступення вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Суд вважає, що внаслідок винних дій відповідачки позивачці спричинено і моральну шкоду, оскільки після залиття квартири значно погіршились умови її проживання: стіна покрилася пліснявою, підвищилась вологість у квартирі. Наслідки залиття негативно вплинули на стан її здоровя, а також той факт, що і позивачка і відповідачка є учасниками війни (а.с. 4, 13) і страждають на тяжкі хронічні захворювання, що підтверджується епікризом про хвороби (а.с.13-14).

Таким чином, суд вважає, що між винними діями ОСОБА_2 та наслідками у вигляді моральних страждань позивача існує причинний звязок.

У відповідності до п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 р. № 4 (із змінами та доповненнями) „Про судову практику по справам про відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд з урахуванням характеру та глибини страждань позивача, який є пенсіонером, стан його здоровя , характер порушення ступення провини відповідачки, дії якого носили необережний (недбалий) характер, вважає, що неправомірними діями відповідачки позивача була спичинена моральна шкода.

При визначенні розміру грошового відшкодування моральної шкоди, суд враховує характер і глибину душевних страждань позивачки, та порушення її життєвих зв'язків, яке виразилося в тому, що позивачка тривалий час проживає у вологій квартирі і те, що позивачка і відповідачка є учасниками війни.

На підставі викладеного вище, з урахуванням наведених положень ЦК України, застосовуючи вимоги розумності і справедливості, суд вважає, що позов в частині відшкодування моральної шкоди підлягає частковому задоволенню на суму 300 гривень, що підлягають стягненню з відповідачки на користь позивачки.

Згідно ч.2 ст. 88 ЦПК України, якщо сторони звільненні від сплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави, а сторони по справі є учасниками війни, а тому вони звільняються від сплати судового збору.

У відповідності до вимог чинного цивільного процесуального законодавства також з відповідачки підлягають до стягнення витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 120.00 грн.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 179, 213, 215 ЦПК України, ст.179 ЖК України, ст.ст. 23, 322, 1166, 1167 ЦК України, п. 3-5, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 р. № 4 ( із змінами та доповненнями) „ Про судову практику по справам про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної залиттям квартири задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1064 грн. матеріальної шкоди та 300 гривень моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 120 гривень витрат на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Житомирської області через Бердичівський міськрайонний суд шляхом подачі в 10 -денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги.

Головуючий: