Справа № 2-562/10
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А І Н И

26.10.2010 м.Звенигородка

Звенигородський районний суд, Черкаської області в складі

Головуючого судді: Дудніченко В.М.

При секретарі: Літвін Н.М. за участю:

представника позивача ОСОБА_1

адвоката - ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщені Звенигородського районного суду цивільну справу за позовом: ОСОБА_3 до Богачівської сільської Ради Звенигородського району, Черкаської області про визнання права власності на спадкове майно,-

в с т а н о в и в:

представник позивача просить суд визнати, що житловий будинок 197 4 року побудови: фундамент бут, стіни саманні блоки обкладені цеглою, покрівля азбестова, перекриття дерев'яне, підлога глиняна площею 49.90кв.м., погріб 1974 року побудови площею 12.90кв.м., прибудова 1974 року побудови площею 9.70кв.м., огорожа, хвіртка, колодязь питний, розташовані по вулиці Т.Шевченка, 25 в с. Павлівка, Звенигородського району, Черкаської області належали ОСОБА_4, померлій 03.03.2007 року.

Визнати право власності за ОСОБА_5 в порядку спадкування за заповітом, на майно померлої ОСОБА_4, а саме на житловий будинок 197 4 року побудови: фундамент бут, стіни саманні блоки обкладені цеглою, покрівля азбестова, перекриття дерев'яне, підлога глиняна площею 49.90кв.м., погріб 1974 року побудови площею 12.90кв.м., прибудова 1974 року побудови площею 9.70кв.м., огорожа, хвіртка, колодязь питний, розташовані по вулиці Т.Шевченка, 25 в с. Павлівка, Звенигородського району, Черкаської області.

Визнати право власності на земельну ділянку розміром 0.4 5 га, розташовану по вул. Т.Шевченка, 25 в с. Павлівці Звенигородського району Черкаської області, яка згідно рішення № 27 від 13.06.1996 року виконавчого комітету Богачівської сільської ради належала померлій 03.03.2007 року ОСОБА_4 за ОСОБА_5 в порядку спадкування за заповітом.

Представник позивача мотивує свої вимоги тим, що ОСОБА_4 20.08.1990 року видала заповіт, відповідно до якого все майно, що буде їй належати і на, що вона за законом матиме право, заповіла дітям ОСОБА_5 та ОСОБА_4 Г,А.

ОСОБА_5, бажаючи прийняти спадщину, яка відкрилася після смерті її матері ОСОБА_4 на протязі шести місяців після відкриття спадщини подала заяву до Звенигородської державної нотаріальної контори. ОСОБА_6 22 07.2010 року звернувся з заявою до Звенигородської державної контори протер що спадщину в установлений законом строки не прийняв, за продовженням строку до суду звертатись не буде, і претензій до того, щоб свідоцтво про право на спадщину було видане на ім'я сестри ОСОБА_5, не має.

Представник відповідача в судове засідання не з'явилася, звернулася до суду з письмовою заявою про визнання позову та з клопотанням про розгляд позову без участі представника Богачівської сільської ради.

Суд вислухавши представника позивача , вивчивши матеріали справи вважає, що позов підлягає до часткового задоволення по наступних мотивах:?

20 08 1990 року ОСОБА_4 склала заповіт, відповідно до якого все майно, що буде їй належати і на, що вона за законом матиме право, заповіла дітям ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ( а.с. )

ОСОБА_4 03.03.2007 року померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть виданого Богачівською сільською радою Звенигородського району Черкаської області від 5.03.2007 року ОСОБА_2 1-СР № 057366 ( а.с. 057366).

ОСОБА_5, бажаючи прийняти спадщину, яка відкрилася після смерті її матері ОСОБА_4 на протязі шести місяців після відкриття спадщини подала заяву до Звенигородської державної нотаріальної контори. 07.08 2008 року Звенигородською державною нотаріальною конторою ОСОБА_5 було видано свідоцтво на спадщину за заповітом, а саме 1/2 частину права на пайовий фонд майна колективного сільськогосподарського підприємства їм. Пархоменка с Богачівка Звенигородського району Черкаської області в розмірі 0,129* _а 5847 гри., що належало померлій на підставі свідоцтва про право власності на майновий пай серії ЧЕ-1У № 055812, виданого Богачівською сільською радою Звенигородського району Черкаської області ( а.с.12).

В даний час ОСОБА_5 звернулася до Звенигородської державної нотаріальної контори із заявою, що б їй видали свідоцтво про право на 1/2 частину спадщини після смерті матері ОСОБА_4, а саме на житловий будинок та на земельну ділянку розміром 0.4 5 га, що розташовані за адресою с. Павлівка вул. Т.Шевченка,25 Звенигородського району , але їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину з тієї причини, що для цього необхідно надати свідоцтво про право власності ОСОБА_4 на житловий будинок та земельну ділянку.

ОСОБА_5 звернулася в Звенигородське^відділення Черкаського бюро технічної інвентаризації з проханням видати їй свідоцтво про право власності на житловий будинок, але їй було відмовлено у його видачі, мотивуючи тим, що на будинок немає правовстановлюючих документів.

Згідно довідки Богачівської сільської ради Звенигородського району № 148 від 09.08.2010 року житловий будинок за адресою с. Павлівка вул. Т.^ Шевченка,25 Звенигородського району, що розташований на земельній ділянці розміром 0.45 га належав ОСОБА_4.

На земельній ділянці 0.45 га за адресою с. Павлівка вул. Т.Шевченка, 25 Звенигородського району побудовано:

житловий будинок з прибудовою ( рік закінчення будівництва 197 ., фундамент бутовий; стіни саманні, зовні облицьовані цеглою; покрівля шифер; житлова площа 22.2 м.в., поверхів 1; квартир 1; кімнат 2); ^

погріб ( рік будівництва 1974., стіни камінь бутовий; перекриття

залізобетонні панелі; площа 12.9 м.кв) ;

колодязь ( рік будівництва 1970.);

прибудова ( рік будівництва 1974, фундамент бет; стіни блоки саманні, обкладені цеглою; перекриття деревяне; підлога глина,_ площа 9.7 м.кв) огорожа , хвіртка ( рік будівництва 1974)

Дозвільні документи на забудову садиби по вулиці Т. Шеченка №25 не оформлялись належним чином.

Згідно висновку щодо відповідності забудови земельної ділянки вимогам містобудівної документації, державним будівельним нормам і правилам від 19 серпня 2010 року № 133 житловий будинок з надвірними будівлями за адресою с. Павлівка вул. Т. Шевченка №25 Звенигородського району, Черкаської області розміщенні без порушення містобудівних норм щодо меж із суміжними садибами, лінії регулювання забудови та «червоної» лінії вулиці ОСОБА_7.

Відповідно до довідки головного державного інспектора з пожежного_ нагляду Звенигородського району № 783 від 29.09.2010 р. при будівництві в с. с. Павлівка вул. Т. Шевченка №25, Звенигородського району житловий будинок та господарські споруди відповідають вимогам ДБН 360-92** «Планування і забудова міських і сільських поселень».

Відповідно до довідки головного лікаря Звенигородської санітарно епідеміологічної станції №1134 від 28.09.2010 року при проведені санітарно-гігієнічного обстеження житлового будинку по в. ОСОБА_7 №25 с. Павлівка,?

Звенигородського району не зареєстровано порушень державних санітарних норм та будівельних норм ДБН 360-92**.

Права інших осіб при самовільній забудові житлового будинку та господарських споруд в с. Павлівка вул. Т.Шевченка №25, Звенигородського району Черкаської області права інших осіб не порушено .

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, яка не заборонені законом.

Відповідно до ч.2 ст.311 ЦК України право власності на новоутворене майно виникає з моменту завершення будівництва.

Відповідно до ч.1 ст. 37 6 ЦК України житловий будинок,будівля, споруда, інше майно вважається самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Відповідно до ч. 5 ст. 37 6 ЦК України « за вимогою власника ( користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самотинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб».

Оскільки, житловий будинок 1974 року побудови: площею 49.90кв.м., погріб 1974 року побудови площею 12.90кв.м., прибудова 1974 року побудови площею 9.70кв.м., огорожа, хвіртка, колодязь питний, що розташовані по вулиці Т Шевченка, 25 в с. Павлівка, Звенигородського району, Черкаської області відповідають будівельним нормам, санітарні, протипожежні правила та норми при будівництві не порушені, а тому можливо визнати право власності за ОСОБА_4, яка померла 3 березня 2007 року.

Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина на її майно, а саме : житловий будинок 197 4 року побудови: фундамент бут, стіни саманні блоки обкладені цеглою, покрівля азбестова, перекриття дерев'яне, підлога глиняна площею 49.90кв.м., погріб 1974 року побудови площею 12.90кв.м., прибудова 1974 року побудови площею 9.70кв.м., огорожа, хвіртка, колодязь питний, розташовані по вулиці Т.Шевченка, 25 в с.Павлівка, Звенигородського району, Черкаської області.

ОСОБА_5 після смерті матері ОСОБА_4. фактично вступила в управління та користування спадковим майном, на протязі 6 місяців з дня її смерті, оскільки прийняла в установлений законом строк спадщину після смерті матері ОСОБА_4 так як отримала на руки свідоцтво про прийняття 1/2 частини спадщини за заповітом від 7.08.2008 року. (а.с.12)

ОСОБА_6 22.07.2010 року звернувся з заявою до Звенигородської державної контори проте, що спадщину в установлений законом строки не прийняв, за продовженням строку до суду звертатись не буде, і претензій до того, щоб свідоцтво про право на спадщину було видане на ім'я сестри ОСОБА_5 , не має що підтверджується нотаріально завіреною заявою ОСОБА_6 від 22.07.2010 року ( а.с. 14)

На підставі наведеного суд вважає, що необхідно визнати право власності в порядку спадкування за заповітом за ОСОБА_5 на майно померлої ОСОБА_4 а сааме: на житловий будинок 197 4 року побудови: фундамент бут, стіни саманні блоки обкладені цеглою, покрівля азбестова, перекриття дерев'яне, підлога глиняна площею 4 9.90кв.м., погріб 197 4 року побудови площею 12.90кв.м., прибудова 1974 року побудови площею 9.70кв.м., огорожа, хвіртка, колодязь питний, розташовані по вулиці Т.Шевченка, 25 в с.Павлівка, Звенигородського району, Черкаської області.

Відповідно до ст. 81 Земельного Кодексу України громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі: придбання за договором куплі-продажу, дарування , міни, іншими цивільно-правовими угодами; безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; приватизація земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування, прийняття спадщини; виділення в натурі ( на місцевості) належної їм земельної

частки (паю).

Згідно довідки Богачівської сільської ради Звенигородського району від 29 09 2010 року вбачається, що даних про виділ ОСОБА_4К земельної ділянки р^мірі 0 4Р5 га за адрес» в. т.ОСОБА_7 О 25 с. Павлівка Звенигородського

району Черкаської області відсутні.

Згідно виписки з рішення виконавчого комітету Богачівської сільської № 27 від 13 06.1996 року ОСОБА_4 надано дозвіл на, приватизацію земельної ділянки 0.45 га., що говорить лише про намір ОСОБА_4 приватизувати земельну ділянку.

На день смерті ОСОБА_4 відсутній ОСОБА_8 акт, що підтверджує право власності ОСОБА_4 на земельну ділянку розміром 0.4 5 га яка розташована в с Павлівка вул. Т.Шевченка № 25, Звенигородського району Черкаської області ОСОБА_4 з 1996 року по день смерті 3.03.2007 року своїм правом на приватизацію земельної ділянки в розмірі 0.45 га не скористалася.

Відповідно до ст. 121 ЗК України громадяни мають на безоплатну передачу їх земельної ділянки із земель державної або комунальної власності в таких розмірах: для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд у селах - не більше 0.25 гектара.

Оскільки право власності на земельну ділянку виникає після отримання його власником документа (ОСОБА_8) , що посвідчує право власності на земельну ділянку і державної реєстрації цього документа, суд приходить до висновку що позов частині визнання права власності на земельну ділянку розміром 0,45 га розташованому по вул. Т. Шевченка, 25 в с. Павлівці Звенигородського району Черкаської області, яка згідно рішення № 27 від 13.06.1996 року виконавчого комітету Богачівської сільської ради належала померлій 03.03.2007 року ОСОБА_4 за ОСОБА_5 в порядку спадкування за заповітом не підлягає до задоволення.

На підставі ст. ст. 16, 328,1218,1268, 1269 ЦК України ст.ст. 80, 81, 121 ЗК України. Керуючись ст. ст. 10.11.60.212-215. ЦПК України, суд, -

В и р і ш и в:

Позов задоволити частково. Визнати що житловий будинок 1974 року

побудови: фундамент бут, стіни саманні блоки обкладені цеглою покрівля азбестова перекриття деревяне, підлога глиняна площею 49.90кв.м., погріб 1974 року побудови площею 12.90кв.м., прибудова 1974 року побудови площею 9 70кв.м, огорожа, хвіртка, колодязь питний, розташовані по вулиці Т.Шевченка, 25 в с.Павлівка, Звенигородського району, Черкаської області, належали ОСОБА_4, померлій 03.03.2007 року.

Визнати право власності за ОСОБА_5 в порядку спадкування заповітом. На майно померлої ОСОБА_4, ^ саме на житловий будинок 197 4 року побудови: фундамент бут, стіни саманні блоки обкладені цеглою, покрівля азбестова, перекриття деревяне, підлога глиняна площею 49.90кв.м., погріб 1974 року побудови площею 12.90кв.м., прибудова 197? року побудови площею 9.70кв.м., огорожа, хвіртка, колодязь питний, розташовані по вулиці Т.Шевченка, 25 в с. Павлівка, Звенигородського району, Черкаської області.

В іншій частині в позові відмовити.

Повний текс рішення виготовлено 29.10.2010 року.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано апеляційному СУД/ Черкаської області через Звенигородський районний суд протягом десяти днів з дня проголошення рішення. ,

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Дудніченко В. М.