справа № 2-2773/10
13 грудня 2010 року м. Бровари
Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого Петришин Н.М.
при секретарі Тікіній І.М.
Розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу,-
У квітні 2010 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів за договором позики.
У судовому засіданні представник позивача надала аналогічні пояснення та просила задовольнити позов.
Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.
Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
20 липня 2006 року між ОСОБА_1 та відповідачем укладено договір позики, за яким останній одержав у власність 100000,00 грн. з терміном виплати боргу до 20.07.2007 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3
Згідно п. 4 зазначеного договору, якщо позичальник своєчасно не поверне позикодавцю суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму, тобто несплачену в строк суму основного боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь період прострочення а також три проценти річних від простроченої суми.
З метою повернення позики на адресу відповідача направлялось досудове попередження від 11.03.2010 року.
Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позкодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
За змістом до ст.ст. 526, 530 ЦК України зобовязання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а якщо у зобовязанні встановлено термін виконання, то воно підлягає виконанню в цей термін.
Згідно ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Позовні вимоги про стягнення витрат на правову допомогу у розмірі 8000 грн. є частково обґрунтованими. Беручи до уваги, що позивачем не надано належних доказів отримання такої допомоги, її розрахунку витраченого часу, то на думку суду, відшкодуванню підлягає сума у розмірі 2000 грн.
Керуючись ст.ст. 524, 526, 530, 1046 ЦК України, ст. 88, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд,-
Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1572,10 грн. та 8,50 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120,00 грн. та 2000,00 грн. витрат на правову допомогу.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Н.М.Петришин