Справа № 2-161/2010
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2010 року

Чигиринський районний суд Черкаської області

в складі :

головуючої - судді Івахненко О.Г.

при секретарі - Мальованій В.О.

за участю: представника позивача -ОСОБА_1 відповідача - ОСОБА_2

О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чигирина справу за позовом ВАТ «ОСОБА_3 Аваль» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по кредитному договору

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, зазначивши, що між ВАТ «ОСОБА_3 Аваль» та відповідачем,20.07.2005 року було укладено кредитний договір № 354411/9124/0489-5, згідно умов якого відповідачу був наданий кредит у розмірі 40500,00 грн., строком на 60 місяців по 19.07.2010 року з сплатою 16,00% річних за користування кредитними коштами. Кредитні кошти були призначені на споживчі цілі, а саме придбання автомобіля.

Відповідно до п.п.1.3. та п.п.5.1. умов договору позичальник зобовязувався сплачувати кредит щомісячно в розмірі 1/60 від суми отриманого кредиту та остаточно погасити отриманий кредит до встановленого договором строку, а саме 19.07.2010 року. Відповідачем суми кредиту своєчасно не сплачувалися, що призвело до утворення заборгованості.

Відповідачу неодноразово направлялися повідомлення з проханням погасити суму заборгованості, але відповіді не отримали.

Відповідачем зобовязання по договору належним чином не виконувалися, що призвело до утворення заборгованості по вищевказаному кредитному договору.

Станом на 19 березня 2010 року загальна сума заборгованості, яку необхідно сплатити ОСОБА_2 становить 6205 грн. 12 коп., що складається з 5399 грн. 86 коп.

- заборгованість за кредитом, 341 грн. 45 коп. - заборгованість по відсоткам, 463 грн. 81 коп.

- нарахована пеня за прострочені платежі.

В забезпечення виконання зобовязань по поверненню кредитних коштів та нарахованих відсотків було передано в заставу, згідно договору про заставу транспортного засобу №354411/0489-5/з від 25 липня 2005 року, укладеного між банком та позичальником, належне на праві власності відповідачу майно: автомобіль марки ВАЕУЮО 8еп§ 1/Зі, випуску 2005 року, кузов № У6БТ923, державний реєстраційний № НОМЕР_1, зареєстрований в РЕВ ДАІ УВС м. Черкаси, 20 липня 2005 року, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу ІСС №268985, виданого РЕВ ДАІ УВС м. Черкаси 20 липня 2005 року.

Майно, що заставляється знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно п.6.5 кредитного договору №354411/9124/0489-5 від 20 липня 2005 року «кредитор має право достроково стягнути заборгованість за кредитом, нараховані відсотки за користування кредитом та штрафні санкції, у випадках невиконання позичальником умов цього договору». Таке стягнення здійснюється за рахунок коштів, майна та майнових прав позичальника, включаючи забезпечення за цим договором.

Забезпеченням повернення кредитних коштів є майно, яке легко можна вивезти, сховати, пошкодити, що може бути зроблено відповідачем в будь - який момент і що зробить неможливим повернення кредиту за рахунок заставленого майна, а також враховуючи те, що вказаного майна може бути недостатньо для вимог банку. А тому представник позивача просить стягнути з відповідача заборгованість в грошовому еквіваленті в розмірі 6205,12 грн.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 підтримала позовні вимоги в повному обсязі та просила їх задовольнити, пояснивши, що між банком та відповідачем було укладено кредитний договір, де умови останньою не були виконані. Та додала, що відповідачем останній раз був заплачений борг по кредиту в листопаді 2009 року.

За умовами договору відповідач повинен був повертати суму кредиту з відсотками, але вона цього не робила, а тому, оскільки вона не має можливості повернути борг, то вони змушені були звернутися до суду і просять стягнути з відповідача загальну суму боргу в розмірі 6205 грн. 12 коп. та судові витрати, а також витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Відповідач позов визнала повністю та пояснила суду, що коли брала кредит, то обіцяла, що буде платити, але оскільки чоловік перестав працювати, в звязку з чим в їхній сімї склалося скрутне матеріальне становище, тому вона не мала можливості погашати кредит, при цьому повідомила, що зобовязується його сплатити.

Вислухавши представника позивача, відповідача, вивчивши матеріали справи, суд вважає , що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Згідно ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів.

Ч. 1 ст.625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання.

Як встановлено судом, між сторонами 20.07.2005 року було укладено кредитний договір № 354411/9124/0489-5, згідно умов якого позивач надає відповідачу кредит на суму 40500,00 гривень строком до 19.07.2010 року.

Також судом встановлено, що між сторонами 25 липня 2005 року було укладено договір про заставу транспортного засобу №354411/0489-5/з на належне на праві власності відповідачу майно: автомобіль марки БАЕ//ЮО 8епз 1/3і, випуску 2005 року, кузов № У6БТ 923, державний реєстраційний № НОМЕР_1. Яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Судом встановлено і підтверджується матеріалами справи, що позивач свої зобовязання перед відповідачем, передбачені кредитним договором, виконав в повному обсязі.

Відповідач же в порушення умов договору кредит не повернув і відсотки не сплатив, при цьому ніяким чином не відреагувавши на нагадування та попередження з боку позивача, що слугують докази, що містяться в матеріалах справи.

Таким чином, суд, оцінюючи докази в їх сукупності, вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором в сумі 6205 грн.12 коп.

Також суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача сплачені останнім судовий збір (державне мито) в сумі 62 грн. 06 коп. та витрати на інформаційно- технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст., ст.526, 629, 1054 ЦК України, ст., ст.8, 10, 60, 212-215, 226 ЦПК України , суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ВАТ «ОСОБА_3 Аваль» заборгованість за кредитним договором в сумі шість тисяч двісті пять гривень 12 коп., державне мито в розмірі шістдесят дві гривні 06 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі сто двадцять гривень.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Черкаської області протягом 20 днів з дня подачі заяви про апеляційне оскарження, яка може бути подана протягом 10 днів з дня його проголошення.

Головуюча