Справа № 2-1469/10
Провадження № 2-1469/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2010 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Леньо С.І.

при секретарі Станько Р.О.

з участю позивача ОСОБА_1

представника відповідачів ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Львівської міської ради, Управління природних ресурсів та регулювання земельних відносин Департаменту містобудування Львівської міської ради про визнання незаконним Додатку до ухвали, визнання права власності, зобов»язання до вчинення дій, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про визнання незаконним п.2 Додатку № 2 до ухвали шостої сесії четвертого скликання Львівської міської ради за № 391 від 17 квітня 2003 року «Про передачу громадянам у приватну власність, спільну сумісну власність та оренду земельних ділянок у м. Львові», якою їй передано 771 кв.м. у приватну власність та 150 кв.м. земельної ділянки в оренду на 5 років, що за адресою: м. Львів, вул. Мучна, 58 ; визнання права на приватизацію земельної ділянки загальною площею 921 кв.м. ; зобов»язання Львівської міської ради видати ОСОБА_3 акт.

В обгрунтування своїх вимог покликається на те, що їй на праві приватної власності належить житловий будинок № 58 по вул. Мучній у м. Львові. Згадана земельна ділянка була надана її матері ОСОБА_4 рішенням Львівської міської ради № 166 від 18.02.1956 року під забудову будинку. Позивач звернулася з заявою до Львівської міської ради про передачу їй безоплатно у приватну власність земельної ділянки за вказаною адресою площею 921 кв.м. для обслуговування житлового будинку. Однак, відповідачем надано лише 771 кв.м. земельної ділянки, а 150 кв.м. надано з цією ж метою, але в оренду. При цьому постійна комісія землекористування, будівництва і архітектури Львівської міської ради розглянувши заяву прийняла рішення про передачу ОСОБА_1 150 кв.м. земельної ділянки в межах червоних ліній в оренду для садівництва без права забудови терміном на 5 років. Відтак, таке рішення відповідача є безпідставним та неогрунтованим. Крім цього, згідно закону позивач має право на безоплатне отримання земельної ділянки у розмірі, що не перевищує 0,10 га., площа ділянки яку вона мала намір приватизувати становить 921 кв.м., знаходиться у її фактичному користуванні, через неї проходить вхід до будинку, в»їзд до гаражу, каналізаційні, водопровідні та газопровідні труби до будинку, які є її власністю та нею обслуговуються, червона лінія проходить впритул до будинку, тому відмова приватизувати ділянку площею 150 кв.м., позбавляє можливості його обслуговувати.

У судовому засіданні позивач підтримала позов повністю та дала пояснення аналогічні зазначеним в позовній заяві. Також пояснила, що згідно її заяви земельна ділянка площею 771 кв.м. передана у приватну власність для обслуговування житлового будинку, тому фактично в цій частині вона не оспорює ухвалу Львівської міської ради. Однак, вважає незаконною ухвалу в частині передачі 150 кв.м. земельної ділянки в оренду, оскільки дана ділянка була передана у встановленому законом порядку її матері і після її смерті позивач фактично користується цією землею, тому у неї є законні підстави для отримання нерухомого майна у приватну власність для обслуговування житлового будинку. Також зазначила, що по вул. Мучній у м. Львові власникам інших будинків, у яких ділянки знаходяться в межах тієї ж червоної лінії, приватизація проводилася в повному обсязі. Просила позов задоволити.

Представник відповідачів в судовому засіданні у вирішенні спору покладається на розсуд суду. Пояснила, що ОСОБА_1 просить визнати за нею право на безоплатну приватизацію земельної ділянки по вул. Мучній у м. Львові площею 921 кв.м., тобто включити в площу, яка підлягає приватизації, земельну ділянку -150 кв.м. в межах червоних ліній. Вказана земельна ділянка знаходиться в межах червоних ліній і віднесена до земель загального користування, тобто згідно закону може бути передана особі у приватну власність. При цьому приватизація позивачем цієї земельної ділянки в межах червоних ліній не порушить прав чи інтересів

користувачів суміжних земельних ділянок, оскільки не примикає до приватизованої ділянки по вул. Стрілецькій, 1 у м. Львові, та ділянки по вул. Мучній, 60, а знаходиться з боку дороги. Представник не заперечила законного права ОСОБА_1 на безоплатну передачу у приватну власність земельної ділянки у розмірі, що не перевищує 0,10 га, однак вказала, що згідно ст. 12 Земельного кодексу України, в даному випадку вирішення такого питання є виключною компетенцією Львівської міської ради, тому у випадку визнання незаконним оскаржуваної ухвали в частині передачі земельної ділянки площею 150 кв.м. в оренду позивача, вирішення питання про передачу ОСОБА_1 земельної ділянки у приватну власність для обслуговування житлового будинку у межах червоних ліній віднесено до компетенції Львівської міської ради і таке розглядається на сесії ради згідно проекту ухвали Управління природних ресурсів та регулювання земельних відносин Департаменту містобудування Львівської міської ради.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав.

Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є одноосібним власником будинку № 58 по вул. Мучній у м. Львові на підставі Договору від 16.12.1994 року за № 2-8110, посвідченого Четвертою Львівською держнотконторою (а.с.4,33,37,38). Будинок розміщений на земельній ділянці площею 600 кв.м.

Як вбачається з рішення № 166 від 18.02.1956 року виконавчого комітету Львівської міської ради (а.с.28), ОСОБА_4 матері позивачки, померлої 05.05.00р. (а.с.34-36), передано земельну ділянку площею 600 кв.м. для індивідуальної забудови по вул. Мучній, 58. Згідно рішення від 15.04.57р. на виконання робіт, акту від 21.04.1962р. про закінчення будівництва і введення в експлуатацію індивідуального будинковолодіння (а.с.12-13,31) матір»ю позивачки виконано вимоги зазначені в рішенні № 166.

Відповідно до акту від 24.04.2002 року встановлено та узгоджено межі земельної ділянки ОСОБА_1 та складено кадастровий план такої за іден. № 50605040 (а.с.10,11), згідно якого по експлікації угідь ОСОБА_1 використовує земельну ділянку площею 921 кв.м., в тому числі в межах червоних ліній 150 кв.м.

У відповідності до ст. 121 ЗК України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) в містах не більше 0,10 гектара.

Статтею 83 ЗК України визначено виключний перелік земель комунальної власності, які не можуть передаватися у приватну власність.

Як встановлено в судовому засіданні позивач фактично користується земельною ділянкою площею 921 кв.м., з якої ділянка площею 150 кв.м. знаходиться в межах червоних ліній, що не оспорюється сторонами та підтверджується генеральним планом (а.с.10). При цьому така земельна ділянка не включена до переліку земель комунальної власності, які не можуть передаватися у приватну власність. Відтак, ОСОБА_5 у встановленому законом порядку звернулася до Львівської міської ради з заявою (а.с.47) про передачу їй безоплатно у приватну власність земельної ділянки площею 921 кв.м. для обслуговування житлового будинку на вул. Мучній, 58 у м. Львові.

Як вбачається з оскаржуваної ухвали шостої сесії четвертого скликання Львівської міської ради за № 391 від 17 квітня 2003 року «Про передачу громадянам у приватну власність, спільну сумісну власність та оренду земельних ділянок у м. Львові» (а.с.5-7) згідно п.2 Додатку № 2 до ухвали ОСОБА_1 передано у приватну власність для обслуговування житлового будинку лише 771 кв.м. земельної ділянки, а 150 кв.м. надано для обслуговування будинку в оренду строком на 5 років.

Оцінивши всі докази в сукупності, суд приходить до висновку, що у відповідача не було правових підстав для відмови ОСОБА_1 у передачі їй у власність земельної ділянки загальною площею 921 кв.м. Так, розмір ділянки не перевищує норми встановленої законом, вказана земля знаходиться у фактичному користуванні позивача, знаходиться в межах червоних ліній, та не включена до переліку земель комунальної власності, які не можуть передаватися у приватну власність, також ділянка розміщена з боку дороги і приватизація такої позивачем не порушить прав чи інтересів користувачів суміжних земельних ділянок. Крім цього, рішення постійної комісії землекористування, будівництва і архітектури Львівської міської ради (а.с.9) суперечить оскаржуваній ухвалі Львівської міської ради, оскільки комісія прийшла до висновку про необхідність надання ОСОБА_1 земельної ділянки площею 150 кв.м. в межах червоних ліній в оренду для садівництва без права забудови терміном на 5 років.

З огляду на вище викладене, суд прийшов до переконання, що оскаржувана ухвала від 17.04.2003 року в частині передачі ОСОБА_1 150 кв.м. земельної ділянки, що за адресою: м. Львів, вул. Мучна, 58, - в оренду строком на пять років, є незаконною, такою, що порушує право позивача на отримання безоплатно в

приватну власність земельної ділянки за встановленими законом нормами, в тому числі в межах червоних ліній вулиць.

Разом з тим, вимога позивача про визнання за нею права на безоплатну приватизацію земельної ділянки площею 921 кв.м. підлягає до часткового задоволення, а саме суд вважає за необхідне визнати право ОСОБА_1 на передачу їй у приватну власність земельної ділянки площею 150 кв.м., що за адресою: м. Львів, вул. Мучна, 58, для обслуговування житлового будинку у межах червоних ліній вулиць, оскільки інша частина земельної ділянки площею 771 кв.м. вже передана позивачу у приватну власність ухвалою Львівської міської ради від 17.04.2003 року, і в тій частині ухвала є чинною.

Щодо вимоги позивача зобовязати Львівську міську раду видати ОСОБА_3 акт суд враховує наступне.

У відповідності до ст.12 ЗК України до повноважень сільських, селищних, міських рад належить розпорядження землями територіальних громад, передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб, надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності, вилучення земельних ділянок із земель комунальної власності.

Згідно з п.34 ч.1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин віднесено виключно до компетенції міських рад.

Відповідно до ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної чи комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

Відтак, згідно ст. 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», Львівська міська рада є органом місцевого самоврядування, що представляє територіальну громаду м. Львова та здійснює від її імені та в її інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України та іншими законами України.

Таким чином, згідно судового рішення, яким визнається за ОСОБА_1 право на передачу їй у приватну власність земельної ділянки, Львівська міська рада зобовязана розглянути на сесії та вирішити вказане питання, що віднесено до її компетенції.

Крім цього, з метою захисту порушених прав та інтересів позивача, а також дотримання процедури Львівською міською радою при прийнятті рішення з питання надання ОСОБА_1 у приватну власність земельної ділянки площею 150 кв.м., суд вважає за необхідне зобовязати Управління природних ресурсів та регулювання земельних відносин Департаменту містобудування Львівської міської ради підготувати проект ухвали про внесення змін до п.2 Додатку № 2 до ухвали шостої сесії четвертого скликання Львівської міської ради за № 391 від 17 квітня 2003 року «Про передачу громадянам у приватну власність, спільну сумісну власність та оренду земельних ділянок у м. Львові» в частині передачі ОСОБА_1 150 кв.м. земельної ділянки, що за адресою: м. Львів, вул. Мучна, 58, - в оренду строком на пять років.

Відповідно при прийнятті відповідачем позитивного рішення про передачу ОСОБА_1 у приватну власність земельної ділянки, їй у встановленому законом порядку буде видано ОСОБА_3 акт на землю. Тому на даний час у суду немає правових підстав зобовязувати Львівську міську раду видати позивачу ОСОБА_3 акт, оскільки відповідачем не відмовлено у видачі такого та відповідно не порушено права ОСОБА_6

Поряд з тим, у випадку виникнення спору з приводу отримання Державного акту, чи відмові у його видачі, ОСОБА_1 вправі звернутися до суду з відповідним позовом в загальному порядку.

Керуючись ст.ст. 3,10,11,60,61,209,212-215,218 ЦПК України, ст.ст. 11,15,16 ЦК України, ст.ст. 12,83,116,121 ЗК України, ст.ст.10, 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», суд,-

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати незаконним п.2 Додатку № 2 до ухвали шостої сесії четвертого скликання Львівської міської ради за № 391 від 17 квітня 2003 року «Про передачу громадянам у приватну власність, спільну сумісну власність та оренду земельних ділянок у м. Львові» в частині передачі ОСОБА_1 150 кв.м. земельної ділянки, що за адресою: м. Львів, вул. Мучна, 58, - в оренду строком на пять років.

Визнати право ОСОБА_1 на передачу їй у приватну власність земельної ділянки площею 150 кв.м., що за адресою: м. Львів, вул. Мучна, 58, для обслуговування житлового будинку у межах червоних ліній вулиць та зобовязати Львівську міську раду розглянути на сесії та вирішити питання щодо передачі ОСОБА_1 вказаної земельної ділянки у приватну власність.

Зобовязати Управління природних ресурсів та регулювання земельних відносин Департаменту містобудування Львівської міської ради підготувати проект ухвали про внесення змін до п.2 Додатку № 2 до ухвали шостої сесії четвертого скликання Львівської міської ради за № 391 від 17 квітня 2003 року «Про передачу громадянам у приватну власність, спільну сумісну власність та оренду земельних ділянок у м. Львові»

в частині передачі ОСОБА_1 150 кв.м. земельної ділянки, що за адресою: м. Львів, вул. Мучна, 58, - в оренду строком на пять років.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити за безпідставністю.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Личаківський районний суд м. Львова шляхом подачі у десятиденний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом двадцяти днів апеляційної скарги або в порядку ч.4 ст. 295 ЦПК України.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання заяви на апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано.

Суддя С.І.Леньо