Справа № 2-16/10
Провадження №без н/п
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

28 травня 2010 року

Малинський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого-судді Тимошенка А.О.,

за участю:

секретаря Єнько Т.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Відкритого акціонерного товариства комерційний банк «Надра» про визнання дій недійсним правочином, припинення дій, що порушують право власності, повернення вкладу, стягнення вкладу, відсотків, упущеної вигоди та моральної шкоди,-

встановив:

Позивач звернулась в суд з позовом до Відкритого акціонерного товариства комерційний банк «Надра» в якому просить:

· визнати дії відповідача з відмови в поверненні коштів недійсним правочином;

· припинити дії, що порушують право власності;

· зобовязати банк примусово виконати обовязок щодо повернення вкладу шляхом виплати коштів з каси банку за видатковим ордером;

· стягнути з відповідача вклад в розмірі 3000 євро та відсотки в розмірі 250 євро;

· стягнути упущену вигоду в розмірі 2881,18 доларів США та моральну шкоду в розмірі 5200 гривень.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що 06 березня 2008 року між нею та відповідачем був укладений договір за яким вона внесла в банк депозит в розмірі 3000 євро. Договором передбачено повернення вкладу з відсотками через 12 місяців. 25 лютого 2002 року вона подала заяву про повернення вкладу, але 10 березня 2009 року отримала відповідь, що банк не може виплатити вклад у звязку з накладенням мораторію Постановою Правління НБУ № 59 від 10.02.2009 року. Вважає такі дії банку незаконними, оскільки вищевказана постанова не поширюється на депозитні договори. Також вважає, що діями відповідача їй заподіяна моральна шкода в розмірі 5200 гривень та матеріальна шкода у виді упущеної вигоди в розмірі 2881,18 доларів США, оскільки внаслідок неповернення вкладу вона не може частково погасити кредит у ВАТ «ОСОБА_2 ОСОБА_3».

В судове засідання позивач не зявилась. Надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність.

Представник відповідача в судове засідання також не зявився, хоче належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи. Не попередньому судовому засіданні представник відповідача позов не визнав з тих підстав, що банком накладений мораторій на задоволення вимог вкладників, що є форс-мажорною обставиною. У звязку з цим вимоги позиване не можуть бути задоволені.

Суд розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог те дослідивши надані сторонами докази, вважає, що позов ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 06 березня 2008 року між ОСОБА_1 та Відкритим акціонерним товариством комерційний банк «Надра» був укладений договір строкового банківського вкладу (депозиту) (а.с. 7-8). Правовідносини, які виникли за даним договором, регулюються параграфом 3 глави 71 Цивільного кодексу України. Відповідно до статей 1058, 1059, 1060 та 1061 вказаного кодексу, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї

грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Договір банківського вкладл укладається у письмовій формі.

Договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Договором може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення.

За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Умова договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною.

Якщо відповідно до договору банківського вкладу вклад повертається вкладникові на його вимогу до спливу строку або до настання інших обставин, визначених договором, проценти за цим вкладом виплачуються у розмірі процентів за вкладами на вимогу, якщо договором не встановлений більш високий процент.

Якщо вкладник не вимагає повернення суми строкового вкладу зі спливом строку, встановленого договором банківського вкладу, або повернення суми вкладу, внесеного на інших умовах повернення, після настання визначених договором обставин договір вважається продовженим на умовах вкладу на вимогу, якщо інше не встановлено договором.

Банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу. Якщо договором не встановлений розмір процентів, банк зобов'язаний виплачувати проценти у розмірі облікової ставки Національного банку України. Банк має право змінити розмір процентів, які виплачуються на вклади на вимогу, якщо інше не встановлено договором. У разі зменшення банком розміру процентів на вклади на вимогу новий розмір процентів застосовується до вкладів, внесених до повідомлення вкладників про зменшення процентів, 31 спливом одного місяця з моменту відповідного повідомлення, якщо інше не встановлено договором. Встановлений договором розмір процентів на строковий вклад або на вклад, внесений на умовах його повернення у разі настання визначених договором обставин, не може бути односторонньо зменшений банком, якщо інше не встановлено законом. Умова договору щодо права банку змінювати розмір процентів на строковий вклад в односторонньому порядку є нікчемною.

Проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав. Проценти на банківський вклад виплачуються вкладникові на його вимогу зі спливом кожного кварталу окремо від суми вкладу, а невитребувані у цей строк проценти збільшують суму вкладу, на яку нараховуються проценти, якщо інше не встановлено договором банківського вкладу. У разі повернення вкладу виплачуються усі нараховані до цього моменту проценти.

Цим статтям відповідають пункти 1.1., 2.1., 2.2., 2.З., 2.4., 4.4. Договору строкового банківського вкладу (а.с. 7-8) в яких зазначено, що за цим договором вкладник передає, а банк приймає грошову суму вкладу, що надійшла, і зобовязується виплатити вкладникові уму вкладу та проценти на умовах та в порядку, визначеному цим договором. Вклад надходить на вкладний рахунок в сумі 3000 євро. Строк вкладу 12 місяців від дати надходження вкладу на вкладний рахунок. Процентна ставка по вкладу встановлюється в розмірі 9,1 % річних. Вкладник за домовленістю з банком вносить кошти на вкладний рахунок готівкою, або перераховує з поточного рахунку вкладника. Сплата нарахованих процентів за користування вкладом здійснюється в кінці строку договору шляхом перерахування коштів на рахунок.

Звітом по внесеному позивачем вкладу (а.с. 19) підтверджується той факт, що 06 березня 2008 року ОСОБА_1 внесла на депозитний рахунок відповідача 3000 євро. Отже строк дії договору закінчується 06 березня 2009 року. В цей день відповідач повинен був виплатити позивачу суму вкладу в розмірі 3000 євро та нараховані відсотки. Розмір відсотків згідно звіту (а.с. 66) становлять 271,63 євро.

Перед закінченням строку дії договору банківського вкладу, 25 лютого 2009 року, ОСОБА_1 подала до відділення банку лист з проханням виплатити їй вклад та відсотки по закінченню строку дії договору (а.с. 6). Однак 10 березня 2009 року вона отримала відповідь в якій вказано, що банк не має змоги виплатити вклад та відсотки, оскільки Постановою Правління Національного банку України від 10.02.2009 року № 59 в банку введена тимчасова адміністрація і накладений мораторій на задоволення вимог клієнтів (а.с. 9). Вищевказаною постановою дійсно була призначена тимчасова адміністрація строком на один рік - з 10.02.2009 року по 10.02.2010 року і був введений мораторій на задоволення вимог кредиторів (а.с. 42-44). Однак цей мораторій був введений на період з 10.02.2009 року по 10.08.2009 року (а.с. 43) і згідно статті 85 ЗУ «Про банки і банківську діяльність», в редакції чинній на час виникнення правовідносин, цей мораторій поширювався на задоволення вимог кредиторів за зобовязаннями, строки виконання яких настали до призначення тимчасової адміністрації.

Строк виконання зобовязань за договором, укладеним між позивачем та відповідачем, настав 06.03.2009 року, тобто після призначення тимчасової адміністрації, а тому мораторій на вимоги ОСОБА_1 не поширюється. У звязку з цим суд стягує з відповідача на користь позивача суму вкладу та відсотки. Відсотки суд стягує не в тому розмірі, який нарахований банком (271,63 євро), а в тому розмірі, який заявлений позивачем (250 євро), оскільки діє в межах позовних вимог.

Суму вкладу та відсотки суд стягує в національній валюті України за курсом Національного банку України на день винесення рішення, керуючись абзацом 2 пункту 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі». В ньому зокрема зазначено, що у разі предявлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення.

Таким чином суд стягує суму вкладу еквівалентну 3000 євро та відсотки, еквівалентні 250 євро за курсом НБУ станом на 28.05.2010 року. Згідно цього курсу (а.с. 90) один євро коштує 9,71221 гривні. Отже сума вкладу становитиме 29136 гривень 63 копійки, а сума відсотків - 2428 гривень 05 копійок.

Суд відмовляє позивачу у задоволенні позову в частині:

· визнання дії відповідача з відмови в поверненні коштів недійсних: правочином;

· припинення дії, що порушують право власності;

· зобовязання банку примусово виконати обовязок щодо поверненн вкладу шляхом виплати коштів з каси банку за видатковим ордером;

оскільки дані способи захисту не відповідають змісту права, що порушене, та характеру дій, якими воно порушене.

Також суд відмовляє і у стягненні упущеної вигоди в сумі 2881,18 доларів США, оскільки позивач не довела того, що вона могла б реально одержать такий дохід за звичайних обставин, якби її право не було порушене, та стягненні моральної шкоди в розмірі 5200 гривень, оскільки законодавством непередбачено стягнення моральної шкоди у правовідносинах, які виникли між позивачем та відповідачем.

Вирішуючи питання про стягнення судових витрат, суд керується ст. ЦПК України і стягує з відповідача на користь позивача, пропорційно де задоволеної частини позовних вимог, понесені нею витрати на інформаційне- технічне забезпечення розгляду справи та на користь держави судовий збір. Позивач звільнена від сплати судового збору на підставі абзацу 3 пункту 18 частини 1 статті 4 Декрету КМУ «Про державне мито», як потерпіла внаслідок Чорнобильської катастрофи 4 категорії.

Керуючись ст. ст. З, 11, 60, 88, 185, 213-215 Цивільного процесуального кодексу України, на підставі ст. ст. 1058, 1059, 1060 та 1061 Цивільного кодекс; України, ст. 85 ЗУ «Про банки і банківську діяльність»,-

вирішив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з Відкритого акціонерного товариства комерційний банк «Надра» на користь ОСОБА_1 вклад в розмірі 29136 гривень 63 копійки та відсотки в розмірі 2428 гривень 05 копійок.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити за безпідставністю.

Стягнути з Відкритого акціонерного товариства комерційний банк «Надра», пропорційно до задоволеної частини позовних вимог, на користь ОСОБА_1 понесені нею витрати на інформаційно- технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 15 гривень 90 копійок та на користь держави судовий збір в розмірі 315 гривень 87 копійок.

ОСОБА_1 звільнена від сплати судового збору на підставі абзацу 3 пункту 18 частини 1 статті 4 Декрету КМУ «Про державне мито», як потерпіла внаслідок Чорнобильської катастрофи 4 категорії.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження до Малинського районного суду протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя: ОСОБА_3