Справа № 2-212/10
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2010 року Бахмацький районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого - судді Приліпка В.М. з участю секретаря Петренко О.Г. розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Бахмачі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до відділу державної виконавчої служби Бахмацького районного управління юстиції, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про звільнення з -під арешту заставного майна, -

ВСТАНОВИВ:

ПАТ комерційний банк "ПриватБанк" звернулося до суду з позовною заявою до відділу державної виконавчої служби Бахмацького районного управління юстиції, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про звільнення з -під арешту заставного майна. В позовній заяві вказує, що між ними та ОСОБА_2М було укладено договор кредиту і в забезпечення виконання зобов'язань між ними 16.01.2006 року було укладено договор застави автомобіля ВАЗ 210990, державний номер НОМЕР_1. У разі неможливості погашення боргу боржником банк має право задовольнити вимоги за рахунок заставного майна. Але як виявилося, що державним виконавцем ВДВС Бахмацького районного управління юстиції було накладено арешт на це майно. На вимоги позивача мір по звільненню майна з-під арешту державним виконавцем прийнято не було. Це не дає можливості позивачу задовольнити свої вимоги по стягненню заборгованості за кредитним договором. Тому вони просять зняти арешт із автомобіля ВАЗ 210990, державний номер НОМЕР_1, що належить ОСОБА_2

В судове засідання представник позивача ОСОБА_1 акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" не з"явився, але надіслали до суду заяву в якій просять справу розглянути без участі їх представника. Позов підтримують.

Представник відповідача відділу ДВС Бахмацького районного управління юстиції в судове засідання не з"явився, але надіслали до суду заяву в якій просять справу розглянути без участі їх представника.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з"явився, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений своєчасно і належним чином.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з"явився, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений своєчасно і належним чином.

Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про заставу", застава - це спосіб забезпечення зобов"язання, за яким кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником і заставодавцема) забезпеченого заставою зобов'язання одержати задоволення з вартості майна переважно перед іншими кредиторами.

Згідно із ст.19 Закону "Про заставу" за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначаються на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави.

Відповідно до ч.4 ст.52 Закону України " Про виконавче провадження", заставодержатель має право на звернення до суду з позовом про звільнення заставленого майна з - під арешту.

Як встановлено в судовому засіданні, що між ОСОБА_1 акціонерним товариством комерційний банк " ПриватБанк" та ОСОБА_2 було укладено договор кредиту і в забезпечення виконання зобов'язань між сторонами 16.01.2006 року було укладено договір застави автотранспорту, згідно якого ОСОБА_2 надав в заставу автомобіль ВАЗ 210990, державний номер НОМЕР_1, що належить на праві власності ОСОБА_2

20 листопада 2009 року державним виконавцем ВДВС Бахмацького районного управління юстиції при примусовому виконанні виконавчого листа виданого 04 вересня 2009 року Бахмацьким районним судом про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 53841 грн. 82 коп. боргу було проведено опис та накладено арешт на майно боржника та оголошено заборона на його відчуження. В тому числі описано та арештоване заставне майно, а. саме автомобіль ВАЗ 210990, державний номер НОМЕР_1, що належить ОСОБА_2

Згідно зі ст.44 Закону України "Про виконавче провадження" у разі недостатності суми, стягненої з боржника для задоволення всіх вимог за виконавчими документами, ця сума розподіляється державним виконавцем між стягувачами в порядку черговості, встановленої цією статтею.

У першу чергу задовольняються забезпечені заставою вимоги про стягнення з вартості заставленого майна.

Відповідно до ч.3 т.52 Закону України "Про виконавче провадження" для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернено у разі:

виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів;

коли вартість застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю.

Згідно до пункту 5.3.3. Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 15 грудня 1999 р. за № 865/4158, кошти, отримані від реалізації заставленого майна, використовуються, насамперед, для задоволення зобов`язань боржника перед заставодержателем, і лише залишок коштів - для задоволення вимог стягувача.

В судовому засіданні встановлено, що станом на 26 квітня 2010 року загальна заборгованість ОСОБА_2 перед ПАТ КБ "ПриватБанк" становить 5681,73 грн. заборгованості по кредиту та 77, 12 грн. - відсотків, а всього 6158 грн. 85 коп. Вартість заставного майна по договору застави від 16 січня 2006 року укладеного між ПАТ КБ "ПриватБанк" та ОСОБА_2 складає 37 200 грн.

Враховуючи вищевикладені обставини справи, суд вважає, що в даному випадку підстав для задоволення позову про звільнення з -під арешту заставного майна не вбачається.

Керуючись Законом України «Про заставу», ст.ст. 44, 52 Закону України «Про ви:конавче провадження», ст.572 ЦК України, ст.ст. 10, 60, 61, 88, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ :

В позові ОСОБА_1 акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до відділу державної виконавчої служби Бахмацького районного управління юстиції, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про звільнення з -під арешту заставного майна - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Чернігівської області.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя