Ленінський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 2-535/2010
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 грудня 2010р. Ленінський районний суд м.Запоріжжя

у складі: головуючого-судді Лихосенко М.О.,

при секретарі Череп М.О.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до КЗОЗ "Дитяча поліклініка №6" про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до КЗОЗ "Дитяча поліклініка №6" про поновлення на роботі в якості медичної сестри з ЛФК, вказавши в заяві, що з 1.12.08р. була прийнята на роботу до відповідача на посаду медичної сестри дільниці згідно наказу 63/04-1 від 1.12.08р.

2.02.09р. вона, на підставі особистої заяви, була переведена на посаду медичної сестри з лікувальної фізкультури на період основного працівника згідно наказу 4/04-1 від 2.02.09р.

6.07.09р. вона , на підставі своєї заяви, була переведена на посаду медичної сестри з масажу згідно наказу 17/04-1 від 6.07.09р. Втім, з цим наказом про перевід вона ознайомлена не була та не знала, що її перевели на цю роботу тимчасово, на період відсутності ОСОБА_2, яка знаходилася у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3-річного віку.

13.07.09р. ОСОБА_2 написала заяву про вихід на роботу з 14.08.09р. у звязку з припиненням відпустки по догляду за дитиною.

Наказом 27/04-1 від 13.08.09р. вона була звільнена з роботи у звязку з закінченням строку трудового договору та виходом на роботу основного працівника за п.2 ст. 36 КЗпП України.

Оскільки при переводі на посаду медичної сестри з масажу між нею та відповідачем строк трудового договору не погоджувався, а трудовий договір не був таким, що укладався на час відсутності основного працівника, то вважає, що 6.07.09р. між нею та відповідачем було укладено безстроковий трудовий договір та звільнення за п.2 ст. 36 КЗпП України є незаконним.

Крім того, позивач пояснила, що фактично 6.07.09р. вона не була переведена на посаду медичної сестри з масажу і продовжувала виконувати роботу медичної сестри з лікувальної фізкультури, яку займала на період відсутності основного працівника ОСОБА_3, у звязку з чим просила поновити її на роботі на посаді медичної сестри з ЛФК та стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу з 14.08.09р., виходячи із середньомісячної заробітної плати 894 грн.

Крім того, позивач вказала, що незаконним звільненням відповідач завдав їй і моральну шкоду, оскільки вона втратила нормальні життєві звязки, залишилася без коштів для існування. Просить стягнути з відповідача на її користь в рахунок відшкодування моральної шкоди 8000 грн.

Представник відповідача заперечує проти позову, суду пояснив, що позивач дійсно працювала у них з 1.12.08р. на посаді медичної сестри дільниці згідно наказу 63/04-1 від 1.12.08р. Також, з цього часу їй було дозволено сумісництво на 0,5 ставки медичної сестри з лікувальної фізкультури., що підтверджено її особистою заявою від 1.12.08р.та наказами 85/04-0 від 1.12.08р. та 1/ 04-0 від 2.01.09р.

На підставі особистої заяви позивача від 29.01.09р. вона , відповідно до наказу 4/04-1 від 2.02.09р. , була переведена на посаду медичної сестри з лікувальної фізкультури на період відсутності основного працівника ОСОБА_3, яка знаходилася у відпустці по догляду за дитиною.

6.07.09р. позивач подала заяву про перевід її на посаду медичної сестри з масажу, яку на той час займала ОСОБА_2 та знаходилася у відпустці по догляду за дитиною до 3-х років.

Наказом 17/04-1 від 6.07.09р. ОСОБА_1 переведена на посаду медичної сестри масажу на час відсутності основного працівника ОСОБА_2

Про тимчасовий трудовий договір позивач була ознайомлена під підпис в особовій картці та не заперечувала про це, перевід не оскаржувала.

13.08.09р. ОСОБА_2 подала заяву про припинення в відпустки по догляду за дитиною та вихід на роботу, відповідно до вимог ст.179 КЗпП України.

Робітник, який був прийнятий на її місце, підлягав звільненню за п.2 ст. 36 КЗпП України у звязку з закінченням строку трудового договору.

Наказом 27/ 04-1 від 13.08.09р. позивач звільнена з роботи у звязку з закінченням строку трудового договору та виходом на роботу основного працівника, тимчасово на посаді якої вона працювала.

Вимоги позивача про поновлення її на роботі в якості медичної сестри з лікувальної фізкультури вважає безпідставними, оскільки перевід її з цієї посади відбувся відповідно до вимог ст. 32 КЗпП України , тобто за її особистої заяви та її згоди. Будучи ознайомленою про тимчасовий характер роботи, вона виразила і погодження на припинення такого трудового договору після закінчення строку, на який він був укладений.

Просить в позові відмовити.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, свідків, оцінивши всі надані доказі у сукупності, суд вважає, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 32 КЗпП України переведення на іншу роботу на тому ж підприємстві допускається тільки за згодою працівника.

Згідно ст. 36 КЗпП України підставами припинення трудового договору є закінчення строку.

Судом встановлено, що позивач працювала у відповідача з 1.12.08р. на посаді медичної сестри дільниці згідно наказу 63/04-1 від 1.12.08р. Також, з цього часу їй було дозволено сумісництво на 0,5 ставки медичної сестри з лікувальної фізкультури., що підтверджено її особистою заявою від 1.12.08р.та наказами 85/04-0 від 1.12.08р. та 1/ 04-0 від 2.01.09р.

На підставі особистої заяви позивача від 29.01.09р. вона, відповідно до наказу 4/04-1 від 2.02.09р. , була переведена на посаду медичної сестри з лікувальної фізкультури на період відсутності основного працівника ОСОБА_3, яка знаходилася у відпустці по догляду за дитиною.

6.07.09р. позивач подала заяву про перевід її на посаду медичної сестри з масажу, яку на той час займала ОСОБА_2 та знаходилася у відпустці по догляду за дитиною до 3-х років.

Згідно ст. 23 КЗпП України строковий трудовий договір укладається у випадках, коли трудові відносини не можуть бути встановлені на невизначений строк з урахуванням характеру наступної роботи, умов її виконання, або інтересів працівника.

Наказом 17/04-1 від 6.07.09р. ОСОБА_1 переведена на посаду медичної сестри масажу на час відсутності основного працівника ОСОБА_2, яка перебувала у відпустці по догляду за дитиною, а тому трудовий договір не міг бути укладеним на невизначений строк.

З цим наказом позивач під підпис не ознайомлена, однак про тимчасовий трудовий договір була ознайомлена під підпис в особовій картці П-2 та не заперечувала про це, перевід не оскаржувала.

В своїх поясненнях в судовому засіданні позивач підтвердила, що в особовій картці була під підпис ознайомлена про тимчасовий характер своєї роботи, однак її не було повідомлено на місце кого вона прийнята тимчасово та на який час.

В своїй позовній заяві вона також вказувала, що наказом 17/04-1 від 6.07.09р. була переведена на посаду медичної сестри з масажу на період відпустки основного працівника.

Таким чином, позивач погодилася на укладення строкового трудового договору.

13.08.09р. ОСОБА_2 подала заяву про припинення в відпустки по догляду за дитиною та вихід на роботу, відповідно до вимог ст.179 КЗпП України.

Робітник, який був прийнятий на її місце, підлягав звільненню за п.2 ст. 36 КЗпП України у звязку з закінченням строку трудового договору.

Наказом 27/ 04-1 від 13.08.09р. позивач звільнена з роботи у звязку з закінченням строку трудового договору та виходом на роботу основного працівника, тимчасово на посаді якої вона працювала. Власник не зобовязаний попереджати або в інший спосіб інформувати працівника про майбутнє звільнення за п.2 ст. 36 КЗпП України.

Вимоги позивача про поновлення її на роботі в якості медичної сестри з лікувальної фізкультури, суд вважає безпідставними, оскільки перевід її з цієї посади відбувся відповідно до вимог ст. 32 КЗпП України , тобто за її особистої заяви та її згоди.

Доводи позивача про те, що фактично вона не була переведена медичною сестрою з масажу, а продовжувала працювати медичною сестрою з лікувальної фізкультури спростовуються показаннями свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6

Будучі ознайомленою про тимчасовий характер роботи медичної сестри з масажу, вона виразила і погодження на припинення такого трудового договору після закінчення строку, на який він був укладений.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що звільнення позивача проведено відповідно до вимог закону та підстав для її поновлення на роботі на посаді медичної сестри з лікувальної фізкультури немає.

У звязку з тим, що позивач не підлягає поновленню на роботі, то не підлягають і задоволенню її вимоги про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 212, 213 ЦПК України, ст.ст. 32, 36, 232, 233 КЗпП України, суд,

В И Р І Ш И В:

ОСОБА_1 в позові до комунального закладу охорони здоров'я "Дитяча поліклініка №6" про поновлення на роботі на посаді медичної сестри з ЛФК, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційний суд Запорізької області протягом 10 днів.

Суддя: М.О.Лихосенко