Рівненський міський суд Рівненської області
справа № 2-656/10
21 січня 2010 року м. Рівне
Рівненський міський суд Рівненської області в складі: головуючого судді - Цвіркуна О.С.,
при секретарі- Власюк О.В.,
Представник позивачів ОСОБА_2,
відповідача - ОСОБА_3,
представника відповідача - ОСОБА_4,
розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_5 до ОСОБА_3, яка діє як в своїх інтересах, так і інтересах своєї неповнолітньої доньки ОСОБА_6, третя особа: Орган опіки та піклування Виконавчого комітету Рівненської міської ради про визнання особи такою, що втратила право користування житлом, про усунення перешкод у здійсненні права користування квартирою, суд -
Позивачі звернулися до суду з позовом до ОСОБА_3, яка діє як в своїх інтересах, так і інтересах своєї неповнолітньої доньки ОСОБА_6 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом, про усунення перешкод у здійсненні права користування квартирою. В судовому засіданні позивачі та їх представник позов підтримали повністю. В обгрунтування позовних вимог позивачі пояснили, що з актів затверджених начальником ЖКП „Промислове від 17 січня 2008 року, від 03 квітня 2008 року та від 10 червня 2008 року, які додаються до позовної заяви вбачається, що на момент перевірки квартири АДРЕСА_1 та її неповнолітня донька відсутні. Дані акти підписані свідками ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_9. Таким чином, вважають, що Відповідачка та її неповнолітня донька втратили право користування жилим приміщенням : наслідок відсутності їх понад шість місяців у квартирі. Відповідно в порядку передбаченому ЖК України підлягають визнанню такими, що втратили право користування житловим приміщенням.
Відповідач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги не визнали з тих підстав, що вважають їх безпідставними і такими, що не ґрунтуються на належних і допустимих доказах. Вказують, що позивачі обґрунтовують свої вимоги актами, атвердженими начальником ЖКП «Промислове» від 17 січня 2008 року від 03 квітня 2008 року та від 10 червня 2008 року, підписаними свідками ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 JI.B. Проте в ході розгляду справи зазначені у позові свідки дали пояснення про те, що факти стверджують не той факт, що людина не проживає, а той, що на момент перевірки її в квартирі немає.
Представник третьої особи в судовому засіданні, 30.09.2009 року, не висловила свою думку про доцільність чи недоцільність задоволення позовних вимог, а залишила вирішення -даного питання на розсуд суду.
Заслухавши пояснення сторін, їх представників, свідків: ОСОБА_7, ОСОБА_8. ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, перевіривши їх узгодженість з матеріалами справи, дослідивши подані суду
письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності. вважає, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.
Судом встановлено, що на підставі ордеру на квартиру АДРЕСА_2 до наведеного помешкання вселилися ОСОБА_17; ОСОБА_5, ОСОБА_1 та ОСОБА_1 / ОСОБА_3.
Як вбачається із типового договору найму житла в будинках державного комунального житлового фонду від 01 червня 2004 року укладеного між ОСОБА_18 та ЖКП „Промислове, наймодавець надав ОСОБА_17 членам його сімї - ОСОБА_5, ОСОБА_1 та ОСОБА_1 /ОСОБА_3/ ОСОБА_19 житлове приміщення /квартиру/ № 22 в буд. № 65 по вул. О. Дундича в місті Рівне у безстрокове користування.
В судовому засіданні встановлено, що 11 березня 2006 року ОСОБА_17 помер.
Із рішення Рівненського міського суду від 31 січня 2008 року, яке набрало законної сили та пояснень наданих позивачами в суді встановлено, що за життя ОСОБА_17 - квартирі проживали він, ОСОБА_5, ОСОБА_5 ОСОБА_1 /на сьогодні - ОСОБА_3/ ОСОБА_19 з неповнолітньою донькою - ОСОБА_6 та час від часу ОСОБА_11. В судовому засіданні встановлено, що останній є чоловіком ОСОБА_20 та батьком неповнолітньої ОСОБА_6. При цьому на підставі того ж рішення Рівненського міського суду від 31 січня 2008 року ОСОБА_11 виселений з наведеного житлового приміщення, тимчасовий мешканець без надання іншого житлового приміщення.
З оглянутих в судовому засіданні актів затверджених начальником ЖКП „Промислом від 17 січня 2008 року, від 03 квітня 2008 року та від 10 червня 2008 року, які додаються : цієї позовної заяви вбачається, що на момент перевірки квартири АДРЕСА_3 та її неповнолітня донька відсутні, дані акти, як дока: по справі спростовуються показами свідків, допитаних в судовому засіданні, вищевказані акти підписані свідками ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_10 суд визнає не доказом тривалої відсутності ОСОБА_1 та її неповнолітньої доньки квартирі АДРЕСА_4, а засвідчили факт відсутності відповідача в даній квартирі в момент складення Актів.
Так, допитані, за клопотанням позивача, в судовому засіданні свідки суду показав ОСОБА_7, про те що оглядали квартиру АДРЕСА_4 три рази і Відповідача не було вдома, на те чи були жіночі речі в квартирі він уваги не звертав ОСОБА_8 про те, що це було зимою і він один раз підписував один примірник акту, а - були в квартирі жіночі або дитячі речі, він не може нічого сказати. Ствердив, що підписи на усіх 3-х актах - його; ОСОБА_21 пояснила, що огляд проводився лише в двох кімната квартири, одна була зачинена, огляд робився по зверненню позивача, це було в її робочий час (до 17-18 години), вона не дивилися на речі в квартирі, оскільки це в її обовязки не входить. Складені нею акти стверджують не той факт, що людина не проживає, а той - що ні момент перевірки її в квартирі немає.
Свідки зі сторони Відповідача, ОСОБА_3 суду показали: Суходольсью; М.П.(колишній чоловік Відповідача) про те, що до середини червня 2008 року він проживаі у спірній квартирі як чоловік відповідача, оскільки 5 червня розглядалася його апеляцій?:, скарга на виселення, однак після розірвання шлюбу він виселився з квартири добровільно. . дружина з диною залишилися проживати в квартирі. До виселення він особисто сплачував надані комунальні послуги. Підтвердив, що колишня дружина з дитиною з літа 2009 року п даний час проживає у подруги через те, що їх у квартиру не впускає позивач; ОСОБА_12В пояснила, що в 2008 році була неодноразово в квартирі, позивача бачила тільки зі спини. Б квартирі були речі відповідача та дитини, в квартирі жила кішка. Вона допомагала ОСОБА_3 саме у цій квартирі збирати дитину на випускний вечір в 4 класі, ш; мало місце в кінці травня 2008 року, що влітку 2008 року їздила разом з Відповідачкою відпочивати на Біле Озеро, забирала її речі з квартири. У вересні разом з чоловіком після нанесення братом побоїв ОСОБА_3 забрала її з дитиною до себе; свідок ОСОБА_13 суду показала, що вона є кумою Відповідача та неодноразово навідувалася до квартири, ходила разом з нею на випускний вечір до дитини, їздила на Біле озеро, її чоловік у серпні 2008 року допомагав ОСОБА_3 встановлювати вхідні двері в квартиру і ОСОБА_3 розрахувалася за роботу; свідок ОСОБА_14 вказала, що неодноразово заходила у квартиру, оскільки їх діти товаришують, брата Відповідача знає з дитинства, після порушення кримінальної справи відносно ОСОБА_1 їй стало відомо про те, що ОСОБА_3 встановила замок у міжкімнатні двері.
Дільничний інспектор Тимощук Ю.В., допитаний судом в якості свідка підтвердив те, що був у квартирі по зверненню ОСОБА_3 - ОСОБА_1 не було, він бачив, що Позивач живе в окремій кімнаті. В 2009 році неодноразово по зверненню ОСОБА_3 він неодноразово був у квартирі. Свідок ОСОБА_16 ствердив той факт, що в середині липня 2008 року він заносив коробки з роботи ОСОБА_3 до дверей квартири, але до неї не заходив.
Відповідно до наданих суду доказів (квитанцій про оплату комунальних послуг) обовязки наймача, що випливають з договору найму жилого приміщення № 22 в буд. 65 по вул. О. Дундича в місті Рівне, зокрема, по сплаті коштів за користування житлом, по оплаті комунальних послуг та проведенню ремонту виконують та несуть як позивачі так і відповідачі.
Відповідно до ч. 1 ст. 64 ЖК України члени сімї наймача, які проживають разом з ним, користуються на рівні з наймачем усіма правами і несуть усі обовязки, що випливають з договору найму жил: г приміщення.
Згідно ч. 1 ст. "1 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або члена його сімї за ним зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.
Статтею 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщення. внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Частиною першою ст. 7 Закону України „Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підстав: заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтв^ про смерть.
Таким чином відповідачами в судовому засіданні повністю доведено обставини на яких грунтуються їх заперечення на позовні вимоги. Судом не встановлено обставин, які б були підставою, для визнання ОСОБА_3 та її неповнолітньої доньки ОСОБА_6 такими, що втратили право користування квартирою № 22 в буд. № 65 по в у п. О. Дундича в місті Рівне.
Керуючись ст.ст 64. 1 та 72 ЖК України; 15, 60, 212, 214 та 215 ЦПК України, суд, -
У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 та ОСОБА_5 до ОСОБА_3, яка діє як в своїх інтересах, так і інтересах своєї неповнолітньої доньки ОСОБА_6, третя особа: Орган опіки та піклування Виконавчого комітету Рівненської міської ради про визнання особи такою, що втратила право користування житлом, про усунення перешкод у здійсненні права користування квартирою - відмовити за їх безпідставністю.
На рішення може бути подано апеляцію до апеляційного суду Рівненської області протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження, яка повинна бути подана протягом десяти днів з дня проголошення рішення суду.
Суддя Рівненського міського суду О.С. Цвіркун.