Києво-Святошинський районний суд Київської області
Справа № 2-464/10
РІШЕННЯ

Іменем України

29.03.2010 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі: головуючої судді Ковальчук Л.М., при секретарі Гуменній Ю.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за заявою ОСОБА_1 до Відділу Державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції, третя особа Відкрите акціонерне товариство „Державний ощадний банк України про виключення майна з опису,

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2009 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про виключення майна з опису, посилаючись на те, що 23 травня 2008 року в забезпечення виконання іпотекодавцем зобовязань за Договором відновлювальної кредитної лінії № 1374 від 23 травня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством „Державний ощадний банк України та ОСОБА_1 укладено Іпотечний договір № 2495, предметом якого є будинок, що розташований в с. Мрія, вул. Нова, 45, Києво-Святошинського району та земельна ділянка в с. Мрія, вул. Нова, 45,Києво-Святошинського району.

14 квітня 2009 року Банк направив ОСОБА_1 лист-застереження № 1398 про дострокове повернення суми кредиту з наданням строку для здійснення повернення.

У звязку з тим, що ОСОБА_1 не зміг своєчасно виконати грошові зобовязання за Кредитним договором з метою примусового стягнення коштів 24 червня 2009 року Банк отримав виконавчий напис нотаріуса № 476, виданий приватним нотаріусом Київського міського округу ОСОБА_2, з яким звернувся до Відділу Державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції.

7 липня 2009 року на підставі Виконавчого напису державним виконавцем ДВС винесено постанову про відкриття виконавчого провадження про стягнення з ОСОБА_1 на користь Державного ощадного банку України боргу в сумі 2054989,06 грн. шляхом звернення стягнення на Предмет іпотеки.

23 липня 2009 року Державним виконавцем складено акт опису та арешту Майна, яким встановлено обмеження прав ОСОБА_1 в користуванні його майном.

Дії державної виконавчої служби про звернення стягнення на майно на підставі виконавчого напису є незаконними та протиправними.

У разі примусового звернення стягнення на земельну ділянку по зобовязаннях власника цієї земельної ділянки, примусове припинення прав на земельну ділянку здійснюється у судовому порядку на підставі вимог п. „г ст. 143 ЗК України.

Згідно вимог ч. ч. 2, 3 ст. 152, ч. 1 ст. 153, ч. 1 ст. 154, ч. 1 ст. 155 ЦК України власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю і відшкодування завданих збитків.

Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється шляхом запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав.

Органи виконавчої влади без рішення суду не мають право втручатись у здійснення власником повноважень щодо володіння, користування і розпорядження належною йому земельною ділянкою або встановлювати передбачені законодавчими актами додаткові обовязки чи обмеження.

У разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою такий акт визнається недійсним.

Отже, звернення стягнення на земельну ділянку може бути проведене лише на підставі рішення суду. Відсутність такого рішення суду надає ОСОБА_1 право вимагати виключення описаного на підставі виконавчого напису нотаріуса майна з опису.

Враховуючи викладене, ОСОБА_1 просив виключити з опису майно-жилий будинок загальною площею 228,3 кв.м., який розташований на земельній ділянці площею 0,1497 га, що розташований за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Мрія, вул. Нова, буд. 45, власником якого є ОСОБА_1

У судовому засіданні представник ОСОБА_1 заяву підтримав та просив її задовольнити.

У судовому засіданні представник Відділу Державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції заяву не визнав та заперечував проти її задоволення.

У судовому засіданні представники Відкритого акціонерного товариства „Державний ощадний банк України заяву не підтримали та заперечували проти її задоволення.

Суд, зясувавши дійсні обставини справи та давши оцінку зібраним в справі доказам, вважає, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 23 травня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством „Державний ощадний банк України та ОСОБА_1 був укладений Договір відновлювальної кредитної лінії № 1374, згідно якого Банк надав ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 255445 доларів США, а Позичальник зобовязався прийняти, належним чином використати та повернути Кредит, сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 15,5% річних, комісійні винагороди та інші платежі в порядку, на умовах та в строки, визначені цим Договором.

З метою забезпечення виконання ОСОБА_1 умов Договору відновлювальної кредитної лінії від 23 травня 2008 року № 1374 23 травня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством „Державний ощадний банк України та ОСОБА_1 був укладений Іпотечний договір, згідно якого Іпотекодавець передає в Іпотеку Іпотекодержателю предмет іпотеки в порядку та на умовах, визначених цим договором, в силу чого Банк має право у разі невиконання ОСОБА_1 забезпечених іпотекою зобовязань одержати задоволення з вартості предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами.

Згідно умов п. 1.2. Іпотечного договору предметом іпотеки за цим договором є належні Іпотекодавцю на праві власності домоволодіння, що розташоване в с. Мрія, вул. Нова, буд. 45, Києво-Святошинського району та земельна ділянка площею 0,1497 га, яка розташована в с. Мрія, вул. Нова, буд. № 45, Києво-Святошинського району, Київської області.

Відповідно до умов п. 3.1.1. Іпотечного договору Іпотекодержатель має право у разі порушення основного зобовязання в строк, встановлений кредитним договором, задовольнити забезпечені іпотекою вимоги за рахунок предмету іпотеки в межах його вартості переважно перед іншими кредиторами.

Згідно умов п. 3.1.3. Іпотечного договору Іпотекодержатель має право у випадку невиконання зобовязань по основному договору, звернути стягнення на предмет іпотеки, реалізувати його та за рахунок вирученої від реалізації предмета іпотеки суми переважно перед іншими кредиторами, задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначаються на момент фактичного задоволення, включаючи сплату відсотків, основної суми боргу, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням основного зобовязання, витрат та збитків, передбачених ст. 7 Закону України „Про іпотеку.

Відповідно до умов п. 5.1. Іпотечного договору зобовязання, забезпечене предметом іпотеки, вважається виконаним у повному обсязі, якщо фактично повернуто кредит, сплачені проценти відповідно до умов кредитного договору та можливі неустойки (пеня, штраф) та інші виплати, передбачені основним зобовязанням.

Згідно умов п. 5.2. Іпотечного договору Іпотекодержатель набуває право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання чи неналежного виконання умов кредитного договору та/або умов цього договору.

Оскільки позивач ОСОБА_1 не виконував належним чином свої зобовязання за Кредитним договором № 1374 від 23 травня 2008 року, Банк відповідно до умов п. 5.2. Іпотечного договору набув право звернення стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 33 Закону України „Про іпотеку у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобовязання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 33 Закону України „Про іпотеку звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

У звязку з тим, що ОСОБА_1 не зміг своєчасно виконати грошові зобовязання за Договором відновлювальної кредитної лінії № 1374 від 23 травня 2008 року, з метою стягнення коштів 24 червня 2009 року нотаріус видав виконавчий напис, реєстровий номер 476, про звернення стягнення на домоволодіння та земельну ділянку, які вказані в Іпотечному договорі. Даний виконавчий напис предявлений до виконання до відділу державної виконавчої служби.

7 липня 2009 року на підставі виконавчого напису № 476, виданого 24 червня 2009 року, державним виконавцем ВДВС Києво-Святошинського РУЮ Київської області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

23 липня 2009 року Державним виконавцем складено Акт опису й арешту майна, яким на дане майно накладено арешт і встановлено обмеження права відчуження та користування.

Згідно вимог ст. 62-1 Закону України „Про виконавче провадження відчуження предмета іпотеки здійснюють органи державної виконавчої служби.

Відповідно до вимог ст. 62-1 Закону України „Про виконавче провадження звернення стягнення на предмет іпотеки і його реалізація для задоволення вимог іпотекодержателя здійснюються відповідно до умов іпотечного договору.

Згідно умов п. 5.5. Іпотечного договору Банк та ОСОБА_1 погодили, що звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється за рішенням суду, або на підставі виконавчого напису нотаріуса, або шляхом позасудового врегулювання. Право вибору способу задоволення вимог Іпотекодержателя та вибір способу задоволення вимог належить Іпотекодержателю.

Враховуючи викладене, ВАТ „Державний ощадний банк України мав право звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі виконавчого напису нотаріуса.

Суд, зясувавши дійсні обставини та давши оцінку зібраним у справі доказам, дійщов висновку про відсутність підстав щодо виключення з опису майна-жилого будинку загальною площею 228,3 кв.м., що розташований на земельній ділянці площею 0,1497 га, який знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Мрія, вул. Нова, буд. 45, а тому у задоволенні заяви слід відмовити.

Враховуючи викладене та керуючись вимогами ст. 33 Закону України „Про іпотеку, ст. 62-1 Закону України „Про виконавче провадження, суд-

В И Р І Ш И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 відмовити.

Заява про апеляційне оскарження рішення суду може бути подана до апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд протягом 10 днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга може бути подана протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя Ковальчук Л.М.