Яготинський районний суд Київської області
Справа № 2-292/10
РІШЕННЯ

Іменем України

8 листопада 2010 року Яготинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Литвин Л.І.

при секретарі Ковряк О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Яготин Київської області справу за позовом Відкритого акціонерного товариства Незалежна Страхова Компанія , м.Київ, вул. Кловський узвіз, 9/2, до ОСОБА_1, треті особи ПАТКБ Правекс Банк м. Київ, Кловський узвіз, 9/2, ОСОБА_2 про стягнення компенсації страхового відшкодування,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Яготинського районного суду з позовною заявою до ОСОБА_1, треті особи ОСОБА_2, ПАТ КБ Правекс Банк про стягнення страхового відшкодування, в котрій зазначено, що 7 жовтня 2007 року в м.Яготин Київської області по вул.Переяславська сталася ДТП за участю автомобіля НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1, та автомобіля НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 Постановою Яготинського районного суду від 25 жовтня 2007 року ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КпАП України. Внаслідок зіткнення автомобіль НОМЕР_3 отримав механічні пошкодження та загальна сума витрат на його відновлення становить 8685 гривень 6 копійок, що підтверджується звітом автотоварознавчого дослідження щодо до вартості матеріального збитку заподіяного пошкодженням транспортного засобу № 2026 від 26 жовтня 2007 року. 14 серпня 2007 року між ВАТ СК Правекс Страхування та ОСОБА_2 було укладено договір добровільного страхування транспортного засобу серії ТЗМ № 775416, згідно із сертифікатом до якого обєктом страхування є автомобіль НОМЕР_3. Вказаним договором передбачено, що ДТП відноситься до переліку страхових випадків. На підставі ст. 8 Закону України Про страхування та договору страхування серії ТЗМ № 775416 від 14 серпня 2007 року ВАТ СК Правекс- Страхування здійснило виплату страхового відшкодування у звязку зі страховим випадком у розмірі 7833 гривні 6 копійок, а також оплатило витрати за проведення товарознавчого дослідження в сумі 300 гривень. Шкода задана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, відшкодовується у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Так як позивач при виплаті страхового відшкодування не наділений повноваженнями щодо визначення ступеня вини кожного з учасників ДТП, а тому виплату ним проведено згідно із договором добровільного страхування транспортного засобу, наданого у заставу серії ТЗМ 775416 від 14 серпня 2007 року та сертифікатом до нього, якими встановлено, що сума страхового відшкодування визначається виходячи з вартості відновлювального ремонту застрахованого транспортного засобу, і підлягає виплаті страхувальнику з врахуванням франшизи. Враховуючи вищевикладене, позивач на підставі ст.ст. 27 Закону України Про страхування, ст. 993,1191 ЦК України просив стягнути з відповідача на свою користь 8133 гривні 06 копійок здійснених ним страхових виплат.

В судове засідання представник позивача повторно не зявився, про день та час розгляду справи належним чином повідомлений, звернувся з заявами про розгляд справи у його відсутність та просив позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача та відповідач в судовому засіданні просили відмовити у задоволенні даного позову за його недоведеністю.

Представник третьої особи ПАТКБ Правекс Банк в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи належним чином повідомлений, звернувся з заявою про розгляд справи у його відсутність, повідомивши, що він не заперечує проти позовних вимог.

Третя особа ОСОБА_2, в судове засідання призначене розглядом на 8 листопада 2010 року не зявився, про день та час розгляду справи повідомлений, проти позову не заперечував.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд вважає, що в задоволенні даного позову необхідно відмовити за таких підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 7 жовтня 2007 року в м.Яготин Київської області по вул.Переяславська сталася ДТП за участю автомобіля НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1, та автомобіля НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2М.(адміністративний матеріал № 3-2581/2007, протокол про адміністративне правопорушення №033061 та № 033062, схема місця дорожньо-транспортної пригоди, протоколи огляду транспорту). Постановою Яготинського районного суду від 25 жовтня 2007 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КпАП України, за порушення пунктів 11.2 та 13.1 Правил дорожнього руху, а саме за те, що ОСОБА_2 керуючи транспортним засобом ЗАЗ ДЕО д.н. АІ 38 51 КС не дотримався безпечного інтервалу під час зустрічного розїзду з автомобілем ВАЗ 2109 з причепом під керуванням ОСОБА_1, який рухався близько до розподільчої смуги (а.с.11). Із схеми місця дорожньо транспортної пригоди також встановлено, що на смузі руху автомобіля ВАЗ 2109 знаходяться уламки пластмаси. Як пояснив в судовому засіданні ОСОБА_2, ці уламки утворились при зіткненні від пошкодження повторювача повороту на лівому передньому крилі його автомобіля, що свідчить про те, що зіткнення транспортних засобів могло статись на смузі руху автомобіля ВАЗ 2109, та винним у ДТП є ОСОБА_2 В силу ст. 61 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкова для суду, що розглядає справу про цивільно правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, лише з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. За наявності таких суперечностей, встановити ступінь вини кожного з водіїв без призначення автотехнічної експертизи неможливо, а відповідач, його представник та третя особа клопотання про призначення такої експертизи не заявили, хоча судом розяснено, що справа за таких обставин буде вирішена на підставі наявних в ній матеріалів. За аналогічних підстав без призначення автотехнічної експертизи та виходячи із змісту постанови суду про адміністративне правопорушення щодо наявності обопільної вини водіїв у ДТП, суд не має можливості визначити розміру суми, яку мав право вимагати страхувальник від відповідача, оскільки транспортний засіб останнього також мав механічні пошкодження. Проте, в силу ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень... На неодноразові виклики в судове засідання позивач не зявився, та необхідних доказів в підтвердження своїх доводів суду не надав. Разом з тим, відповідно до ст.1188 ЦК України шкода задана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, відшкодовується у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення, а в силу ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа , що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

14 серпня 2007 року між ВАТ СК Правекс Страхування та ОСОБА_2 було укладено договір добровільного страхування транспортного засобу серії ТЗМ № 775416, згідно із сертифікатом до якого обєктом страхування є автомобіль НОМЕР_3 (а.с.5-6). Відповідно до п.3.1 договору добровільного страхування транспортного засобу, наданого у заставу, цей договір набирає чинності в частині страхового захисту з моменту, визначеного у відповідному сертифікаті, а в усіх інших частинах з дати його підписання, та діє до повного виконання сторонами своїх зобовязань. Сертифікатом № 775416-1 передбачено, що строк дії страхового захисту починається з дати, зазначеної в ньому, але не раніше 00.00 години дня, наступного за днем сплати страхувальником страхового платежу або першої його частки, відповідно до зазначеного в сертифікаті. Крім цього, страхувальник зобовязаний протягом двох робочих днів з моменту оформлення цього сертифіката сплатити страховий платіж, в іншому разі дія цього сертифіката припиняється. Враховуючи викладене, а також те, що підтверджуючих доказів про сплату страхувальником страхового позивач суду не надав, встановити чи діяв на момент виникнення страхового випадку договір добровільного страхування також неможливо. Також позивачем не надано суду доказів щодо суми сплаченої страхувальником безумовної франшизи, яка за сертифікатом № 775416-1 повинна становити 852 гривні, оскільки ДТП виходячи з даних постанови Яготинського районного суду про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та ОСОБА_2, сталась також з вини останнього.

Відповідно до п.8.2 Договору добровільного страхування транспортного засобу, наданого у заставу виплата страхового відшкодування проводиться страховиком відповідно до письмового розпорядження вигодонабувача. У своєму розпорядженні вигодонабувач визначає отримувачів страхового відшкодування. Отримувачами страхового відшкодування можуть бути: а) вигодонабувач, до суми, яка дорівнює сумі зобовязань страхувальника (позичальника) за кредитним договором, предметом застави за яким є транспортний засіб, застрахований за цим договором страхування; б) страхувальник, у сумі, яка дорівнює загальному розміру страхового відшкодування за вирахуванням суми, яку має отримати вигодонабувач; в) третя особа, якій дорученням страхувальника може бути перераховано страхове відшкодування, яке згідно з розпорядженням вигодонабувача має бути йому виплачене, з метою оплати робіт та матеріалів, необхідних для ремонту пошкодженого транспортного засобу. З копії розпорядження ПАТКБ Правекс Банк від 15 листопада 2007 року (а.с. 29) вбачається, що вигодонабувачем за умовами договору добровільного страхування транспортного засобу, укладеного позивачем з ОСОБА_2 є АКБ Правекс Банк, який на підставі вказаного розпорядження відмовився від страхового відшкодування в розмірі 7833 гривні 06 копійок. Згідно ч.4 ст.636 ЦК України якщо третя особа відмовилася від права, наданого їй на підставі договору, сторона, яка уклала договір на користь третьої особи, може сама скористатися цим правом, якщо інше не випливає із суті договору. Пунктом 8.2 договору про добровільне страхування (а.с.5) отримувачами страхового відшкодування можуть бути вигодонабувач відповідно до сум, що дорівнює загальному розміру зобовязань страхувальника за кредитним договором, предметом застави за яким є ТЗ або страхувальник у сумі, яка дорівнює загальному розміру страхового відшкодування за вирахуванням суми, яку має отримати вигодонабувач. При цьому, із суті вказаного договору витікає, що ОСОБА_2 в разі відмови вигодонабувача від отримання суми страхового відшкодування, міг скористатись своїм правом лише в межах суми визначеної підпунктами а, б п. 8.2 договору добровільного страхування. Разом з тим, позивачем в обґрунтування вимог про стягнення суми відшкодування з відповідача не надано копії кредитного договору, будь яких доказів стосовно суми кредиту, сум сплачених ОСОБА_2 за договором кредиту, розміру його зобовязань на день виплати йому страхового відшкодування. Крім цього, в підтвердження виплати ОСОБА_2 суми страхового відшкодування належних доказів також не надано, (а.с.32 платіжне доручення № 8094 про перерахування суми в розмірі 7911,39 грн. до Яготинського відділення АКБ Правекс Банк ). Враховуючи вищевикладене, а також в силу вимог ст. 60 ЦПК України, суд вважає, що вимоги позову є недоведеними та такими, що не підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст. 10,60, ч.4 61, 212, 209, 218 ЦПК України, ст.ст.636, 993,1188, 1191 ЦК України, ст.ст..8, 27 Закону України Про страхування, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Відкритого акціонерного товариства Незалежна Страхова Компанія , м.Київ, вул. Кловський узвіз, 9/2, до ОСОБА_1, треті особи ПАТКБ Правекс Банк м. Київ, Кловський узвіз, 9/2, ОСОБА_2 про стягнення компенсації страхового відшкодування, відмовити.

Рішення може бути оскарженим до Апеляційного суду Київської області шляхом подачі через Яготинський районний суд апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя Литвин Л.І.