АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22ц-9142/10* Головуючий у 1-й інстанції Хіль Л.М. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2010 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого - судді Прядкіної О.В.

Суддів Дряниці Ю.В. ,Гасія Ю.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною cкаргою ОСОБА_2

на постанову Октябрського районного суду м.Полтави Полтавської області від 04 грудня 2009р.

по справі за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області,управління праці та соціального захисту населення виконкому Київської районної у м.Полтаві ради про визнання незаконним підстав звільнення та захист права на отримання пільг відповідно до ст.22Закону України «Про міліцію»

судова колегія, заслухавши доповідь судді-доповідача апеляційного суду, -

В С Т А Н О В И Л А :

В квітні 2009р. ОСОБА_2 звернувся до суду з зазначеним позовом.

Вказував, що здійснював службу в органах внутрішніх справ та 9 лютого 1999р. звільнений зі служби з посади слідчого в особливо важливих справ відділу по розслідуванню злочинів, скоєних організованими групами СУ УМВС України в Полтавській області у зв»язку з виходом на пенсію.

Однак у вересні 2008р. довідався, що управлінням праці та соціального захисту населення виконкому Київської районної у м.Полтаві ради знятий з обліку, як особа, що має право на пільги відповідно до ст.22Закону України «Про міліцію», так як звільнений зі служби за власним бажанням.

Вважає, що його звільнення повинно бути здійснене за ст.64 п. «а» Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ Української РСР за віком.

Просив визнати незаконним його звільнення за ст.64 п. «ж» названого Положення та зобов»язати ГУ УМВС України в Полтавській області змінити формулювання в наказі начальника від 09. 02.1999р. №11ос на ст.64 п. «а», визнати за ним право на пільги відповідно до ч.6 ст.22 Закону України «Про міліцію» та зобов»язати управлінням праці та соціального захисту населення виконкому Київської районної у м.Полтаві ради поновити його в Єдиному реєстрі осіб, які мають право на пільги з 22 вересня 2008р.

Постановою Октябрського районного суду м.Полтави Полтавської області від 04 грудня 2009р. в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено.

Рішення суду оскаржено ОСОБА_2, який в апеляційній скарзі просить його скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення його позовних вимог, посилаючись на порушення місцевим судом норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів, перевіривши справу в межах заявлених вимог і апеляційного оскарження, приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги з таких підстав :

Судом першої інстанції вірно встановлено,що позивач проходив службу в органах внутрішніх справ. Звільнений наказом від 09. 02.1999р. №11ос начальника ГУ УМВС України в Полтавській області на підставі ст.64 п. «ж» ( за власним бажанням) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ Української РСР, затвердженого постановою Кабінета Міністрів України № 114 від 29 липня 1991р.

Відповідно до ст.64 названого Положення особи середнього, старшого і вищого начальницького складу звільняються зі служби в запас (з постановкою на військовий облік):

а) за віком - при досягненні віку, встановленого для них

пунктом 7 цього Положення. Крім того, за віком можуть бути

звільнені особи середнього начальницького складу, які мають

вислугу 20 і більше років (у пільговому обчисленні), і яким до

досягнення встановленого віку перебування на службі залишилося 3

роки і менше, а за їх бажанням при досягненні цього віку -

незалежно від наявності вислуги років;

Суд вірно встановив, що позивач, який мав звання «майор» на день звільнення із служби відносився до старшого начальницького складу і мав право звільнятися за віком по досягненні 45 років, якого станом на 09. 02.1999р. не досяг. Інші ж положення щодо звільнення за цим пунктом торкаються середнього начальницького складу, до яких ОСОБА_2 не відноситься.

За таких обставин місцевий суд прийшов до вірного висновку щодо відсутності підстав для зміни формулювання причин звільнення позивача.

Крім того, відповідно до ст. 99,100 КАС України встановлений річний строк звернення до адміністративного суду з позовними вимогами про захист порушеного права.

ОСОБА_2 з часу видання наказу - 09. 02.1999р. на протязі більш ніж 10 років не звертався з заявами про визнання вказаного наказу незаконним, як і не зазначав та не обґрунтовував підстави пропуску строку на його оскарження.

Посилання в апеляційній скарзі позивача на те, що по справі допущені процесуальні порушення щодо судового розгляду справи, не можуть бути прийняті до уваги, так як спростовуються протоколом судового засідання від 04 грудня 2009р. (а.с. 47-48), зауваження на які у встановленому законом порядку не подавались.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процессуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.303,304-1,308,313,315 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Постанову Октябрського районного суду м.Полтави Полтавської області від 04 грудня 2009р. залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції є остаточною і в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

С У Д Д І: / Підписи /

З Оригіналом згідно :