Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області
Справа № 2-3468/2010р.
19 липня 2010 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді: Бондаренко В.М.
при секретарі: Троян В.Б.
за участю позивача: ОСОБА_1
відповідача: ОСОБА_2
розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Павлограді Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл майна, суд -
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про розподіл майна, в якій просила суд визнати за нею право власності на 1/2 настану домоволодіння АДРЕСА_1 та визнати за відповідачем право власності на 1/2 частину домоволодіння АДРЕСА_1 .
В обгрунтування заявленого позову позивач посилалася на те, що 04.02.1962 року вона уклала шлюб з відповідачем. У період шлюбу ними спільно було придбано нерухоме майно, а саме житловий будинок АДРЕСА_1 . Документи на зазначений житловий будинок оформлені на її чоловіка. В добровільному порядку відповідач не згоден розділити зазначений будинок. Таким чином, вона змушена звернутися до суду за захистом своїх прав.
В судовому засіданні позивач підтримала свої позовні вимоги у повному обсязі та просила їх задовольнити, спираючись на доводи, викладені в позовній заяві.
Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав у повному обсязі, пояснивши, що на даний час вони знаходяться у шлюбі та су/Лсно проживають у будинку АДРЕСА_1 . Таким чином, він не бачить підстав для розподілу зазначеного будинку.
Суд, заслухавши пояснення позивача, відповідача, вивчивши матеріали цивільної справи, встановив наступне:
відповідно до копії свідоцтва про одруження, сторони перебувають у шлюбі з 04 лютого 1962 року. У період шлюбу сторонами було придбано нерухоме майно, а саме житловий будинок АДРЕСА_1 , який оформлений на відповідача (а.с. 6-9).
Відповідно до ч. 1 ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).
Відповідно до ч. 2 ст. 60 СК України, вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.
В судовому засіданні відповідачем не заперечувався той факт, що саме у період шлюбу був придбаний житловий будинок АДРЕСА_1 .
Відповідно до ч. 1 ст. 69 СК України, дружина і чоловік мають право на-поділ майна, що належить їх на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.
Таким чином, твердження відповідача про те, що він перебуває у шлюбі з позивачем, та вони разом проживають у спірному будинку, судом не приймаються до уваги.
Відповідно до ч. 1 ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майгіа дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.
Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги позивача доведені матеріалами справи, обґрунтовані та підлягають повному задоволенню.
Керуючись ст. ст. 10, 11, 88, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України, ст. ст. 60, 69, 70 СК України, суд -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл майна задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину домоволодіння АДРЕСА_1 .
Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину домоволодіння АДРЕСА_1 .
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі в десятиденний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і подання після цього протягом двадцяти днів апеляційної скарги.

Суддя: В.М. Бондаренко