Справа № 2-626/10
Провадження № 2-626/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2010 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі головуючого судді Леньо С.І.

при секретарі Станько Р.О.

з участю прокурора Коваль Р.Р.

позивача ОСОБА_1

третіх осіб ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_5 Львівської області в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_6 районної адміністрації Львівської міської ради, треті особи ОСОБА_7, ОСОБА_3, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_4 про поновлення строку, визнання розпорядження частково незаконним, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_5 Львівської області в інтересах ОСОБА_1П звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_6 районної адміністрації Львівської міської ради, треті особи ОСОБА_7, ОСОБА_3, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 про поновлення строку позовної давності, визнання незаконним розпорядження ОСОБА_6 районної адміністрації № 354 від 20.04.1999р. в частині залишення приміщення під літерою 2-1 площею 4,5 кв.м у спільному користуванні з квартирою №1 та просить вважати квартиру № 2 по вул. Черешневій у м. Львові приєднаною до житлової площі сім»ї ОСОБА_1 в цілому, в тому числі й приміщення під літерою 2-1 площею 4,5 кв.м.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач покликається на те, що прокуратура Львівської області, здійснюючи представництво інтересів ОСОБА_1 при розгляді цивільної справи 2-4300/2006р. в ОСОБА_6 районному суді, 31.10.2007р. довідалась про оскаржуване розпорядження ОСОБА_6 районної адміністрації Львівської міської ради від 20.04.1999р. № 354, ознайомившись з яким та іншими матеріалами справи, встановила, що останнє не в повній мірі відповідає вимогам закону. Так, згідно вимог ЖК України жиле приміщення, що надається громадянам для проживання, має бути благоустроєним стосовно до умов даного населеного пункту, відповідати встановленим санітарним і технічним вимогам. Якщо в квартирі, в якій проживає два або більше наймачі, звільнилося неізольоване жиле приміщення, воно надається наймачеві суміжного приміщення. Не допускається також заселення квартири, збудованої для однієї сім»ї, двома і більше сім»ями. Переобладнання і перепланування жилого приміщення провадяться з метою підвищення їх благоустрою і перетворення комунальних квартир в окремі квартири на сім»ю. Однак, всупереч вимог закону, не надавши сім»ї ОСОБА_1 комунальних вигод, не провівши переобладнання і перепланування жилого приміщення (квартири № 2, що приєднувалася до квартири № 2а), при відсутності його згоди та згоди виконавчого комітету Львівської міської ради на перепланування квартири, що приєднувалася, ОСОБА_6 районна адміністрація оспорюваною частиною розпорядження залишає приміщення кухню під літерою 2-1 площею 4,5 кв.м. у спільному користуванні з квартирою №1. У звязку з чим сім»я позивача втрачає право на реальну можливість облаштування комунальних вигод, що суттєво погіршує їх житлові умови та санітарні вимоги.

У судовому засіданні прокурор, позивач ОСОБА_1 позов підтримали повністю і надали аналогічні пояснення зазначеним в позовній заяві. Просили позов задоволити.

Відповідач ОСОБА_6 районна адміністрація не забезпечила участі свого представника в останніх судових засіданнях, хоча вони належним чином повідомлялися судом про час та місце розгляду справи. Тому суд вважає за можливе завершити розгляд справи за його відсутності, при цьому приймає до уваги пояснення представника ОСОБА_6 районної адміністрації ОСОБА_11 надані в ході розгляду справи, згідно яких відповідач проти позову заперечує. Мотивує тим, що 11.01.1999 року ОСОБА_1 звернувся із заявою про приєднання до його квартири № 2а по вул. Черешневій, 8 звільненого суміжного приміщення квартири № 2. ОСОБА_6 районна адміністрація встановила, що квартири комунальні, мають спільні комунальні вигодиАДРЕСА_1 на той час вже була звільнена у встановленому законом порядку. Питання було предметом розгляду на засіданні комісії з житлових питань, де погодилися з приєднанням квартири, однак на повторному розгляді цього питання, було вирішено залишити приміщення кухні під літерою 2-1 площею 4,5 кв.м. у спільному користуванні з квартирою №1. На підставі чого було законно прийнято оспорюване розпорядження № 354 від 20.04.1999 року.

Треті особи ОСОБА_7, ОСОБА_3 (особисто та як представник ОСОБА_9, ОСОБА_9М.) в судовому засіданні проти позову заперечили та пояснили, що оспорюваний акт органу місцевого самоврядування ухвалений 20.04.1999р., а позов заявлений прокурором 19.12.2007р., предметом спору є визнання частково недійсним розпорядження ОСОБА_6 районної адміністрації № 354 від 20.04.1999р. про приєднання кв. № 2 про вул. Черешневій, 8 з комунальними вигодами. На час прийняття оспорюваного акту діяв Цивільний кодекс Української PCP, а тому до даних правовідносин слід застосувати наслідки спливу строку позовної давності та в задоволенні позову відмовити. Крім цього, вказали, що сім»я ОСОБА_9 є власниками квартири АДРЕСА_2. Враховуючи, що ними було проведено реконструкцію житла, то приміщення кухні під літерою 2-1 площею 4,5 кв.м., належної до квартири № 2а, не може використовуватися за цільовим призначенням, оскільки знаходиться над їх житловою кімнатою. У звязку з чим ОСОБА_7 демонтував газову плиту та трубу водовідведення в цій кухні. Враховуючи наведене, просили в позові відмовити.

Третя особа ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримала позов з наведених в заяві мотивів та пояснила, що проживає із своїм чоловіком ОСОБА_1 в квартирі № 2 а по вул. Черешневій у м. Львові. Після прийняття розпорядження № 354, яким незаконно залишено приміщення кухні квартири № 2 під літ. 2-1 у спільному користуванні з квартирою № 1, мешканці цієї квартири ОСОБА_7 постійно проходять через це приміщення, що створює їм певні незручності, суттєво погіршує їх житлові умови, оскільки квартира є неповноцінною та неізольованою.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, наявні у справі докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 1974 року проживав, як основний квартиронаймач в однокімнатній комунальній квартирі № 2А на вул. Черешневій, 8 у м. Львові, житловою площею 19,6 кв.м, з кухнею площею 7,5 кв.м та спільними комунальними вигодами з квартирою № 2. Його сімя складалась з двох осіб: він, дружина - ОСОБА_12 Позивач перебував на квартирному обліку у Львівській міській раді з 06.06.1996р. за № 20339 (а.с.17,27).

В цьому ж будинку звільнилася суміжна однокімнатна комунальна квартира № 2, житловою площею 21,9 кв.м, з кухнею площею 4,5 кв.м та спільними комунальними вигодами з квартирою № 2А (а.с.20). Квартира передана за актом Львівської міської ради № 20 від 28.01.1999 року в рахунок ліміту місцевих рад для приєднання згідно рекомендації громадської комісії МВК від 27.01.1999 року (а.с.13).

Згідно свідоцтва про право власності від 16.06.2004 року (а.с.126) власниками квартири АДРЕСА_2 є ОСОБА_7, ОСОБА_3, ОСОБА_9, ОСОБА_9

Розпорядженням ОСОБА_6 районної адміністрації № 354 від 20.04.1999р. приєднано до житлової площі сім'ї ОСОБА_1 звільнену суміжну однокімнатну квартиру № 2 на вул. Черешневій, 8. Приміщення під літерою 2-1 площею 4,5 кв.м., залишено у спільному користуванні квартири № 2а та № 1. Зобовязано укласти договір житлового найму з ОСОБА_1П на двокімнатну квартиру № 2А на вул. Черешневій, 8 ,житловою площею 41,5 кв.м, з кухнею площею 7,5 кв.м та комунальними вигодамиАДРЕСА_3 в будинку № 8 на вул. Черешневій ліквідувати (а.с.8-12). При цьому, відповідачем у встановленому законом порядку проведено розрахунок оплати за приєднання квартири № 2 (а.с.14).

У відповідності до ст. 54 ЖК України, якщо в квартирі, в якій проживає два або більше наймачі, звільнилося неізольоване жиле приміщення, за його проханням, воно надається наймачеві суміжного приміщення. Як встановлено судом, звільнена комунальна квартира № 2, складалась з однієї кімнати, житловою площею 21,9 кв.м, та кухні, площею 4,5 кв.м та спільними комунальними вигодами з квартирою № 2А і розміщена в мезоніні будинку № 8 по вул. Черешневій та є суміжною з квартирою № 2а, що стверджується також матеріалами інвентаризаційної справи, дослідженими в судовому засіданні.

Враховуючи, що позивач потребував поліпшення житлових умов, перебував на черзі на їх покращення, звертався до відповідача про приєднання звільненої квартири (а.с.15,16), відповідачем правомірно прийнято розпорядження про приєднання звільненої квартири № 2 позивачу. Разом з тим, залишення приміщення кухні під літерою 2-1 площею, 4,5 кв.м. в спільному користуванні квартир № 2а та № 1 є незаконним та суперечить статті 54 ЖК України, згідно якої підлягає приєднанню приміщення лише на прохання суміжного користувача, який потребує поліпшення житлових умов.

Як встановлено судомАДРЕСА_4 розміщена на першому поверсі будинку, а спірне приміщення розміщене в мезоніні, а тому не являється суміжним до квартири № 1. Крім того, судом не здобуто доказів звернення мешканців квартири № 1 до відповідача про приєднання чи передачу в користування спірного приміщення та необхідності поліпшення житлових умов мешканців квартири № 1, у відповідності до статті 34 Житлового кодексу України, а саме перебування їх на квартирному обліку. У відповідності до ст. 61 ЦПК України не представлено таких доказів і учасниками процесу.

Окрім цього, передача приміщення кухні під літерою 2-1 квартири № 2 у спільне користування ОСОБА_1 та ОСОБА_9 суперечить вимогам ст.ст. 50,100 ЖК України, які встановлюють, що жиле приміщення, що надається громадянам для проживання, має бути благоустроєним стосовно до умов даного населеного пункту, відповідати встановленим санітарним і технічним вимогам ; не допускається заселення квартири, збудованої для однієї сім»ї, двома і більше сім»ями або двома і більше одинокими особами ; переобладнання і перепланування жилого приміщення провадяться з метою підвищення їх благоустрою і перетворення комунальних квартир в окремі квартири на сім»ю та допускаються за згодою наймача, членів його сім»ї і з дозволу виконавчого комітету місцевої Ради. В даному випадку відповідачем передано спірне приміщення кухні в користування двох сімей, без згоди ОСОБА_1, що погіршує житлові умови позивача, санітарні вимоги до житлових приміщень.

Враховуючи те, що жодних правових підстав для передачі спірного приміщення в користування мешканців квартири № 1 не було, оскаржуване рішення в частині передачі спірного приміщення в користування квартири № 1 є незаконним та підлягає скасуванню, у звязку з чим слід вважати квартиру АДРЕСА_5 приєднаною до житлової площі сім»ї ОСОБА_1 в цілому, в тому числі й приміщення кухні під літерою 2-1 площею 4,5 кв.м.

Поряд з цим, судом встановлено, що позивач ОСОБА_5 Львівської області предявила позов з пропуском строку позовної давності, однак суд вважає, що такий пропущено з поважних причин та поновляє його виходячи з наступних мотивів.

Відповідно до ст.ст. 71,76 ЦК УРСР, який діяв на час винесення оскаржуваного розпорядження, загальний строк для захисту права за позовом особи, право якої порушено, встановлюється в три роки. Перебіг строку позовної давності починається з дня виникнення права на позов. Право на позов виникає з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення свого права. Виходячи з п.6 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, суд при вирішенні питання про поновлення строку позовної давності застосовує положення ЦК УРСР 1963 року із змінами, які діяли на час виникнення правовідносин.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 з 2005 року (справа № 2-1966/05) звертається за захистом своїх прав з приводу незаконного самовільного будівництва, яке проводиться сім»єю ОСОБА_9. Згідно матеріалів вказаної справи оспорюване розпорядження № 354 судом не досліджувалося. Враховуючи, що ОСОБА_1 юридично необізнаний, є інвалідом другої групи, не міг самостійно захистити свої права, Прокуратура Львівської області вступила у справу на захист його інтересів, що стверджується листом від 28.09.2006 року та в той же день представник прокуратури ознайомився з матеріалами справи (а.с.166,167). Таким чином, суд виходить з того, що ОСОБА_5 Львівської області виступивши на захист інтересів особи, з вересня 2006 року повинна була дізнатися про наявність розпорядження № 354, яким частково порушуються права ОСОБА_1, хоча ознайомилася з таким 31.10.2007р. Позивач у даній справі ОСОБА_5 Львівської області звернулася з позовом в інтересах ОСОБА_1 про визнання частково незаконним та скасування розпорядження № 354 від 20.04.1999 року - 19 грудня 2007 року, пропустивши строк позовної давності. Разом з тим, враховуючи, що позивач міг дізнатися про порушення прав особи лише в вересні 2006 року, а тому був позбавлений можливості звернутися з позовом у передбачені законодавством строки, суд визнає поважною причину пропуску строку позовної давності, та вважає за необхідне захистити порушене права ОСОБА_1

З огляду на викладене та керуючись ст.ст. 10,60,61,169,209,212-215,218 ЦПК України, ст. ст. 34,50,54,100 ЖК України, ст.ст. 71,76,80 ЦК УРСР 1963 року, ст.ст. 11,15,16, п.6 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Поновити строк позовної давності.

Визнати незаконним та скасувати розпорядження ОСОБА_6 районної адміністрації № 354 від 20 квітня 1999 року «Про приєднання звільнених суміжних квартир» в частині «Приміщення під літерою 2-1 площею 4,5 кв.м. залишити у спільному користуванні квартири № 2А та № 1», у звязку з чим вважати квартиру № 2 по вул. Черешневій у м. Львові приєднаною до житлової площі сім»ї ОСОБА_1 в цілому, в тому числі й приміщення під літерою 2-1 площею 4,5 кв.м.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Личаківський районний суд м. Львова шляхом подачі апеляційної скарги в порядку та строки передбачені ст. ст. 294,296 ЦПК України.

Суддя С.І.Леньо