АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № Справа № 22ц-2346/10 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Повєткін В.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2010 року м. Дніпропетровськ

Апеляційний суд Дніпропетровської області в складі:

Головуючого судді: Рудь В.В.

суддів: Лисичної Н.М., Повєткіна В.В.

при секретарі: Худолій Н.А.

Розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 01 лютого 2010 року

за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_2 про визнання договорів купівлі-продажу недійсними, -

В с т а н о в и в :

В березні 2009 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про визнання недійсним укладеного між відповідачами договору купівлі-продажу автомобіль «Фольсваген-Т-5», 2004 року випуску, посилаючись на те, що цей автомобіль придбаний в період шлюбу за спільні кошти за 180000,00 грн., право власності на який оформили на відповідача ОСОБА_4, який з метою перешкоди розділу майна 24 січня 2009 року продав автомобіль своєму товаришу ОСОБА_5, зареєструвавши договір в м. Дніпродзержинську в філії Центральної товарної біржи м. Полтави. В той же день ОСОБА_5 була видана довіреність ОСОБА_4 на право керування та розпорядження автомобілем. Зважаючи на те, що спірний автомобіль є спільним майном подружжя, на відчудження якого позивачка згоди не надавала, просила визнати договір купівлі-продажу автомобіля недійсним, стягнути з ОСОБА_4 судові витрати та витрати на правову допомогу (а.с.3-5).

В квітні 2009 року ОСОБА_3 звернулася до суду з уточненим позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_2 про визнання договорів купівлі-продажу недійсними та, посилаючись на те, що автомобіль придбаний в період шлюбу за спільні кошти та без її згоди проданий ОСОБА_5, який в свою чергу 03 березня 2009 року уклав договір купівлі-продажу спірного автомобіля з ОСОБА_2, який посвідчений на Центральній товарній біржі відповідно до біржового договору ТЗ 36/98. Зважаючи на те, що спірний договір є спільним майном подружжя, на відчудження якого вона згоди не надавала, позивачка просила визнати вищезазначені договори купівлі-продажу автомобіля недійсними, стягнути з ОСОБА_4 судові витрати та витрати правову допомогу (а.с.13-15).

Рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 01 лютого 2010 року позовні вимоги ОСОБА_3 задоволені, зазначені договори визнані недійсними (а.с.100-102).

В апеляційній скарзі (а.с.109-111) ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати та постановити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог, оскільки рішення суду є упередженим та таким, що порушує вимоги норм матеріального та процесуального права, оскільки:

- спірний автомобіль належить ОСОБА_2 на праві приватної власності відповідно до договору купівлі-продажу, який відповідає вимогам норм діючого законодавства;

- суд дійшов хибного висновку відносно відсутності згоди на відчуження згоди спірного автомобілю з боку ОСОБА_3, оскільки позивачка 24 січня 2009 року була присутня при укладенні договору купівлі-продажу та надавала таку згоду, що вбачається з пояснень представника товарної біржі;

- в рішенні суду не зазначено підстав і конкретних норм закону відповідно до яких можна вважати кожен договір окремо недійсним;

- суд, задовольняючи позовні вимоги, постановив рішення всупереч п.10 постанови Пленуму ВСУ № 9 від 06 листопада 2009 року, відповідно до якого не підлягають задоволенню позови власників майна про визнання недійсними наступних правочинів щодо відчуження цього майна, які були вчиненні після недійсного договору.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що скарга є необґрунтованою і не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції встановив, що позивачка ОСОБА_3 та відповідач ОСОБА_4 під час шлюбу придбали автомобіль «Фольсваген Т-5» вартістю 180000,00 грн., який відповідачем ОСОБА_4 з порушенням вимог ст.65 СК України без згоди позивачки ОСОБА_3 був проданий відповідачу ОСОБА_5 за договором від 24 січня 2009 року, який є фіктивним, оскільки продаж здійснений за 10,00 грн. та автомобіль за довіреностю в той же день був переданий в користування відповідачу ОСОБА_4, і так є фіктивним договір продажу ОСОБА_5 автомобіля ОСОБА_2

Колегія суддів вважає, що такий висновок суду першої інстанції не відповідає вимогам закону та матеріалам справи.

В порушення вимог п.1 ч.1 ст.214 ЦПК України суд першої інстанції під час ухвалення рішення не вирішив питання, чи мали місце обставини, якими обґрунто-вувалися позовні вимоги, та якими доказами вони підтверджуються.

Ухваливши рішення про визнання недійсними договорів купівлі-продажу автомо-біля «Фольсваген Транспортер», суд першої інстанції не встановив, коли і який саме автомобіль був придбаний подружжям ОСОБА_4 та був зареєстрований за відповідачем ОСОБА_4, оскільки як зазначено в рішенні суду в період шлюбу сторони придбали автомобіль «Фольсваген-Т5».

Як встановлено рішенням суду відповідач ОСОБА_4 продав відповідачу ОСОБА_5 автомобіль «Фольсваген Транспортер» держномер АЕ7968АХ, а останній в свою чергу продав відповідачці ОСОБА_2 автомобіль «Фольсваген Транспортер» держномер АЕ5981СТ.

Згідно ж з матеріалами справи, автомобіль «Фольсваген Транспортер» держномер АЕ7968АХ належав відповідачу ОСОБА_5, а автомобіль «Фольсваген Транспортер» держномер АЕ5981СТ належить відповідачці ОСОБА_2 (а.с.6-7,17,44-45).

В матеріалах спрви відсутні відомості про час придбання спірного автомобіля та про його державну реєстрацію за відповідачем ОСОБА_4

Ухваливши рішення про визнання недійсним договору купівлі-продажу автомобіля, укладеного між ОСОБА_5 та ОСОБА_2, суд першої інстанції не звернув уваги на те, що відповідачка ОСОБА_2 відповідно до вимог ст.388 ЦК України є добросовісним набувачем.

З огляду на це рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню у зв'язку з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків суду обставинам справи та порушенням норм матеріального та процесуального права.

Визнавши недійсним договір купівлі-продажу автомобіля між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 з тих підстав, що цей договоір є фіктивним, суд першої інстанції не звернув уваги на те, що в позовній заяві позивачка просила визнати цей договір недійсним з інших підстав, а саме з тих підстав, що він укладений на підставі попереднього незаконного договору (а.с.13-15).

Таким чином, задовольнивши позовні вимоги в цій частині, суд першої інстанції вийшов за межі позовних вимог позивачки, оскільки розглянув інші правові підстави визнання цієї угоди недійсною, які не були заявлені позивачкою в позовній заяві, і не розглянув ці позовні вимоги з підстав, зазначених в позовній заяві.

З огляду на це колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідно до вимог п.5 ч.1 ст.311 ЦПК України підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції на новий розгляд.

При новому розгляді справи суду першої інстанції слід уточнити правові підстави позову в частині визнання недійсним договору купівлі-продажу автомобіля, укладеного між ОСОБА_5 та ОСОБА_2, з урахуванням вимог п.10 постанови Пленуму ВСУ № 9 від 06 листопада 2009 року щодо захисту прав власника та добросовісного набувача.

У зв'язку з викладеним і керуючись п.5 ч.1 ст.311 та ст.ст.307,314,315 Цивільного процесуального кодексу України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В :

Рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 01 лютого 2010 року скасувати.

Справу направити до Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області на новий розгляд.

Ухвала Апеляційного суду Дніпропетровської області набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання законної сили.

Головуючий:

Судді: