АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22ц-3688/10 Головуючий у 1-й інстанції Кривич Ж.О. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2010 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді: Гальонкіна С.А.,

Суддів : Корнієнка В.І., Абрамова П.С.,

При секретарі: Коротун І.В.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтава цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 01 березня 2010 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Управління персоналом», Закритого акціонерного товариства «Український мобільний зв'язок» про визнання незаконним наказу про звільнення та поновлення на роботі, про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача Апеляційного суду, -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 01 березня 2010 року позовні вимоги ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Управління персоналом», Закритого акціонерного товариства «Український мобільний зв'язок» про визнання незаконним наказу про звільнення та поновлення на роботі, про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди залишено без задоволення.

Не погодившись з прийнятим рішенням ОСОБА_2 подав на нього апеляційну скаргу, в якій зазначає, що дане рішення вважає прийнятим з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Вказує на те, що рішення винесено без повного зясування та доведеності судом обставин, що мають значення для справи.

Просить скасувати рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука від 01 березня 2010 року та постановити нове, яким позов ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Управління персоналом», Закритого акціонерного товариства «Український мобільний зв'язок» задовольнити в повному обсязі.

Колегія суддів, заслухавши доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши матеріали справи та мотиви скарги, підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду не вбачає.

У відповідності до ч. 1 ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Судом вірно встановлено, що 01 березня 2007 року ОСОБА_2 був прийнятий на роботу у ТОВ «Управління персоналом» на посаду водія автотранспортних засобів з випробним терміном на 1 місяць на строк виконання роботи згідно з договором

№010112/03, укладений між СП «Український мобільний зв'язок» та ТОВ «Управління персоналом».

Відповідно до договору №010112/03 від 01 грудня 2003 року укладеного між відповідачами, виконавець - ТОВ «Управління персоналом» зобовязався забезпечувати замовника - ЗАТ «Український мобільний зв'язок» спеціалістами для здійснення останнім своєї господарської діяльності.

Працівники приймаються на роботу до виконавця на умовах строкових трудових договорів або залучаються до роботи виконавцем на умовах цивільно-правових угод.

Місце роботи ОСОБА_2 знаходилось в Кременчуцькій філії ЗАТ «Український мобільний зв'язок».

Термін дії договору від 01 грудня 2003 року неодноразово продовжувався і закінчився 31 грудня 2008 року.

Судом вірно встановлено, що у звязку із закінченням строку дії договору від 01 грудня 2003 року ОСОБА_2 був звільнений з роботи з 31 грудня 2008 року по закінченню трудового договору згідно п. 2 ст. 36 КЗпП України.

Відповідно до ч. 2 ст. 23 КЗпП строковий трудовий договір укладається у випадках, коли трудові відносини не можуть бути встановлені на невизначений строк з урахуванням характеру наступної роботи, або умов її виконання, або інтересів працівника та в інших випадках, передбачених законодавчими актами.

Укладаючи трудовий договір із ТОВ «Управління персоналом», позивач розумів, що місце його роботи буде знаходитися у Кременчуцькій філії ЗАТ «Український мобільний зв'язок», а строк дії трудового договору залежить від строку дії укладеного між відповідачами договору від 01 грудня 2003 року.

Умова щодо строку дії трудового договору прямо зазначена як у заяві позивача про прийняття його на роботу, так і в наказі №98-к від 01 березня 2007 року.

Строк дії господарського договору між відповідачами від 01 грудня 2003 року продовжувався, проте це означає переукладення з позивачем трудового договору на невизначений строк.

Відповідач ТОВ «Управління персоналом» довів що кількість водіїв, які приймались на роботу з метою виконання умов договору від 01 грудня 2003 року у 2008 році зменшилась, а строк дії самого договору закінчився 31 грудня 2008 року.

Зважаючи на вищевикладене, суд дійшов висновку, що трудові відносини із ОСОБА_2 на невизначений строк не могли бути встановлені з урахуванням умов виконання роботи, що в свою чергу не встановлює порушень з боку відповідача.

Не можуть бути прийняті до уваги і доводи апелянта про незаконність його звільнення в період тимчасової непрацездатності, оскільки вказані положення стосуються звільнення працівників за ст. ст. 40, 41 КЗпП України. ОСОБА_2 ж звільнений у звязку з закінченням строку дії трудового договору.

За таких обставин, колегія суддів підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду не вбачає .

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 01 березня 2010 року залишити - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двох місяців з дня набрання нею законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду України.

Головуючий: С.А. Гальонкін

Судді : В.І. Корнієнко

ОСОБА_3

З оригіналом згідно:

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області: ОСОБА_1