Нововоронцовський районний суд Херсонської області
Справа №2-282/2010
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2010 року Нововоронцовський районний суд Херсонської області в складі : головуючого судді Синьогуб М.С.

при секретарі Білоїд Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Нововоронцовка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Нововоронцовського району Херсонської області , третя особа яка не заявляє самостійних вимог: Нововоронцовська державна нотаріальна контора про тлумачення заповіту,

ВСТАНОВИВ:

14.09.2010 року ОСОБА_1 звернулась до суду з вказаним позовом , в якому вказала, що 30.05.2009 року померла ОСОБА_3, яка за життя склала заповіт, згідно якого заповідала їй сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ХС№0101778 у землі, яка перебуває у колективній власності КСП ім.Чапаєва розміром 7,43 в умовних кадастрових гектарах. Нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, так як вона надала державний акт серії ЯБ №889025 на підтвердження наявності спадкового майна, що не відповідає вказаному в заповіті майну. Також нотаріус рекомендував звернутися до суду для тлумачення заповіту. Просила суд постановити рішення про тлумачення заповіту ОСОБА_3 від 19.02.2003 року, визначивши спадковим майном земельну ділянку площею 6,41 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території ОСОБА_2 сільської ради право власності на яку посвідчене державним актом серії ЯБ № 889025, виданим 03.06.2008 року Нововоронцовською РДА на підставі розпорядження від 06.12.2007 року та визнати за нею право власності на земельну ділянку згідно державного акту серії ЯБ № 889025 від 03.06.2008 року в порядку спадкування за заповітом.

При тлумаченні заповіту позивач просила виходити з положень п.17 розділу Х перехідних положень ЗК України.

В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, посилаючись на обставини зазначені в позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 сільська рада Нововоронцовського району може бути спадкоємцем якщо інші спадкоємці не приймуть спадщини.

Судом встановлено, що 30.05.2009 року померла ОСОБА_3 , яка 19.02.2003 року уклала заповіт, посвідчений та зареєстрований в реєстрі за № 14 секретарем виконавчого комітету ОСОБА_2 сільської ради Нововоронцовського району Херсонської області, згідно якого вона заповідала позивачу ОСОБА_4 свій сертифікат на право на земельну часку (пай) серії ХС №101778 у землі, яка перебуває у колективній власності КСП ім.Чапаєва розміром 7,43 в умовних кадастрових гектарах.

Нотаріус відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, так як вона надала державний акт серії ЯБ №889025, виданий 03.06.2008 року Нововоронцовською РДА на підставі розпорядження від 06.12.2007 року на підтвердження наявності спадкового майна, що не відповідає вказаному в заповіті майну. Також нотаріус рекомендувала позивачу звернутися до суду для тлумачення заповіту.

Відповідно до ст.1256 ч.2 ЦК України, у разі спору між спадкоємцями тлумачення заповіту здійснюється судом відповідно до ст.213 ЦК України.

Відповідно до ст.60 ЦПК України позивач не надав доказів, що є спір між спадкоємцями. ОСОБА_2 сільська рада не є спадкоємцем за вказаним заповітом і не є спадкоємцем однієї із черг за законом, вказаних в ст.ст. 1261-1265 ЦК України.

Згідно повідомлення державної нотаріальної контори спадщину прийняла тільки позивач. А тому тлумачення заповіту судом не здійснюється. Також з аналізу положень ст.1256 ч.2 ЦК України та частин 3 і 4 ст. 213 ЦК України слідує, що суд тлумачить заповіт якщо неможливо визначити справжню волю заповідача зі змісту всього заповіту. Але зі змісту всього заповіту від 19.02.2003 року однозначно визначається справжня воля ОСОБА_3 стосовно об'єкта спадкування, так як на момент укладення заповіту пункт 17 розділу Х перехідних положень ЗК України визначав, що сертифікат на право на земельну частку, отриманий громадянином, вважається правовстановлюючим документом при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки в натурі і є дійсним до виділення власникам земельних часток у натурі земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. А право вимоги виділення земельної частки в натурі і право власності на земельну ділянку є різними об'єктами спадкування.

Виходячи з аналізу положень норм ст.ст.213, 1256 ЦК, тлумачення заповіту здійснюється з метою встановлення точної волі заповідача і може мати місце, якщо заповіт викликає питання в спадкоємців, має суперечливий характер, у звязку з чим необхідно уточнити його зміст. При цьому ч.2 ст.213 ЦК не допускає, щоб при тлумаченні правочину здійснювався пошук волі учасника правочину, який не знайшов відображення в тексті самого правочину. Таким чином, при тлумаченні заповіту не допускається внесення змін у сам зміст заповіту, враховуючи також, що заповіт - це особисте розпорядження фізичної особи щодо належного їй майна, майнових прав і обовязків на випадок своєї смерті (ст.1233 ЦК). А позивач фактично просить внести зміни у сам зміст заповіту, а не тлумачити заповіт. А тому тлумачення заповіту судом не здійснюється. При таких обставинах у задоволенні позову слід відмовити повністю. Керуючись ст.ст.1256 ч.2, 213 ЦК України, ст.ст. 10, 60, 212, 214 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Нововоронцовського району Херсонської області , третя особа яка не заявляє самостійних вимог: Нововоронцовська державна нотаріальна контора про тлумачення заповіту ОСОБА_3 від 19.02.2003 року відмовити повністю. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення через Нововоронцовський районний суд.

Суддя