АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № Справа № 22ц-2072/10 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Петешенкова М.Ю.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2010 року м. Дніпропетровськ

16 березня 2010 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - Глущенко Н.Г.

суддів - Перцової В.А., Петешенкової М.Ю.

при секретарі - Качур Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою Відкритого акціонерного товариства «Павлоградвугілля» на рішення Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 27 листопада 2009 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Відкритого акціонерного товариства «Павлоградвугілля» про відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

ВАТ "Павлоградвугілля" звернулося до суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 27 листопада 2009 року скасувати та постановити нове рішення про відмову позивачу в його позовних вимогах.

Як на підстави своєї апеляційної скарги відповідач посилається на те, що рішення є незаконним та необґрунтованим, оскільки ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права / а. с. 48-50 /.

Зазначеним рішенням суду позовні вимоги ОСОБА_2 задоволені частково.

Суд стягнув з ВАТ "Павлоградвугілля" на користь ОСОБА_2 10 000 грн. у відшкодування моральної шкоди та на користь держави: судовий збір у розмірі 8,50 грн. і витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи в розмірі 15 грн.

/а. с. 45-47/.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу відхилити, а рішення суду залишити без змін з наступних підстав.

Суд першої інстанції встановив, що позивач ОСОБА_2 тривалий час знаходився у трудових відносинах з ВАТ "Павлоградвугілля", де працював в підземних та шкідливих умовах, зокрема на шахті «Ювілейна», електрослюсарем, підземним гірником, монтажником, мотористом / а. с. 4 -6 /.

Працюючи на шахті, в підземних та шкідливих умовах, позивач отримав професійне захворювання: подвійний плечелопатковий періартроз з помірною гіпотрофією мязів плечового поясу ПФС другого ступеню, диференційний артоз колінних суглобів з гіпотрофією мязів гомілки помірно вираженою та згинально-розгинальними контрактурами ПФ другого ступеню, диференційний артоз ліктьових суглобів ПФ першого-другого ступенів з вираженим стійким синдромом, хронічне обструктивне захворювання легень першого-другого ступеню(пиловий бронхіт та емфізема легень першого ступеню), ЛН другого ступеню, нейросенсорна приглухуватість першого ступеню, що підтверджено актом розслідування хронічного професійного захворювання форми П-4 від 09 лютого 2007 року та виписками з історій хвороб / а.с. 8, 14-21 /.

Висновком МСЕК від 26.02.2007 року позивачу встановлено первинно і безстроково 3 групу інвалідності та 65% стійкої втрати професійної працездатності / а.с. 7/.

За таких обставин, суд першої інстанції прийшов до висновку, що внаслідок втрати професійної працездатності позивачу була спричинена моральна шкода, оскільки він відчуває фізичний біль та душевні страждання, погіршилися його здібності, виникли переживання - викликані наслідками професійного захворювання, він втратив професійну працездатність, позбавлений можливості реалізувати свої здібності, змушений постійно приймати лікарські препарати, постійно відчуває наслідки професійного захворювання.

Спричинена позивачу моральна шкода, як вважає суд першої інстанції, відповідно до вимог чинного законодавства, зокрема ст.ст.23,1167,1168 ЦК України і ст. 237-1 КЗпП України та рішення Конституційного суду України № 20-рп/2008 від 08.10.2008 року, - повинна бути відшкодована відповідачем.

Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції правильно встановив вище зазначені обставини справи та прийшов до обґрунтованого висновку про те, що у відповідності зі ст.ст.23,1167,1168 ЦК України і ст. 237-1 КЗпП України та рішення Конституційного суду України № 20-рп/2008 від 08.10.2008 року, відповідач зобовязаний відшкодувати позивачу моральну шкоду, яка завдана йому в результаті отриманого ним професійного захворювання під час роботи в підземних та шкідливих умовах ВАТ "Павлоградвугілля".

Зясувавши в достатньо повному обсязі права та обовязки сторін, обставини по справі, перевіривши доводи сторін та давши їм правову оцінку, суд постановив рішення, що відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені наявними в матеріалах справи письмовими доказами, а також поясненнями самих сторін.

Таким чином, доводи відповідача, приведені в його апеляційній скарзі, є безпідставними, до того ж вони зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці та особистого тлумачення апелянтом норм матеріального закону.

Відповідно ж до ст. 212 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та обєктивному розгляді у судовому засідання всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Порушень матеріального чи процесуального закону, які могли б призвести до скасування рішення суду, судом апеляційної інстанції не встановлено.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги є необґрунтовані, а рішення суду відповідає вимогам закону та матеріалам справи.

Керуючись ст.ст. 303,307,308 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства "Павлоградвугілля" - відхилити.

Рішення Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 27 листопада 2009 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців .

Судді :