Києво-Святошинський районний суд Київської області
Справа № 2-3213/10
РІШЕННЯ

Іменем України

14.09.2010 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі: головуючої судді Ковальчук Л.М., при секретарі Гуменній Ю.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 комітету ОСОБА_3 міської ради, третя особа ОСОБА_3 міська державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В:

У червні 2010 року ОСОБА_1 звернулась із позовом до ОСОБА_2 комітету ОСОБА_3 міської ради, третя особа ОСОБА_3 міська державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадкове майно, посилаючись на те, що 11 серпня 1968 року між нею та ОСОБА_4 зареєстровано шлюб. В 1975 році вони отримали однокімнатну квартиру АДРЕСА_1. 23 березня 2000 року зазначена квартира ними приватизована відповідно до Закону України „Про приватизацію державного житлового фонду. 23 березня 2000 року відповідач видав їм свідоцтво про право власності на вказане житло. 9 липня 2009 року ОСОБА_4 помер. В травні 2010 року вона звернулась до ОСОБА_3 міської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. 12 травня 2010 року постановою державного нотаріуса відмовлено їй у видачі свідоцтва, оскільки у свідоцтві про право власності на житло не вказана форма спільної власності на частину квартири, що належить ОСОБА_4, а тому вона за захистом своїх прав звернулась до суду. Вважає, що їй та її чоловіку ОСОБА_4 була передана у власність квартира № 64 у рівних частинах, тобто по ? частині. Саме ці частки і повинні були зазначені у виданому їм 23 березня 2000 року свідоцтві про право на власність на житло.

Враховуючи викладене, ОСОБА_1 просила визнати, що їй та її чоловіку ОСОБА_4 належало по ? частині квартири АДРЕСА_2, та визнати за нею право власності на спадкове майно після померлого 9 липня 2009 року ОСОБА_4 у вигляді ? частини квартири АДРЕСА_3.

У судовому засіданні позивач та її представник вимоги підтримали та просили позов задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 комітету ОСОБА_3 міської ради Києво-Святошинського району у судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи відповідач повідомлявся належним чином, відповідач надіслав суду заяву про розгляд справи у відсутності його представника.

Представник третьої особи ОСОБА_3 міської державної нотаріальної контори не зявився, про час і місце розгляду справи третя особа повідомлена належним чином, суду надана заява про розгляд справи у відсутності представника третьої особи.

Суд, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, зясувавши дійсні обставини справи, дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть 9 липня 2009 року помер ОСОБА_4, який доводився чоловіком позивачці ОСОБА_1 Дані обставини підтверджуються копією спадкової справи № 104 за 2010 рік до майна померлого 9 липня 2009 року ОСОБА_1 ОСОБА_3 міської державної нотаріальної контори. На день смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина на квартиру АДРЕСА_4.

Згідно наявного свідоцтва про право власності на житло від 23 березня 2000 року органу приватизації виконавчого комітету ОСОБА_3 міської ради квартира загальною площею 42,3 кв.м. за адресою: АДРЕСА_5 належить на праві приватної спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_4.

Згідно інформаційної довідки КП БТІ Києво-Святошинської районної ради Київської області № 1832 від 27 липня 2010 року за даними Реєстру прав власності нерухомого майна станом на 27 липня 2010 року за адресою: АДРЕСА_6 зареєстровано право власності на квартиру за ОСОБА_1 та ОСОБА_4 (частки не визначені) на підставі свідоцтва про право власності, виданого згідно розпорядження № 24 від 23 березня 2000 року.

Згідно вимог ч. 1 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Враховуючи викладене, частки ОСОБА_1 та ОСОБА_4 у праві власності на квартиру № 64 будинку № 33 у м. Вишневе, Києво-Святошинського району є рівними і кожному з них належить по 1/2 частині квартири.

У відповідності до вимог ст. 1268 ЦК України ОСОБА_1 є такою, що прийняла спадщину.

За правилами ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

За таких обставин 1/2 частини квартири АДРЕСА_7, яка належала спадкодавцю ОСОБА_4, підлягає передачі у порядку спадкування за законом ОСОБА_1, і складає ? частину квартири.

Враховуючи викладене, суд вважає доведеними позовні вимоги ОСОБА_1 щодо визнання за нею права власності у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4- 1/2 частини квартири АДРЕСА_8.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 392, 1258, 1261, 1268 ЦК України, ст. ст. 60, 209, 256, 212-215, 218 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати, що частки ОСОБА_4 та ОСОБА_1 у праві власності на квартиру АДРЕСА_9 є рівними і становлять по ? частині за кожним.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_10 в порядку спадкування за законом після померлого 9 липня 2009 року ОСОБА_4.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської області шляхом подання апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення суду або шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення в разі відсутності в судовому засіданні осіб, які брали учать у справі, під час проголошення судового рішення.

Суддя Ковальчук Л.М.