Справа № 2-4333/10
З а о ч н е р і ш е н н я
03 листопада 2010 року Білгород - Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:
головуючої - одноособово судді Прийомової О.Ю.
при секретарі - Петренко І.В.,
розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Білгород-Дністровському Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим приміщенням.
Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим приміщенням, просить суд визнати ОСОБА_2. ОСОБА_3 такими, що втратили право на проживання в житловому приміщенні за адресою: м. Білгород - Дністровський, АДРЕСА_1, судові витрати стягнути з відповідачів, вказуючи, що за договором купівлі - продажу АВЕ № 421035 від 29 жовтня 1999 року він придбав квартиру яка в теперішній час належить йому на праві власності, в який він по теперішній час проживає.
В квартирі з 1999 року зареєстрований його син ОСОБА_2Є, ІНФОРМАЦІЯ_1 та його дружина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.
З серпня 2004 року з невідомих для нього обставин відповідачі за вказаною адресою не проживають, речей їм належних у квартирі не має.
Фактичне місце проживання відповідачів АДРЕСА_2.
Намірів проживати у його квартирі в них вже як пять років не має.
Позивач неодноразово зверталася до відповідачів з проханням про добровільне зняття з реєстраційного обліку, однак вказані звернення результату не дали, тому він і звернувся з позовом до суду.
Позивач надав до суду письмову заяву, відповідно до якої просить судове засідання провести у його відсутності, позовну заяву підтримує та просить задовольнити.
Відповідачі у судове засідання не з'явилися, про день слухання справи були повідомлені належним чином, причину неявки суду не сповістили, про що в матеріалах справи мається повідомлення про отримання судових повісток.
Зі згоди позивача, про що свідчить заява позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.
Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані позивачем докази, суд приходить до наступного.
У судовому засіданні встановлено, що дійсно позивач мешкає за адресою: м. Білгород -Дністровський, вул. Ізмаїльська. 133-а кв. 2 , яка належить йому на праві власності, /л.с. 15/
В квартирі з 1999 року зареєстрований його син ОСОБА_2Є, ІНФОРМАЦІЯ_1 та його дружина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, які з серпня 2004 року з невідомих обставин за вищевказаною адресою не проживають, речей їм належних у квартирі не має.
Фактичне місце проживання відповідачів АДРЕСА_2.
Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Згідно до ст. 150 ЖК України, громадяни які мають у приватній власності житловий будинок, квартиру користуються ним (нею) для особистого проживання та проживання членів їх сімей та вправі розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.
Згідно з ч. 1 ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів, на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.
Реєстрація відповідачів в квартирі позивача перешкоджає йому в праві розпоряджатися останнім, він змушений сплачувати комунальні послуги також і на відповідачів.
Відповідно до ч.2 ст. 386 ЦК України, власник, який має підстави передбачити можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право власності, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.
Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійснені ним права користування та розпорядження своїм майном.
При таких обставинах, с урахуванням того, що відповідачі порушують права позивача, суд вважає позовні вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Керуючись ст. 321. 386, 391 ЦК України, ст. 150 ЖК України, ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» ст. ст.10, 11, 60, 88, 209, 212,213, 214, 215, 224-228 ЦПК України , суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим приміщенням - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2, ОСОБА_3 такими, що втратили право користування жилим приміщенням, а саме: квартирою № 2 по вул. Ізмаїльська, 133-а в м. Білгород - Дністровському Одеської області.
Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрати, пов'язані зі сплатою державного мита у розмірі 17 грн.. тобто по 8 грн. 50 коп. з кожного та ІТЗ судового процесу у розмірі 37 грн.. тобто по 18, 5 грн. з кожного.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через Білгород-Дністровський міськрайонний суд шляхом подачі в 10-дений строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заочне рішення може б>ти переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

С У Д Д Я :