Ленінський районний суд м. Запоріжжя
№ 2-526/2010
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 листопада 2010 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя в складі головуючого- судді Нікітенко Н.П., при секретарі Висоцькій О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні власністю та виселення,

в с т а н о в и в :

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому зазначила, що їй на праві власності належить житловий будинок №1 по вул. Сосюри в м. Запоріжжі на підставі рішення №ПВ-125-102-119/01/08/05.09.2008 Постійно діючого третейського суду при Юридичній корпорації «Принцип».

Зазначеним рішення був визнаний договір купівлі-продажу житлового будинку №1 по вул. Сосюри в м. Запоріжжі, укладений 26.01.2006 року між нею та ОСОБА_4, та визнано за нею право власності на вказаний вище житловий будинок.

Право власності на житловий будинок №1 по вул. Сосюри в м. Запоріжжі 16.10.2008р. зареєстровано за ОСОБА_1 в ОП ЗМБТІ.

Відповідачі по справі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не є власниками вказаного будинку, проте проживають в ньому без її дозволу. Вони на теперішній час ніде не прописані, оскільки отриманими від держави квартирами, розташованими у АДРЕСА_1 та кв.236 розпорядилися на власний розсуд на користь своїх дітей. Відповідачі створюють перешкоду у здійсненні її законних прав, тому позивач просить суд усунути перешкоди щодо здійснення нею права власності відносно житлового будинку №1 по вул. Сосюри у м. Запоріжжі та виселити ОСОБА_2 та ОСОБА_3 із житлового будинку №1 по вул. Сосюри у м. Запоріжжя у будинок № 67 по вул. Анапській у м. Запоріжжі, який згідно договору дарування в ? частині належить відповідачу ОСОБА_5 ОСОБА_3 є чоловіком ОСОБА_2, з яким вона проживає однією сім»єю, має право користуватися разом із нею частиною цього житлового будинку. У зв»язку з тим, що відповідачі в житловому будинку проживають без її дозволу, не звільняють житлове приміщення, чим чинять їй перешкоди у користуванні власністю, не бажають звільнити житлове приміщення добровільно, позивач не може вселитися та проживати у житловому будинку №1 по вул. Сосюри в м. Запоріжжі, який належить їй на праві власності, користуватися та розпоряджатися ним.

ОСОБА_4-третя особа по справі, зверталася свого часу до суду із позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні права власності та виселенні з будинку №1 по вул. Сосюри і в м. Запоріжжі, проте за станом здоров»я не з»явилася до суду, у зв»язку з чим 01 грудня 2006 року ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя справу залишено без розгляду.

У судовому засіданні позивач підтримала свої позовні вимоги та просила суд їх задовольнити у повному обсязі.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3В.у судовому засіданні проти позову заперечували, проте не заперечували проти того, що ОСОБА_2 належить на праві власності ? частину житлового будинку № 67 по вул. Анапській у м. Запоріжжі на підставі договору дарування ОСОБА_4, та що право власності за ОСОБА_5 на ? ч. зазначеного будинку зареєстровано у ОП ЗМБТІ., що свідчить про фактичне визнання ними позовних вимог.

Третя особа -ОСОБА_4, у судове засідання не зявився за станом свого здоров»я, про час та місце слухання справи була попереджена належним чином, позовні вимоги ОСОБА_1 підтримала у повному обсязі та подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.

Згідно ст. 13 Конституції України кожному гарантується державний захист прав власності.

Відповідно зі ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ(майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійснення ним права користування та розпорядження своїм майном, тому суд вважає за необхідне визнати позовні вимоги ОСОБА_1

На підставі ст. 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб»єктів права власності. Власник, який має підставу передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Відповідно до копії технічного паспорта та копії витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданого ОП ЗМБТІ, житловий будинок №1 по вул. Сосюри у м. Запоріжжі належить на праві особистої приватної власності ОСОБА_1 на підставі рішення суду /ПВ-125-102-119/01/08/05.09.2008 /Постійно діючий третейський суд при Юридичній корпорації «Принцип»/. Вказаним рішення був визнаний договір купівлі-продажу житлового будинку №1 по вул. Сосюри в м. Запоріжжі, укладений 26.01.2006 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_4, та визнано за ОСОБА_1 право власності на вказаний вище житловий будинок. Право власності на житловий будинок №1 по вул. Сосюри в м. Запоріжжі зареєстровано за ОСОБА_1 в ОП ЗМБТІ 16.10.2008р.

Право власності за ОСОБА_1 на нерухоме майно виникло згідно Закону України від 11 травня 2004 року «Про третейські суди». Вона володіє нерухомим майном на час звернення з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на законній підставі.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не є власниками вказаного будинку, проте проживають в ньому. Вони на теперішній час ніде не прописані.

У судовому засіданні ОСОБА_2 підтвердила ту обставину, що їй належить на праві власності ? частину житлового будинку № 67 по вул. Анапській у м. Запоріжжі на підставі договору дарування ОСОБА_4, та що право власності за нею на ? ч. зазначеного будинку зареєстровано у ОП ЗМБТІ, про що не заперечував відповідач ОСОБА_3

Судом встановлено, що ОСОБА_4, коли їй належав житловий будинок №1 по вул. Сосюри у м. Запоріжжі, зверталася до Ленінського районного суду м. Запоріжжя з позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод в праві користування власністю та виселенні, що підтверджується матеріалами справи ухвалою суду від 01.12.2006 року

Заперечення відповідачів про те, що вони мають право власності на нерухоме майно, що належить позивачу, спростовуються рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 26 жовтня 2004 року по цивільній справі №2-4080 2004р. за позовом ОСОБА_4 до Черниш /Неткової/ ОСОБА_6 про визнання договору купівлі-продажу дійсним, визнання права власності на житловий будинок та господарчі будівлі, яким позов визнано у повному обсязі. Рішенням суду встановлено, що свідок ОСОБА_7 підтвердила ту обставину, що з 25.04.81р. позивач проживала у спірному будинку, який придбала у відповідача, суттєво покращила його, прибудувала врем»янку, гараж, що ніхто право власності ОСОБА_4 на зазначений будинок не оскаржував та не оскаржує.

Таким чином, суд приходить до висновку , що ОСОБА_1 не може користуватися житловим будинком, який належить їй на праві власності, оскільки відповідачі перешкоджають їй в здійсненні права власності на житлове приміщення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4,6,10, 212, 213, 215,218 ЦПК України, ст. ст., ст. 386, 391 ЦК України, суд -

В и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні власністю та виселенні задовольнити.

Усунути перешкоди ОСОБА_1 у користуванні власністю житловим будинком №1 по вул. Сосюри у м. Запоріжжі.

Виселити ОСОБА_2 та ОСОБА_3 із будинку №1 по вул. Сосюри у м. Запоріжжі, який належить на праві власності ОСОБА_1, у будинок №67 по вул. Анапській у м. Запоріжжі, ? частина якого належить ОСОБА_2.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Запорізької області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Н.П Нікітенко