Справа №: 2-596/10
Провадження № 2-596/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2010 року

Андрушівський районний суд Житомирської області в складі : головуючого судді - Брагіна В.І.

при секретарі - Лавренчук Л.М.

з участю: позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Андрушівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про тлумачення заповіту і визнання права власності на спадкове майно,суд, -

встановив :

Позивач звернувся до суду з позовом,зазначив, що 09.06.2006 року померла його баба - ОСОБА_3 Андріївна.Після її смерті відкрилась спадщина на будинок № 26 по вул.Першотравневій в с.Антопіль Андрушівського району Житомирської області,земельні ділянки: 0,25га. для обслуговування будинку,0,36га. для ведення сільського господарства розташовані за тією ж адресою та земельну ділянку площею 3,92га. розташовану на території Антопільської сільської ради Андрушівського району Житомирської області. За життя спадкодавцем було складено три заповіти. Відповідно до першого на ім'я позивача спадкодавець заповіла земельну ділянку площею 3,92га.,відповідно до другого на ім'я відповідача вищезгаданий будинок та земельні ділянки для його обслуговування. Відповідно до останнього від 04.12.2005 року спадкодавець заповіла будинок та земельні ділянки біля нього на ім'я позивача,таким чином він успадкував усе майно. Відповідач спадщину не прийняв. Позивач прийняв спадщину,подавши відповідну заяву до нотаріальної контори.Але він не може реалізувати свої спадкові права,оскільки на вищезгадане майно відсутні правовстановлюючі документи,яких не було виготовлено ще за життя власника (спадкодавця),по-друге при складенні заповіту помилково не було після слів «усе майно» поставлено секретарем сільської ради двокрапку,що відповідало на той час дійсній волі спадкодавця, позивачу - пай, відповідачу - будинок. Просив розтлумачити зміст заповіту від 11.12.2001 року складеного від іменні ОСОБА_4 на ім'я ОСОБА_2 визнавши,що дійсним змістом заповіту є майно: хату,хлів,погреб,земельну ділянку 0,61га., визнати за ним право власності на будинок № 26 по

вул.Першотравневій в с.Антопіль Андрушівського району Житомирської області,земельні ділянки: 0,25га. для обслуговування будинку,0,36га. для ведення сільського господарства розташовані за тією ж адресою та земельну ділянку площею 3,92га. розташовану на території Антопільської сільської ради Андрушівського району Житомирської області,як на спадщину за заповітом.

В судовому засіданні позивач позов підтримав в повному обсязі, обґрунтувавши його наведеними в позові обставинами.

Відповідач в судове засідання не з'явилася,направивши на адресу суду заяву з проханням розглядати справу в її відсутність,вказувала, що позов визнає,проти задоволення не заперечує.

Вислухавши позивача,дослідивши матеріали справи,суд встановив: 09.06.2006 року померла ОСОБА_3 (а.с.5);після її смерті відкрилась спадщина на жилий будинок № 26 по вул.Першотравневій в с.Антопіль Андрушівського району Житомирської області,земельні ділянки: 0,25га. для обслуговування будинку,0,3бга. для ведення сільського господарства розташовані за тією ж адресою та земельну ділянку площею 3,92га. розташовану на території Антопільської сільської ради Андрушівського району Житомирське! області (а.с.6-8); за життя спадкодавцем було складено три заповіти. Відповідно до першого на ім'я позивача спадкодавець заповіла земельку ділянку площею 3,92га. (а.с.11);відповідно до другого на ім'я відповідача вищезгаданий будинок та земельні ділянки для його обслуговування (а.с.10); Відповідно до останнього від 04.12.2005 року спадкодавець заповіла будинок та земельні ділянки біля нього позивачу (а.с.9),таким чином він успадкував усе майно. Відповідач спадщину не прийняв. Позивач прийняв спадщину, подавши відповідну заяву до держнотконтори, але він не може реалізувати свої спадкові права,так як на спадкове майно відсутні правовстановлюючі документи і в одному із заповітів секретарем Антопільської сільської ради було допущено помилко в наслідок якої його тлумачення не відповідає волі спадкодавця.

Зазначені обставини визнані відповідачем,підтверджені дослідженими судом доказами та вважаються судом доведеними в порядку ч.І ст. 61 ЦПК України.

Спірні правовідносини виникли з цивільних відносин та регулюються ст.ст.328,380,1216,1220,1222,1225,1256,1269 ЦК України,ст.120 ЗК України, ст.З ч.5 Закону України « Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень » від 1 липня 2004 року N 1952-ІУ.

При вирішенні спору суд виходить з положень ст.З ч.5 Закону України « Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень», згідно з яким,право власності та інші речові права на нерухоме майно,набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом,визнаються державою. Відповідно до цього Закону реєстрація речових прав на нерухомість,їх обмежень здійснюється лише в разі вчинення правочинів щодо нерухомого майна,а також за заявою власника (володільця) нерухомого майна.Таким чином,суд прийшов до

висновку,що позивач позбавлений можливості в позасудовому порядку визнати право власності на спадкове майно.При цьому суд вважає,що спадкодавець був власником нерухомого майна,яке входить до складу спадщини у відповідності з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності Закону України « Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень ». Згідно ст.1269 ЦК України,спадкоємець,який подав заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори,вважається таким,що прийняв спадщину. Згідно ст.120 ЗК України позивач набуває право власності на зазначені земельні ділянки з моменту набуття права власності на жилий будинок, відсутність у спадкодавця державного акту на право власності на зазначені земельні ділянки,відсутність державної реєстрації,в даному випадку правового значення не має.

Виходячи з викладеного суд задовольняє позов,визнає що дійсним змістом заповіту від 11.12.2001 року складеного від імені ОСОБА_3 на ім'я ОСОБА_5 є майно: хата, хлів,погреб,земельна ділянка площею 0,61 га. та визнає за позивачем право власності на будинок № 26 по вул.Першотравневій в с.Антопіль Андрушівського району Житомирської області,земельні ділянки: 0,25га. для обслуговування будинку,0,36га. для ведення сільського господарства розташовані за тією ж адресою та земельну ділянку площею 3,92га. розташовану на території Антопільської сільської ради Андрушівського району Житомирської області.

Враховуючи клопотання позивача суд понесені ним при подачі позову судові витрати на його користь з відповідача не стягує.

Керуючись ст.ст.328,380,1216,1220,1222,1225,1256,1269 ЦК України,ст.120 ЗК України,ст.З ч.5 Закону України « Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень » від 1 липня 2004 року N 1952-ІУ,ст.ст. 10, 11,60,209,212,214,215 ЦПК України,суд,-

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити.

Визнати що дійсним змістом заповіту від 11.12.2001 року складеного від імені ОСОБА_3 на ім'я ОСОБА_2 є майно: хата,хлів,погреб,земельна ділянка площею 0,61 га.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на жилий будинок № 26 по вул.Першотравневій в с.Антопіль Андрушівського району Житомирської області,земельні ділянки: 0,25га. для обслуговування будинку,0,36га. для ведення сільського господарства розташовані по вул. Першотравневій,26 в с.Антопіль Андрушівського району Житомирської області.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку площею 3,92га. на яку виданий сертифікат на земельну частку пай серії ЖТ №0118508 на ім'я ОСОБА_3 розташовану на території Антопільської сільської ради Андрушівського району Житомирської області.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Житомирської області через Андрушівський районний суд шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження на протязі десяти днів після його проголошення, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження

Суддя:ОСОБА_6