Справа № 2-46
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 червня 2010 року смт. Веселе

Веселівський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Кравцов С.О.

при секретарі Василенко Л.В.

за участю

представник позивача ОСОБА_1Г

відповідач ОСОБА_2

представник відповідача ОСОБА_3І

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Веселівського районного суду цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, суд,

В С Т А Н О В И В:

04.09.2009 року позивач звернувся до Веселівського районного суду Запорізької області з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики.

Справа призначалась та призупинялась слуханням неодноразово за клопотанням сторін.

20.05.2010 року позивач ОСОБА_4 надав суду заяву про збільшення предмету позовних вимог на день розгляду справи, ціна позову складає 155651 гривня 22 копійки.

В заяві позивач зазначає, що згідно договору позики від 11 лютого 2009 року відповідач отримав від позивача грошові кошти в сумі 140763,00 (сто сорок тисяч шістдесят три) гривні, про що в цей же день видав відповідну письмову розписку. Останній строк повернення грошової позики згідно договору позики та розписки приходився на 15 серпня 2009 року. Проте до настання кінцевого терміну виконання і до даного часу зобовязання відповідачем не виконано, в звязку з чим позивач вимушений звернутися до суду за захистом своїх прав.

З метою повернення боргу між позивачем та відповідачем укладався договір про передачу посівів сільськогосподарської культури згідно якого позивач приймав на себе зобовязання зарахувати вартість зібраного врожаю озимої пшениці за мінусом витрат понесених позивачем при вирощуванні та збиранні врожаю за зазначеною вище розпискою, проте враховуючи, що понесені ОСОБА_4 витрати фактично не покрилися вартістю зібраного врожаю його вартість не була зарахована в рахунок погашення боргу по даній розписці, про що свідчить відсутність укладеної між сторонами письмової угоди про зарахування вимог, наявність якої передбачена п.1.1 Договору, тому заперечення відповідача проти позовних вимог в даній частині є повній мірі безпідставними вважає позивач.

Представник позивача ОСОБА_1 просить суд стягнути суму боргу у розмірі 140763 гривні 00 копійок; 3204, 89 грн. 3% річних; 11683,33 грн. витрати від інфляції, крім того судові витрати зі сплати судового збору 1556 грн. 51 коп.; та ІТЗ в сумі 120 грн.

Відповідач та його представник ОСОБА_3 заперечують проти позовних вимог, вважають, що борг повернуто зібраним врожаєм, крім слів ніяких письмових заперечень суду не надали.

Суд, заслухавши сторони, допитавши свідків, перевіривши матеріали справи прийшов до наступного і вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини, не заперечується та визнається сторонами, що позивач надав кошти відповідачеві.

Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть учать у справі, не підлягають доказуванню.

Крім повного визнання сторонами зазначеної обставини вона підтверджується договором позики та розпискою (а.с. 2-3);

Згідно до ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладання договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Враховуючи викладене суд вважає, що письмова форма договору позики сторонами додержана, а зобовязання відповідача повернути отримані у позику грошові кошти є безспірними. Обовязок відповідача повернути позивачеві отриману грошову позику передбачений договором позики, змістом розписки та нормою ст. 1049 ЦК України відповідно до якої позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Крім того, відповідно до ст. 625 ЦК України передбачено обовязок відповідача сплатити на користь позивача 3% річних та індекс інфляції за весь період прострочення що у вартісному вираженні складає:

Розрахунок суми 3% річних (проводиться за період з 16 серпня 2009 року та станом на 20 травня 2010 року, термін прострочення зобовязання 277 днів: 140763,00 х 3% / 365 = 11,57 гривень в день, 11,57гривень х 277 днів = 3204,89 гривень.

Індекс інфляції: розрахунок індексу інфляції проводиться відповідно до рекомендацій відносно порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ, що містяться в листі Верховного Суду України № 62-97 від 03.04.1997 року, за період (вересень 2009 року квітень (включно) 2010 року:

Індекс інфляції за розрахунковий період 100,9% х 101,1% х 100,8% (вересень-грудень 2009 року) х 101,8% х 101,9% х 100,9% х 99,7% (січень-квітень)=108,3%; 140763,00 гривень х 108,3% / 100 = 152446,33 гривень сума боргу з врахуванням індексу інфляції.

Загальна сума боргу складає: 155 651,22 гривні (в тому числі 140763,00 гривень основний борг, 3204,89 гривень 3% річних, 11683,33 гривень втрати від інфляції).

Враховуючи вище вказане, позивач має право вимагати від відповідача належного виконання зобовязання за розпискою та повернення грошових коштів в загальній сумі 155651 гривня 22 копійки.

Посилання відповідача про повернення боргу зібраним врожаєм, не знайшли свого підтвердження в при розгляді справи. Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Крім того відповідно до ч. 3 ст. 545 ЦК України, наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обовязку. Проте у даному випадку борговий документ на момент звернення до суду знаходився у позивача (кредитора за зобовязанням), що беззаперечно свідчить про невиконання відповідачем свого зобовязання.

На підставі викладеного керуючись ст. 10, 11, 209, 212, 214, 215, 218 ЦПК України, ст.ст. 526, 545, 625, 1046, 1047, 1049 ЦК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2, який мешкає за адресою: 72231, Запорізька область, Веселівський район, с. Зелений Гай, вул. Леніна, 12 на користь ОСОБА_4, який мешкає за адресою: 69000, м. Запоріжжя, вул. Військова, 5-а - суму боргу за договором позики у розмірі 140763,00 (сто сорок тисяч сімсот шістдесят три) гривні, 3204 (три тисячі двісті чотири гривні) 89 копійок 3% річних, 11683 (одинадцять тисяч шістсот вісімдесят три) гривні 33копійки втрати інфляції. .

Стягнути з ОСОБА_2, який мешкає за адресою: 72231, Запорізька область, Веселівський район, с. Зелений Гай, вул. Леніна, 12 на користь ОСОБА_4, який мешкає за адресою: 69000, м. Запоріжжя, вул. Військова, 5-а витрати на державне мито у розмірі 1556 (одна тисяча пятсот пятдесят шість) гривень 51 копійка та 120 (сто двадцять) гривень витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і подання після цього протягом 20 днів апеляційної скарги.

Суддя Веселівського районного суду

Запорізької області

14.06.2010