Справа №: 2-401/10
Провадження № 2-401/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2010 року

Андрушівський районний суд Житомирської області в складі : головуючого судді - Брагіна В.І.

при секретарі - Лавренчук Л.М.

з участю: позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Андрушівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Іванкізської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно,суд, -

встановив :

Позивач звернулася до суду з позовом,в якому зазначила,що 02.10.1996 року померла її мати - ОСОБА_2. Після її смерті відкрилась спадщина на будинок №33 по вул.Житомирська в с.Іванків Андрушівського району Житомирської області та дві земельні ділянки: 0,25га. для обслуговування будинку, 0,26га. для ведення підсобного господарства,розташовані за тією ж адресою. Позивач,спадкоємець за заповітом від 29.09.1996 року,прийняла спадщину шляхом подачі заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори.Інших спадкоємців не має.Позивач не може реалізувати свої спадкові права,оскільки на вищезгадане майно відсутні правовстановлюючі документи,яких не було виготовлено ще за життя власника (спадкодавця). Просила визнати за нею право власності на жилий будинок № 33 по вул.Житомирська в с.Іванків Андрушівського району Житомирської області та дві земельні ділянки: 0,25га. для обслуговування будинку,0,26га. для ведення підсобного господарства,розташовані за тією ж адресою,як на спадщину за заповітом.

В судовому засіданні позивач позов підтримала в повному обсязі, обґрунтувавши його наведеними в позові обставинами.

Відповідач в судове засідання не заяву,з проханням розглядати справу в визнає,проти задоволення не заперечує.

Вислухавши позивача,дослідивши 02.10.1996 року померла ОСОБА_2 спадщина на жилий будинок № 33 по вул.Житомирська в с.Іванків Андрушівського району Житомирської області та дві земельні ділянки: 0,25га. для обслуговування будинку, 0,26га. для ведення підсобного господарства, розташовані за тією ж адресою (а.с.9,10); позизач, спадкоємець за заповітом від 29.09.1996 року (а. с. 5) , прийняла спадщину, подавши відповідну заяву до держнотконтори,але вона не може реалізувати свої спадкові права,так як на вищезгадане майно відсутні правовстановлюючі документи.

Зазначені обставини визнані відповідачем, підтверджені дослідаеаак судом доказами та вважаються судом доведеними в порядку ч.І ст. 61 ЦПК України.

Спірні правовідносини виникли з цивільних відносин та регуишвтьдя ст.ст.325,328,380 ЦК України,ст.549 ч.2 ЦК України 1963 року, ст.12І ЗК України, ст.З ч.5 Закону України « Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень » від 1 липня 2004 року N 1952-ІУ.

При вирішенні спору суд виходить з положень ст.З ч.5 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень »,згідно з яким,право власності та інші речові права на нерухоме майно,набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом,визнаються державою. Відповідно до цього Закону реєстрація речових прав на нерухомість,їх обмежень здійснюється лише в разі вчинення правочинів щодо нерухомого майна,а також за заявою

власника (володільця) нерухомого майна. Таким чином,суд прийшов до висновку, що позивач позбавлена можливості в позасудовому порядку визнати право власності на спадкове майно. При цьому суд вважає,що спадкодавець був власником нерухомого майна,яке входить до складу спадщини у відповідності з ідіючими нормативно-правовими актами до набрання чинності Закону України « Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень ». Згідно ст.549 ч.2 ЦК України (в ред. 1963 року),спадкоємець,який подав заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори,вважається таким,що прийняв 'спадщину. Згідно ст.120 ЗК України позивач набуває право власності на земельні ділянки з моменту набуття права власності на жилий будинок, відсутність у спадкодавця державного акту на право власності на земельні ділянки,відсутність державної реєстрації,в даному випадку правового значення не має.

Виходячи з викладеного суд задовольняє позов,визнає за позивачем право власності на жилий будинок №33 по вул.Житомирська в с.Іванків Андрушівського району Житомирської області та дві земельні ділянки: 0,25га. для обслуговування будинку,0,26 га. для ведення підсобного господарства, розташовані по вул.Житомирській 33 в с.Іванків Андрушівського району Житомирської області.

Відповідно до клопотання позивача понесені нею судові витрати при подачі позову суд на її користь з відповідача не стягує.

Керуючись ст.ст. 325,328,380 ЦК України,ст.549 ч.2 ЦК України 1963

року, ст.120 ЗК України,ст.З ч.5 Закону України « Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень » від 1 липня 2004 року N 1952-ІУ,ст.ст.10,11,60,209,212,214,215 ЦПК України,суд,-

ВИРІШИВ

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на жилий будинок № 33 по вул.Житомирській в с.Іванків Андрушівського району Житомирської області та дві земельні ділянки: 0,25га. для обслуговування будинку,0,26 га. для ведення підсобного господарства,розташовані по вул.Житомирська 33 в с.Іванків Андрушівського району Житомирської області.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Житомирської області через Андрушівський районний суд шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження на протязі десяти днів після його проголошення, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя:ОСОБА_3