Справа № 2-498/2010
Провадження № без номера провадження
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 грудня 2010 рокум. Новомиргород

Новомиргородський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді ЩЕНЮЧЕНКА С.В.,

при секретареві ФЕДОРЕНКО О.В.,

у відсутності сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 (далі заявник, позивач, ОСОБА_1О.) до ОСОБА_2 (далі відповідач, ОСОБА_2В.) про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дітей,

в с т а н о в и в :

У грудні 2010 р. у Новомиргородський районний суд надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дітей, у якій позивач вказала, що із 10.06.1995 р. перебуває у шлюбі з відповідачем, внаслідок якого мають двох неповнолітніх дітей, але коштів на їх утримання відповідач в добровільному порядку не надає.

Посилаючись на ст. ст. 104-105, 112, 180-181, 191 Сімейного кодексу України, просить суд розірвати шлюб, оскільки вони мають протилежні погляди на спільне проживання.

Окрім цього, позивач вимагає стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі чверті заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення ними повноліття.

Оповіщені у встановленому порядку про час і місце розгляду справи позивач та відповідач двічі у судове засідання не зявилися, про причини неявки суд не повідомили.

Як вбачається із заяви позивача від 14.12.2010 р., а також телеграм сторін, вони просять суд розглянути справу в їх відсутність, позивач позов підтримує, а відповідач позов визнає повністю.

Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін на підставі наявних доказів, оскільки у справі мається достатньо матеріалів про їх права та взаємовідносини.

Безпосередньо дослідивши докази в справі: оглянувши письмові докази та інші матеріали справи, суд вважає за необхідне задовольнити позов із таких підстав.

Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 України зазначеного Кодексу.

Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

За правилами ст. 130, ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

У даному випадку суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Згідно із вимогами Сімейного кодексу України:

ст. 180 батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття;

ч. 3 ст. 181 за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі;

ч. 1 ст. 183 частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

ч. 1 ст. 192 розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

В судовому засіданні безспірно зясовано, що сторони перестали підтримувати шлюбні стосунки на протязі двох останніх років.

Згідно свідоцтву про укладення шлюбу 10.06.1995 р. між ними було зареєстровано шлюб у встановленому законом порядку, внаслідок якого вони мають неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_3, 02.11.1995 р. н., та дочку ОСОБА_4, 25.02.2001 р. н.

Зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, беручи до уваги наявність неповнолітньої дитини та інші обставини життя подружжя, суд безспірно встановив, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Суд вважає викладені мотиви розлучення дійсними, що відповідають фактичним взаєминам подружжя. Шлюб потрібно розірвати, оскільки судом встановлено, що дальше спільне життя подружжя і збереження сімї стали неможливими.

Підстав для вжиття заходів щодо примирення подружжя, захисту інтересів неповнолітніх дітей або одного з подружжя, які б не суперечили моральним засадам суспільства, немає.

У судовому засіданні також встановлено, що відповідач, не дивлячись на свій обовязок участі у вихованні дочки та сина в повній мірі не приймає, матеріальної допомоги на їх утримання в достатній мірі не надає, у звязку з чим з відповідача необхідно стягнути аліменти в примусовому порядку у розмірі, у якому просить позивач.

У даному випадку при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1)
стан здоровя та матеріальне становище дитини;

2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів;

3) відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних батьків;

4) інші обставини, що мають істотне значення (ст. 182 Сімейного кодексу України).

Тому позов ОСОБА_1 слід задовольнити повністю.

Суд вважає, що відповідно до вимог ст. 3 Декрету Кабінету Міністрів України Про державне мито, ст. ст. 79-80, 88 ЦПК України судовий збір у сумі 51 грн., від сплати якого позивача було звільнено у встановленому законом порядку, підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Окрім цього, ОСОБА_2 повинен сплатити витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у суді у розмірі 120 грн.

Враховуючи викладене, на підставі ст. ст. 105, 110-112, 114 ч. 2, 180-183, 191-192 Сімейного кодексу України, керуючись ст. ст. 3, 8, 10, 208-215, 223, 292, 294, 296 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дітей задовольнити повністю.

Шлюб, укладений між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та СТУЛІЙ (родинне прізвище ЛІПІНА) ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, що зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Жовтоводської міської ради народних депутатів Дніпропетровської області 10 червня 1995 р. та зроблено запис за № 152, розірвати.

Вказаний шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Стягнути із ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4, що проживає ІНФОРМАЦІЯ_5, а зареєстрований ІНФОРМАЦІЯ_6, аліменти на користь ОСОБА_1 в розмірі чверті його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_7, та дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_8, починаючи з 01 грудня 2010 року до досягненнями ними повноліття.

Стягнути з відповідача ОСОБА_2 судовий збір на користь держави в розмірі 51 (пятдесят однієї) гривні, а також витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у суді у сумі 120 (сто двадцять) гривень.

Рішення підлягає обовязковому негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга подається апеляційному суду Кіровоградської області через Новомиргородський районний суд.

Головуючий:

суддя С. В. Щенюченко