Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області
Справа № 2-23
РІШЕННЯ

Іменем України

29 червня 2010 року Коломийський міськрайонний суд

Івано-Франківської області

в складі:

головуючого-судді Кавацюка М. Ф.

секретаря Гайової Г.Ф.

позивачки ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представників позивачки ОСОБА_3, ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Коломиї цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя,-

в с т а н о в и в :

Позивачка в судовому засіданні змінені позовні вимоги підтримала, просить суд позов задоволити та визнати обєктом права спільної сумісної власності подружжя 8 куб.м. дошки, житловий будинок та господарські споруди, що розташовані по вул. Франка, 39 в с. Великий Ключів, Коломийського району; визнати за нею право власності на ? частину житлового будинку та господарських споруд, що в с. Великий Ключів по вул. І.Франка, 39, Коломийського району, на 4 куб.м. дошки на суму 3200 грн. та зобовязати відповідача повернути їй дані кошти; провести реальний розподіл жилого будинку № 39 по вул. І.Франка в с. Великий Ключів, Коломийського району виділивши їй в натурі ? частину даного будинку і поділити між ними 2300 доларів США по відповідному курсу та стягнути з відповідача в її користь судові витрати.

Відповідач ОСОБА_2 позов не визнав та пояснив, що житловий будинок № 39 по вул. І.Франка в с. Великий Ключів, Коломийського району він набув на підставі договору дарування 18.01.2008 року; 8 куб.м. дошки купила його мати, а грошей в сумі 7000 доларів США у них не було.

Представники позивачки позовні вимоги підтримали та просять позов задоволити.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов слід задоволити частково з наступних підстав.

18 січня 2008 року відповідач на підставі договору дарування придбав житловий будинок з господарськими спорудами та будівлями № 39 по вул. І.Франка в с. Великий Ключів, Коломийського району. Позивачка стверджує, що ОСОБА_2 заплатив 7000 доларів США за вказаний будинок і тому вважає даний будинок спільною сумісною власністю подружжя.

Однак, позивачка не представила суду жодних письмових доказів того, що відповідач сплачував гроші в сумі 7000 доларів США за будинок та рішенням Коломийського міськрайонного суду від 01 грудня 2009 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2; третя особа, яка не заявляє самостійних вимог : ОСОБА_5 про визнання недійсним договору дарування житлового будинку відмовлено.

Також позивачка стверджує, що перебуваючи в шлюбі з відповідачем вони купили 8 куб.м. дошки за ціною 800 грн. за 1 куб.м. на загальну суму 6400 грн. Жодних доказів того, що дошка придбана ними в шлюбі позивачка суду не представила.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила, що дошку купила мама відповідача та завезла додому до позивачки, так як вони мали намір будувати будинок. Однак, після того, як відповідач перейшов проживати до своїх батьків, то дошку вони забрали до себе.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснила, що дошку купила мати відповідача. На прохання відповідача її чоловік допомагав складати та обчищати дошку від кори.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснив, що за куплену дошку розраховувався відповідач. Також відповідач з їх будинку забрав гроші, але в якій сумі йому не відомо.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 57 СК України майно, набуте за час шлюбу, але на підставі договору дарування є особистою приватною власністю дружини, чоловіка.

В судовому засіданні також не знайшли свого підтвердження пояснення позивачки про те, що відповідач забрав з будинку, де вони разом проживали, гроші в сумі 7000 доларів США, які були їх спільно сумісною власністю подружжя і які відповідач заробив в Російській Федерації.

Згідно довідки ПАТ Укрсоцбанк № 04.6-45-05/85-158 від 23 червня 2010 року ОСОБА_2 протягом 2006-2007 років отримав лише один переказ з Російської Федерації 16 грудня 2006 року на суму 2300,00 доларів США, що підтверджується копіями касових документів.

Отже, позивачці належить 1150,00 доларів США, що в гривневому еквіваленті становить 9131,00 грн. як спільна сумісна власність подружжя.

Отже, суд приходить до переконання, що обставини на які посилається позивачка не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні і тому позов слід задоволити частково.

На підставі ст.ст. 355, 364, 366 ЦК України, ст. 57 СК України та керуючись ст. 213-215 ЦПК України ,-

в и р і ш и в :

Позов задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН : НОМЕР_1 в користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, жительки с. Великий Ключів, вул. Прикарпатська, 1, Коломийського району, ІПН : НОМЕР_2 9131 (девять тисяч сто тридцять одну) гривню частки спільної сумісної власності подружжя.

В решті позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Івано-Франківського Апеляційного суду через Коломийський міськрайонний суд шляхом подачі в десятиденний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом двадцяти днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції.

Суддя : Кавацюк М.Ф.