Справа №2-1408/2010р.
27 квітня 2010 року Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області в складі:
головуючого одноособово - судді Гукаленко О.О.,
при секретарі - Вовченко І.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Білгород- Дністровському цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ДП «База відпочинку» «Смуглянка» про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітньої плати, грошової компенсації за невикористані дні відпустки, середнього заробітку за час затримки розрахунку та моральної шкоди,
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до «База відпочинку» «Смуглянка» про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітньої плати, грошової компенсації за невикористані дні відпустки, середнього заробітку за час затримки розрахунку та моральної шкоди.
Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі.
Представник відповідача в судове засідання не з'явився, був повідомлений, причини неявки суду не відомі. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.
Вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що і об підлягає частковому задоволенню по наступним підставам.
Наказом №11 від 10 липня 2008 року позивач був прийнятий на гаду заступника директора ДП «База відпочинку» «Смуглянка».
У січні 2009 року на посаду директора ДП «База відпочинку» Смуглянка» був призначений ОСОБА_2, який змусив позивача писати заяву про відпустку за свій рахунок, мотивуючи це тим, що ДП «База відпочинку» «Смуглянка» не може оплачувати заробітну плату. Позивач написав таку заяву, але продовжував виконувати свої обовязки, що підтверджується розпорядження директора ОСОБА_2
Наприкінці березня 2009 року ОСОБА_2 повідомив позивачу, що буде набирати новий штат та сказав позивачу щоб той написав заяву про звільнення з роботи за угодою сторін. На це позивач погодився, але ОСОБА_2 повідомив його про те, що позивач буде звільнений з 12 січня 2009 року, на що позивач не погодився та поянив, що працював кінця березня 2009 року.
Позивач неодноразово звертався до директора з проханням звільнити його за згодою сторін з 01 квітня 2009 року та з виплатою заробітньої плати, але ОСОБА_2 відмовляється та на теперішній час заробітня плата, грошова компенсація за невикористані дні відпустки середній та заробіток за час затримки розрахунку не виплачені.
17 серпня 2009 року позивач написав заяву про звільнення за власним бажанням, але директор ОСОБА_2 її не прийняв, в звязку з чим позивач змушений був відправити заяву курєрською доставкою.
Відповідно до ч.1 ст.116 КЗпП України, виплата усіх сум, що належить працівнику від підприємства, установи, організації, проводиться в день звільнення. У разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у зазначені строки, підприємство, установа, організація згідно ч.1 ст.117 КЗпП України повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки на день фактичного розрахунку.
На день звільнення заборгованість по заробітній платі за період листопад-грудень 2008 року складає 2400 грн., крім того, при звільненні позивачу не виплачено грошову компенсацію за невикористані дні щорічної відпустки за 2008-2009 роки у сумі 2112,96 грн..
Згідно ст.38 КЗпП України, працівник має право у визначений ним строк розірвати трудовий договір за власним бажанням, якщо власник або уповноваженим ним орган не виконує законодавство про працю.
Відповідно до ст.44 КЗпП України, при припиненні трудового договору внаслідок порушення власником або уповноваженим ним органом законодавтсва про працю вихідну допомогу у розмірі, передбаченому колективним договором, але не менше тримісячного заробітку, тому вихідна допомога складає 4964,1 грн..
Згідно до ст.237-1 КЗпП України, відшкодування власником або уповноваженим органом моральної шкоди працівнику проводиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.
Згідно ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування пральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
Відповідно до ст.23 ЦК України моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів сім'ї, и близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибин фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню та не повязаня з розміром цього відшкодування.
Суд приходить до висновку, що вимоги позивача обгрунтовані, казані і підлягають частковому задоволенню.
У відповідності до частин 1 та 3 ст.88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір в доход держави у розмірі 51 грн..
Керуючись ст.ст.38, 44, 237-1 КЗпП України, ст.ст.10, 11, 23, 60, 88, 212-215 ЦПК України, суд
Позовну заяву ОСОБА_1 до ДП «База відпочинку» «Смуглянка» про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітньої плати, грошової компенсації за невикористані дні відпустки, середнього заробітку за час затримки розрахунку та моральної шкоди - задовольнити частково.
Розірвати трудовий договір
Стягнути з ДП «База відпочинку» «Смуглянка», юридична адреса ділянка №197, мкр.Лиманський, смт.Затока, м.Білгород-Дністровський на користь ОСОБА_1 кошти у розмірі 1000 грн. за юридичну допомгу.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Рішення може бути оскаржено в апеляційний суд Одеської області через Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області шляхом подання заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів з пня його оголошення і апеляційної скарги протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

Суддя