Справа № 2-1613/10
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2010 року Кіровський районний суд м. Кіровограда в складі :

головуючої судді Бурко Р.В.

при секретарі - Кац І.В.

розглянувши у відкритому судовому засідання цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно. Обґрунтувавши свої вимоги тим, що 1 грудня 1997 року померла її мати, ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 2.12.1997 року, актовий запис № 3332 відділу реєстрації актів громадянського стану Кіровоградського міськвиконкому. Після її смерті залишилось спадкове майно, яке складається із 51/100 частини домоволодіння № 19 по вул. Ризькій в м .Кіровограді. Вказане спадкове майно належало матері на підставі Рішення народного суду Кіровського району м. Кіровограда від 4 червня 1979 року, згідно якого було розірвано шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_5. В порядку розподілу майна визнано право власності на 51/100 частину домоволодіння № 19 по вул.. Ризькій в М.Кіровограді за ОСОБА_5. Фактично вступила в управління, володіння спадковим майном на протязі шести місяців з дня відкриття спадщини, однак нотаріусом відмовлено в оформленні документів та розясненно про необхідність звернення в судовому порядку для встановлення факт прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 померлої 1 грудня 1997 року.

В судовому засіданні позивач повністю підтримала заявлені вимоги посилаючись на обставини викладенні в позовній заяві.

Відповідач позовні вимоги не визнав та пояси в суду, що він також фактично вступив в управління, володіння спадковим майном на протязі шести місяців з дня відкриття спадщини, періодично навідував будинок один раз в три, чотири місяці для того щоб впевнитись в його цілостності.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню за таких підстав.

В судовому засіданні встановлено, що1 грудня 1997 року померла, ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 2.12.1997 року, актовий запис № 3332 відділу реєстрації актів громадянського стану Кіровоградського міськвиконкому. Після її смерті залишилось спадкове майно, яке складається із 51/100 частини домоволодіння № 19 по вул. Ризькій в м. Кіровограді. Вказане спадкове майно належало ОСОБА_3 на підставі Рішення народного суду Кіровського району м. Кіровограда від 4 червня 1979 року, згідно якого було розірвано шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_5. В порядку розподілу майна визнано право власності на 51/100 частину домоволодіння № 19 по вул. Ризькій в м. Кіровограді за ОСОБА_5.

Згідно ст. 529 ЦК Української РСР спадкоємцями першої черги після смерті матері являються діти ОСОБА_1 та ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвами про народження.

У передбачений п.2 ч.1 ст. 549 ЦК Української РСР строк ОСОБА_2 до нотаріальної контори не звертався, заяву про прийняття спадщини не подавав.

Згідно п.1 ч.1 ст. 549 ЦК Української РСР, визнається, що спадкоємець

прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння

спадковим майном. Спадкове майно було ОСОБА_1 фактично прийняте, оскільки, згідно довідки квартального комітету, після смерті ОСОБА_3, користується частиною будинку і присадибною ділянкою, що належала померлій. На протязі тривалого часу здійснює обслуговування та поточний ремонт частини домоволодіння. Після смерті ОСОБА_3 прийняла у спадок меблевий куточок, столові приналежності та постільну білизну.

Згідно п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом.

Враховуючи, що спадщина після смерті ОСОБА_3 відкрилась у 1997 році, правовідносини регулюються ЦК Української РСР ( в редакції 1963 року).

Згідно розяснення Пленуму Верховного Суду України, в п.4 постанови від 24.06.1983 року №4 «Про практику розгляду судами України справ про спадкування» (із змінами, внесеними постановами Пленуму від 25.12.1992 року №13 та від 25.05.1998 року №15), якщо позивач у шестимісячний строк для прийняття спадщини вступив в управління або володіння спадковим майном, або його частиною, суд з цих підстав вирішує питання про визнання права власності на майно.

Враховуючи прикінцеві та перехідні положення книги шостої Цивільного кодексу України який набрав чинності 1 січня 2004 року, правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилась, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання ним чинності. Враховуючи вищевикладені вимоги та ч. З ст. 1272 Цивільного кодексу України спадкоємець який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, в судовому порядку може визначити додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За наведених підстав позовні вимоги підлягають задоволенню.

Судові витрати віднести на рахунок позивача по фактично понесеним.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 529, 549 ЦК Української РСР ( в редакції від 1963 року), ст.ст. 174, 208, 209, 213, 215, 223 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування право власності на 51/100 частини домоволодіння № 19 по вулиці Ризькій в місті Кіровограді після смерті матері ОСОБА_3, померлої 02.12.1997 року.

Судові витрати віднести на рахунок ОСОБА_1 по фактично понесеним.

Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку шляхом подання заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а також подання апеляційної скарги протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя Кіровського Р. В. Бурко

районного суду

м.Кіровограда