Справа № 2-811/2010 р.
Р І Ш Е Н Н Я

1)
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

2)

23 грудня 2010 року Ренійський районний суд Одеської області

у складі: головуючого судді Бешлієвої Т.А.,

при секретарі Івановій Н.С.,

розглянувши у попередньому відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Рені Одеської області справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

в с т а н о в и в:

Відповідач ОСОБА_2, в судове засідання, будучи належним чином повідомлений не зявився вдруге, свої заперечення на позов суду не надав, тому суд на підставі ст. 169 ч. 4 ЦПК України вважає за можливе провести заочний розгляд цивільної справи.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не зявилася, надала заяву, в якій доповнила заявлені вимоги, наполягає на розірванні шлюбу, після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище «Абгаш» та залишити неповнолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживати разом з нею, справу просила розглянути за її відсутності.

Судом в ході судового розгляду справи були досліджені:

- свідоцтво про одруження, серії І-ЖД № 003745 від 04.02.1995 р., згідно якого ОСОБА_2 та ОСОБА_4 одружилися 04.02.1995 р., шлюб був зареєстрований Орлівською сільською Радою Ренійського району Одеської області, актовий запис № 2;

- копія свідоцтва про народження доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, в якому батьками вказані позивач та відповідач;

- копія паспорту на імя позивача ОСОБА_1, серії КЕ № 801459 від 13.11.1997 р. виданого Ренійським РВ УМВС України в Одеській області;

- заява позивача ОСОБА_1 від 02.11.2010 року. про уточнення позовних вимог, щодо прізвища та місця проживання неповнолітньої доньки після розірвання шлюбу, розгляду справи за її відсутності;

- квитанції про сплату судового збору та витрат на ІТЗ по розгляду справи.

Дослідивши надані докази, судом було встановлено такі обставини: позивач ОСОБА_1 звернулась в Ренійський районний суд Одеської області з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб із відповідачем ОСОБА_2, зареєстрований 04.02.1995 р. Орлівською сільською Радою Ренійського району Одеської області, актовий запис № 2. Від цього шлюбу сторони мають одну неповнолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яку після розірвання шлюбу позивач просить залишити проживати з нею. Спільне життя сторін, на протязі якого часто виникали сварки та не було взаєморозуміння, не склалося. Станом на червень 2010 року, позивач із відповідачем разом не проживають, припинили шлюбні стосунки та перестали вести спільне господарство. За таких обставин позивач вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить її інтересам, шлюб необхідно розірвати. Після розірвання шлюбу прізвище їй просить залишити «Абгаш».

Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню виходячи з наступного: частиною 1 ст. 110 СК України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 111 цього ж Кодексу, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (ст. 112 СК України). Відповідно до ч. 1 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Частиною 1 ст. 161 СК України передбачено, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

У звязку з обставинами, які склалися у подружжя, на момент розірвання шлюбу, суд визначає, що неповнолітню доньку сторін ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, доцільно залишити проживати разом з матірю ОСОБА_1.

Встановивши вищезазначені обставини, суд приходить до висновку, що сімя сторін фактично розпалася, її збереження неможливе, шлюб існує суто формально і підлягає розірванню, оскільки сторони припинили сумісне проживання та подружні стосунки, не здійснюють ніяких дій та не проявляють зацікавленості в збереженні родини. Між позивачем і відповідачем втратилися почуття любові і пошани, взаємодопомоги і підтримки, тобто морально - правові підстави шлюбу. Приходячи до такого висновку, суд враховує фактичні обставини справи і інтереси кожного з подружжя, а також їхньої неповнолітньої дитини. Застосування заходів щодо примирення подружжя, передбачених ст. 111 СК України, в даній ситуації суд вважає не доцільним.

Згідно положень ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Таким чином, суд вважає за можливе залишити за позивачем, після розірвання шлюбу, прізвище «Абгаш», оскільки ці заявлені вимоги не суперечать діючому законодавству.

Статтею 115 цього ж Кодексу передбачено, що документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 130, 169, 174, 212, 213,224-228 ЦПК України, ст.ст.110-112, 113, 115, 160, 161 Сімейного кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_2 (д/п Рошу) ОСОБА_5, зареєстрований 04.02.1995 р. Орлівською сільською Радою Ренійського району Одеської області, актовий запис № 2- розірвати.

Після розірвання шлюбу за позивачем ОСОБА_1 залишити прізвище «Абгаш».

Суд визначає, що неповнолітня дитина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, залишається проживати з матірю ОСОБА_1.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Т.А. Бешлієва