Справа №22-ц-846 Суддя-доповідач - Гагін
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2010 року м.Суми

колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області у складі:

головуючого: Гагіна М.В.

суддів: Ведмедь Н.І., Ільченко О.Ю.

з участю секретаря судового засідання Пархоменко А.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Апеляційного суду Сумської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Зарічного районного суду м.Суми від 16 лютого 2010 року

у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ОСОБА_3, треті особи: виконавчий комітет Сумської міської ради, інспекція державного архітектурно-будівельного контролю в Сумській області, про усунення перешкод в користуванні власністю, -

в с т а н о в и л а:

Рішенням Зарічного районного суду м.Суми від 16 лютого 2010 року позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Зобовязано ОСОБА_1, ОСОБА_3 знести прибудову до лоджії квартири АДРЕСА_1.

Стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_1, ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 38 грн. 50 коп. відшкодування судових витрат.

В іншій частині позову ОСОБА_2 відмовлено за необґрунтованістю.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати зазначене рішення та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_4

При цьому зазначає, що суд безпідставно визнав прибудову до лоджії квартири самочинним будівництвом, оскільки вона побудована без порушення будівельних норм і правил.

Заслухавши доповідь судді, пояснення відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_3, які підтримали доводи апеляційної скарги, ОСОБА_2, яка заперечувала проти доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та обговоривши підстави апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 належить квартира АДРЕСА_2 (а.с.11).

Відповідачі проживають у ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.6). Квартира ОСОБА_2 знаходиться над квартирою відповідача.

У 2008 році ОСОБА_1 та ОСОБА_3 збудували прибудову до лоджії. Дах прибудови влаштований вище рівня полу квартири позивача.

Судом також встановлено, що відповідачі збудували прибудову без дозволу на будівництво і дозволу на початок будівельних робіт.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову ОСОБА_2, місцевий суд виходив з того, що права позивачки є порушеними, а тому прибудова до лоджії квартири підлягає знесенню відповідачами, при цьому судом застосовані положення ст.ст.376, 391 ЦПК України.

Проте, повністю погодитись з такими висновками суду неможливо, оскільки суд дійшов цих висновків неповно зясувавши всі обставини справи, без належної оцінки всіх зібраних по справі доказів, що призвело до частково помилкового висновку та застосування норм матеріального права.

Положеннями ст.376 ЦК України передбачено можливість знесення самочинного будівництва лише за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування з підстав зазначених у частині 7 цієї статті Кодексу.

За позовом громадянина суд також може ухвалити таке рішення на підставі ст.391 ЦК України у разі доведеності позивачем, відповідно до вимог ст.ст.10, 60 ЦПК України, факту створення йому перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном і неможливості усунення таких перешкод в інший спосіб ніж знесення.

Згідно зі ст.100 ЖК України переобладнання та перепланування житлового будинку (квартири) проводиться з дозволу виконавчого комітету відповідної місцевої ради.

До елементів перепланування жилих приміщень належать: перенесення і розбирання перегородок, перенесення і влаштування дверних прорізів, улаштування і переустаткування тамбурів, прибудова балконів на рівні перших поверхів багатоповерхових будинків.

Переобладнання улаштування в окремих квартирах багатоквартирних будинків індивідуального опалення та іншого інженерного обладнання, перенесення нагрівальних, сантехнічних і газових приладів; влаштування і переустаткування туалетів, ванних кімнат, вентиляційних каналів.

Місцевим судом вірно встановлено, що відповідач допустив самовільне перепланування квартири №2 у багатоповерховому будинку №52 по проспекту М.Лушпи у м.Суми.

В той же час, відповідно до положень п.1.4.6. Правил утримання житлових будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Держжитлокомунгоспу України від 17.05.2005 р. №76, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25.08.2005 р. за №927/11207, власник, наймач жилого приміщення у жилому будинку, що пропустив самовільне перепланування, що призводить до порушення конструктивних елементів або засобів протипожежного захисту, зобовязаний за свій рахунок привести це приміщення до попереднього стану.

У разі, якщо самовільне перепланування призвело до погіршення технічного стану жилого будинку в цілому та порушено права інших осіб, то зазначені роботи виконуються виконавцем послуг, тобто субєктом господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальних послуг споживачу відповідно до умов договору.

Проте, зазначені положення щодо порядку усунення порушень самовільного перепланування залишились позаувагою місцевого суду, внаслідок чого до участі у справі не залучені всі особи у відповідності до обставин п.1.4.6 зазначених Правил, які у повному обємі судом не досліджені.

Допущені місцевим судом недоліки не можуть бути усунуті під час апеляційного перегляду, що у відповідності до положень п.4 ч.1 ст.311 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду і передачі справи на новий розгляд.

Під час нового розгляду суду необхідно вирішити питання щодо залучення до участі у справі як співвідповідача відповідного субєкта господарювання, предметом якого є надання житлово-комунальних послуг споживачу відповідно до умов договору та вирішити спір відповідно до заявлених вимог.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.5 ч.1 ст.307, п.4 ч.1 ст.309, п.4 ч.1 ст.311, ст.313, п.2 ч.1 ст.314, ст.ст.315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Зарічного районного суду м.Суми від 16 лютого 2010 року у даній справі скасувати, а справу направити на новий розгляд до цього ж суду в іншому складі.

Ухвала набрала законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців.

Головуючий:

Судді: