Справа № 2-1813/10
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 вересня 2010 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області в складі: головуючого судді Смірнової Н.А., за участю секретаря Яценко А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Лозова, Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до територіальної громади Миколаївської сільської ради Лозівського району, Харківської області, третьої особи Лозівського бюро технічної інвентаризації Харківської області про визнання права власності на не оформлене та не зареєстроване нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом, -

в с т а н о в и в :

Позивачка звернулася до суду з позовом до територіальної громади Миколаївської сільської ради Лозівського району, Харківської області, третьої особи Лозівського бюро технічної інвентаризації Харківської області про визнання права власності на не оформлене та не зареєстроване нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом, посилаючись на те, що 19 вересня 2008 року померла її мати ОСОБА_2. Після її смерті відкрилася спадщина на майно, а саме на домоволодіння, яке розташоване за адресою: с. Миколаївка, Лозівського району, Харківської області, вул. Никитенка, б. 28. Мати за життя розпорядилася своїм майном, склавши на імя позивачки заповіт. Позивачка звернулася до Лозівської державної нотаріальної контори Харківської області з заявою про прийняття спадку після смерті матері, але їй в цьому було відмовлено, оскільки батьки за життя побудували спірний будинок, але належним чином не оформили. В звязку з чим просить визнати за нею право власності на спірне домоволодіння в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_2, яка померла 19 вересня 2008 року.

В судовому засіданні позивачка уточнила свої позовні вимоги та просила визнати за нею право власності на домоволодіння в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_2, яка померла 19 вересня 2008 року, посилаючись на те, що після смерті матері відкрилась спадщина на майно, а саме: домоволодіння, розташоване за адресою: с. Миколаївка, Лозівського району, Харківської області, вул. Никитенка, б. 28. Мати за життя розпорядилася своїм майном, склавши на її імя заповіт. Позивачка звернулася до Лозівської державної нотаріальної контори Харківської області з заявою про прийняття спадку після смерті матері, але їй в цьому було відмовлено, оскільки даний будинок, належить батькові - ОСОБА_3, який помер 17 вересня 1976 року. Тобто мати після смерті чоловіка спірний будинок не оформила, хоча фактично спадок прийняла, оскільки постійно мешкала в ньому, підтримувала його в належному стані. Після смерті матері спадкоємців першої черги крім позивачки не має ні по законі ні по заповіту. Позивачка фактично спадок прийняла, розпоряджається та користується домоволодінням, зареєстрована в ньому та постійно проживає, поховала матір, розпорядилася її особистими речами. Проте оформити нотаріально спадок на домоволодіння не має можливості в звязку з тим, що ОСОБА_3 був головою колгоспного двору та в 1958 році побудував спірне домоволодіння, яке було власністю колгоспного двору, членами якого були мати та позивачка, але в Лозівському бюро технічної інвентаризації його не оформив та не зареєстрував.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, але надав суду свою заяву в якій просить справу розглянути за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує та вважає можливим задовольнити їх в повному обсязі.

Представник третьої особи Лозівського бюро технічної інвентаризації Харківської області проти позову не заперечувала, вважала можливим задовольнити його в повному обсязі.

Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання представником відповідача позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Перевіривши матеріали справи, суд дійшов висновку, що уточнені позовні вимоги є законними, обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню за наступними підставами:

Статтями 1, 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі ст.ст. 15, 16 ЦК України, ст. 3 ЦПК України кожна особа має право на захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних цивільних прав, свобод чи інтересів, у тому числі й у судовому порядку.

Способами захисту цивільних прав та інтересів, можуть зокрема бути: припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення та інші.

Як вбачається з матеріалів справи, що 03 лютого 1957 року ОСОБА_3 була виділена земельна ділянка , площею 0,41 га, в тому числі під будовами 0,12 га, з них під жилими 0,07 га на підставі протоколу загальних зборів колгоспників № 1, що підтверджується архівною довідкою № 01-496 від 03 серпня 2010 року, виданою архівним відділом Лозівської районної державної адміністрації Харківської області. На вказаній земельній ділянці ОСОБА_3, який працював у колгоспі і був членом колгоспного двору, побудував домоволодіння, яке розташоване за адресою: с. Миколаївка, Лозівського району, Харківської області, вул. Никитенка, б. 28, що підтверджується довідкою Миколаївської сільської ради Лозівського району Харківської області № 269 від 26 липня 2010 року, з якої вбачається, що відповідно до «Погосподарської книги загальних виробничих показників господарств колгоспників, працівників, службовців та інших груп населення на 1958-1960 роки по селу Миколаївка», фонд № 108, опис 1, спірне домоволодіння було побудовано в 1958 році та належало ОСОБА_3. 17 вересня 1976 року ОСОБА_3 помер. Після його смерті відкрилась спадщина на вищевказане домоволодіння. Спадкоємцем першої черги після його смерті була дружина ОСОБА_2, яка постійно проживала в домоволодінні та яка фактично спадок прийняла, розпоряджалася та користувалася домоволодінням, але не зверталася до Лозівської державної нотаріальної контори Харківської області з заявою про прийняття спадку та видачі свідоцтва на право власності. 19 вересня 2008 року ОСОБА_2 померла. Після її смерті відкрилася спадщина на вищевказане домоволодіння. За життя ОСОБА_2 розпорядилася своїм майном, склавши заповіт на імя позивачки. Спадкоємців першої черги після її смерті крім позивачки не має ні по закону ні по заповіту. Позивачка фактично спадок після смерті матері прийняла, оскільки постійно мешкала разом з батьками, померлим ОСОБА_3, 17 вересня 1976 року та ОСОБА_2, 19 вересня 2008 року, розпоряджається та користується домоволодінням, прописана та постійно проживає в ньому, поховала матір, розпорядилася її особистими речами, своєчасно у встановлений законом строк звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадку, але оформити нотаріально спадок на домоволодіння не має можливості в звязку з тим, що батько був головою колгоспного двору та в 1958 році побудував спірне домоволодіння, яке було власністю колгоспного двору, до якого входили батько, мати ОСОБА_2 та позивачка ОСОБА_4, але в Лозівському бюро технічної інвентаризації його не оформив та не зареєстрував.

Як розяснив Пленум Верховного Суду в п. 6 постанови «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності від 22.12.1995 року № 20, до правовідносин, що виникли до прийняття 15.04.1991 року Закону України «Про власність», застосовується чинне на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15.04.1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулюють власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15.04.1991 року не втратили права на частку в його майні.

В судовому засіданні зясовано, що домоволодіння, розташоване за адресою: с. Миколаївка, Лозівського району, Харківської області, вул. Никитенка, б. 28 дійсно до 15.04.1991 року мав статус колгоспного двору, бо мати позивачки ОСОБА_2 була дружиною ОСОБА_3, який був головою колгоспного двору, та який помер 17 вересня 1976 року, ОСОБА_2 станом на 15.04.1991 рік була пенсіонеркою.

За таких обставин суд вважає, що ОСОБА_2 належало домоволодіння, розташоване за адресою: с. Миколаївка, Лозівського району, Харківської області, вул. Никитенка, б. 28, яке було власністю колишнього колгоспного двору, яка не втратила право власності на нього після припинення його існування. Домоволодіння існує до теперішнього часу. Після смерті ОСОБА_2 на нього відкрилася спадщина. Домоволодіння розташоване на земельній ділянці, яка була надана у приватну власність для обслуговування житлового будинку, площею 0,41 га в тому числі під будовами 0,12 га згідно протоколу загальних зборів колгоспників колгоспу ім.. Молотова Миколаївської сільської ради Лозівського району Харківської області № 1. Згідно з витягом з рішення № 9 Миколаївської сільської ради Лозівського району Харківської області від 24.02.1996 року «Про передачу земельної ділянки у приватну власність і користування» ОСОБА_2 передано безкоштовно у приватну власність та постійне користування земельні ділянки площею: - для житлового будинку та господарських будівель 0,25 га; - для ведення особистого підсобного господарства 0,28 га.

Згідно ст.. 1269 ЦК України спадкоємець має надати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадку. Як свідчать матеріали справи ОСОБА_1 своєчасно, надала до Лозівської державної нотаріальної контори Харківської області заяву про прийняття спадку. За таких обставин суд вважає, що позивачка спадок прийняла, заяву про відмову від спадку не писала. Тому за таких обставин за нею необхідно визнати право власності на відкрите після смерті спадкодавця майно.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 174, 209, 213 - 215, 218 ЦПК України, ст.ст. 1216, 1218, 1222, 1258,1261,1269, 1270 ЦК України, суд,-

в и р і ш и в:

Уточнені позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженкою ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, б. 28 право власності на домоволодіння «А-1», житловою площею 24,8 кв.м., загальною площею 60,3 кв.м., згідно технічного паспорту, виданого Лозівським бюро технічної інвентаризації Харківської області станом на 25 березня 2010 року, розташоване за адресою: с. Миколаївка, Лозівського району, Харківської області, вул. Никитенка, б. 28 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2, яка померла 19 вересня 2008 року.

Зобовязати бюро технічної інвентаризації м. Лозова, Харківської області зареєструвати за ОСОБА_1 право власності на домоволодіння, яке розташоване за адресою: с. Миколаївка, Лозівського району, Харківської області, вул. Никитенка, б. 28 без акта прийняття в експлуатацію.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Лозівський міськрайонний суд Харківської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя: Н.А. Смірнова