АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № Справа № 22ц-7026/10 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Варенко О.П.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2010 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого Гайдук В.І.,

суддів: Варенко О.П., Петешенкової М.Ю.,

при секретарі Лещинській О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в Кіровському районі м.Дніпропетровська на постанову Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 14 жовтня 2009 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Кіровському районі м.Дніпропетровська про визнання рішень незаконними,

ВСТАНОВИЛА:

В березні 2009 року позивач звернулась до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Кіровському районі м.Дніпропетровська про визнання рішень незаконними, просила визнати відмову відповідача відносно виплати їй щомісячної соціальної допомоги в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком неправомірною; зобовязати відповідача здійснити нарахування щомісячної соціальної допомоги в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком; стягнути з відповідача на її користь недоплачену щомісячну соціальну державну допомогу до пенсії як дитині війни за 2006-2008 роки в сумі 4471 грн. 20 коп.

Постановою Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 14 жовтня 2009 року позов ОСОБА_2 задоволено частково. Визнано неправомірними дії Управління ПФУ в Кіровському районі м.Дніпропетровська в частині виплати ОСОБА_2 пенсії у періоди з 02.04.2006 року по 31.12.2006 р., з 09.07.2007 р. по 31.12.2007р., з 22.05.2008 р. по 31.12.2008 р. без урахування підвищення, встановленого ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»; зобовязаноУправління ПФУ в Кіровському районі м.Дніпропетровська здійснити перерахунок пенсії, що була виплачена ОСОБА_2 у періоди з 02.04.2006 року по 31.12.2006 р., з 09.07.2007 р. по 31.12.2007р., з 22.05.2008 р. по 31.12.2008 р. з урахуванням права отримувача пенсії на її підвищення на 30% мінімальної пенсії за віком відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» та виплатити на користь ОСОБА_2 різницю між розрахованою та фактично виплаченою сумами. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Відповідач не погодився з постановою суду першої інстанції та подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову суду в частині задоволених позовних вимог та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Колегія суддів, заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи за апеляційною скаргою, вважає, що апеляційна скарга відповідача підлягає частковому задоволенню, а постанова суду першої інстанції скасуванню частково з винесенням нового рішення.

Правовий статус дітей війни, який має і позивачка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, визначає основи їх соціального захисту та гарантії їх соціальної захищеності шляхом надання пільг і державної соціальної підтримки, які встановлює Закон України Про соціальний захист дітей війни №2195-IV від 18.11.2004 року.

Відповідно до ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війни - дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Законами України «Про Державний бюджет» на 2006, 2007 та 2008 роки були встановлені певні обмеження щодо виплат підвищень до пенсії дітям війни на підставі ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни.

Так, статтею 77 Закону України Про Державний бюджет України на 2006 рік дію статті 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни було зупинено. Разом з тим, відповідно до вимог ст. 110 Закону України Про Державний бюджет України на 2006 рік від 20 грудня 2005 року (із змінами, внесеними 19 січня 2006 року) зазначене підвищення в 2006 році повинно було запроваджуватись поетапно за результатами виконання бюджету у першому півріччі згідно з порядком, який мав бути визначений ОСОБА_4 Міністрів України та погоджений Комітетом Верховної Ради України з питань бюджету.

ОСОБА_4 Міністрів України у 2006 році так і не визначив порядку виплати 30% надбавки до пенсії дітям війни, що у свою чергу виключало можливість збільшення пенсії дітям війни.

Позовні вимоги позивача щодо визнання дій відповідача незаконними та стягнення підвищення до пенсії у розмірі 30 %, як «дитині війни», за 2006 рік - задоволенню не підлягають, оскільки положення ст.77 Закону України Про Державний бюджет України на 2006 рік, які зупинили дію статті 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни, не були визнані неконституційними. Постанова Кіровського районного суду м.Дніпропетровська в частині визнання неправомірними дій Управління Пенсійного фонду України в Кіровському районі м.Дніпропетровська щодо виплати ОСОБА_2 пенсії за період з 02.04.2006 р. по 31.12.2006 р. без урахування підвищення, встановленого ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» та зобовязання Управління Пенсійного фонду України в Кіровському районі м.Дніпропетровська здійснити перерахунок пенсії, що була виплачена ОСОБА_2 у період з 02.04.2006 р. по 31.12.2006 р. з урахуванням права отримувача пенсії на її підвищення на 30 % мінімальної пенсії за віком відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» та виплатити на користь ОСОБА_2 різницю між розрахованою та фактично виплаченою сумами підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в цій частині.

Відносно вимог по виплатам за 2007 рік, колегія суддів виходила з наступного.

Дію ст. 6 Закону на 2007 рік було зупинено ст. 111 Закону України від 19 грудня 2006 року «Про Державний бюджет України на 2007 рік» (з урахуванням положень п. 12 ст. 71 нього Закону) та визначено, що у 2007 році підвищення до пенсії відповідно до ст. 6 Закону, виплачується особам, які є інвалідами (крім тих, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») у розмірі 50% від розміру надбавки, встановленої для учасників війни.

Разом з тим, Рішенням Конституційного Суду України від 09 липня 2007 року №6-рп/2007 (справа про соціальні гарантії громадян) визнані неконституційними положення п. 12 ст. 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» щодо зупинення дії на 2007 рік ст. 6 Закону. Таким чином, відновлено дію ст. 6 закону України №2195-ІV.

Отже, управління Пенсійного фонду України повинно були зробити перерахунок пенсії позивачу починаючи з липня 2007 року. Підстави для перерахунку за період з січня по 9 липня 2007 року - були відсутні.

Відносно вимог по виплатам за 2008 рік, колегія суддів виходила з того, що правові підстави для вирішення таких вимог є аналогічними 2007 року.

Підпунктом 2 пункту 41 розділу II Закону України №107-VІ «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» текст статті 6 Закону України №2195-ІV викладено в наступній редакції: дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни. Ветеранам війни, які мають право на отримання підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, відповідно до цього Закону та Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" дане підвищення провадиться за їх вибором згідно з одним із законів.

Відповідно до частини 4 статті 14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» учасникам війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 10 відсотків від прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Підстави для підвищення пенсії за період з січня по 22 травня 2008 року - були відсутні, оскільки позивачу пенсія виплачувалася у збільшеному розмірі у січні - березні 2008 року на 47 грн., щомісячно (10% від 470 грн. - прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність), а в квітні на 48,10 грн., тому позовні вимоги за цей період - не підлягають задоволенню.

Проте, Рішенням Конституційного Суду України № 10-рп від 22 травня 2008 року визнано неконституційним положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік» N 107-VI від 28 грудня 2007 року щодо викладення положень ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» №2195-ІV в новій редакції.

Таким чином, відновлено дію ст. 6 Закону України №2195-ІV.

Відповідач повинен був провести підвищення пенсії у збільшеному розмірі відповідно до вимог ст. 6 Закону починаючи з 22 травня 2008 року.

Відповідно до ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 100 КАС України - пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін. З огляду на матеріали справи відповідач в своїх запереченнях на позов наполягав на застосуванні вимог ст.100 КАС України відносно позивача, тому суд першої інстанції обґрунтовано визнав причини пропуску позивачем строку звернення до суду з позовом неповажними. Вищенаведені висновки свідчать, що відповідач діяв не у спосіб, передбачений чинним законодавством за період часу з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року, рішення Конституційного Суду не виконував, що стало причиною звернення позивача до суду, а тому його бездіяльність є протиправною.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що постанова суду в частині періоду з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року прийнята у відповідності з вимогами закону та не має підстав для її скасування та ухвалення нового судового рішення, і доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст.209, ст.303, 309, 313, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Кіровському районі м.Дніпропетровська задовольнити частково.

Постанову Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 14 жовтня 2009 року в частині визнання неправомірними дій Управління Пенсійного фонду України в Кіровському районі м.Дніпропетровська щодо виплати ОСОБА_2 пенсії за період з 02.04.2006 р. по 31.12.2006 р. без урахування підвищення, встановленого ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» та зобовязання Управління Пенсійного фонду України в Кіровському районі м.Дніпропетровська здійснити перерахунок пенсії, що була виплачена ОСОБА_2 у період з 02.04.2006 р. по 31.12.2006 р. з урахуванням права отримувача пенсії на її підвищення на 30 % мінімальної пенсії за віком відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» та виплатити на користь ОСОБА_2 різницю між розрахованою та фактично виплаченою сумами скасувати.

Відмовити ОСОБА_2 в задоволенні позовних вимог про визнання неправомірною відмови Управління Пенсійного фонду України в Кіровському районі м.Дніпропетровська відносно виплати їй щомісячної соціальної допомоги в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком у період з 02.04.2006 р. по 31.12.2006 р.; зобовязання Управління Пенсійного фонду України в Кіровському районі м.Дніпропетровська здійснити нарахування щомісячної соціальної допомоги в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком у період з 02.04.2006 р. по 31.12.2006 р. ; стягнення з відповідача на її користь недоплаченої щомісячної державної допомоги за період з 02.04.2006 р. по 31.12.2006 р.

В іншій частині постанову суду залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців.

Головуючий

Судді