АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № Справа № 22ц-1079/10 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Михайловська С.Ю.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2010 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

Головуючого Михайловської С.Ю.

Суддів Каратаєвої Л.О., Осіяна О.М.

При секретарі Горобець К.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 24 листопада 2009 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 24 листопада 2009 року позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, задоволені частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 матеріальну шкоду у розмірі 8 521,29 грн., моральну шкоду у розмірі 1 500 грн. та вирішено питання про судові витрати.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати рішення суду, та постановити нове, яким відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що суд безпідставно застосував ст. 61 ЦПК України до постанови Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська від 19 лютого 2008 року, а також на те, що суд не врахував, що висновок фахівця автотоварознавця від 06 червня 2007 року про розмір заподіяної матеріальної шкоди не може бути доказом по справі.

Суд першої інстанції, частково задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_3, встановив, що 16 травня 2007 року о 16 год. 35 хв. ОСОБА_2, керуючи автомобілем ВАЗ 21043, державний номер НОМЕР_1, у м. Дніпропетровську по вул. Набережній Заводській не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем «Шкода», державний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_3

Постановою Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 08 червня 2007 року ОСОБА_2 визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та притягнутий до адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 грн.

Постановою апеляційного суду Дніпропетровської області від 29 грудня 2007 року постанова Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 08 червня 2007 року скасована, справа направлена на новий судовий розгляд.

В подальшому, постановою Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 19 лютого 2008 року ОСОБА_2 визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, адміністративна справа стосовно нього провадженням закрита за збігом строків притягнення його до адміністративної відповідальності. Зазначена постанова набрала законної сили та відповідачем не була оскаржена, у звязку з чим вина відповідача у дорожньо-транспортній пригоді, яка мала місце 16 травня 2007 року, внаслідок якої позивачу була заподіяна шкода, доведена в силу ст. 61 ЦПК України.

Згідно висновку фахівця автотоварознавця № ZU0607/1 від 06 червня 2007 року матеріальна шкода, заподіяна позивачу внаслідок пошкодження його автомобілю, складає 8 521,29 грн.

З наведених підстав суд дійшов висновку про доцільність стягнення з відповідача матеріальної шкоди в зазначеному розмірі і, з урахуванням того, що позивач зазнав душевних страждань, погіршення стану здоровя, суд прийшов до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди у розмірі 1 500 грн. враховуючи всі обставини по справі.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія судді вважає за необхідне апеляційну скаргу відхилити, рішення суду залишити без змін з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, суд правильно встановив вищезазначені обставини справи, дав цим обставинам та доказам по справі правильну правову оцінку і, відповідно до вимог ст.ст. 1167, 1187, 1188 ЦК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27 березня 1992 року із змінами, внесеними згідно з Постановами Пленуму Верховного Суду України № 7 від 08 липня 1994 року, № 11 від 30 вересня 1994 року, № 15 від 25 травня 1998 року, № 9 від 24 жовтня 2003 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», ухвалив законне та обґрунтоване рішення.

Доводи, зазначені відповідачем в апеляційній скарзі про те, що суд безпідставно застосував ст. 61 ЦПК України до постанови Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська від 19 лютого 2008 року, не може бути прийнятий до уваги, оскільки суд правильно застосував зазначену норму права.

Посилання відповідача в апеляційній скарзі на те, що суд не врахував, що висновок фахівця автотоварознавця від 06 червня 2007 року про розмір заподіяної матеріальної шкоди не може бути доказом по справі, також не є підставою для скасування рішення суду, оскільки суд правильно дав оцінку вказаному висновку у відповідності зі ст.ст. 57, 58, 59 ЦПК України, крім того, відповідач не надав суду зі своєї сторони будь-яких доказів , які б спростовували вказаний висновок фахівця.

Таким чином, рішення суду відповідає вимогам матеріального та процесуального права, тому підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга - відхиленню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 24 листопада 2009 року залишити без змін.

Ухвала чинна з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному прядку протягом 2-х місяців.

Головуючий :

Судді :