Машівський районний суд Полтавської області
Машівський районний суд Полтавської області
Справа № 2-316/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2010 року. смт. Машівка.

Машівський районний суд Полтавської області в складі: головуючого-судді Косик С.М., за участю секретаря Ткач Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5 сільської ради Машівського району Полтавської області про визнання права спільної часткової власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами,

в с т а н о в и в :

У червні 2010 року позивачі звернулися до суду зі вказаним позовом, посилаючись на те, що 09 квітня 2010 року помер ОСОБА_6, який до дня смерті проживав у ІНФОРМАЦІЯ_1 Липянка Машівського району. Після його смерті ОСОБА_7 ДНК заведено спадкову справу № 233 за 2009 рік і ОСОБА_1 єдина спадкоємиця померлого чоловіка, заявлена в даній справі, на її імя видано свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку сільськогосподарського призначення та грошові вклади. Також, до складу спадкового майна увійшла 1/6 частка житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами № 18 по вул.Радянській в с.Усть-Липянка. У звязку з відсутністю правовстановлюючого документа на вказаний житловий будинок та наявністю, згідно погосподарської книги, шести його власників, державний нотаріус відмовила позивачці ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину і визнання права спільної часткової власності на спірний житловий будинок можливе лише в судовому порядку.

В судовому засіданні позивач та представник позивачів ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 - ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала та наполягає на їх задоволенні з підстав, зазначених в позовній заяві.

Представник відповідача ОСОБА_5 сільської ради Машівського району в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином.

Суд, заслухавши пояснення позивача та представника позивачів, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом установлено, що 09 квітня 2009 року помер ОСОБА_6 (а.с. 13), який станом на 01.07.1990 року був членом колгоспного двору по вул.Радянській, 18 в с.Усть-Липянка (а.с. 14).

Після його смерті ОСОБА_7 державною нотаріальною конторою заведена спадкова справа за №233 за 2009 рік і єдиною його спадкоємицею за законом є його дружина ОСОБА_1 (а.с. 21).

До складу спадкового майна увійшла 1/6 частка житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами № 18 по вул.Радянській в с.Усть-Липянка, який розташований на неприватизованій земельній ділянці (а.с.15).

Згідно даних технічного паспорту на вказаний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами користувачами будинку записані: ОСОБА_8, ОСОБА_6, ОСОБА_1, ОСОБА_9, ОСОБА_3, ОСОБА_10 (а.с.16-20).

Згідно даних погосподарської книги головою колгоспного двору по вул.Радянській,18 в с.Усть-Липянка станом на 01.07.1990 року була ОСОБА_8 (а.с.19), яка 08.01.1993 року померла (а.с.12).

Згідно повідомлення ОСОБА_7 ДНК спадкова справа після смерті ОСОБА_8 не відкривалася.(а.с.10).

В управління спадковим майном після смерті ОСОБА_8 вступив ОСОБА_6, що підтверджується довідкою ОСОБА_5 сільської ради № 293 від 10.11.2009 року (а.с.11).

Таким чином, спадкоємець ОСОБА_6 в 1993 році фактично прийняв спадщину після смерті матері ОСОБА_8 в порядку, передбаченому ст.549 ЦК УРСР (1963 року), проте не отримав свідоцтво про право на спадщину за законом.

Згідно ч.4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України (2003р.), положення цього кодексу застосовуються до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільного кодексу України, його положення застосовуються до тих прав і обовязків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Таким чином до правовідносин по даній справі суд застосовує Цивільного кодексу Української РСР (1963).

Відповідно до ст. 120 Цивільного кодексу Української РСР ( в ред. 1963 року, що діяла до 15.04.1991 року) майно колгоспного двору належить його членам на праві спільної власності ( ст. 112 ЦК, відповідно до якої майно може належати на праві спільної власності двом або кільком громадянам.), тобто без визначення часток.

Відповідно д ч.1 , 2 ст. 123 ЦК Української РСР ( 1963 року) доля члена колгоспного двору в майні двору визначається при виході його зі складу двору без утворення нового двору ( виділ ). Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток всіх членів двору, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Відповідно до ч. 1 ст. 562 ЦК Української РСР (1963 року) у випадку смерті члена колгоспного двору спадщина в майні двору не відкривається.

Стосовно порядку спадкування Пленум Верховного Суду України у Постанові № 4 від 24.06.1983 року розяснив, що в разі смерті члена колгоспного двору після 30.06.1990 року спадщина на відповідну частку майна колгоспного двору відкривається після смерті кожного з його колишніх членів.

Виходячи зі змісту постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 24.06.1983 року, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після його припинення, мають ті члени двору, котрі не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Отже, після припинення існування колгоспного двору право на частку в ньому мали голова двору та його члени, записані в технічному паспорті користувачами, так як частки в майні колгоспного двору є рівними, вони відповідно складають по 1/6 частці у кожного. Виходячи з цього, до складу спадкового майна, спадщина на яке відкрилася після смерті ОСОБА_6 ввійшло 2/6 частки житлового будинку, з яких 1/6 належала йому, а 1/6 набута в порядку спадкування після смерті матері. Тому ОСОБА_1 належить право на 3/6 частки житлового будинку, з яких 1/6 її частка в колгоспному дворі та 2/6 частки, які ввійшли до складу прийнятої нею спадщини після смерті чоловіка.

Згідно ч.5 ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно ст. 328 ЦК України - громадянин набуває право власності на майно, одержане внаслідок успадкування або укладення інших угод не заборонених законом.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 212-215, 218 ЦПК України, ст. ст. 112, 120, 123, 562 ЦК Української РСР (1963 р.), ст.ст. 328, 1268 ЦК України, постановою Пленуму Верховного Суду України від 24.06.1983 р.№ 4 «Про практику розгляду судами України справ про спадкування», суд,

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5 сільської ради Машівського району Полтавської області про визнання права спільної часткової власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 права спільної часткової власності на житловий будинок №18 з господарськими будівлями та спорудами по вул.Радянській в с.Усть-Липянка Машівського району Полтавської області з визначеням часток по 1/6 кожному.

Визнати за ОСОБА_1, право власності на 2/6 частки житловий будинок №18 з господарськими будівлями та спорудами по вул.Радянській в с.Усть-Липянка Машівського району Полтавської області в порядку спадкування після смерті чоловіка ОСОБА_6, який помер 09 квітня 2009 року в с.Коновалівка Машівського району Полтавської області.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Полтавської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги або в порядку ч.4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя: