АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № Справа № 22ц-9478/10 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Повєткін В.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2010 року м. Дніпропетровськ

Апеляційний суд Дніпропетровської області в складі:

Головуючого судді: Рудь В.В.

суддів: Лисичної Н.М., Повєткіна В.В.

Розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на постанову Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 23 червня 2010 року

за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Красногвардійського району м. Дніпропетровськ про визнання дій неправомірними, перерахунок пенсії та зобовязання вчинити певні дії, -

В с т а н о в и в :

В червні 2009 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до УПФ України в Красногвардійського району м. Дніпропетровськ про визнання дій неправомірними, перерахунок пенсії та зобовязання вчинити певні дії, посилаючись на те, що він є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 1-категорії та є інвалідом 2-групи, а тому згідно ст.50 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» йому повинна виплачуватись додаткової пенсії у розмір 75 % мінімальної пенсії за віком. Оскільки відповідач таку пенсію виплачував у не належному розмір, просив суд визнати дії відповідача неправомірними, зобовязати відповідача здійснити перерахунок і виплатити йому у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, спричиненої здоровю у розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком за період з 2003 рік по 2009 ріку в розмірі 86209,47 грн., визнати за ним право і зобовязати відповідача нараховувати і проводити виплату пенсії у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, спричиненої здоровю у розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком, та відповідно до ст.13 Закону України «Про статус ветеранів війни і гарантії їх соціального захисту» доплату до пенсії інвалідам війни 3-ї групи з розрахунку 50% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність (а.с.1-3).

Постановою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 23 червня 2010 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволені частково, визнано дій відповідача незаконними, УПФ України в Красногвардійського району м. Дніпропетровськ зобовязане перерахувати та провести перерахунок пенсії ОСОБА_2 по інвалідності відповідно до ст.50 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та провести відповідні виплати за період з березня 2005 року по червень 2009 року з урахуванням фактично отриманої пенсії за зазначений період (а.с.43-45).

В апеляційній скарзі (а.с.48-52) ОСОБА_2 просить постанову суду скасувати, як ухвалену з порушенням норм матеріального права, та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги, оскільки:

- строк позовної давності пропущено не було, ст.99 КАС України застосована не була, тому позивач мав право просити суд зобовязати відповідача здійснити перерахунок з 2002 року;

- суд безпідставно відмовив в задоволонені вимог позовної заяви відносно зобовязання відповідача здійснювати нарахування і виплату пенсії у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, спричиненої здоровю у розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком за період з 2002 року по березень 200 року.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що скарга є необґрунтованою і не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції встановив, що ОСОБА_2 є учасником ліквідації наслідків аварії ЧАЕС 1-ї категорії та інвалідом 2- групи, тому має право на пенсію, як учасник ліквідації наслідків аварії ЧАЕС 1-ї категорії та як інвалід 2-групи, захворювання якого повязано з роботами по ліквідації наслідків аварії ЧАЕС, відповідно до вимог ст.ст.50,54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Колегія суддів вважає, що такий висновок суду першої інстанції відповідає вимогам закону та матеріалам справи.

Як правильно зазначив суд першої інстанції, вихідним критерієм обрахунку державної та додаткової пенсії виступає пенсія за віком, мінімальний розмір якої, згідно ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Положення ч.3 ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» щодо застосування мінімального розміру пенсії за віком, встановленого ч.1 цієї статті тільки стосовно визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом, не є перешкодою для застосування даної величини (мінімального розміру за віком) для обрахування інших пенсій чи доплат, повязаних з мінімальною пенсією за віком, оскільки чинним законодавством не встановлено іншого, крім передбаченого ч.1 цієї статті мінімального розміру пенсії за віком.

Виходячи із загальних засад пріоритетності законів над підзаконними актами, суд першої інстанції, вирішуючи даний спір, обгрунтовано виходив з того, що при розрахунку державної та додаткової пенсій, передбачених ст.ст.50,54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» застосуванню підлягає розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановлений в законі про Державний бюджет України на відповідний рік, із якого визначається мінімальний розмір пенсії за віком.

Тому суд першої інстанції правильно з посиланням на принципи Європейського права дійшов висновку, що врегулювання питання виплати додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, відповідно до Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», постановами КМУ, на які посилається відповідач, не може суперечити вимогам вказаних норм закону.

Що ж стосується застосування строку позовної давності, то при зверненні до суду з позовом в червні 2009 року, позовні вимоги про перерахунок пенсії мають бути задоволені з врахуванням трирічного строку позовної давності з червня 2006 року.

Як вбачається з позовної заяви підстави для поновлення строку в позовній заяві позивачем не наведені, позовні вимоги з приводу поновлення строку позовної давності позивачем заявлені не були.

З огляду на це колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги про необґрунтованість постанови суду першої інстанції є безпідставними.

Суд першої інстанції всебічно і повно дослідив обставини справи, надав належну оцінку доказам, які надані суду сторонами, і ухвалив законну і обґрунтовану постанову про часткове задоволення позову.

Порушень матеріального і процесуального права при ухваленні судового рішення не допущено, підстав для скасування або зміни постанови суду першої інстанції немає.

У зв'язку з викладеним і керуючись ст.ст.307,308,314,315 Цивільного процесуального кодексу України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Постанову Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 23 червня 2010 року залишити без зміни.

Ухвала Апеляційного суду Дніпропетровської області набирає законної сили з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: