АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № Справа № 22ц-9182/10 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1В Доповідач - Ремез В.А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2010 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області в складі :

Головуючої Можелянської З.М.

Суддів Прозорової М.Л., Ремеза В.А.

при секретарі Панченко Д.Б.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську

цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2,

на рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 19 травня 2010р. по справі за позовом ОСОБА_2 до Дніпропетровської міської ради про визнання права власності на самовільні забудови, гараж, -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 19.05.2010р. ОСОБА_2 відмовлено у задоволені позовних вимог до Дніпропетровської міськради про визнання права власності на самовільні забудови, гараж В, розташований за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Чорноземна, 13.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати і ухвалити нове рішення про задоволення його вимог, посилаючись на те, що рішення суду незаконне та необґрунтоване.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без змін з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 на підставі договору дарування від 13.11.2004р. належить 1/3 частина домоволодіння № 13 по вул. Чорноземній в м. Дніпропетровську, а на підставі договору дарування від 18.10.2006р. йому належить ще 1/3 частина зазначеного домоволодіння, і зазначені частини домоволодіння розташовані на земельній ділянці площею 0,0979га, що належить позивачу на підставі державного акту на право приватної власності на землю від 25.05.2005р. /а.с.6-9/.

Згідно технічного паспорту КП "ДМБТІ" від 14.07.2006р., на території домоволодіння № 13 по вул. Чорноземній в м. Дніпропетровську самовільно побудовано гараж літ. В /а.с.17-18/., і згідно рішення виконавчого комітету Ленінської районної у місті ради від 19.10.2007р. № 1257, затверджено акт державної приймальної комісії "По прийманню в експлуатацію господарських та побутових споруд" гаража В. /а.с.10/.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 15 ЦК України, та ст. 3 ЦПК України кожна особа має право на захист свого цивільного права лише в разі його порушення.

Згідно положень ст. 331 ЦК України, право власності на ново строєне нерухоме майно (житлові будинки, споруди, будівлі, тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом встановлено прийняття нерухомого майна в експлуатацію, право власності на нерухоме майно підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Відповідно до змісту пп. 1 п. "б" ч. 1 ст. 31 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів у порядку, встановленому законодавством, відноситься до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад.

Крім того, господарські будівлі й споруди, які знаходяться на земельній ділянці, виділеній для будівництва житлового будинку, відповідно до положень ст. ст. 186, 381 ЦК України є приналежністю головної речі (будинку).

Враховуючи наведене, та те, що позивач в ході розгляду справи не надав доказів про відмову органів місцевого самоврядування визнати за ним право власності на самовільно побудований гараж на належній йому земельній ділянці, і не надав доказів про будь яке порушення його прав у зв'язку з забудовою ним вказаного гаражу, а тому суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про відмову позивачу в задоволені вимог про визнання права власності на самовільні забудови, гараж В, розташований за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Чорноземна, 13, і колегія суддів вважає, що рішення суду є законним та обґрунтованим.

Доводи ОСОБА_2 про незаконність та необґрунтованість рішення суду безпідставні, та зводяться лише до переоцінки доказів по справі, та непогодженням з їх оцінкою, тоді як колегія суддів вважає, що суд розглядаючи справу оцінив докази по справі у відповідності до вимог ст. 212 ЦПК України, а тому переоцінці в апеляційному порядку вони не підлягають.

Керуючись ст. ст. 304, 307, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 19 травня 2010р. залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів, з моменту проголошення.

Судді: