АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № Справа № 22ц-1519/10 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Ремез В.А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2010 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області в складі :

Головуючого Ремеза В.А.

Суддів Прозорової М.Л., Чубукова О.П.

при секретарі Панченко Д.Б.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську

цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2,

на рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 27 листопада 2009р. за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства "Родовід Банк", відділення "Дніпропетровське регіональне управління" АТ "Родовід Банк" про стягнення неустойки, збитків, упущеної вигоди, моральної шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 27.11.2009р. позовні вимоги ОСОБА_2 задоволені частково, та стягнуто зі співвідповідача по справі Публічного акціонерного товариства "Родовід Банк" на користь ОСОБА_2 пеню за порушення строків повернення вкладу по договору від 16.01.2009р. в сумі 1000грн., а в іншій частині в задоволені позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено.

Додатковим рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 20.01.2010р. з ПАТ "Родовід Банк" стягнуто на користь ОСОБА_2 витрати на інформаційно-технічне забезпечення в сумі 120грн., та судовий збір на користь держави в сумі 51грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду в частині відмови йому в задоволені позовних вимог скасувати, та ухвалити в цій частині нове рішення, яким стягнути з ПАТ "Родовід Банк", та з відділення "Дніпропетровське регіональне управління" АТ "Родовід Банк" на його користь 1500грн. понесених збитків, 6227грн. 08коп., упущеної вигоди, та в рахунок відшкодування моральної шкоди 20000грн., посилаючись на те, що в оскаржуваній частині рішення суду незаконне та необґрунтоване.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без змін.

Розглядаючи справу, суд першої інстанції встановив, що ОСОБА_2Е, 16.01.2009р. уклав з ВАТ "Родовід Банк" (назву змінено на ПАТ "Родовід Банк") договір № ДРГ.066.НК01-4771/01-2009 про строковий банківський вклад "Накопичувальний", за умовами якого позивач вніс на депозитний рахунок 75000грн., строком до 16.02.2009р., з отриманням відсотків за користування вкладом в сумі 25% річних від суми вкладу, а 19.01.2009р. позивач поповнив вклад, додатково вніс на рахунок 25000грн.

13.02.2009р. ОСОБА_2 звернувся до відділення ВАТ "Родовід Банк" з заявою про отримання вкладу в розмірі 100000грн. та відсотків за користування вкладом в розмірі 25% річних, однак відділення банку повернуло позивачу кошти частками, і в період з 17.02.2009р. по 13.03.2009р. позивач отримав 39000грн., а залишок вкладу в сумі 61000грн. отримав 19.08.2009р.

Встановивши, що Банком були порушені умови повернення позивачу вкладу, суд з урахуванням п.5.2 Зазначеного договору від 16.01.2009р., та на підставі вимог ст.ст. 526, 611, 612, 1058, 1060 ЦК України, обґрунтовано прийшов до висновку про стягнення з ПАТ "Родовід Банк" на користь ОСОБА_2 пені в сумі 1% від суми вкладу в розмірі 1000грн., відмовивши позивачу в задоволені вимог про стягнення з Банку упущеної вигоди в сумі 6227грн., 08коп., у зв'язку з тим, що позивач не довів в ході розгляду справи заявлені ним вимоги, та відмовив ОСОБА_2 в задоволені вимог про відшкодування моральної шкоди, оскільки відшкодування такої шкоди не передбачено договором і законом.

Крім цього, суд відмовив ОСОБА_2 в задоволені вимог про стягнення понесених витрат на правову допомогу по квитанції від 16.02.2009р., оскільки вказана квитанція не містить доказів, що витрати по ній ОСОБА_2 поніс у зв'язку з розглядом саме цієї цивільної справи, і колегія суддів вважає, що рішення суду є законним та обґрунтованим.

Доводи ОСОБА_2 про необґрунтованість та незаконність рішення суду безпідставні, та зводяться лише до переоцінки доказів по справі, та непогодженням з їх оцінкою, тоді як колегія суддів вважає, що суд розглядаючи справу оцінив докази по справі у відповідності до вимог ст. 212 ЦПК України, а тому переоцінці в апеляційному порядку вони не підлягають.

Також не можуть бути прийняті до уваги доводи ОСОБА_2, про те, що суд стягнув кошти з ПАТ "Родовід Банк", тоді як договір банківського вкладу він уклав з відділенням Дніпропетровського регіонального управління ВАТ "Родовід Банк", оскільки вказане відділення при укладенні договору про строковий банківський вклад з ОСОБА_2, діяло на підставі довіреності від імені ВАТ "Родовід Банк"( на сьогоднішній день ПАТ "Родовід Банк") /а.с.29-31/.

Таким чином рішення суду в оскаржуваній частині підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає відхиленню.

Керуючись ст. ст. 304, 307, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 27 листопада 2009р. в оскаржуваній частині залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців, з моменту проголошення.

Судді: