АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № Справа № 22ц-5710/10 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Ремез В.А.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2010 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області в складі :

Головуючого Ремеза В.А.

Суддів Куценко Т.Р., Баранніка О.П.,

при секретарі Сичевській А.Ю.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську

цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2,

на рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 02 квітня 2010р. за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та коштів на утримання дружини, -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 02.04.2010р. з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_5 18.02.2009р.н. у розмірі 500грн. щомісячно, до його повноліття, починаючи стягнення з 17.02.2010р., а також стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_6 кошти на її утримання в розмірі 1000грн. щомісячно, до виповнення сину ОСОБА_7 18.02.2009р.н. трьох років, або зміни матеріального становища сторін, починаючи стягнення з 17.02.2010р.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати, та ухвалити по справі нове рішення про стягнення з нього на користь ОСОБА_4 на утримання сина ОСОБА_5 аліменти у розмірі 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини, а в позовних вимогах ОСОБА_6 про стягнення аліментів на її утримання до виповнення сину ОСОБА_5 трьох років відмовити у повному обсязі, посилаючись на те, що рішення суду незаконне, необґрунтоване та необ'єктивне.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду, в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду зміні з наступних підстав.

Розглядаючи справу суд першої інстанції встановив, що ОСОБА_6 та ОСОБА_2 з 06.09.2008р. перебувають у шлюбі, а у листопаді 2009р. припинили сумісне проживання. Від шлюбу мають сина ОСОБА_5 18.02.2009р.н., який проживає з позивачкою, і на утримання якого відповідач у добровільному порядку не надає допомоги, а вона на цей час не має можливості сама утримувати дитину, оскільки знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення сином трирічного віку.

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачується щомісячно.

Згідно із ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Враховуючи положення зазначених норм права, та те, що відповідач є працездатною особою і спроможний платити аліменти, однак на час розгляду офіційно ніде не працював, а тому суд з урахуванням вимог ст.ст. 180-182 СК України правомірно, на підставі ст. 184 СК України, визначив розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь ОСОБА_6 на утримання сина ОСОБА_5 18.02.2009р.н. в розмірі 500грн. щомісячно, і колегія суддів вважає, що рішення суду є законним та обґрунтованим.

Що ж стосується рішення суду в частині стягнення з відповідача коштів на утримання ОСОБА_6 до виповнення сину ОСОБА_5 трьох років, то в цій частині рішення суду підлягає зміні з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_6 знаходиться на обліку в Ленінському управлінні праці та соціального захисту населення, та отримувала соціальну допомогу по догляду за дитиною за період з жовтня 2009р. по березень 2010р. в сумі 3880грн., і з березня 2010р. отримує допомогу в розмірі 130рн. на місяць. /а.с.13-14/.

Відповідно до ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини, до досягнення дитиною трьох років, незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Відповідач є молодою працездатною особою і спроможний платити аліменти як на утримання сина так і дружини, однак на час розгляду справи ніде офіційно не працював і у добровільному порядку допомоги позивачці не надавав.

Враховуючи зазначені обставини колегія суддів вважає, що суд обґрунтовано прийшов до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь ОСОБА_6 кошти на утримання до досягнення сину ОСОБА_5 трьох років, однак з урахуванням обставин справи колегія суддів вважає, що стягнуту з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_6 суму щомісячного грошового утримання слід зменшити з 1000грн., до 500грн., тим самим змінити рішення суду першої інстанції, на підставі ст. 309 ЦПК України.

Доводи ОСОБА_2 про незаконність та необґрунтованість рішення суду в частині стягнення аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 500грн. на користь сина ОСОБА_5 18.02.2009р.н. з посиланням на те, що позивачка в порушення вимог ст. 60 ЦПК України не надала доказів про його доходи необґрунтовані, оскільки відповідно до вимог зазначеної статті кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, однак в порушення зазначеної статті ОСОБА_2 не довів свої заперечення в ході розгляду справи в суді першої інстанції щодо неможливості сплачувати аліменти у визначеному позивачкою розмірі на утримання сина ОСОБА_5, а надані ним в суд апеляційної інстанції довідки про те, що він з 05.04.2010р. працевлаштувався на роботу, а також має на утримані сина від першого шлюбу не можуть не свідчать про незаконність рішення, оскільки на час розгляду справи в суді першої інстанції він не працював, і доказів про свій матеріальний стан та наявність у нього дитини від іншого шлюбу не надавав, а тому зазначені ОСОБА_2 обставини можуть бути розглянути судом в порядку ст. 192 СК України.

Доводи ОСОБА_2 про незаконність та необґрунтованість рішення суду в частині стягнення з нього аліментів на утримання позивачки до досягнення сину ОСОБА_5 трьох років з посиланням на те, що він не має такої можливості, безпідставні, оскільки суд вирішив питання про стягнення коштів на утримання позивачки з урахуванням вимог ст. 84 СК України, а сама по собі обставина, що він не працює а тому не може надавати таку допомогу, не звільняє його від надання допомоги дружині, з якою проживає дитина.

Керуючись ст. ст. 304, 307, 309,316 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 02 квітня 2010р. в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_6 на її утримання аліменти у розмірі 1000грн. щомісячно змінити, зменшивши суму до 500грн. щомісячно, а в іншій частині рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 02 квітня 2010р. залишити без змін.

Рішення апеляційного суду вступає в силу з моменту проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців.

Судді: