Справа № 2-895/10
Провадження № 2-895/10
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.09.2010 року м. Хорол

Хорольський районний суд Полтавської області в складі: головуючого судді Личковахи О.О., при секретарі Комаренко В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Хорольському районі Полтавської області про зобовязання УПФ України в Хорольському районі перерахувати та виплатити пенсію,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України в Хорольському районі Полтавської області про зобовязання УПФ України в Хорольському районі перерахувати та виплатити пенсію.

В позовній заяві вказував, що він у 1986 року був призваний на військові збори, де приймав участь у роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. При освідченні в Полтавській обласній медико-соціальній експертній комісії 26 квітня 2010 року його було визнано інвалідом 2-ї групи по захворюванню, повязаному із виконанням обов»язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, безтерміново. В червні 2010 року він звернувся до відповідача з письмовою заявою про нарахування йому пенсії згідно чинного законодавства і отримав відповідь, що йому нараховано 1630,60 грн., хоча згідно ст.54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", він повинен отримувати державну пенсію у розмірі 8-ми мінімальних пенсій за віком і згідно ст.50 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", повинен отримувати додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоровю, в розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком.

Позивач вважає , що відповідач неправильно нарахував йому пенсію, тому просив зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Хорольському районі Полтавській області призначити йому з 26 квітня 2010 р. пенсію у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком відповідно до ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та додаткову пенсії у розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком відповідно до ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи з встановленого законом мінімального розміру пенсії за віком, визначеного ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», і провести її виплату, призначити йому державну соціальну допомогу у розмірі 40 % прожиткового мінімуму для працездатних осіб у відповідності до вимог ст.13 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту та здійснювати її виплату, зобовязати відповідача робити йому перерахунок пенсії в разі збільшення розміру мінімальної пенсії за віком чи розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, відповідно до ч. 3 ст. 67 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та стягнути з відповідача на його користь витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

В судове засіданні позивач ОСОБА_1 не зявився, але подав письмову заяву, в якій просив справу слухати за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задоволити.

Відповідач управління Пенсійного фонду України в Хорольському районі Полтавської області в судове засідання свого представника не направив, але подав заяву, в якій просив справу слухати за відсутності його представника, позовні вимоги позивача не визнав, подавши заперечення.

Суд, врахувавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи та належно оцінивши всі зібрані по справі докази, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав.

З матеріалів справи та наявних в ній доказів судом встановлено наступне.

Позивач ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС І категорії , інвалідом 2 групи безстроково, що підтверджується посвідченням особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 1), Серія А № 157388 с від 27.05.2010 року, вкладкою № 679968 с від 27.05.2010 року до цього посвідчення, посвідченням інваліда 2 групи Серія Є № 103045, виданим 05.05.2010 року, довідкою Сер. МСЕ - № 0374409 від 26.04.2010 р.

Враховуючи зазначений статус позивача, останній відповідно до повідомлення управління Пенсійного фонду України в Хорольському районі № 595/В-02 від 21.06.2010 року з 26.04.2010 року отримує пенсію по інвалідності згідно Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» як учасник ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 1 категорії по 2 групі інвалідності, що повязана з виконанням обовязків військової служби. Структура місячної виплати складається з основного розміру пенсії, додаткової пенсії інвалідам 2 групи внаслідок ЧК (ст.49) 20 % прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність) , підвищення інвалідам армії, прирівняним до інвалідів війни 2 групи, щомісячної цільової грошової допомоги на проживання інвалідам війни 2 групи ( згідно Закону України Про поліпшення матеріального становища учасників бойових дій та інвалідів війни від 16.03.2004 р. № 1603-ІУ із змінами, внесеними згідно із Законом України № 2192-ІУ від 18.11.2004 р., що набрав чинності з 01.01.2005 р.) . Основний розмір пенсії обчислено згідно з постановою КМУ № 654 від 16.07.2008 р. Про підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян». Додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоровю, обчислено згідно постанови КМУ від 28.05.2008 р. № 530 «Про деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян».

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя і здоровя, створення єдиного порядку визначення категорії зон радіоактивного забруднення територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту населення визначені та закріплені в Законі України від 28.02.1991 року № 796 «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Статтею 49 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено, що пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Відповідно до частини 4 статті 54 цього Закону (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), якою визначено підстави та умови призначення державних пенсій особам, віднесеним до категорії 1, та у звязку із втратою годувальника, в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів 2 групи, щодо яких установлено звязок із Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими 8 мінімальних пенсій за віком. Згідно зі статтею 50 зазначеного Закону особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, зокрема інвалідам 2 групи - у розмірі 75 процентів мінімальної пенсії за віком. Як передбачено статтею 53 того самого Закону, виплата додаткової пенсії здійснюється повністю незалежно від заробітку, пенсії чи іншого доходу.

Порядок обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у звязку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 30 травня 1997 року № 523. Ця постанова є чинною, її положення стосовно критеріїв обчислення розмірів пенсій відповідають змісту статей 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Доводи відповідача про те, що ним позивачу правомірно з 26.04.2010 року нараховується і виплачується пенсія відповідно до ст. ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» із змінами, внесеними Законом України № 107-VI від 28.12.2007 року, та Постанов Кабінету Міністрів України № 530 «Про деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян» від 28.05.2008 року та № 654 «Про підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян» від 16.07.2008 року, на думку суду, сформовані на підставі неправильного розуміння змісту вказаних норм чинного законодавства, спростовуються наданими доказами та матеріалами справи, а тому не можуть бути застосовані судом при прийняті рішення. Вказаний висновок суду зроблено на підставі наступного.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» № 107-VI від 28.12.2007 року дійсно було внесено зміни до ст. ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», зокрема змінено розміри державної пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, в бік зменшення, визначивши її у процентах прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

З дотриманням зазначених змін, які були внесені Законом України № 107-VI від 28.12.2007 року, фактично прийняті Постанови Кабінету Міністрів України № 530 від 28.05.2008 року та № 654 від 16.07.2008 року (взамін ПКМУ № 1 від 03.01.2002 року).

Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року за № 10-рп/2008 року у справі за конституційними поданнями Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень ст. 65 розділу 1, пунктів 61, 62, 63, 66 розділу 2, пункту 3 розділу 3 Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» і 101 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень ст. 67 розділу 1, пунктів 1-4, 6-22, 24-100 розділу 2 Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» (справа щодо предмета та змісту закону про Державний бюджет України), визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) положення підпунктів 12, 15, 17 пункту 28 розділу 2 Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України».

Відповідно до ч. 2 ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнанні неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Рішення Конституційного Суду України у цій справі має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у звязку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначеного закону, що визнані неконституційними. Рішення Конституційного Суду України є обовязковим до виконання на території України, остаточним і не може бути оскаржене.

Виходячи із системного аналізу зазначених норм законодавства, рішення Конституційного Суду України від 22.05.2008 року та приписів ч. 2 ст. 152 Конституції України, суд дійшов висновку, що з дня призначення позивачу пенсії, тобто з 26.04.2010 року , УПФУ в Хорольському районі Полтавської області повинно нараховувати та сплачувати позивачу державну та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоровю, передбачені ст. ст. 54,50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в редакції, яка діяла до 01.01.2008 року, оскільки з моменту ухвалення Конституційним Судом України рішення щодо неконституційності підпунктів 12, 15, 17 пункту 28 розділу 2 Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», тобто з 22.05.2008 року, ці норми втратили чинність та не підлягали застосуванню. І в подальшому ні у 2009 р., ні у 2010 р. ніякими законодавчими актами зміни в редакцію ст.ст.55,50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», не вносилися.

Таким чином, позовні вимоги позивача щодо нарахування і виплати державної пенсії у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії у розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком з 26.04.2010 року підлягають задоволенню .

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України. Відповідно до ст. 64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Отже, за конституційними нормами, виходячи із пріоритетності законів над підзаконними актами, на думку суду, при визначені розміру державної пенсії та додаткової пенсії позивача, починаючи з 26.04.2010 року, підлягають застосуванню ч. 4 ст. 54 , ч.1 ст.50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а не постанови Кабінету Міністрів України № 530 від 28.05.2008 року та № 654 від 16.07.2008 року, які суттєво обмежують і погіршують конституційні права позивача.

Вихідним критерієм розрахунку державної та додаткової пенсій позивачу в даному випадку, на думку суду, виступає мінімальна пенсія за віком, розмір якої згідно зі статтею 28 Закону України від 9 липня 2003 року № 1058-ІV «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» встановлюється в розмірі визначеного законом прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Вказаний висновок суду зроблений на підставі того, що за чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими ст. 28 Закону України № 1058-ІV, іншого нормативно-правового акту, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає.

Застосовування прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, як розмір мінімальної пенсії за віком, під час обчислення зазначеного виду пенсії позивачу є обґрунтованим, оскільки наявність такої норми та відсутність іншого мінімального розміру пенсії за віком не є підставою для відмови в реалізації позивачем конституційної гарантії, встановленої ст. 46 Конституції України, та права на отримання пенсії в розмірі, передбаченому ст. ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до ч. 3 ст. 67 Закону «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», яка, беручи до уваги рішення Конституційного Суду України від 22.05.2008 року № 10-рп/2008 року, є чинною на даний час, у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, визначений відповідно до статті 54 цього Закону, а також розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, особам, віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4, розмір щомісячної компенсації сімям за втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи. Перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

Аналіз зазначеної норми, яка є імперативною, свідчить, що підставою для перерахунку пенсії є встановлення нового прожиткового мінімуму, і цей перерахунок здійснюється з дня встановлення цього мінімуму.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Оскільки позивачеві слід визначати пенсію, виходячи з мінімальної пенсії за віком, яка встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, то в разі збільшення розміру цього прожиткового мінімуму перерахунок пенсії позивачеві повинен проводитись, виходячи з нового розміру мінімальної пенсії за віком. І в цьому звязку вимоги позивача щодо зобовязання управління Пенсійного фонду України в Хорольському районі Полтавської області здійснювати йому в подальшому, в разі збільшення розміру мінімальної пенсії за віком чи розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, перерахунок його пенсії відповідно до ч. 3 ст. 67 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», підлягають задоволенню.

Що стосується вимог позивача про зобов"язання відповідача призначити йому підвищення до пенсії інваліду війни 2 групи, передбачене ст.13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", і виплачувати його в розмірі 40 % прожиткового мінімуму, то вказані вимоги позивача задоволенню не підлягають, оскільки згідно довідки УПФ України в Хорольському районі № 621/02-37 від 21.06.2010 року дане підвищення виплачується йому у відповідності з вимогами ст.13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" в розмірі 40 % прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому з відповідача слід стягнути на користь позивача сплачені ним витрат на інформаційно технічне забезпечення розгляду справи в сумі 37 грн.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 10, 15, 60, 88, 212, 213, 215,218 ЦПК України , згідно ст. ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року за № 10-рп/2008 року , суд

Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Хорольському районі Полтавської області про зобовязання УПФ України в Хорольському районі перерахувати та виплатити пенсію задоволити частково.

Зобовязати управління Пенсійного фонду України в Хорольському районі Полтавської області здійснити ОСОБА_1 перерахунок пенсії у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком відповідно до ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та додаткової пенсії у розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком відповідно до ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», починаючи з 26.04.2010 року, виходячи з встановленого законом мінімального розміру пенсії за віком, визначеного ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», та проводити відповідні виплати з 26.04.2010 року.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Хорольському районі Полтавської області здійснювати ОСОБА_1 в подальшому, в разі збільшення розміру мінімальної пенсії за віком чи розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, перерахунок його пенсії відповідно до ч. 3 ст. 67 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Стягнути з управління Пенсійного фонду України в Хорольському районі Полтавської області на користь ОСОБА_1 сплачені ним витрати на інформаційно технічне забезпечення розгляду справи в сумі 37 грн.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга в судову палату по цивільних справах апеляційного суду Полтавської області через Хорольський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Г о л о в у ю ч и й: