Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області
Справа N9 2-1871/2010
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2010 року Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючого - судді СеребряковоїТ.В.,

при секретарі судового засідання Фінько О.П,

за участю: позивачки ОСОБА_1Б,

третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета

спору ОСОБА_2О,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Вознесенськ Миколаївської області цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_4, ОСОБА_2, про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання, -

ВСТАНОВИВ:

В вересні 2010 р. ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на свою користь на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_4, що продовжує навчання.

В позовній заяві зазначено, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, є дочкою відповідача по справі ОСОБА_1, який на даний час проживає окремо від доньки та не приймає участі у матеріальному утриманні останньої, якій вже виповнилося 18 (вісімнадцять) років, але вона продовжує навчання в Петрівському державному аграрному технікумі на денному відділенні, у звязку з чим потребує матеріальної допомоги. Окрім того, позивачка також вказувала в позові, що всі витрати, повязанні з навчанням доньки, оплатою харчування та придбанням одягу для дочки несе безпосередньо вона.

Посилаючись на зазначені обставини, позивачка ОСОБА_3 просила позов задовольнити, стягнути з відповідача ОСОБА_1 на свою користь аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_4 в розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно з дня предявлення позову до суду та до закінчення дочкою навчання.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_3 посилаючись на те, що донька продовжує навчання у Петрівському державному аграрному технікумі, і у звязку з цим потребує матеріальної допомоги, яку відповідач може надавати, позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Разом з тим, позивачка просила стягнути з відповідача на свою користь сплачені нею судові витрати по справі, до складу яких увійшли витрати на правову допомогу в розмірі 100 (сто) грн. 00 коп.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_2О, в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та не заперечувала проти їх задоволення.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчать неявні в матеріалах справи поштові повідомлення про вручення поштового відправлення. Як вбачається з протоколу судового засідання від 28 жовтня 2010 р, підписаного суддею Белградського районного суду Одеської області, відповідач позовні вимоги не визнав та заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання дитини в розмірі

1/3 частини його заробітку (доходу), щомісячно. При цьому, просив розглянути справу у його відсутність.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_4, в судове засідання не зявилась, про час і місце розгляду справи повідомлялась належним чином, згідно поданої до суду письмової заяви просила розглянути справу у її відсутність.

Ухвалою суду справа розглянута у відсутність відповідача ОСОБА_1, третьої особи ОСОБА_4, оскільки в справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін.

Дослідивши та оцінивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, відповідно до вимог ст.11 ЦПК України, судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини.

Так, з матеріалів справи вбачається, що відповідач ОСОБА_1, та позивачка ОСОБА_3, з 20 квітня 1991 р. перебували в зареєстрованому шлюбі.

Від даного шлюбу сторони мають повнолітню дитину - доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження, серія IVФП №351191, виданого Вознесенським міськвідділом запису актів громадянського стану Миколаївської області 21 квітня 1992 р. (а.с.4).

Шлюб між сторонами розірвано. Розлучення зареєстровано у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Вознесенську Вознесенського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області, про що складений 13 січня 1993 р. актовий запис про розірвання шлюбу за №05 (а.с.З).

Згідно довідки від 14 жовтня 2010 р., виданої головою квартального комітету, позивачка ОСОБА_3 та третя особа ОСОБА_4 зареєстровані та проживають за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 (пятнадцять) (а.с.5).

З довідки Петрівського державного аграрного технікуму за №50 від 02 вересня 2010 р., вбачається, що третя особа ОСОБА_4 є студентом вищевказаного навчального закладу, навчається на другому курсі, денного відділення на бюджетній основі (а.с.6).

В судовому засіданні встановлено, що на даний час відповідач ніякої матеріальної допомоги на утримання доньки не надає. ОСОБА_4 знаходиться на утриманні своєї матері ОСОБА_3.

Ст.199 СК України передбачено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до ст.ст. 199,200 СК України обовязок батьків утримувати повнолітню дочку, сина, які продовжують навчання, виникає за обовязковою сукупністю таких юридичних фактів, як певний вік (від 18 до 23 років), продовження ними навчання, потреба у звязку з цим у матеріальній допомозі і наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 СК України, тобто, розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, визначається з урахуванням матеріального становища сторін, стану здоровя платника аліментів, наявність у нього інших діт%й, непрацездатних членів сімї та інших обставин, що мають істотне значення.

Отже, в судовому засіданні встановлено, що третя особа ОСОБА_4 у 2010 році досягла повноліття, продовжує навчання на другому курсі Петрівського державного аграрного техніку, не працює, у звязку з цим потребує матеріальної

допомоги батька. Проте, відповідач ОСОБА_1 добровільно матеріальну допомогу на навчання дочки не надає.

Згідно ст.183 СК України, за загальним правилом, частка заробітку (доходу) матері чи батька, яка підлягає стягненню, як аліменти на дитину, визначається судом.

При цьому, при визначенні розміру аліментів на утримання повнолітньої дитини, суд бере до уваги матеріальне становище позивачки ОСОБА_3, яка працює у Вознесенському центрі поштового звязку Миколаївської дирекції Українського державного підприємства поштового звязку „Укрпошта на посаді начальник - листоноша, отримує заробітну плату, яка за період з-червня 2010 р. по листопад 2010 р. становить 6 282 (шість тисяч двісті вісімдесят два) грн. 91 коп., враховує стан здоровя та матеріальне становище відповідача ОСОБА_1М,, те, що він є працездатною особою, працює у Жовтневій сільській Раді Белградського району Одеської області на посаді сторожа, має дохід, який у період з січня 2010 р. по вересень 2010 р. становить 8 035 (вісім тисяч тридцять пять) грн. 04 коп., тобто має постійний заробіток, а також сплачує за виконавчим листом аліменти на утримання неповнолітньої дитини - доньки Діани, ІНФОРМАЦІЯ_3, в розмірі 1/6 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно та має законний обовязок щодо утримання своїх малолітніх дітей - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, і ОСОБА_6, 09 жовтня ІНФОРМАЦІЯ_5, та приходить до висновку, що відповідач ОСОБА_1, який є батьком ОСОБА_4, має можливість надавати матеріальну допомогу своїй дочці, тому, при вищезгаданих обставинах, з відповідача можуть бути стягнуті аліменти на утримання повнолітньої дочки на час її навчання. При цьому, суд вважає, що розмір матеріальної допомоги, яку відповідач ОСОБА_1 може надавати дитині, не може перевищувати 1/8 частини від усіх видій його заробітку (доходу) на місяць.

За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають частковому задоволенню, стягнувши з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання у розмірі 1/8 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, за весь час навчання без врахування часу канікул, починаючи з часу предявлення позову - 20 вересня 2010 р. і до закінчення ОСОБА_4 навчання - тобто до ЗО червня 2013 р., але не більше ніж до 23 років та при умові продовження нею навчання.

Згідно ч.1 ст.367 ЦПК України рішення суду підлягає негайному виконанню в справах про стягнення аліментів.

Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, таким чином з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню сплачені останньою судові витрати, які складаються з витрат на правову допомогу в розмірі 100 (сто) грн. 00 коп.

Окрім того, в силу ст.88 ЦПК України, з відповідача також підлягають стягненню судовий збір на користь держави в розмірі 51 (пятдесят одна) грн. 00 коп. та витрати на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 (сто двадцять) грн. 00 коп.

Керуючись ст.ст. 10,11,209,212, 213,214,215, 217, ч.1 ст.367 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_4, ОСОБА_2, про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_7, аліменти на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_8, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_9, на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_7, у зв'язку з продовженням нею навчання, у розмірі 1/8 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, за весь час навчання без урахування часу канікул, починаючи з 20 вересня 2010 р. і до закінчення ОСОБА_4 навчання - тобто до ЗО червня 2013 р., але не більше ніж до 23 років та при умові продовження нею навчання.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_8, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_9, витрати на правову допомогу в розмірі 100 (сто) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1, судовий збір в розмірі 51 (п'ятдесят одна) грн. 00 коп. на користь держави в особі місцевого бюджету місті Вознесенськ (банк УДК в Миколаївській області, код банку 23406957, МФО 826013, код платежу 22090100, р/р №0007).

Стягнути з ОСОБА_1, витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи на користь держави в особі Державного бюджету міста Вознесенськ (банк ГУДКУ в Миколаївській області, , р/р №0007, МФО 826013, код платежу 22050000) в сумі 120 (сто двадцять) грн. 00 коп.

Рішення підлягає негайному виконанню в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Т.В. Серебрякова