Справа № 2-1402/2010
Номер провадження 2-1402/2010
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21.05.2010 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі: головуючого - судді Дегтярчук М.О.. при секретарі Заводяній О.Ю., за участю адвоката ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Лозова Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8,ОСОБА_9 Расул-огли, ОСОБА_10, третя особа - Лозівське бюро технічної інвентаризації, про визнання договорів купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на майно, -
Позивач звернувся до суду 29 квітня 2010 року з позовом до відповідача про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на майно, посилаючись на те, що в 20 березня 2003 року у відповідачів по справі він придбав майнові сертифікати на майнові паї КСП ім.Свердлова в смт. Орілька Лозівського району Харківської області. Договір купівлі-продажу був укладений в побутовій формі, але нотаріально не посвідчений. Крім того, відповідно до рішення комісії з організації врегулювання майнових відносин позивачу було передано майно, в тому числі будівлі диспетчерської, механічної майстерні, авто гаражу, котельні, сараю, складу з навісом, які були виділені під ці майнові сертифікати, які розташовані за адресою: Харківська область, Лозівський район, смт Орілька, вул. Шосейна, 5 Рішенням Миколаївської сільської ради Лозївського району Харківської області позивачу було надано в оренду земельну ділянку під ці склади у розмірі 0,8 га При зверненні до Лозівського БТІ для реєстрації вказаного майна позивачу було відмовлено, оскільки договір купівлі-продажу був укладений в письмовій формі, aле нотаріально не посвідчений, та документи на вищевказане майно відсутні, має місце самочинне будівництво. В зв'язку з викладеним позивач звернувся до суду і просить визнати дійсним договір купівлі-продажу майнових сертифікатів, укладений між ним та відповідачами, та визнати за ним право власності на вказане нерухоме майно.
Відповідачі - ОСОБА_11 та ОСОБА_12 в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог ОСОБА_14 не заперечували.
Відповідачі - ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_15 та ОСОБА_9Р-огли в судове засідання не з'явились, однак у попередньому судовому засіданні проти задоволення позовних вимог ОСОБА_6 не заперечували та прохати розглянути справу за їх відсутності.
Представники третіх осіб - Лозівського бюро технічної інвентаризації та комунального підприємства «Архітектурне бюро м. Лозова», в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог ОСОБА_14 не заперечували.
Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.
Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників судового розгляду справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
Вказаний договір купівлі-продажу був укладений в побутовій формі, а саме: сторони склали список осіб, які продали ОСОБА_14 свої майнові паї згідно розміру майнового паю кожного з продавців, їх анкетних даних та даних про сертифікат, розписались в цьому списку, але нотаріально договір купівлі-продажу посвідчений не був (список осіб, які передали свої майнові сертифікати позивачу та перелік майна додаються до матеріалів справи).
Також, рішенням ХХХХ сесії У скликання Миколаївської сільської ради Лозівського району Харківської області від 23 липня 2009 року ОСОБА_14 було надано в оренду земельну ділянку під зерносклади у розмірі 0,8 га, що підтверджується копією договору оренди земельної ділянки від 01 січня 2010 року.
В процесі розгляду даної справи було встановлено, що згідно експертного висновку протипожежного стану об'єктів від 26 березня 2010 року за № 852 порушення вимог діючих протипожежних норм та правил не виявлені. Крім того, за результатами державної санітарно- епідеміологічної експертизи матеріалів щодо відповідності місця розташування га вирішення питання подальшого використання вищевказаних нежитлових будівель встановлено, що вони відповідають вимогам діючого санітарно-епідеміологічного законодавства України і можуть бути використані у заявленій сфері застосування, викладене підтверджується вказаними висновками та протоколами державної санітарно-епідеміологічної експертизи від 26 березня 2010 року.
Відповідно до ст.657 ЦК України, договір купівлі-продажу житлового будинку або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.
Згідно ч.2 ст.220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.
Згідно зі ст. 219 ЦК України суд може визнати договір дійсним, якщо буде встановлено, що він відповідав справжній волі особи, яка його вчинила, а нотаріальному посвідченню правочину перешкоджала обставина, яка не залежала від її волі.
Відповідно ст. 376 ЦК України право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно.
Таким чином, визнання відповідачами пред'явленого позову не суперечиль закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, оскільки в даному випадку сторони домовились щодо усіх істотних умов договору купівлі-продажу нежитлових приміщень, що підтверджується письмовими доказами, відбулося повне виконання вказаного договору: покупець повністю розрахувався, продавець передав товар у власність покупцю. Тому на підставі ст. 220 ЦК України суд вважає можливим визнати вказаний договір купівлі-продажу дійсним та визнати за ОСОБА_14 право власності на зазначене нерухоме майно.
Керуючись ст.ст. 10,11,27,30,60,174,213-215,218 ЦПК України, ст.ст. 209,219,20,316,325, 334, 376, 655 ЦК України суд, -
Уточнені позовні вимоги ОСОБА_2 - задовольнити.
Визнати за ОСОБА_2 право власності на комплекс нежитлових будівель, розташований за адресою: Харківська область, Лозівський район, смт Орілька, вул. Шосейна, 5, а саме: будівлі диспетчерської літ. «А», загальною площею 92 кв. м; автогаражу літ. «Б», загаїьною площею 713,3 кв. м.; механічної майстерні літ. «В», загальною площею 743 кв. м; складу з навісом літ. «Г», загальною площею 1028.8 кв. м; котельні літ. «Д», загальною площею 31.8 кв. м.; сараю літ. «Е», загальною площею 6,3 кв. м; з допоміжними будівлями л а спорудами, згідно технічних паспортів від 04 листопада 2009 року, без акту вводу в експлуатацію.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Лозівський міськрайонний суд Харківської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя: М.О.Дегтярчук