Апеляційний суд Житомирської області
Р І Ш Е НН Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

„06 жовтня 2010 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого - судді : Товянської О.В.

суддів : Микитюк О.Ю.,

ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання : Сапінської Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу за позовом приватного підприємця ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу та зустрічним позовом про визнання договору недійсним

за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на рішення Корольовського районного суду м. Житомира Житомирської області від 24 червня 2010 року,

встановила:

В лютому 2009 року ОСОБА_2 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за надані послуги. Зазначала, що 01 квітня 2008р. вона, як приватний підприємець, уклала із ОСОБА_3 в письмовій формі договір №1 про надання послуг. ОСОБА_2, як виконавець, була зобовязана надати відповідачці, як замовнику, послуги по передачі професійних навичок та досвіду надання манікюрних послуг у передбачені цією угодою строки із видачею відповідного свідоцтва. На умовах вказаного договору ОСОБА_4 повинна була оплатити їх вартість. Проте від оплати обумовленої суми відмовилась.

У квітні 2009р. ОСОБА_3 звернулась із зустрічним позовом про визнання вказаного договору про навчання недійсним. Ця угода є фіктивною, оскільки фактично ОСОБА_2 прийняла її на роботу манікюрницею. Позивачка взагалі не мала права ні проводити навчання, ні видавати відповідне свідоцтво, оскільки такий вид діяльності як надання освітніх послуг підлягає ліцензуванню. Такої ліцензії у ОСОБА_2 немає. ОСОБА_4 не потребувала навчання - вона має відповідну освіту та стаж роботи за спеціальністю.

Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира Житомирської області від 24 червня 2010 року позов задоволено частково. Стягнуто із ОСОБА_4 на користь приватного підприємця ОСОБА_2 8000грн. за договором про надання послуг, 2000грн. штрафу і 1720грн. пені за невиконання умов договору, 172,20грн. мита, 35грн. витрат на ІТЗ, всього 9927грн. в решті позову відмовлено. У задоволенні зустрічного позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове - про відмову в задоволенні первісного позову та задоволення її позову. Суд підійшов до розгляду справи однобоко, не дослідив всі обставини справи. ОСОБА_2 не мала права займатись діяльністю по наданню освітніх послуг. Апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Як видно із матеріалів справи, 01 квітня 2008 року сторони уклали договір №1 про надання послуг, за яким „ОСОБА_2 (виконавець) на замовлення ОСОБА_4 (замовника) протягом визначеного у договорі періоду надає за плату послуги по передачі професійних навичок та досвіду надання манікюрних послуг, надалі по тексту Навчання манікюрному мистецтву або Навчання, в обсязі та на умовах, передбачених даним Договором. По закінченню Навчання у 5-денний строк Виконавець видає Замовнику свідоцтво про проходження курсу навчання манікюрному мистецтву за формою, яка є додатком до даного договору та його невідємною частиною. Виконавець зобовязаний надавати послуги по навчанню манікюрному мистецтву у строки, які передбачені даним Договором. (п.1.1;2.5;5.4). (а.с.7,8).

Відповідно до постанови КМУ №1019 від 08.08.2007р. „Про ліцензування діяльності з надання освітніх послуг ліцензуванню підлягає діяльність з надання таких освітніх послуг : ...у сфері професійно-технічної освіти:

первинна професійна підготовка;

перепідготовка робітників, підвищення їх кваліфікації;

професійно-технічне навчання;

підготовка (зокрема первинна професійна), перепідготовка та підвищення кваліфікації іноземців, що прибули в Україну для навчання.

Навчальні заклади та інші юридичні особи (далі - навчальні заклади) або фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності розпочинають діяльність з надання освітніх послуг... після отримання ліцензії для провадження діяльності з надання освітніх послуг (далі - ліцензія).

Судом встановлено, що ОСОБА_2, яка є фізичною особою - підприємцем, надавала ОСОБА_4 послуги із навчання. Після проходження повного курсу навчання, позивач повинна була надати документ, що засвідчує проходження повного курсу теоретичних і практичних знань.

Матеріалами справи доведено, що на час укладення Договору у субєкта підприємницької діяльності були відсутні будь-які правові підстави виступати перед клієнтом як особа, що має право надавати освітні послуги. При укладенні договору про надання навчальних послуг позивач(відповідач) не довела до відома ОСОБА_4 зазначені обставини, повязані із діяльністю субєкта підприємницької діяльності, хоча вони є істотними та мають значення для останньої.

Відповідно п.п.2 ст. 16 ЦК України засобом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання правочину недійсним.

Згідно з ч. 1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч. 1-3,5 ст.203 цього Кодексу.

Колегія суддів вважає, що за таких обставин Договір повинен бути визнаний недійсним, а у позові ОСОБА_2 слід відмовити за безпідставністю .

Керуючись ст.ст.209,218,303,304,307,308,313-317,324,325 ЦПК України, колегія суддів, -

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Корольовського районного суду м. Житомира Житомирської області від 24 червня 2010 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Відмовити ОСОБА_2 у позові за безпідставністю.

Зустрічний позов ОСОБА_3 задовольнити. Визнати недійсним договір №1 від 01 квітня 2008 року про надання послуг. Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 167,20грн. судового збору та 30грн. витрат на ІТЗ.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий: Судді: