Справа №2-3599/1-2010
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

24 грудня 2010 року Дніпровський районний суд у м. Києва у складі:

головуючого судці Метелешко О.В.

при секретарі Паєті О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «ПРОСТО-страхування» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (в порядку регресу),-

встановив:

Приватне акціонерне товариство «ПРОСТО-страхування» звернулося до суду з вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що 03 вересня 2008 року між ЗАТ «ПРОСТО-страхування», надалі ПАТ «ПРОСТО-страхування» та МБФ «ОСОБА_2 з ВІЛ СШД в Україні» був укладений Договір добровільного страхування наземних транспортних засобів № АТК 167194, предметом якого є страхування транспортного засобу «Богдан», державний номер № НОМЕР_1.

04 червня 2009 року у м. Києві на перехресті вул. Шолом Алейхема та вул. Братиславська відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Богдан», державний № НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_3 та транспортного засобу «Ланос», державний № НОМЕР_2 під керуванням водія - ОСОБА_1. Згідно довідки ВДАІ та постанови Деснянського районного суду м. Києва від 02.07.2009 року вищевказана дорожньо-транспортна пригода відбулась внаслідок порушення відповідачем п. 16.6 ПДР України.

12 жовтня 2009 року до позивача звернувся страхувальник із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування й надав при цьому усі необхідні документи.

22 жовтня 2009 року позивачем на підставі Звіту про оцінку вартості матеріальної шкоди № 7020/7397 від 25.06.2009 року та рахунку-фактури № 89 від 12.08.2009 року було складено страховий акт та розрахунок страхового відшкодування до нього.

На підставі вищевказаних документів, позивачем здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі: 2 450 грн. 81 коп., що підтверджується платіжним дорученням № 18854 від 27.11.2009 року, однак відповідач вказану шкоду у добровільному порядку не виплачує.

24листопада 2010 року представником позивача була надана заява про збільшення позовних вимог, у звязку з розміщенням у засобах масової інформації відомостей про розгляд справи у розмірі 840 грн. 00 коп., що підтверджується платіжним дорученням № 16835 від 19.11.2010 року.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, що дає підстави до розгляду справи у його відсутність та ухвалення заочного рішення, відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України.

Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного.

Судом встановлено, що 03 вересня 2008 року між позивачем та МБФ «ОСОБА_2 з ВІЛ СНІД в Україні» був укладений Договір добровільного страхування наземних транспортних засобів № АТК 167194, предметом якого є страхування транспортного засобу «Богдан», державний номер № НОМЕР_1. (а.с. 7).

04 червня 2009 року у м. Києві на перехресті вул. Шолом Алейхема та вул. Братиславська відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Богдан», державний № НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_3 та транспортного засобу «Ланос», державний № НОМЕР_2 під керуванням водія - ОСОБА_1.

Відповідно до довідки ВДАІ від 04.06.2009 року, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулася 04.06.2009 року о 20 год. 45 хв., автобус «Богдан», державний номер НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_3 отримав технічні пошкодження, а саме: ліва бокова частина автобуса, (а.с. 10).

Постановою Деснянського районного суду м. Києва від 02.07.2009 року у справі № 3-5104/2009 доведено вину ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124,КУпАП України, і останнього притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, (а.с. 11).

12 жовтня 2009 року до позивача звернувся страхувальник із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування (а.с. 24).

25червня 2009 року було складено Звіт № 7020/7397 товарознавчого дослідження транспортного засобу, (а.с. 13-15). На підставі вищевказаного Звіту та рахунку-фактури № 89 від 12.08.2009 року (а.с. 23), 22.10.2009 року було складено страховий акт (а.с. 25) та розрахунок страхового відшкодування до нього № 7397. (а.с. 26), відповідно до яких, визначено розмір страхового відшкодування за ремонт, а саме 2 450 грн. 81 коп., яке, згідно з платіжним дорученням № 18854 від 27.11.2009 року, було виплачено позивачем страхувальнику (а.с. 6).

Відповідно до ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Згідно з ч. 1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

У звязку з вищевказаним, у позивача ПАТ «ПРОСТО-страхування» виникає право вимоги на страхове відшкодування до відповідача ОСОБА_1 у сумі 2 450 грн. 81 коп.

Відповідно до ст. 1187 ЦК України, діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів є джерелом підвищеної небезпеки. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Згідно зі ст. 22 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди, життю, здоровю, майну третьої особи.

З урахування зазначеного, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з урахуванням збільшених позовних вимог.

Крім того, суд вважає, що відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, понесені позивачем, у сумі 1 011 грн. 00 коп.

Керуючись ст. ст. 993, 1166, 1187, 1191 Цивільного кодексу України, ст. 22 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. ст. 10, 11, 58, 60, 88, 212-215, 218, 223, 224-228, 233, 294 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

вирішив:

Позов Приватного акціонерного товариства «ПРОСТО-страхування» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (в порядку регресу) задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «ПРОСТО-страхування» суму шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою, у розмірі 2 450 грн. 81 грн., та судові витрати у сумі - 1 011 грн. 00 коп., а всього - 3 461 (три тисячі чотириста шістдесят одна) гривня 81 копійка.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через районний суд протягом десяти діб з дня його проголошення, а особами, які брали участь у розгляді справи, але не були присутні під час проголошення - в той же строк з дня отримання копії рішення. У разі неподання апеляції рішення набирає законної сили.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: