Полонський районний суд Хмельницької області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

6 липня 2010 року

Полонський районний суд Хмельницької області

в складі головуючого судді - Горщар А.Г.

при секретарі Салюк Т.М.

з участю позивачки, її представника ОСОБА_1, представників відповідача ОСОБА_2, ОСОБА_3.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полонне

цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до приватного вищого навчального закладу «Хмельницький економічний університет» про встановлення факту виконання роботи за трудовим договором по сумісництву, про внесення запису в трудову книжку, про стягнення заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та моральної шкоди,-

встановив:

Позивачка звернулась до суду з позовом в якому просила встановити факт виконання нею роботи викладача за трудовим договором по сумісництву у Фінансово-економічному коледжу (далі Коледж) приватного вищого навчального закладу «Хмельницький економічний університет» (далі Університет), зобовязати відповідача внести записи про її трудову діяльність у трудову книжку, стягнути з Університету невиплачену для неї заробітну плату, середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні та моральну шкоду в сумі 1000 грн.

В обґрунтування позову ОСОБА_4 вказувала, що вона будучи студенткою Університету з відома його ректора, директора Коледжу та завідуючого кафедрою фінансів протягом семестрів 2008-2009 навчальних років у вільний від навчання час працювала на посаді викладача коледжу з предметів «Фінанси підприємств» та «податкова система». Її трудові відносини офіційно оформлені не були, заробітну плату для неї за викладацьку роботу не виплачували, а коли вона звернулась з цього приводу до ректора, для неї було відмовлено з тих підстав, що не мала права обіймати посаду викладача. Вважає дії керівництва Університету незаконними, оскільки відповідно до ч.4 ст.24 КЗпП України вона фактично була допущена до роботи викладача Коледжу, виконувала таку роботу, тому вважається працівником з яким було укладено трудовий договір.

В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала і просила їх задовольнити.

Представники відповідача позов не визнали, пояснили, що бувший завідувач кафедрою фінансів Університету ОСОБА_5 самовільно допустив ОСОБА_4 до проходження практики у формі участі у педагогічному процесі викладання дисциплін «Фінанси підприємств» та «Податкова система» на 3 курсі у Коледжі. Проходження такої практики було оформлено лише усним розпорядженням ОСОБА_5, чим він перевищив свої повноваження, так як не мав права вирішувати трудові відносини. Також зазначили, що позивачка на той час являлась студенткою 5 курсу Університету і не мала права бути викладачем коледжу.

Заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши письмові докази суд вважає позов не підлягає задоволенню.

Встановлено, що ОСОБА_4 являлась студенткою стаціонару Університету 5-го курсу. З 1.09.2008 року за усною згодою бувшого завідувача кафедрою фінансів Університету ОСОБА_5, без відома ректора університету, позивачка була допущена до викладання дисциплін «Фінанси підприємств» та «Податкова система» на 3 курсі у коледжі і протягом 2008-2009 навчального року проводила заняття, зокрема читала лекції, вела семінари, приймала участь у здачі студентами коледжу екзаменів.

Наведені обставини стверджуються поясненнями позивачки, даними розладів занять, залікових книжок студентів коледжу, екзаменаційних відомостей, показаннями допитаних судом свідків, висновком про результати службового розслідування від 12.11.2009 року, даними акту перевірки № 22-02-112/1559 від 24.12.2009 року територіальної Державної інспекції праці у Хмельницькій області, а також фактично не заперечуються представниками відповідача.

Вирішуючи питання про те, чи можливо кваліфікувати виконання роботи позивачки у Коледжі як укладення з нею трудового договору суд виходить із наступного.

Стаття 21 КЗпП України визначає, що трудовий договір є угода зокрема між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою.

Відповідно до Статуту Університету його власником є ОСОБА_6, котрий одночасно являється ректором Університету.

Згідно пункту 4.4 вказаного Статуту саме до повноважень ректора віднесено укладення трудових договорів (контрактів) з працівниками Університету.

Пункт 9.1 Положення про Коледж також визначає, що трудові відносини директора Коледжу, педагогічних та інших працівників з Університетом встановлюються трудовим договором (контрактом), який укладає ректор Університету з ними.

Частини 3 та 4 ст. 24 КЗпП України встановлюють, що укладення трудового договору оформляється наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу про зарахування працівника на роботу.

Трудовий договір вважається укладеним і тоді, коли наказ чи розпорядження не були видані, але працівника фактично було допущено до роботи.

Відповідно до положень п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» (зі послідуючими змінами та доповненнями) фактичний допуск до роботи працівника вважається укладенням трудового договору незалежно від того, чи було прийняття на роботу належним чином оформлене, якщо робота провадилась за розпорядженням чи з відома власника або уповноваженого ним органу.

В ході судового розгляду не здобуто обєктивних, переконливих доказів, що прийняття позивачки викладачем Коледжу було здійснено з відома чи за розпорядженням ректора Університету, який є єдиною посадовою особою наділеною повноваженнями на укладення трудових договорів з всіма працівниками Коледжу.

Також суд зазначає, що і директор Коледжу, якому було відомо про виконання позивачкою роботи викладача, оскільки саме він затверджував розклади занять, згідно зазначеного Положення про Коледж, не є уповноваженою особою , яка наділена правом укладати трудові договори з працівниками Коледжу.

Таким чином, суд не може розцінити роботу яку виконувала ОСОБА_4 протягом 2008-2009 навчального року у коледжі як наявність саме трудового договору, оскільки вона була допущена до цієї роботи лише за усним розпорядженням завідувача кафедрою фінансів, без відома власника Університету, а тому її позовні вимоги не ґрунтуються на нормах КЗпП України та не підлягають задоволенню.

Керуючись наведеним, ст.10, 70, ч.3 ст.209, ст. 212-215 ЦПК України суд ,-

вирішив:

В позові ОСОБА_4 відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Хмельницької області шляхом подачі до суду першої інстанції заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів з моменту його проголошення, та апеляційної скарги протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Головуючий____________