Справа № 2-53/10
РІШЕННЯ

Іменем України

"02" березня 2010 р. Підгаєцький районний суд

Тернопільської області

в складі головуючої судді Ігнатової Г.В.

при секретарі Лежигубській О.В.

з участю позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Підгайці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Підгаєцької районної державної нотаріальної контори про визначення додаткового строку для подачі заяви в нотаріальну контору для прийняття спадщини за заповітом,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася в суд з позовом до Підгаєцької районної державної нотаріальної контори про визначення додаткового строку для подачі заяви в нотаріальну контору для прийняття спадщини за заповітом, посилаючись на те, що 06 липня 2009р. помер її батько, ОСОБА_2. Після його смерті залишилось спадкове майно у вигляді житлового будинку з надвірними будівлями, що в с.Вербів по вул .Шевченка, 15, Підгаєцького району, земельна ділянка, грошові заощадження та майновий пай, яке заповів в користь позивача.

Позивачка пропустили встановлений строк для прийняття спадщини, що залишилась після смерті батька, через те, що проживає в інші й області. З цих підстав вчасно не звернулась до державної нотаріальної контори для вирішення питання прийняття спадщини по заповіту. Вважає, що строк подачі заяви про прийняття спадщини пропустила з поважних причин в звязку із чим просила визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини.

У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, просить їх задоволити. Відповідач державний нотаріус Підгаєцької районної державної нотаріальної контори в попереднє судове засідання не з'явився, в суд поступила заява в якій просить розглянути справу по наявних матеріалах без його участі.

За таких обставин суд відповідно до ст.169 ЦПК України вважає можливим розглянута справу в їх відсутності, оскільки у справі є достатньо доказів про права та взаємини сторін.

Суд заслухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи вважає, що позов підлягає до задоволення.

Встановлено, що на праві спільної сумісної власності, ОСОБА_2 належав житловий будинок з належними до нього спорудами, що в с.Першотравневе (нині с.Вербів) по вул.Шевченка, 15, про що свідчить свідоцтво на право особистої власності на жилий будинок, від 20 липня 1988 року видане на ім'я голови колгоспного двору ОСОБА_2.

В судовому засіданні встановлено, що 06 липня 2009 р. помер ОСОБА_2, про що в книзі реєстрації смертей зроблено актовий запис №14, що підтверджується свідоцтвом про смерть.

Після його смерті відкрилась спадщина за законом, у вигляді житлового будинку з надвірними будівлями в с. Вербів по вул. Шевченка,15: земельна ділянка, що розташована на території Вербівської сільської ради, про що свідчить державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯА № 193405, майновий пай, що підтверджено свідоцтвом про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства серія ТР- X111 №009270, а також грошові заощадження на рахунках №12585, №79 та № 915512911.

На все своє майно спадкодавець ОСОБА_2 при житті склав заповіти в користь ОСОБА_1 Дане підтверджується заповітом складеним 13 січня 2000 року, який ніким не оскаржувалися і не скасовані.

Відповідно до ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Виходячи з даної норми Закону позивачі мають право на спадкування за заповітом. Встановлено, після смерті ОСОБА_2, його діти, позивач у справі, протягом встановленого строку від моменту відкриття спадщини з заявою про її прийняття до нотаріальної контори не звернулася.

Згідно ч.3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

В своїх поясненнях позивач вказала, на те, що в установленому законом строк вона не змогла прийняти спадкове майно по заповіту, оскільки проживає за межами району та області та немала матеріальної змоги на поїздку в м.Підгайці, що ускладнило подання заяви до державної нотаріальної контори про прийняття спадщини та призвело до пропущення строку.

На думку суду, ці обставини є поважними, оскільки обмежили позивача в здійсненні дій щодо прийняття спадщини в належний шести місячний, отже цей строк нею пропущено з поважних причин.

Враховуючи, що згідно заповіту, позивачка має право на спадщину, яка відкрилась після смерті батька, суд вважає, що позов слід задоволити, визначити додатковий трьохмісячний строк для подачі заяви в нотаріальну контору для прийняття спадкового майна по заповіту батька ОСОБА_2.

На підставі наведеного, керуючись ст.1223,1272 ЦК України, ст.ст.10,60, 213,215,218 ЦПК України,-

ВИРІШИВ:

Визначити ОСОБА_1 додатковий строк три місяці для подання заяви до нотаріальної контори для прийняття спадкового майна по заповіту ОСОБА_2 з моменту набрання рішення законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження.

Заява про апеляційне оскарження рішення Підгаєцького районного суду подається в апеляційний суд Тернопільської області через Підгаєцький районний суд протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а апеляційна скарга протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження, або без попереднього подання такої заяви в строк встановлений для її подання.

Головуючий: ОСОБА_3