г Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 2-420/10
Номер провадження ...
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

03 лютого 2010 року, суддя Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1, розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом та просить постановити рішення, згідно з яким стягнути з відповідача на її користь матеріальну та моральну шкоду у сумі 35000,00 грн., що повязана з неповернення грошових коштів за договором позики від 29.12.2006 року, та судові витрати.

Зазначена позовна заява подана до суду з порушенням вимог п.п.5,6 ч. 2 ст. 119 ЦПК України, а саме:

-Викладені в позові обставини, згідно з якими відповідач «уникає зустрічі з позивачем, не бажає взагалі повертати заборгованість, незаконно відмовився від повернення коштів», а також те, що «відповідач має стабільних доход, за власною ініціативою не повернув гроші і навмисно спричинив позивачу моральну шкоду» не підтверджені відповідними доказами (направлення відповідачу письмової вимоги про повернення коштів рекомендованим листом, довідка про доходи відповідача тощо);

-Згідно п.3 Договору позики грошей в матеріалах позову, сторонами був визначений порядок погашення боргу, з обовязком щоденної сплати визначеної суми із встановленням щомісячної суми погашення боргу, проте позивач взагалі не зазначив, чи відбувались ці сплати, в якому розмірі і яка сума вже сплачена;

-В позові не зазначено, чи звертався позивач до нотаріуса щодо вчинення останнім виконавчого напису про безспірне стягнення суми боргу, що передбачено п.п.5,7 Договору позики грошей;

-Позивачем визначена грошова сума моральної шкоди в розмірі 5000,00 грн., проте позивач не вказав і не обґрунтував, з чого він виходить при визначенні розміру шкоди;

-При викладенні обставин, якими обґрунтовуються спричинення моральної шкоди позивачу, останній зазначив, що моральна шкода полягає в приниженні його честі і гідності, проте не зазначив, в чому це полягає в приниженні його честі і гідності, проте не зазначив, в чому це полягає. Крім того, у випадку, коли в позові йдеться про розгляд питань захисту честі та гідності і відшкодування моральної (немайнової) шкоди з ціною позову від 100 до 10000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, розмір державного мита визначений як 5 відсотків ціни позову (п.п. 3 п. «ж» ч. 1 ст. 3 Декрету Кабінету Міністрів України «Про державне мито» із змінами та доповненнями), у той час як позивачем сплачено 0,5 неоподаткованого мінімуму доходів громадян. В даному випадку позивачем не конкретизовані позовні вимоги стосовно моральної шкоди і питання про захист честі та гідності, що робить не можливим встановити розмір державного мита;

-Не підтверджені обставини, зазначені в позові звертання до банків та інших фінансових організацій, статус позивача як підприємця;

-Не зазначені підстави для звільнення від доказування вищевикладених обставин позову.

Провадження у справі за заявою, яку подано без додержання вимог, викладених у п.п.5,6 ч. 2 ст. 119 ЦПК України, не може бути відкрито, тому позовна заява підлягає залишенню без руху.

Керуючись ст.121 ч.1 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики, залишити без руху.

Позивачу в строк до 17.02.2010 року усунути вказані недоліки, інакше позовна заява буде вважатись неподаною і повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя