РІШЕННЯ

М'ЯМ УКРАЇНИ

2 червня 2010 року Волноваський районний суд Донецької

області в складі:

головуючого Ку зьмина О. В.

при секретарі Гой О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Волноваха цивільну справу за позивом ОСОБА_1 до Відкритого акціонерного товариства «Великоанадольський вогнетривкий комбінат» про поновлення на роботі та стягнення заборгованості по заробітній нлаті.

ВСТАНОВИВ:

06 березня 2010 року позивач звернулась де суду вказавши, шо з липня 2003 року працював у відповідача на посаді шихтовика цеху- піл час роботи вона отримала травму та згідно первинного висновку МСЕК віл визнано інвалідом третьої групи. Наказом від ! і .02.2010р. N 8 її звільнено з робота на поставі п. 2 ст. 40 КЗпГІ V країни. Вважає, що її звільнення здійснено з порушенням вимог ст.ст. 170,172 КЗпП України.. іповідач не прийняв усіх можливих заходів для її працевлаштування.

Просила поновити її на посаді шихтовик;- _. ВАВК а стягнути заробітну плазу за час вимушеного прогулу.

У судовому засіданні позивач підтри»і а. . заяї/ єн вн; вимоги.

Представник відповідача позов не визнав та пояснив, то дійсно позивач з червня 2003р. працювала шихтовиком цеху №2. Вважає, що звільнення позивача проведено законно, оскільки стан її здоров'я перешкоджає виконанню роботи шихтовика, про шо є медичний висновок, вона є інвалідом 3 групи. На день звільнення позивача і по теперішній час у них не має вільних посад, де б мала можливість позивач працювати. Звільнення позивача було проведено за погодженням з комітетом профспілки підприємства. Просив в позові відмовити

У судовому засіданні з пояснення сторін, матеріалів справи встановлено, що позивач па підставі наказу №188-п від 09.07.2003 р. працювала у відповідача на посаді шихтовика цеху №2.

Згідно наказу Лг°8 від 11.02.2010р. позивач звільнена з роботі на підставі п.2 ст. 40 КЗпП

України.

Відповідно до вимог ст. 40 п.2 КЗПП України - трудовий договір, укладений з працівником на невизначений термін, може бути розірвано власником у випадку виявленої невідповідності працівника займаній посаді, або виконуваній роботі, через стан здоров'я, що перешкоджає продовженню роботи.

Згідно висновку МСЕК від 1 серпня 2009 року позивача було визнано інвалідом третьої групи та надано висновок, що вона може виконувати роботу тільки без тяжких фізичних навантажень, поза рухаючих механізмів, не на висоті.

Відповідно до ч.З ст. 69 Основ законодавства України про охорону здоров'я Л® 2301 -XIі від 19.1 і. 1992 року висновки органів медико-соціальиої експертизи про умови і характер праці інвалідів с: обовязковими для власників та адміністрації підприємств, установ і організацій.

Оскільки адміністрації підприємства стало відомо про неможливість позивача продовжити роботу за даної спеціальністю, то вони не мали право продовжувати з нею трудовий договір, а повинні були перевести її на роботу згідно висновків МСЕК.

Однак, вакантних посад, з урахуванням трудових рекомендацій лікарів, або внаслідок професійної невідповідності на підприємстві не було, що підтверджується наданими суду звітом про наявність вакансій, та списком прийнятих працівників на підприємство, а гому суд вважає доведеним! та обгрунтованими доводи відповідача про те. шо ними, буя» прийняті усі необхідні заходи по переведеннк іика на іншу більш легку роботу ї йоі і і не погодується з доводами Позивача

Згідно п.21 Постанови Пленуму ВСУ „ Про практику розгляду судами трудових спорів" .4<р9 від 06,11,1992 року із змінами та доповненнями, суд може визнати правильним припинення трудового договору в тому разі, якщо встановить, що воно проведено на підставі фактичних даних, які підтверджують, що внаслідок стану здоровя, працівник не може належно виконувати покладенні на нього обов'язки чи їх виконання протипоказано за станом здоровя та неможливо перевести його на іншу роботу.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовна вимога І іозивача про поновлення на роботі задоволенню не підлягає, а отже не підлягають задоволенню і позовні вимоги про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, оскільки суд прийшов до висновку про наявність законних підстав для звільнення і відмовив Позивачеві у поновлені на роботі, а тому відповідно до ч,2 ст. 235 КЗпП України відсутні підстави для стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

На підставі ст. 40, 170, 172 КЗпП України, ч.З ст. 69 Основ законодавства України про охорону здоров'я № 2801-XII від 19.11.1992 року, п.21 Постанови Пленуму ВСУ „ Про практику розгляду судами трудових спорів № 9 від 06.11.1992 року із змінами та доповненнями, керуючись ст.Ю, 60, 212-214 ЦП К України, суд-

ВИР1ШИВ:

В задоволені позову ОСОБА_1 до Відкритого акціонерного товариства «Великоанадольський вогнетривкий комбінат» про поновлення на роботі та стягнення заборгованості по заробітній платі відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Донецької області через Волноваський районний суд шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом 10 днів з дня оголошення рішення й подання після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, або в порядку' ч.4 ст.295 ЦП К України.

Суддя