Справа № 2-2179/2010 р.
РІШЕННЯ

Іменем України

18 березня 2010 року Ленінський районний суд м.Миколаєва

у складі: головуючого - судді Богатирчук Г.А.

при секретареві Швець М.О.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Миколаєві цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту

належності правовстановлюючого документу, виділення часток у спільній сумісній власності та

визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за заповітом,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2010 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2,

мотивуючи свої вимоги тим, що за життя його мати ОСОБА_3 склала

розпорядження на випадок своєї смерті, згідно якого вона житловий будинок № 32 по вул.

Енгельса у м. Миколаєві заповіла своєму сину - ОСОБА_4 02.08.2004 року ОСОБА_3

померла, після її смерті відкрилася спадщина у вигляді зазначеного будинку. Однак, при

зверненні до нотконтори з заявою про прийняття спадщини, йому було відмовлено, в зв'язку з

тим, що ОСОБА_3, його батько, є пережившим чоловіком та фактично спадщину прийняв,

крім того у правовстановлюючому документі міститься помилка: прізвище набувача зазначено,

як «Пушкарева», тоді як у свідоцтві про смерть «Пушкарьова». Крім того, не можливо прочитати

назву вулиці у договорі купівлі-продажу будинку внаслідок пошкодження документу. А

посилаючись на зазначені обставини, позивач просив встановити факт належності договору

купівлі-продажу ОСОБА_3, виділити частки у спільній сумісній власності спільної

подружжя на будинок №32 по вул. Енгельса у м. Миколаєві по 1/2 частині за кожним, визнати

право власності за ОСОБА_4І на спадкове майно на 1/2 частину житлового будинку.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та уточнив, просив встановити

факт належності договору купівлі - продажу від 01.04.1971 року ОСОБА_3, що

померла 02.08.2004 року та визнати за позивачем - ОСОБА_1 право

власності на житловий будинок №32 по вул. Енгельса в м. Миколаєві, в порядку спадкування за

заповітом, після смерті ОСОБА_3

Відповідач в судове засідання зявився, не заперечував проти задоволення позову та

вказав, що не претендує на обовязкову частку спадкового майна, а тому не заперечує проти

того, щоб визнати за його сином - ОСОБА_1 право власності на житловий будинок №32

по вул. Енгельса, в м.Миколаєві, як розпорядилася його дружина у заповіті.

Від третьої особи - Другої державної нотаріальної контори надійшла заява з проханням

слухати справу у відсутність їх представника. Просили прийняти рішення на розсуд суду.

Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Відповідно до договору купівлі-продажу від 1.04.1971 року ОСОБА_5,

продала будинок №32 по вул. Енгельса, в м.Миколаєві Пушкаревій ОСОБА_6, тобто

прізвище набувача зазначено «Пушкарева».

Згідно свідоцтва про смерть (а/з 3915) від 12.08.2004 року, виданого на підставі паспорту

померлої, прізвище померлої вказано, як ОСОБА_3. Написання прізвище, як

«Пушкарьова» також підтверджується технічним паспортом на житловий будинок, де власником

зазначена ОСОБА_3

Із заповіту від 23.01.2004 року від імені померлої, засвідченого приватним нотаріусом

Жовтневого районного нотаріального округу Миколаївської області від 23.01.2004 року

вбачається, що прізвище померлої на українській мові записано, як «ОСОБА_3

Іаванівна», тобто через написання «ьо», а не «е», як вказано в договорі купівлі-продажу

житлового будинку.

На підставі викладеного, суд вважає можливим задовольнити вимогу та встановити факт

належності договору-купівлі продажу від 1.04.1971 року, ОСОБА_3, що

померла 02.08.2004 року.

Встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, оскільки дає

можливість оформити документи на спадщину.

На підставі договору купівлі-продажу від 01.04.1971р., за реєстраційним № 3-896

померлій належить будинок №32 по вул. Енгельса у м. Миколаєві, загальною площею 32 кв.м.,

рішенням виконкому Ленінського районної Ради народних депутатів від 20.10.1978 р. за № 406

надано дозвіл на оформлення самовільно збільшеної житлової площі будинку на 8,2 кв.м.,

житлова площа повинна була збільшитися до 40,2 кв.м., але на підставі довідкою МБТІ від

02.03.2010 року фактична житлова площа станом на останню інвентаризацію вказаного будинку

складає 39,5 кв.м.

23.01.2004року ОСОБА_3 склала розпорядження на випадок своєї смерті, згідно

якого вона заповідає своєму сину ОСОБА_1 будинок №32 по вул. Енгельса

у м. Миколаєві, що належить їй на праві приватної власності. Даний заповіт засвідчений

ОСОБА_7 - приватним нотаріусом Жовтневого районного нотаріального округу

Миколаївської області 23.01.2004 року за реєстраційним № 92.

02.08.2004року ОСОБА_3 померла (а/з №3915), після її смерті відкрилася

спадщина у вигляді будинку №32 по вул. Енгельса у м. Миколаєві.

Згідно довідки Другої нотаріальної контори від 11.02.2010 року, спадкова справа після

смерті ОСОБА_3 не заводилась.

Нотаріальною конторою позивачу відмовлено в оформленні права на спадщину за

заповітом (відмова у вчиненні нотаріальних дій від 17.12.2009 року).

Заповіт на момент розгляду справи не скасований та ніким не оскаржений.

У судовому засіданні ОСОБА_2 зазначив, що не претендує на обовязкову частину

спадкового майна, а тому не заперечує проти того, щоб визнати за його сином - ОСОБА_2

А.І. право власності на житловий будинок №32 по вул. Енгельса, в м.Миколаєві, у порядку

спадкування за заповітом.

Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги необхідно задовольнити в повному обсязі.

На підставі 256, 259 ЦПК України, 370,1216,1217,1218,1220,1241,1268 ЦК України та

керуючись ст.ст. 10, 34, 60, 62, 212-214 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт, що договір купілі - продажу від 1.04.1971 року, за реєстраційним № 3-

896- належить ОСОБА_3, померлій, 02.08.2004 року.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок

№32 по вул. Енгельса у м. Миколаєві, у порядку спадкування за заповітом, після смерті

ОСОБА_3, померлої, 02.08.2004 року.

Рішення може бути оскаржено в Апеляційний суд Миколаївської області через

Ленінський районний суд м.Миколаєва шляхом подачі в 10-ти денний строк з моменту

оголошення рішення апеляційної скарги чи шляхом подачі в 10-ти денний строк з моменту

постановлення рішення заяви про апеляційне оскарження та подачі, після цього, на протязі 20-ти

днів апеляційної скарги.

Суддя: Г.А. Богатирчук