Ленінський районний суд м.Дніпропетровська
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

7 вересня 2010 року Ленінський районний суд м. Дніпропетровська

у складі головуючої судді: Залімської Н.В.

при секретарі КарпенкоА.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Дніпропетровська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на частину домоволодіння в порядку спадкування; за законом, за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про визнання права власності на частину домоволодіння в порядку спадкування за законом, суд, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на частину домоволодіння в порядку спадкування за законом.

ОСОБА_2 звернулась до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_3 про встановлення факту родинних відносин, визнання права власності на частину домоволодіння в порядку спадкування за законом.

ОСОБА_3 звернувся до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про визнання права власності на частину домоволодіння в порядку спадкування за законом.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 07 вересня 2010 року цивільну справу за позовом в частині позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 0,А., ОСОБА_3 про встановлення факту родинних відносин, визнання права власності на частину домоволодіння в порядку спадкування за законом - залишено без розгляду.

ОСОБА_1 в обґрунтування позову зазначила, що її батькам, ОСОБА_4 та ОСОБА_5, належало на праві власності 31/200 частина домоволодіння, розташованого за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Флангова, № 13.

01.02.1992року померла її мати (на день смерті вона після реєстрації другого шлюбу змінила прізвище на ОСОБА_6). Після смерті матері спадкоємцями першої черги були: ОСОБА_2, мати спадкодавця, ОСОБА_1 та ОСОБА_7, дочки спадкодавця, які прийняли спадщину. За волею матері та згоди ОСОБА_7, вони фактично провели розділ будинку В-1, у якому жили батьки, вона зайняла кімнату матері, а ОСОБА_7 другу частину будинку, яку займав батько. Чоловік спадкодавця ОСОБА_5 не був спадкоємцем після смерті ОСОБА_4, оскільки був розлучений з нею з 07.09.1981 року. Тобто кожний зі спадкоємців успадкував по 31/600 частині спадкового домоволодіння.

ОСОБА_1 також зазначила, що 22.07.1996 року помер її батько ОСОБА_5 Після смерті батька спадкоємцями першої черги були: ОСОБА_1 та ОСОБА_7, діти спадкодавця, які прийняли спадщину. Тобто кожному зі спадкоємців стало належати по 155/1200 частин домоволодіння, розташованого за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Флангова, № 13. 13.10.2004 року померла ОСОБА_7. Після її смерті спадкоємцем став її неповнолітній син ОСОБА_8. В даний час в неї виникло питання по оформлення правовстановлюючих документів на спадкове майно, що і змусило її звертатись до суду. Просила суд визнати за нею право власності на 155/1200 частину домоволодіння, розташованого за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Флангова, № 13.

ОСОБА_3 в обґрунтування зустрічного позову зазначив, що його діду та бабі, ОСОБА_4 та ОСОБА_5, належало на праві власності 31/200 частина домоволодіння, розташованого за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Флангова, №13.

01.02.1992року померла його баба (на день смерті вона після реєстрації другого шлюбу змінила прізвище на ОСОБА_6). Після смерті матері спадкоємцями першої черги були: ОСОБА_2, мати спадкодавця, ОСОБА_1 та ОСОБА_7, дочки спадкодавця, які прийняли спадщину. За волею баби та згоди ОСОБА_7, вони фактично провели розділ будинку В-1, у якому жили батьки, ОСОБА_1 зайняла кімнату матері, а ОСОБА_7 другу частину будинку, яку займав дід. Чоловік спадкодавця ОСОБА_5 не був спадкоємцем після смерті ОСОБА_9, оскільки був розлучений з нею з 07.09.1981 року. Тобто кожний зі спадкоємців успадкував по 31/600 частині спадкового домоволодіння.

ОСОБА_3 також зазначив, що 22.07.1996 року помер його дід ОСОБА_5 Після смерті батька спадкоємцями першої черги були: ОСОБА_1 та ОСОБА_7, діти спадкодавця, які прийняли спадщину. Тобто кожному зі спадкоємців стало належати по 155/1200 частин домоволодіння, розташованого за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Флангова, № 13. 13.10.2004 року померла його мати ОСОБА_7. Після її смерті він став спадкоємцем як неповнолітній син, він прийняв спадщину. В даний час в нього виникло питання по оформлення правовстановлюючих документів на спадкове майно, що і змусило її звертатись до суду.

Просив суд визнати за ним право власності на 155/1200 частину домоволодіння, розташованого за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Флангова, № 13.

У судовому засіданні представник позивачів, позовні вимоги своїх Довірителів підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити.

Суд, заслухавши сторони, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, в задоволені позовних вимог ОСОБА_3 необхідно відмовити за наступних підстав.

Судом встановлено, що 26/100 частин домоволодіння зареєстровано за ОСОБА_10 на підставі рішення Ленінського районного народного суду від 05.11.1985 року.

31/100 частин домоволодіння зареєстровано за ОСОБА_11 на підставі мирової угоди від 20.10.1982 року та на підставі рішення Ленінського районного народного суду від 05.11.1985 року.

27/100 частин домоволодіння зареєстровано за ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності від 04.04.1973 року виданого виконавчим комітетом Ленінського районного відділу комунального господарства на підставі рішення виконкому Ленінської ради депутатів трудящих від 07.12.1972 року за № 573 параграф 1.

31/200 за ОСОБА_12.

31/200 за ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право власності від

04.01.1995року виданого виконавчим комітетом Ленінського районного відділу комунального господарства на підставі рішення виконкому Ленінської ради народних депутатів вір 12.07.1991 року за № 331/44.

Рішенням за № 331/44 від 12.07.1996 року Ленінської ради народних депутатів затверджено акт ідеальних часток між співвласниками домоволодіння по вул. Фланговій, 13:

за ОСОБА_10 - 26/100 частин.

за ОСОБА_11 - 31/100 частин.

за ОСОБА_2 - 12/100 частин.

за ОСОБА_12, ОСОБА_4 - 31/100 частин.

07.09.1981 року шлюб між ОСОБА_13 та ОСОБА_4 було припинено,

01.02.1992року ОСОБА_4 померла. З заявою про прийняття спадщини і після смерті ОСОБА_6А.(ОСОБА_14А.) ніхто не звертався.

22.07.1996року помер ОСОБА_5 З заявою про прийняття спадщини після смерті батька, ОСОБА_5 звернулася ОСОБА_1

13.10.2004 року померла ОСОБА_7 . З заявою про прийняття спаддщини після її смерті ніхто не звертався.

Правовідносини виникли на час дії Цивільного Кодексу У PCP в редакції 1963 року, тому вирішуючи вказаний спір суд керується саме діючим на той час законом.

Згідно ст. 529 Цивільного Кодексу України в редакції 1963 року, який діяв в момент виникнення правовідносин, при спадкуванні за законом спадкоємцями першої черги є у рівних частках діти, той з подружжя, який його пережив та батьки померлого.

Згідно ст. 548 Цивільного Кодексу України в редакції 1963 року, для придбання спадщини необхідно щоб спадкоємець прийняв спадщину.

Згідно ст. 549 Цивільного Кодексу України в редакції 1963 року, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління а?о володіння спадковим майном.

Інші спадкоємці ОСОБА_7 ОСОБА_3 спадщину не прийняли ні фактично, ні юридично, тому, що у спірному домоволодінні не проживали, до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не звертались. Других спадкоємців судом не і становлено.

Таким чином, суд приходить до висновку, що прийняла спадщину у вигляді 31/200 частини домоволодіння , розташованого за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Флангова, № 13, які належали на праві особистої власності ОСОБА_5 , померлому 22.07.1996 року - ОСОБА_1.

У відповідності до ст.. 10 ЦПК України позивачі повинні були довести за допомогою належних та допустимих доказів , з урахуванням положень ст.. 57-59 Цьогож Кодексу, зазначені ними обставини. Проте будь-які докази які б підтверджували в установленому законному порядку про фактичне прийняття спадщини суду не [надані.

Керуючись ст.ст. 529, 548, 549 Цивільного Кодексу України в редакції 1963 року, ст. ст. 10, 60, 212, 213-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 31/200 частину домоволодіння, розташованого за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Флангова, № 13 в порядку спадкування за законом після смерті батька, ОСОБА_13, померлого

22.07.1996року.

В іншій частині позову - відмовити.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_15 про визнання права власності на 155/1200 частин домоволодіння, розташованого за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Флангова, № 13 в порядку спадкування за законом після смерті матері, ОСОБА_16, померлої 03.10.2004 року - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційний суд Дніпропетровської області через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі апеляційної скарги Протягом десяти днів.

Суддя: Н.В. Залімська