Справа № 2-435/10
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 квітня 2010 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Неганова Н. В. ,

при секретарі - Федоренко О. В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми за договором позики,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом, який в процесі розгляду справи уточнював, посилаючись на те, що 13 липня 2005 року він позичив ОСОБА_2 та ОСОБА_3 7499250 гривень, що в еквіваленті становило 1485000 доларів США. Одержання вказаної суми підтверджується договором позики від 13.07.2005 року, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Корсак А.Ю Згідно з договором позики позичальники взяли на себе обов»язок солідарно проводити погашення позиченої суми відповідно до графіку. За вказаним графіком ОСОБА_2 та ОСОБА_3 повинні були частинами повертати суму боргу, але допустили прострочення. За договором позики ОСОБА_2 та ОСОБА_3 юбов»язані за прострочення платежу сплачувати штраф. Солідарні боржники залишаються зобов»язаними доти, доки їх обов»язок не буде виконаний в повному обсязі. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 помер. Сума боргу, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача становить 11438891,96 гривень, а саме: 7499250 гривень - сума основного боргу, 3749625 гривень - сума штрафу, 188299.96 гривень - три відсотки річних за час прострочення, 1717 гривень - судові витрати. Позивач просить стягнути з відповідача на його користь суму боргу та судові витрати.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги в редакції від 23.02.2010 року, просив позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, посилаючись на те, що ОСОБА_3 звернувся до ОСОБА_2 з проханням підшукати йому кредитора, здатного дати йому в борг 1 мільйон доларів США. Тому ОСОБА_2 познайомив ОСОБА_3 з позивачем. При укладанні договору позики юрист позивача порадив йому, щоб в договорі було вказано і прізвище ОСОБА_2 як позичальника, хоча всім сторонам угоди було зрозуміло, що ОСОБА_3 бере гроші на свої потреби, і саме він буде їх повертати. Крім того, в договорі вказана сума займу 1485000 доларів СІЛА, а фактично позивачем передано було сім»ї ОСОБА_3 990000 доларів США. Яким чином ОСОБА_3 розпорядився коштами ОСОБА_2 невідомо. Оскільки ОСОБА_2 кошти у позивача в борг не брав представник відповідача просив відмовити в задоволенні позовних вимог.

Суд, вислухавши представників сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, шо позов підлягає задоволенню частково, за таких підстав.

Як встановлено в судовому засіданні, 13 липня 2005 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 і ОСОБА_3 укладено договір позики, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Корсак А.Ю. і зареєстрований в реєстрі за № 2229 (том 1 а с. 6).

Відповідно до п. 1 договору ОСОБА_2 та ОСОБА_3 взяли у борг гроші у сумі 7499250 гривень, що в еквіваленті складає 1485000 доларів США, у ОСОБА_5 на строк до 13 липня 2006 року.

Згідно з п. 2 договору ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зобов»язалися повернути суму грошей в гривнях, що буде еквівалентна 1485000 доларів США за курсом НБУ на день повернення вказаної суми або її частини.

Сторони домовились про погашення позиченої суми, вказаної в договорі, частинами відповідно до графіку (п. З договору), а також, що ОСОБА_2 і ОСОБА_3 несуть солідарну відповідальність за цим договором ( п. 6 договору).

Перший платіж повинен був бути проведений не пізніше 03 серпня 2005 року в сумі 42000 доларів США за курсом НБУ на день повернення, а наступний платіж - не пізніше 03 вересня 2005 року в сумі 42000 доларів США за курсом НБУ на день повернення. Однак, у зазначені строки ці кошти позивачеві повернуті не були.

Відповідно до довідки відділу реєстрації смерті у м. Києві за № 1828/01-18-2 від 14.12.2005 року (том 1 а. с. 36) у відділі реєстрації смерті у м. Києві було проведено реєстрацію смерті ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, про що складено запис акту № 18562 від 13.10.2005 року; дата смерті - 12.10.2005 року.

Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Представник ОСОБА_5 в судовому засіданні стверджував, що, оскільки відповідачем та солідарним боржником ОСОБА_3 у встановлені договором позики терміни т.т. 03.08.2005 року і 03.09.2005 року чергові платежі сплачені не були, ОСОБА_5 змушений був у вересні 2005 року звернутися до суду з позовом про стягнення всієї суми боргу і штрафних санкцій, що передбачено чинним законодавством.

Представник відповідача в судовому засіданні стверджував, що у серпні та вересні 2005 року чергові проплати за договором були здійснені ОСОБА_3

Між тим, ці твердження представника відповідача категорично заперечуються представником позивача. Крім того, представником відповідача не надано жодних доказів на підтвердження факту погашення заборгованості за договором позики у серпні та вересні 2005 року.

Отже, оскільки відповідачем не надано суду доказів на підтвердження погашення заборгованості за договором позики, суд вважає доведеним той факт, що грошові кошти за цим договором відповідачем ОСОБА_5 повернуті не були навіть частково.

Також представник відповідача не довів в судовому засіданні ту обставину, що грошові кошти за вищевказаним договором отримав тільки ОСОБА_3 , а ОСОБА_2 лише підписав договір на вимогу позивача. Будь-яких доказів на підтвердження цих доводів представник відповідача суду не надав.

Доводи представника відповідача про те, що відповідач має бути звільнений від відповідальності за порушення зобов»язання на підставі ст 617 ЦК України, суд не може прийняти до уваги, оскільки смерть солідарного боржника не може вважатися випадком або непереборною силою, внаслідок яких сталося порушення зобов»язання.

Отже, оскільки боржником сума боргу не повернута, вона підлягає стягненню з нього за рішенням суду в сумі, яку просить стягнути позивач.

Відповідно до п. 4 договору позики за несвоєчасне повернення взятої у борг суми або її частини та прострочення відповідної сплати більше п»яти календарних днів. ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зобов»язались сплатити штраф в розмірі 5% від загальної суми позики, за кожний випадок прострочки.

Згідно зі ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов»язання.

Вимоги позивача в частині стягнення з відповідача на його користь штрафу в сумі 3749625 гривень за період з 03 вересня 2005 року по 03 червня 2006 року, на думку суду, підлягають задоволенню частково, а саме за прострочення проплати 03.09.2005 року за графіком, оскільки у вересні 2005 року позивач вже звернувся до суду з даним позовом за захистом порушеного права.

Тому, сума штрафу, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, становить 374962 гривні 50 копійок.

Що стосується позовних вимог про стягнення з відповідача трьох відсотків річних відповідно до ст. 625 ЦК України за період з 03 вересня 2005 року по 26 червня 2006 року, то вони задоволенню не підлягають, оскільки не грунтуються н;і чинному законодавстві т.т. ст. 1050 ч. 2 ЦК України.

"Гаким чином, загальна сума, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача становить 7874212 гривень 50 копійок.

Отже, позов в судовому засіданні доведений частково, а тому підлягає задоволенню частково.

Стягненню з відповідача на користь позивача підлягає також судовий збір в сумі 1700 гривень.

На підставі наведеного, ст. ст. 549, 1046, 1049 ЦК України, керуючись ст. ст. 10, 88, 213. 214. 215, 218 ЦПК України,

суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 заборгованість в загальній сумі 7874212 гривень 50 копійок, судовий збір в сумі 1700 гривень, а всього стягнути 7875912 гривень 50 копійок (сім мільйонів вісімсот сімдесят п»ять тисяч дев»ятсот дванадцять гривень п»ятдесят копійок).

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва. Заяву про апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом 10 днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя Н. В. Неганова