Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області
Справа № 2-1431/10
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.10.2010 року Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області в складі:

головуючого - судді Горбенко С.А.

при секретарі Артюх Т. Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Первомайську справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, 3-тя особа: ПЕРВОМАЙСЬКЕ МБТІ МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ, про визнання недійсним договору дарування; та позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання договору дарування жилого будинку недійсним, -

В С Т А Н О В И В:

14.06.2010 р. ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, 3-тя особа: Первомайське МБТІ Миколаївської області, про визнання недійсним договору дарування житлового будинку № 7 з господарськими будівлями та спорудами та земельною ділянкою, який був укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 і ОСОБА_4, зареєстрованого в реєстрі за № 5731, мотивуючи свої вимоги тим, що вищевказаний будинок належить їй на праві власності на підставі договору дарування від 23.12.2003 р., укладеного між ОСОБА_2 та нею, ОСОБА_1, і зареєстрованого в реєстрі за № 8795.

23.06.2010 р. ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про визнання недійсним договору дарування житлового будинку № 7 з господарськими будівлями та спорудами, розташованого по вул. Гашека в м. Первомайську Миколаївської області на земельній ділянці, площею 620 кв.м., від 23.12.2003 р., укладеного між ОСОБА_5 та ОСОБА_1, зареєстрованого в реєстрі № 8795, мотивуючи свої вимоги тим, що його під час підписання договору було введено в оману і вважав, що підписує заповіт.

30.06.2010 р. вищевказані позови були обєднані в одне провадження.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 свій позов підтримала в повному обсязі, а в задоволенні позову ОСОБА_2 просить відмовити та пояснила, що спірний будинок 03.06.2002 р. купувала її мати ОСОБА_6, однак договір був оформлений як дарування на її вітчима ОСОБА_2, тому що мати перебувала в той час на квартирному обліку. 23.12.2003 р. ОСОБА_2 подарував вищевказаний будинок їй, умови та наслідки договору йому були розяснені нотаріусом ОСОБА_7 В МБТІ будинок зареєстрований не був. Стверджує, що за період з 2002 р. по 2010 р. вона разом з батьками вищевказаний будинок упорядковували, провели газ, воду, каналізацію, робили прибудови, замінювали вікна, двері.

В 2010 р. дізналась про те, що будинок, який належить їй, ОСОБА_2 подарував своїм синам. Тому просить визнати вказаний договір дарування недійсним.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 позов не визнав, а свій позов підтримав у повному обсязі та пояснив, що будинок № 7 по вул. Гашека в м. Первомайську він придбав на свої кошти, а 04.11.2008 р. подарував своїм синам. Онучці ОСОБА_1 він в 2003 р. будинок не дарував і заповіт на її імя не складав. В той же час підтвердив, що підпис на договорі його. Також підтвердив, що за період з 2002 р. по 2010 р. ОСОБА_6 та ОСОБА_1 покращували стан домоволодіння, провели газ, воду, каналізацію, замінили вікна, двері, але за його кошти.

Відповідач ОСОБА_3 позов не визнав та пояснив, що ОСОБА_2 в 2002 р. придбав будинок № 7, розташований по вул. Гашека в м. Первомайську.

Підтвердив, що до 2010 р. ОСОБА_6 та ОСОБА_1 проводили ремонт в будинку. Були проведені газ, вода, каналізація, замінені вікна, двері та інше. Були зроблені самовільні забудови, але за гроші ОСОБА_2

В 2007 р., коли стосунки ОСОБА_2 з донькою та онукою погіршилися, останній зробив заповіт на його імя та імя брата, але поскільки у них були сумніви щодо батька, який вже неодноразово робив заповіти, вони настояли, щоб він їм подарував свій будинок. Підтвердив, що ОСОБА_1 та ОСОБА_6 продовжували покращувати (упорядковувати) будинок і після того, як батько подарував йому та брату вказаний будинок. Про укладення цього договору ОСОБА_6 та ОСОБА_1 не повідомляли.

Стверджує, що ОСОБА_2 в 2003 р. не дарував свого будинку онучці ОСОБА_1 і заповіту також на її імя не складав.

Відповідач ОСОБА_4 позов не визнав. Вважає, що договір зроблений обманним шляхом та підтвердив викладене відповідачем ОСОБА_2

Представник третьої особи не заперечував проти задоволення позову ОСОБА_1

Суд, вислухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного.

В судовому засіданні встановлено, що 03.06.2002 р. ОСОБА_8 подарувала будинок № 7 по вул. Гашека в м. Первомайську Миколаївської області, який розташований на земельній ділянці площею 620 кв.м., ОСОБА_2 (а.с. ). В той же день 03.06.2002 р. ОСОБА_2 заповідає вказаний будинок своїй доньці ОСОБА_6 (а.с. ), а 23.12.2003 р. вказаний будинок ОСОБА_2 подарував своїй онучці ОСОБА_1 Вказаний договір був посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_7 та зареєстрований в реєстрі за № 8795 (а.с. ). Але право власності не було зареєстровано в МБТІ. Даний факт в судовому засіданні підтвердив свідок ОСОБА_6

Дії ОСОБА_1 та її батьків ОСОБА_6 після укладення договору дарування: упорядкування та покращення домоволодіння, проведення газу, води, каналізації, заміна полу, вікон, дверей, прибудов самовільних та інше, свідчать також про те, що договір дарування був укладений. Цей факт підтвердив свідок ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11

Ствердження відповідача ОСОБА_2 про те, що він не дарував спірний будинок своїй онучці ОСОБА_1, а також не складав на її імя заповіт, необґрунтоване, поскільки він сам підтвердив, що підпис на договорі дарування його.

Ніяких доказів тому, що він не укладав вищевказаного договору, позивач суду не надав.

Крім того, свідок ОСОБА_9 пояснила суду, що зі слів самого ОСОБА_2 їй відомо, що він подарував будинок № 7 по вул. Гашека в м. Первомайську Карі М.М.

Аналогічні пояснення суду дала свідок ОСОБА_12, підтвердивши, що дід ОСОБА_2 їй казав, що подарував будинок ОСОБА_1.

Свідок ОСОБА_13 також підтвердила в суді, що зі слів ОСОБА_6 знає, що вона купувала будинок № 7 по вул. Гашека в м. Первомайську для себе, але оформляє на батька ОСОБА_2 тому, що стоїть на квартирному обліку. Через пару років від ОСОБА_6 дізналася, що ОСОБА_2 подарував цей будинок онучці ОСОБА_1.

Згідно довідки (а.с. )ОСОБА_6 дійсно перебувала на квартирному обліку в 2002 р. в Котовській дистанції колії. В сукупності з пояснень свідків ОСОБА_13, ОСОБА_9, ОСОБА_12 та з пояснень свідка ОСОБА_14 слідує, що після продажу хати у 2008 р. в с. Мигія за 2 тисячі доларів, ОСОБА_15 та ОСОБА_2 радилися з нею, як поділити гроші між дітьми та вирішили віддати гроші ОСОБА_6, а хлопцям ОСОБА_3 та ОСОБА_4 дати гроші від паю на землю. Також підтвердили, що ОСОБА_6 в будинку № 7 по вул. Гашека робила ремонт і батьки допомагали їй грошима.

Свідок ОСОБА_16 пояснила, що нотаріус ОСОБА_7 завжди розяснював сторонам наслідки укладення угод.

Викладене свідчить про те, що дійсно 23.12.2003 р. ОСОБА_2 подарував своїй онучці ОСОБА_1 будинок № 7 по вул. Гашека в м. Первомайську, який був укладений в м. Первомайську Миколаївської області і зареєстрований нині покійним приватним нотаріусом ОСОБА_7 в реєстрі за № 8795.

Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Однак позивач ОСОБА_2 не надав суду доказів тому, що укладений ним договір дарування ОСОБА_1 спірного домоволодіння не відповідало його внутрішній волі. Крім того, це суперечить його ствердженням в судовому засіданні про те, що він взагалі ніяких угод, ні дарування, ні заповіту, ні інших, на користь ОСОБА_1 не укладав. Дати пояснень, яким чином його підпис зявився на договорі, ОСОБА_2 суду пояснити не міг.

Відповідно до ст. 228 ЦК України правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним. Правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним.

Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

А тому, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню, а в позові ОСОБА_2 слід відмовити.

Крім того, на підставі ст. 88 ч. 1 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалене рішення, суд присуджує з другої сторони документально підтверджені судові витрати, тому суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в долевому порядку на користь ОСОБА_1 судовий збір, в розмірі 51 грн. 00 коп., та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, у розмірі 120 грн.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 214, 215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати недійсним договір дарування житлового будинку № 7 з господарчими будівлями та спорудами, що знаходиться в м. Первомайську Миколаївської області по пров. Гашека на земельній ділянці площею 620 кв.м., укладений 04.11.2008 р. між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 і ОСОБА_4 та посвідчений приватним нотаріусом Первомайського міського нотаріального округу Миколаївської області ОСОБА_17 за реєстровим номером 10381.

В задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання недійсним договору дарування житлового будинку за адресою: пров. Гашека, 7, м. Первомайськ Миколаївської області, від 23.12.2003 р. відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 в долевому порядку витрати по сплаті судового збору в розмірі 326 (триста двадцять шість) грн. 26 коп., з кожного по 108 (сто вісім) грн. 75 коп., та витрати по сплаті інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи в розмірі 120 (сто двадцять) грн., з кожного по 40 (сорок) грн.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Миколаївської області через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

С У Д Д Я :