Апеляційний суд Вінницької області
2 листопада 2010 року
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Вінницької
Головуючого Вавшка В.С.,
суддів: Іващука В.А., Колоса С.С.,
при секретарі Андреєвій О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Вінницького міжрайонного природоохоронного прокурора в інтересах держави в особі Державного комітету рибного господарства України, Головного управління охорони, використання і відтворення водних ресурсів та регулювання рибальства у Вінницькій області до ОСОБА_1 про стягнення матеріальних збитків,
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Липовецького районного суду Вінницької області від 20 вересня 2010 року,
У червні 2010 року Вінницький міжрайонний природоохоронний прокурор в інтересах держави в особі Державного комітету рибного господарства України, Головного управління охорони, використання і відтворення водних живих ресурсів та регулювання рибальства у Вінницькій області звернувся до суду із вказаним позовом, мотивуючи вимоги тим, що ОСОБА_1 здійснювала вилов риби забороненим знаряддям лову у водоймі с. Вахнівка, Липовецького району Вінницької області. Внаслідок здійснення незаконного вилову риби ОСОБА_1 вилучила із природного середовища рибу породи: толстолоб - 3 шт.; короп - 55 шт.; карась - 1 шт.; окунь 1 шт., чим заподіяла рибним запасам збиток в розмірі 1 645, 70 гривень, який проведено відповідно до такс затверджених Постановою КМУ від 19 січня 1998 року за №32
Посилаючись на зазначені обставини, просив стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 1645 грн. 70 коп. заподіяних збитків.
Рішенням Липовецького районного суду Вінницької області від 20 вересня 2010 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 1645 грн. 70 коп. заподіяних збитків: Банк одержувач УДК у Вінницькій області, МФО 802015, р/р 0274, , одержувач місцевий бюджет Липовецької міської ради Липовецького району Вінницької області 240621.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 51 грн.

У апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову, посилаючись на порушення норм матеріального права та невідповідність висновків суду встановленим обставинам. Державний комітет рибного господарства України, Головного управління охорони, використання і відтворення водних ресурсів та регулювання рибальства у Вінницькій області подав заперечення на апеляційну скаргу, у якому просив залишити рішення суду без змін, а скаргу без задоволення.

Перевіривши законність і обгрунтованість рішення у межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення № 000469 від 1 квітня 2008 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.85 КУпАП, в звязку із тим, що 1 квітня 2008 року о 20 годині вона здійснювала вилов риби на водоймі с. Вахнівка, Липовецького району, Вінницької області забороненим знаряддям лову - сіткою під час нерестового періоду. При цьому зловила риби породи: толстолоб - 3 шт.; короп - 55 шт.; карась - 1 шт.; окунь - 1 шт., чим заподіяла рибним запасам збиток в розмірі 1 645, 70 гривень, який проведено відповідно до такс затверджених Постановою КМУ від 19 січня 1998 року за № 32. Своїми діями ОСОБА_1 порушила п.3.15 Правил любительського і спортивного рибальства, затверджених наказом Державного комітету рибного господарства України від 15 лютого 1992 року за № 19.

Постановою Липовецького районного суду Вінницької області від 29 травня 2008 року на ОСОБА_1 за вчинення даного правопорушення накладено адміністративне стягнення у виді штрафу з конфіскацією знаряддя вчинення адміністративного правопорушення.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції вважав, що ОСОБА_1 порушила законодавство про охорону навколишнього середовища, завдала шкоди рибному господарству, а тому повинна відшкодувати її згідно ст. 1166 ЦК України.

Однак з таким висновком суду не можна погодитись з наступних підстав.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обгрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Так, Відповідно до ст. 38 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" використання природних ресурсів в Україні здійснюється в порядку загального і спеціального використання природних ресурсів.

Відповідно до ст. 25 Закону України «Про тваринний світ» рибальством вважається добування риби та водних безхребетних.

На території України відповідно до . законодавства може здійснюватися промислове, любительське та спортивне рибальство.

Правила рибальства, об'єкти рибальства, порядок надання у користування рибогосподарських водних об'єктів, а також вимоги щодо ведення рибного господарства визначаються у порядку, встановленому цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Статтею 26 Закону України «Про тваринний світ» передбачено, що підприємствам, установам, організаціям і громадянам у порядку спеціального використання об'єктів тваринного світу надається право ведення промислового рибальства, включаючи промисел водних безхребетних на промислових ділянках рибогосподарських водних об'єктів та континентальному шельфі України.

Підприємства, установи, організації і громадяни, яким надано в користування рибогосподарські водні об'єкти (їх частини), для ведення промислового рибальства, включаючи промисел водних безхребетних, зобов'язані дотримуватися вимог, передбачених статтею 34 цього Закону, а також здійснювати інші заходи, що забезпечують поліпшення екологічного стану водних об'єктів і умов відтворення рибних запасів, та утримувати в належному санітарному стані прибережні захисні смуги в місцях здійснення промислового рибальства.

Стаття 27 зазначеного Закону визначає поняття любительського і спортивного рибальства. Відповідно до даної норми у порядку загального використання об'єктів тваринного світу громадянам, у випадках, передбачених законодавством, дозволяється безоплатне любительське і спортивне рибальство для особистого споживання (без права реалізації) у визначених відповідно до законодавства водних об'єктах загального користування у межах встановлених законодавством обсягів безоплатного вилову і за умови додержання встановлених правил рибальства і водокористування.

Колегією суддів встановлено, що подія, яка мала місце 01.05.2008 року відбувалася на водному обєкті (став), розташованому в с.Вахнівка Липовецького району, орендарем якого є громадянин ОСОБА_2

Відповідно до договору оренди від 16.01.2006 року, укладеного між Липовецькою районною державною адміністрацією та громадянином ОСОБА_2, останньому для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на платних та строкових умовах був переданий в оренду став загальною площею 70,79 га.

За цих умов, вказаний водний обєкт був наданий в порядку спеціального використання для здійснення промислового рибальства, а тому на нього не поширюються дія Правил любительського та спортивного любительського рибальства, затверджених наказом Державного комітету рибного господарства України 15 лютого 1999 р. N 19. Однак суд першої інстанції на цю обставину не звернув уваги.

Колегією встановлено, що ОСОБА_2 являється власником водних живих ресурсів, оскільки за власний кошт та у встановленому порядку здійснював зариблення водного обєкта.

Колегія суддів вважає, що виниклі між сторонами правовідносини регулюються Правилами промислового рибальства в рибогосподарських водних об'єктах України (надалі - Правила), затверджених наказом Державного комітету рибного господарства України від 18 березня 1999 року N 33, які визначають порядок здійснення та регулювання промислового рибальства (крім любительського та спортивного рибальства в рибогосподарських водних об'єктах загального користування), який є обов'язковим для підприємств, установ, організацій (незалежно від форм власності), громадян України та осіб без громадянства (надалі - користувачі), які здійснюють промислове рибальство, а також для уповноважених органів, які забезпечують охорону, відтворення та збереження середовища існування водних живих ресурсів у рибогосподарських водних об'єктах України.

Відповідно до п.п. 7.1 - 7.5 цих Правил користувач водних живих ресурсів має право здійснювати в установленому порядку спеціальне використання водних живих ресурсів; право власності на добуті в установленому порядку водні живі ресурси та доходи від реалізації їх; право на компенсацію збитків, завданих їм порушеннями природоохоронного законодавства; оскаржувати в установленому порядку рішення державних органів і посадових осіб, що порушують їх права на використання водних живих ресурсів; брати участь у вирішенні питань охорони водних живих ресурсів тощо.

Колегією встановлено, що відповідачка ОСОБА_1 на добровільних засадах є помічником ОСОБА_2 і за дорученням останнього надає йому різноманітну допомогу у вирощуванні та охороні водних живих ресурсів. Вказана обставина у повній мірі доведена письмовими доказами та показами свідка ОСОБА_2, який зазначив, що будь-якої шкоди рибному господарству відповідачка не завдавала, оскільки виконувала його доручення по вилученню незаконно встановлених невідомими особами заборонених знарядь вилову риби (сіток). Також свідок зазначив, що шкода не була завдана також з тієї причини, що вся риба, яка знаходилась в сітках була повернута до ставу.

За цих обставин та з урахуванням наданих сторонами доказів колегія суддів вважає, що ОСОБА_1 своїми діями не завдавала шкоди як рибному господарству ОСОБА_2, так і навколишньому природному середовищу.

Тому рішення відповідно до положень ч.І ст.309 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись Правилами промислового рибальства в рибогосподарських водних об'єктах України, Законом України "Про охорону навколишнього природного середовища", Законом України «Про тваринний світ», ст. 1066 ЦК України і ст.ст. 10, 60, 307, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів,

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Липовецького районного суду Вінницької області від 20 вересня 2010 року скасувати, ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову Вінницького міжрайонного природоохоронного прокурора в інтересах держави в особі Державного комітету рибного господарства України, Головного управління охорони, використання і відтворення водних ресурсів та регулювання рибальства у Вінницькій області до ОСОБА_1 про стягнення матеріальних збитків - відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено на протязі двадцяти днів у касаційному порядку до Верховного Суду України.

Головуючий суддя : (підпис)

Судді:(підписи)

З оригіналом вірно: