Миронівський районний суд Київської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2-960

6 грудня 2010 року м. Миронівка

Миронівський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді Капшук Л.О.

при секретарі Скринській І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Миронівського району Київської області про визнання в порядку спадкування права власності на жилий будинок,

УСТАНОВИВ:

позивач звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи заявлені вимоги тим, що 19 травня 1997 року померла його сестра ОСОБА_3. Після її смерті залишилась спадщина у виді жилого будинку, розташованого в селі Зеленьки Миронівського району Київської області по вулиці Лугова, 10. Він, являючись спадкоємцем померлої за законом, спадщину фактично прийняв. Оформити спадщину та отримати свідоцтво про право на спадщину на жилий будинок не має змоги, оскільки померла не мала правовстановлюючого документу на нього. Просив визнати за ним в порядку спадкування право власності на жилий будинок під номером 10 по вулиці Лугова села Зеленьки Миронівського району Київської області.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та в поясненнях послався на обставини, викладені в поданій до суду заяві.

Представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради Миронівського району Київської області в судове засідання не з»явився. В надісланій до суду заяві сільський голова просить слухати справу у відсутності представника сільської ради, проти задоволення позову не заперечує.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши надані ним документи і матеріали, всебічно та повно з»ясувавши обставини, на яких грунтуються позовні вимоги, об»єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Однією з таких підстав є спадкування майна, в тому числі за законом відповідно до статті 1217 ЦПК України.

У відповідності до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов»язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Дo складу спадщини, відповідно до статті 1218 ЦК України, входять усі права та обов»язки. що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з частиною 1 статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов»заний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Дане зобов»язання встановлено законодавством у зв»язку з тим, що право власності на спадкове нерухоме майно виникає у спадкоємця тільки з моменту державної реєсстрації цього майна.

В судовому засіданні встановлено, що 19 червня 1997 року померла ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-БК№ 054085, виданим 20 червня 1997 року ОСОБА_2 сільською радою Миронівського району Київської області.

Позивач є спадкоємцем померлої ОСОБА_3 за законом, оскільки являється її братом. Вказана обставина підтверджується свідоцтвом про народження позивача серії ЯЕ № 003388, виданим 17.12.1952 року Старченківським ЗАГС Київської області, свідоцтвом про народження померлої серії У1-БК № 393235, виданим повторно 11.-7.1989 року Миронівським райвідділом ЗАГСу Київської області, копією актового запису про шлюб померлої та ОСОБА_4 від 12.01.1955 року.

На час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_3 діяли норми Цивільного Кодексу України в редакції 1963 року, відповідно до ст. 549 якого визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Встановлено, що позивач ОСОБА_1 у встановлений шестимісячний строк не звертався до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті сестри, спадщину прийняв фактично, оскільки доглядав за спадковим будинком, утримував його, володів ним. Даний факт підтверджується довідкою № 1622, виданою 23.11.2010 року ОСОБА_2 сільською радою Миронівського району Київської області.

Спадкова справа після смерті ОСОБА_3 була заведена за заявою представника позивача ОСОБА_5, поданою 14 квітня 2005 року, що підтверджується матеріалами спадкової справи.

Будинок, з приводу якого заявлено позов, та право на який в порядку спадкування набув позивач, не відноситься до категорії самовільно збудованих, виходячи з наступного.

Господарсько-побутові будівлі та споруди у домоволодіннях, які належать громадянам, що збудовані до ухвалення Указу Президії Верховної Ради УССР від 22.01.1979 року «Про боротьбу з самовільним будівництвом господарсько-побутових будівль» і при їх технічній інвентаризації не відображені в матеріалах інвентаризації як самовільні не відносяться до категорії самовільних.

Відповідно до роз»яснень, викладених у п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.1991 року № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради.

Встановлено, що будинок під номером 10, розташований по вулиці Лугова села Зеленьки Миронівського району Київської області, був побудований у 1968 році та розташований на земельній ділянці, призначеній для будівництва та обслуговування жилого будинку та господарських споруд. Будинок має затверджений КП КОР Білоцерківським МБТІ технічний паспорт, в якому не відображено, що будинок відноситься до категорії самовільних, зареєстрований в погосподарській книзі.

Відповідно до запису негосподарського обліку (форми № 4, затвердженої наказом Державного комітету статистики України №95 від 18.04.2005 року, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 11.05.2005 року за № 487/10767) будинок був занесений у негосподарську книгу ОСОБА_2 сільської ради. Вказане підтверджується довідкою № 1551, виданою 01.11.2010 року ОСОБА_2 сільською радою Миронівського району Київської області.

Запис померлої ОСОБА_3 в книгах погосподарського обліку в якості голови двору підтверджує факт належності будинку під номером 10 по вулиці Лугова села Зеленьки Миронівського району Київської області саме їй. Даним будинком померла ОСОБА_3 користувалася та володіла на праві власності.

На підставі, що передбачена законом, тобто в порядку спадкування за законом, право на це майно набув позивач.

Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову.

На підставі викладеного, ст.ст. 328, 1216, 1218, 1233, 1270, 1296, 1297 ЦК України, керуючись ст.ст. 10,15,60, 212, 213, 214, 215, 216 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, померлої 19 червня 1997 року, право власності на жилий будинок під номером 10 по вулиці Лугова села Зеленьки Миронівського району Київської області.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області через Миронівський районний суд шляхом подання апеліційної скарги протягом десяти днів з часу проголошення, особами, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, у десятиденний строк з дня отримання копії рішення.

Суддя підпис ОСОБА_6

Згідно з оригіналом

Суддя Л.О. Капшук