Справа № 2-514/10 р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2010 р. Дубенський міськрайонний суд Рівненської області в особі судді Бобер К.Ф.

при секретарі Кудлачик Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №4 цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення права на користування жилим приміщенням

встановив:

В обгрунтування своїх вимог позивачка покликається на наступні обставини. Відповідачка ОСОБА_2 є власницею будинку №17 по вул..Космонавтів в м.Дубно. Вона ж являється матір»ю позивачки. Вказаний будинок відповідачка придбала в 1973 році і з того часу вони проживали у ньому разом, вели спільне господарство, мали спільний бюджет, разом оплачували комунальні та інші послуги, проводили ремонтні роботи. Протягом останнього часу між ними склалися неприязні відносини. Відповідачка постійно має до неї претензії відносно проживання в будинку, вимагає, щоб вона звільнила житло, забороняє, щоб до неї приходили гості. Позивачка не має іншого житла і не має куди переселитися, а тому змушена звернутися до суду з позовом, в якому просить визнати за нею право на користування житловим будинком №17 по вул..Космонавтів в м.Дубно.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 та її представник заявлені вимоги підтримали з викладених в позовній заяві підстав, просять визнати за позивачкою право на користування житловим будинком №17 по вул..Космонавтів в м.Дубно.

Відповідачка ОСОБА_2 та її представник позов не визнали в повному обсязі, просять відмовити у вимогах позивачки як безпідставних. Відповідачка пояснила, що вона дійсно являється власницею будинку №17 по вул..Космонавтів в м.Дубно, в якому проживає разом з позивачкою. Разом з тим, відповідачка заперечує ту обставину, що вона вимагає від позивачки залишити її будинок, погрожує вигнати її а будинок продати. Вона лише, як власник будинку, на законних підставах вимагає від позивачки не вселяти без її згоди по сторонніх осіб і не розпивати з ними в будинку спиртні напої. Жодних перешкод щодо проживання позивачки у її будинку вона не чинить, а тому не вбачає підстав для заявления нею такого позову.

Суд, вислухавши пояснення сторін, оцінивши зібрані та перевірені в суді докази прийшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є безпідставними та необгрунтованими, в зв»язку з чим позовна заява до задоволення не підлягає.

Судом встановлено, що житловий будинок №17 по вул..Космонавтів в м.Дубно належить на праві приватної власності відповідачці ОСОБА_2 (на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок від 21.02.2002 р. №140), яка згідно чинного законодавства має право володіти, користуватися та розпоряджатися даним житлом на свій розсуд. Позивачка ОСОБА_1 являється дочкою відповідачки і проживає та зареєстрована в її будинку, що підтверджується довідкою ЖЕК №3 від 17.02.2010 р. (а.с.4) та штампом у паспорті позивачки (а.с.Изв).

В своїй позовній заяві ОСОБА_1 покликається на те, що відповідачка чинить їй перешкоди у користуванні спірним жилим приміщенням, виганяє її з будинку, 'забороняє їй у ньому проживати та приводити друзів.

Згідно ст.. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Всупереч вимогам цієї статті позивачкою не доведено та не обґрунтовано суду своїх вимог, не надано жодних доказів того, що відповідачка здійснює перешкоди у користуванні нею житловим будинком, а тому, крім її пояснень, ці обставини не знаходять свого підтвердження жодними доказами. Відповідачка також в суді ствердила, що не забороняє позивачці проживати в її будинку, користуватися підсобними приміщеннями та комунальними послугами і раніше не чинила їй перешкод у цьому. Вона лише просить позивачку не вселяти в її будинок без її дозволу інших осіб. Це її право як власника будинку забезпечується ст.. 156 ч.2 ЖК України, згідно якої член сім»ї власника будинку мяє право вселяти в займане ним житло інших членів сім»ї лише за згодою власника будинку. В реп ті відповідачка жодних перешкод у користуванні позивачкою належним їй жилим приміщенням іе чинить. Ці ж обставини підтвердили допитані в суді свідки ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 А отже, судом не вбачається підстав для задоволення позову ОСОБА_1

Разом з тим, відповідачка ОСОБА_2 надала суду квитанцію, якою підтверджується, що нею було оплачено витрати по наданню юридичної допомоги по даній справі в розмірі 1350 грн., які просить стягнути з позивачки на її користь у випадку вирішення позову на її користь.

Відповідно до ч.І ст.88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Керуючись ст.ст. 10,60,159,208,209,213,215 ЦПК України, ст. 156 ЖК України суд

РІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення права на користування жилим приміщенням відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 1350 (одна тисяча триста п»ятдесят) гривень витрат по наданню юридичної допомоги.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Рівненської області через Дубенський міськрайонний суд шляхом подання заяви про апеляційне оскарження рішення протягом 10 дн в з дня його проголошення та подання апеляційної скарги на рішення суду протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, але якщо апеляційна скарга не буде подана у строк , встановлений ст. 294 ЦПК України, рішення суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: