Жовтневий районний суд м.Дніпропетровська
Справа № 2-5184/10
Р І Ш Е Н Н Я

(заочне, в порядку гл.8 розділу ІІІ ЦПК України)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2010 року Жовтневий районний суд м.Дніпропетровська

у складі: головуючого судді Черновського Г.В.

при секретарі Вобліковій О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Дніпропетровська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства-фірми «УКРГАЗБУД» спецуправління електромонтажних робіт №5 про стягнення заробітної плати, вихідної допомоги, відшкодування за затримку їх виплати та компенсації моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2009 року позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому просив суд: стягнути з відповідача на його користь заробітну плату за період з 01.01 по 16.08.2009 р. в розмірі 12350 грн., компенсацію за невикористану відпустку в розмірі 1088 грн., вихідну допомогу при звільненні 4200 грн., середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку за період з 17.08 по 01.09.2009 року в сумі - 704 грн. та кошти на поштові витрати в сумі 17,16 грн., а також у відшкодування моральної шкоди 5000 грн. завданої порушенням трудового законодавства.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання по справі свого представника не направив, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. За таких обставин, на підставі ч.4 ст.169 ЦПК України, відповідач вважається повідомленим про день та час судового засідання і такий, що відсутній без поважних причин, що є підставою для вирішення справи на підставі наявних у ній даних і доказів і постановлення заочного рішення.

Суд, заслухавши пояснення сторін та вивчивши матеріали справи в їх сукупності приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені наступні факти:

ОСОБА_1 знаходився у трудових відносинах з відповідачем з 18 жовтня 1994 року, коли згідно з наказом Збк від 19.10.1994 р. був прийнятий на роботу водієм 2-го класу.

17 серпня 2009 року позивач був звільнений з роботи в зв'язку зі скороченням штату /п.1 ст. 40 КЗпП України/, наказ №16-к від 17.08.2009 р.

Відповідач, не зважаючи на те, що КЗпП зобов'язує його провести розрахунок з працівником в день звільнення проігнорував цю вимогу Закону і позивач не отримав від відповідача заробітної плати. В день звільнення відповідач повернув йому тільки трудову книжку.

Позивача середньоденна заробітна плата складає 64 грн.

Заборгованість по заробітній платі за період з 01 лютого по серпень 2009 року складає - за 6 місяців 2009 р. (лютий-липень) 8400 грн. (1400 грн. х 6 ) та 3000 грн. (500 грн. х 6) за відрядження; за 16 днів серпня 950 грн.(700 грн.+ 250 грн.). Загальна сума - 12 350 грн.

Компенсація за відпустку, яку позивач не використав (17днів) - складає 64 грн. х 17 днів = 1088 грн.

Сума вихідної допомоги у розмірі середньої заробітної плати складає 1400 грн.

Вихідна допомога при звільненні повинна бути у розмірі не менш середнього місячного заробітку, а тому позивач має право на вихідну допомогу не менше тримісячного середнього заробітку, а саме 1400 грн. х 3 = 4200 грн.

В разі невиплати з вини власника належних мені сум в строки, зазначені в ст.116 КЗпП України відповідач повинен виплатити позивачу середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Така виплата за період з 17 серпня по 1 вересня 2009 р. складає: 64 грн. х 11 робочих днів (до 01.09.09.) = 704 грн. З 01.09.2009 року позивач працевлаштувався.

Таким чином, суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача заробітну плату за період з 01.01 по 16.08.2009 р. в розмірі 12350 грн., компенсацію за невикористану відпустку в розмірі 1088 грн., вихідну допомогу при звільненні 4200 грн., середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку за період з 17.08 по 01.09.2009 року в сумі - 704 грн. та кошти на поштові витрати в сумі 17,16 грн., а всього 18359 грн. 16 коп.

У відповідності зі ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Суд з огляду на ступінь, характер ваги моральних переживань позивача, їхню тривалість дійшов висновку про те, що її позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди підлягають задоволенню частково, і вважає за необхідне стягнути з відповідача на його користь компенсацію моральної шкоди у розмірі 2000 грн., а у задоволенні решти позовних вимог позивачу слід відмовити.

Крім того, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в дохід держави 120 грн. в рахунок відшкодування витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи та 192 грн. 09 коп. /183,59 грн. + 8,5 грн./ судовий збір по справі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 60, 88, 158, 212-215, 367 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Акціонерного товариства-фірми «УКРГАЗБУД» спецуправління електромонтажних робіт №5 на користь ОСОБА_1 заробітну плату за період з 01.01 по 16.08.2009 р. в розмірі 12350 грн., компенсацію за невикористану відпустку в розмірі 1088 грн., вихідну допомогу при звільненні 4200 грн., середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку за період з 17.08 по 01.09.2009 року в сумі - 704 грн. та кошти на поштові витрати в сумі 17,16 грн., а всього 18359 грн. 16 коп.

Стягнути з Акціонерного товариства-фірми «УКРГАЗБУД» спецуправління електромонтажних робіт №5 на користь ОСОБА_1 у відшкодування моральної шкоди в розмірі 2000 грн.

У задоволенні решти позову відмовити.

Стягнути з Акціонерного товариства-фірми «УКРГАЗБУД» спецуправління електромонтажних робіт №5 в дохід держави 120 грн. в рахунок відшкодування витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи та 192 грн. 09 коп. судовий збір по справі.

Позивач має право оскаржити заочне рішення у загальному апеляційному порядку.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, що може бути подана протягом десяти днів з дня отримання ним копії рішення. Без попереднього подання такої заяви заочне рішення оскарженню відповідачем в апеляційному порядку не підлягає.

У випадку відмови в задоволенні заяви про перегляд заочного рішення, воно може бути оскаржене відповідачем у загальному апеляційному порядку.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про його апеляційне оскарження, якщо таку заяву не буде подано.

У випадку подання заяви про апеляційне оскарження, але не подання у двадцятиденний строк апеляційної скарги, рішення набирає законної силі після закінчення такого строку.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає чинності після розгляду справи апеляційним судом.

Заява про апеляційне оскарження рішення може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення, апеляційна скарга подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя: