Апеляційний суд Вінницької області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 грудня 2010 року м. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Вінницької області у складі:

Головуючого: Нікушина В.П.

Суддів: Копаничук С.Г., Сороки Л.А.

При секретарі: Мандрик С.В.

За участю представника: ОСОБА_1, ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про внесення змін до свідоцтва про право власності на спадщину за законом, за апеляційною скаргою представника в інтересах ОСОБА_4 на рішення Піщанського районного суду Вінницької області від 24 вересня 2010 року ухвалене по даній справі, -

ВСТАНОВИЛА:

В березні 2010 року ОСОБА_3 звернулась в суд з вказаним позовом до ОСОБА_4

Мотивуючи позовні вимоги вона посилалась на те, що 6 лютого 2004 року померла її та відповідачки мати ОСОБА_5, після смерті якої відкрилась спадщина, до складу якої входив житловий будинок з господарськими будівлями в смт. Крижополі по вул. К.Маркса, 33 та грошові заощадження.

При житті 11 травня 1994 року мати склала заповіт, за яким все своє майно заповіла їй, на день смерті матері заповіт не скасовано і не змінено.

З приводу оформлення спадщини між нею та відповідачкою існувала домовленість про оформлення спадщини, однак, в подальшому ОСОБА_4, знаючи про існування заповіту, приховала цей факт і оформила всю спадщину на себе, отримавши свідоцтво про право власності на спадкове майно за законом.

Вона в кінці 2004 року звернулась в суд з заявою про визначення їй додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини.

Дана справа перебувала в процесі тривалого судового розгляду. 4 березня 2009 року ухвалено судове рішення про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини.

В межах визначеного судом строку, вона подала заяву до Крижопільської нотаріальної контори, однак отримала відповідь про те, що ОСОБА_4 видано свідоцтво про право на спадщину за законом, внесення змін до якого може бути вчинено лише за її згодою.

Однак, ОСОБА_4 відмовилась від дачі згоди на внесення таких змін до свідоцтва, тому вона звернулась в суд з позовом про внесення змін до свідоцтва, а саме видати їй свідоцтво на спадщину за заповітом на 3/4, а ОСОБА_4 про право на спадщину за законом на 1/4 частки домоволодіння в смт. Крижопіль по вул. К.Маркса,33 та на грошові вклади, відкриті на ім'я покійної матері. А також, ОСОБА_3 ставила питання про визнання свідоцтва про право на спадщину, виданого на ім'я ОСОБА_4 недійсним.

Рішенням суду першої інстанції позов задоволено, але з ним не погодилась ОСОБА_4, в інтересах якої її представник подав апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про скасування рішення і ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Вимоги апеляційної скарги грунтуються на тому, що рішення є незаконним та необгрунтованим, оскільки суд залишив поза увагою той факт, що ОСОБА_3 не дотрималась вимог ст. 1297 ЦК України, яка визначає обов'язковий порядок для спадкоємця звернутись до нотаріуса за отриманням свідоцтва на спадщину. Вона не звернулась за отриманням цього свідоцтва в межах шестимісячного строку, визначеного законом та додаткового, визначеного судовим рішенням.

Окрім цього, в апеляційній скарзі міститься посилання на те, що ухвалюючи рішення, суд не звернув уваги на те, що в справі відсутня відмова нотаріуса у видачі позивачці свідоцтва на спадщину.

Справу розглянуто за відсутності спадкової справи, та відомостей про результати розгляду касаційної скарги ОСОБА_4 на рішення, яким визначено ОСОБА_3 додатковий строк на подачу заяви про прийняття спадщини.

Ставлячи під сумнів законність ухваленого рішення відповідачка посилається також і на те, що при його ухвалені не враховані інтереси тих спадкоємців, які понесли витрати на утримання та поховання спадкодавця.

Колегія суддів, заслухавши доповідача, представника відповідачки, позивачку та її представника, перевіривши обґрунтованість доводів апеляційної скарги, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення, прийшла до висновку про відсутність підстав для скасування рішення за обставин, наведених в апеляційній скарзі.

Наведені в апеляційній скарзі доводи ґрунтуються на обставинах, що не відповідають дійсності і не тягнуть за собою скасування по суті правильного рішення.

Відповідно до ч. З ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили не доказуються при розгляді іншої справи.

Встановлено, що рішенням Піщанського районного суду Вінницької області від 4 березня 2009 року ОСОБА_3 визначено додатковий строк на подачу заяви на прийняття спадщини, що відкрилась після смерті її матері ОСОБА_5.

Цим же рішенням встановлено, що ОСОБА_4 при подачі заяви про прийняття спадщини виклала в ній недостовірні дані про наявність інших спадкоємців та про існування заповіту на ім'я позивачки, який зберігався в неї.

Нотаріус про відкриття спадщини та наявність заповіту на ім'я ОСОБА_3 не повідомив їй вчасно.

Отже, розглядаючи позов ОСОБА_3 про внесення змін до свідоцтва про право на спадщину, суд прийняв до уваги обставини, встановлені цим рішенням.

Доводи в апеляційній скарзі про те, що ОСОБА_4 позбавлена можливості отримати інформацію з Верховного Суду України про результати розгляду касаційної скарги на рішення Піщанського районного суду від 4 березня 2009 року про встановлення додаткового строку на подачу заяви про прийняття спадщини є безпідставними.

Відповідно до ч. 4 ст. 10 ЦПК України суд сприяє сторонам по справі у здійсненні їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

ОСОБА_4 , як сторона по справі відповідно до ст. 27 ЦПК України має право одержувати копії судових рішень, тому їй ніщо не перешкоджало отримати копію судового рішення суду касаційної інстанції.

На час розгляду даної апеляційної скарги встановлено, що касаційна скарга ОСОБА_4 ухвалою Верховного Суду України від 27 листопада 2009 року залишена без розгляду.

Не відповідають дійсності доводи апеляційної скарги про те, що після ухвалення рішення від 4 березня 2009 року про визначення додаткового строку на подачу заяви про прийняття спадщини, ОСОБА_3 пропустила цей строк .

Цим рішенням ОСОБА_3 встановлений двохмісячний строк для подачі заяви і воно набрало законної сили 12 травня 2009 року.

Апеляційним судом витребувана копія спадкової справи з Крижопільської державної нотаріальної контори із якої вбачається , що заява про прийняття спадщини ОСОБА_3 була подана до Крижопільської нотаріальної контори 2 червня 2009 року, тобто в межах цього строку.

Ця ж обставина спростовує твердження і про те, що ОСОБА_3 взагалі не подавала заяви про прийняття спадщини.

Із відповіді Крижопільської нотаріальної контори від 10.03. 2010 року вбачається, що отримання ОСОБА_3 свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом, за відсутності згоди інших спадкоємців можливе лише за рішенням суду шляхом внесення змін до виданого уже свідоцтва про право на спадщину.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що суд першої інстанції не врахував інтересів інших спадкоємців, які понесли витрати на утримання, догляд та поховання спадкодавця, взагалі знаходиться поза межами розгляду даної справи оскільки вимоги про відшкодування таких витрат не були предметом цього судового розгляду.

А відповідно до вимог ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог.

Отже, наведені доводи апеляційної скарги є безпідставними і необгрунтованими, а від так не тягнуть за собою скасування рішення.

Разом з цим апеляційний суд, відповідно до ч.З ст. 303 ЦПК України не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.

Суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_3, залишив поза увагою, що ці вимоги є таким, що взаємо виключаються, адже неможливо одночасно вносити зміни до свідоцтва про право на спадщину і визнавати його недійсним.

Тому рішення в частині, щодо визнання свідоцтва про право на спадщину за законом виданого 27 вересня 2005 року Крижопільскою державною нотаріальною конторою на призвіще ОСОБА_4 підлягає зміні.

За наведених обставин та керуючись ст. ст.307, 309, 313, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів палати у цивільних справах апеляційного суду Вінницької області, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу представника в інтересах ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Піщанського районного суду Вінницької області від 24 вересня 2010 року, ухвалене по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про внесення змін до свідоцтва про право власності на спадщину за законом, змінити.

Виключити із резолютивної частини рішення слова « ... свідоцтво про право власності на спадщину за законом, видане Крижопільською державною нотаріальною конторою 27.09.2005 року ОСОБА_4 визнати недійсним».

Врешті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ на протязі двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий-суддя:

Судді: