Справа № 2-131/10, рік
2-277/2009, 2-1637/2008
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.06.2010 року Московський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Зінченко Ю.Є.

при секретарі Колтур Я.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання дійсним договору дарування грошової суми, суд

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача в якому зазначив, що 05 червня 1997 року відповідач по справі ОСОБА_2, який є її братом подарував їй для придбання квартири у м. Харкові грошові кошти у сумі 8415 гривень, що на той час за курсом НБУ дорівнювало 4500 доларів США. Гроші їй передав з рук руки особисто у своїй квартирі, у якій на той час тимчасово проживала позивач зі своєю сімєю. Грошова сума передавалася позивачу у присутності дружини брата ОСОБА_3 З подарованої позивачу грошової суми 4500 доларів США 3200 доларів США належали брату на його дружині, а 1300 доларів США їм дала мати дружини відповідача ОСОБА_4 Після отримання подарунку позивач запропонувала відповідачеві укласти нотаріально посвідчений договір дарування грошової суми, але він пообіцяв це зробити у майбутньому, посилаючись на зайнятість. В то й же час він запропонував на перший випадок укласти письмовий договір, написавши його від руки у простій довільній формі, і вони його уклали, на що погодилась позивач з умовою, що у найближчий час вони укладуть нотаріально посвідчений договір. На жаль, до теперішнього часу відповідач так і не спромігся виконати своє зобовязання щодо оформлення нотаріально посвідченого договору дарування. Відповідно до вимог ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Вважала, що між сторонами договору було досягнуто згоди з усіх істотних умов, необхідних для договору дарування, у звязку з чим просила позов задовольнити.

Позивач в судовому засіданні зі своїм представником позов підтримали, та додатково пояснили, що оригінал спірної угоди разом з іншими речами був вкрадений, про що є постанова про відмову в порушенні кримінальної справи та посилалися на ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд ухвалює рішення про задоволення позову. Оскільки відповідач визнає позов, вважали, що є достатньо підстав для його задоволення, в звязку з чим просили задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги позивача визнав в повному обсязі.

Треті особи ОСОБА_3 та ОСОБА_4 проти задоволення позовних вимог не заперечували.

Третя особа ОСОБА_5 зі своїм представником позовні вимоги позивача не визнали та пояснили, що ОСОБА_5 перебував в зареєстрованому шлюбі з позивачем, за час якого ними була придбана трьохкімнатна квартира. Даний договір зявився під час того, як ОСОБА_5 звернувся з позовом до ОСОБА_1 про розподіл майна та визнання за ним право власності на 1/2 частину квартири, яка була придбана ними в період шлюбу. Оскільки при визнанні вищезазначеного договору дійсним, дана квартира буде вважатися квартирою, яка була придбана за особисті гроші позивача, та не є сумісно нажитим майном подружжя, тобто не буде підлягати розділу. Крім того, даний договір, є договором, який пострибує обовязкового нотаріального посвідчення, та також на їх вимогу позивачем не був наданий оригінал вищезазначеного договору дарування, в звязку з чим просить в задоволенню позову позивача відмовити в повному обсязі.

Суд, вислухавши пояснення позивача та її представника, відповідача, третіх осіб та представника третьої особи, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню.

Судом встановлено, що відповідно до договору від 05.06.1997 року, укладеного у простій письмовій формі між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, останній подарував своїй сестрі ОСОБА_1 гроші у розмірі 8415 гривень, що дорівнювало 4500 доларів США для придбання квартири АДРЕСА_1, які ОСОБА_1 отримала від ОСОБА_2

Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ч. 2 ст. 59 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 244 ЦК України (в редакції 1963 року), договір дарування на суму понад 500 карбованців, а при даруванні валютних цінностей - на суму понад 50 карбованців повинен бути нотаріально посвідчений.

Згідно ст. 47 ЦК України (в редакції 1963 року), нотаріальне посвідчення угод обов'язкове лише у випадках, зазначених у законі, тобто передбачені ст. 244 цій же редакції. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди з наслідками, передбаченими частиною другою статті 48 цього Кодексу.

Таким чином суд вважає, що договір дарування, укладений 05.06.1997 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на суму у розмірі 8415 гривень, що дорівнювало 4500 доларів США для придбання квартири АДРЕСА_1, суперечить вимогам ст. 244 ЦК України (в редакції 1963 року), тобто є недійсним.

Відповідно ч.2 ст. 64 ЦПК України, письмові докази, як правило, подаються в оригіналі. Якщо подано копію письмового доказу, суд за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, має право вимагати подання оригіналу.

За клопотанням ОСОБА_5 суд вимагав сторін подати для огляду оригінал договору дарування, який був укладений 05.06.1997 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 Однак позивачем оригінал даного договору наданий не був.

За таких обставин суд не приймає визнання позову відповідачем, оскільки воно суперечить закону та інтересам третьої особи ОСОБА_5

В звязку з вищевикладеним, суд відмовляє в задоволені позову позивача про визнання договору дарування укладеним 05.06.1997 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на суму у розмірі 8415 гривень, що дорівнювало 4500 доларів США для придбання квартири АДРЕСА_1 дійсним.

Спірні правовідносини між сторонами виникли до 01 січня 2004 року, в звязку с чим спір вирішується судом згідно п.4 «Перехідних положень» до ЦК України введеному в дію з 01 січня 2004 року.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.10,11, 57-60, 64, 212, 214, 215 ЦПК України, ст.ст. 47, 48 244 Цивільного Кодексу України (в редакції 1963 року), суд,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання дійсним договору дарування грошової суми відмовити в повному обсязі.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку в апеляційний суд Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-тиденний термін з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і подачі після цього протягом 20-ти днів апеляційної скарги, або у порядку ч.4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя Московського районного

суду м. Харкова ОСОБА_6