№ 2-79/10
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.04.2010 року Володимирецький районний суд Рівненської області

в складі головуючої судді Іванків О.В.,

при секретарі Соболевському Т.В.,

з участю позивача-відповідача ОСОБА_1,

представника позивача-відповідача ОСОБА_2,

відповідача-позивача ОСОБА_3С,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Володимирець цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про визнання права власності на спадщину та за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання права власності на спадщину, -

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визнання за ним права власності на спадщину після смерті брата ОСОБА_5 Позовні вимоги в судовому засіданні обґрунтував тим, що за життя брат був власником житлового будинку з господарськими будівлями №142 по вул..Калініна в с.Каноничі Володимирецького району. Після його смерті 12 травня 2009 року відкрилась спадщина, яку позивач прийняв як єдиний спадкоємець за законом, і до складу якої входить вказаний будинок. У зв'язку із відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів він позбавлений можливості оформити право власності на спадкове майно через органи нотаріату, у зв'язку з чим звернувся до суду. Просив задоволити позов, визнати за ним право власності на спадщину після смерті брата.

ОСОБА_3 звернулась до суду із позовом про визнання за нею права власності на спадщину після смерті ОСОБА_5, а саме на У2 частину житлового будинку в с.Каноничі Володимирецького району. Позовні вимоги в судовому засіданні обґрунтувала тим, що на протязі тривалого часу - з 1988 року вона постійно проживала однією сім'єю з ОСОБА_5, як його дружина, без реєстрації шлюбу. Декілька останніх років перед смертю ОСОБА_5, коли стан здоров'я чоловіка погіршився, вона доглядала його, допомагала у всьому. Враховуючи, що ОСОБА_1 будь-якої допомоги братові не надавав, мав з ним неприязні стосунки, а також з урахуванням тривалих подружніх стосунків між нею та покійним ОСОБА_5, вважає, що може бути закликана до спадкування одночасно з другою чергою спадкоємців за законом, до якої належить брат ОСОБА_5 - позивач ОСОБА_1 Позовні вимоги ОСОБА_1 визнала частково, просила визнати за кожним із спадкоємців право власності на Уг частину житлового будинку.

ОСОБА_1 заперечив позовні вимоги ОСОБА_3С, пояснив, що вона проживала з ОСОБА_5 як найманий працівник, оскільки брат був одиноким і потребував допомоги у веденні домашнього господарства. За свою роботу ОСОБА_3 отримувала плату, членом сім'ї брата вона не являлась, спільного господарства з ним не вела. ОСОБА_3 перебувала у шлюбі з ОСОБА_6, тому вона не могла бути дружиною брата ОСОБА_5, і не набула права на спадкування його майна. Просив відмовити у задоволенні позову ОСОБА_3

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши та проаналізувавши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, позов ОСОБА_3 підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 був власником житлового будинку з господарськими спорудами №142 по вул..Калініна в с.Каноничі Володимирецького району Рівненської області, що підтверджується свідоцтвом про право власності на майно та витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно.

Після смерті ОСОБА_5, яка настала 12 травня 2009 року, відкрилась спадщина у вигляді майна та майнових прав, до складу якої входить і спірний житловий будинок.

У відповідності до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за законом або за заповітом.

Оскільки заповіту щодо розпорядження належним йому майном ОСОБА_5 не залишив, спадкування його майна здійснюється за законом, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово, як це вбачається зі ст.1258 ЦК України.

Як встановлено судом, позивач ОСОБА_1 є рідним братом ОСОБА_5, що підтверджується оглянутими в судовому засіданні свідоцтвами про їх народження. Таким чином, у відповідності до ст.1262 ЦК України ОСОБА_1 є спадкоємцем другої черги, який за відсутності спадкоємців першої черги, отримав право на спадкування після смерті ОСОБА_5 і прийняв спадщину.

Також встановлено, що ОСОБА_3 з 1988 року постійно проживала однією сім'єю з ОСОБА_5, вела з ним спільне господарство без реєстрації шлюбу.

Так, допитана в судовому засіданні за правилами допиту свідка ОСОБА_3 пояснила, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_6, однак її сімейне життя не склалось, і вона з чоловіком проживала окремо, не розриваючи шлюб. Приблизно в 1987 році познайомилась з ОСОБА_5, і в 1988 році переїхала проживати до нього, в с.Каноничі, де постійно проживає і в даний час. Між нею та ОСОБА_5 були сімейні відносини, вони жили як чоловік і жінка, мали спільні кошти, разом працювали, вели господарство, утримували худобу, птицю, обробляли город. ОСОБА_3 доглядала матір ОСОБА_5 до її смерті, також доглядала самого ОСОБА_5 коли він став старшим, захворів. Перед смертю ОСОБА_5 був паралізованим, і вона постійно доглядала за ним, купляла ліки. Відносини між ними завжди були приязні, добрі, вони ставились один до одного з повагою та любов'ю, як подружжя.

Факт проживання ОСОБА_3 однією сім'єю з ОСОБА_5, крім її власних пояснень, підтверджено також письмовими доказами - довідкою №256 від 04.02.2010 року Каноницької сільської ради, випискою з історії хвороби ОСОБА_5, а також показаннями свідків ОСОБА_7, Рижого С, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10

Доводи ОСОБА_1 про те, що ОСОБА_3С, будучи у шлюбі з іншим чоловіком, працювала у ОСОБА_5 по господарству за плату, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, і спростовані сукупністю вказаних вище доказів. Крім того, встановлено, що ОСОБА_6, з яким ОСОБА_3 перебувала у зареєстрованому шлюбі, помер 15.12.2002 року.

Таким чином, встановлено, що ОСОБА_3 проживала із спадкодавцем ОСОБА_5 однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини, у зв'язку з чим набула право на спадкування у четверту чергу, як це вбачається зі ст.1264 ЦК України.

Як вбачається з ч.2 ст.1259 ЦК України, фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Враховуючи викладене, приймаючи до уваги обставини справи, тривалий час та характер стосунків між ОСОБА_3 та спадкодавцем, ту обставину, що до часу його смерті ОСОБА_3 опікувалась, доглядала ОСОБА_5, в т.ч. під час його хвороби, надавала йому допомогу, в т.ч. матеріальну, суд вважає за можливе надати ОСОБА_3 право на спадкування після смерті ОСОБА_5 одночасно із спадкоємцем другої черги ОСОБА_5

С.А.

У відповідності до ст.1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.

Таким чином, суд приходить до висновку, що сторони у справі - ОСОБА_1 та ОСОБА_3 - набули право на спадкування після смерті ОСОБА_5, та прийнявши спадщину, набули на неї право власності з часу відкриття спадщини, як це передбачено ст.1268 ч.5 ЦК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.1217, 1258-1267, 1268 ЦК України, ст.ст. 15, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

виріши в:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1Л частину житлового будинку з погосподарськими будівлями №142 по вул..Калініна в с.Каноничі Володимирецького району Рівненської області в порядку спадкування після смерті ОСОБА_5.

Позов ОСОБА_3 задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на Уг частину житлового будинку з погосподарськими будівлями №142 по вул.Калініна в с.Каноничі Володимирецького району Рівненської області в порядку спадкування після смерті ОСОБА_5.

Звільнити сторони від сплати судового збору на підставі ст.4 Декрету Кабінету Міністрів України «Про державне мито».

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Рівненської області через Володимирецький районний суд. Заяву про апеляційне оскарження рішення суду може бути подано сторонами протягом десяти днів після проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у двадцятиденний строк, рішення суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після оголошення ухвали апеляційного суду.

С У Д Д Я :