Справа № 2-40
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2010 року Дубенський міськрайонний суд Рівненської області,

в особі головуючої судді Остапчук А.О.,

при секретарі Захарчук М.В.:

за участю представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засідання в місті Дубно справу за позовом відкритого акціонерного товариства страхової компанії «Дженералі Гарант» до ОСОБА_2 про стягнення 18937,50 грн. та судових витрат по справі,

В СТА НОВИ В:

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 3 серпня 2007 року між ВАТ «УСК «Дженералі Гарант» в особі Рівненської філії та ОСОБА_2 був укладений Договір добровільного страхування №1078/354/16 автомобіля НОМЕР_1, поліс №19G-0048291 від З серпня 2007 року, який є невіл»ємною частиною договору. 22 жовтня 2007 року, в період часу з 18 год. 30 хв. до 19 год. 00 хв. автомобіль страхувальника було викрадено від приміщення кафе «Стожари», що по вул.Ювілейній, 6.7 в м.Рівне. По даному факту 5 листопада 2007 року Рівненським MB УМВС України в Рівненській області була порушена кримінальна справа №1/828 -07, за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.289 КК України. Згідно п.4.4. Договору страхування страхова сума по кожному автотранспортному засобу дорівнює його дійсній (повній) вартості на момент укладання Договору та на початок кожного наступного року страхування, що на момент укладання договору становила 75750 грн. Пункт 4.8.3 Договору передбачає, що у випадку незаконного заволодіння транспортним засобом безумовна франшиза складає 5% від страхової суми. Оскільки вигодонабувачем є ЗАТ «ОТП БАНК», то ними було направлено запит про прийняття рішення щодо отримувача страхового відшкодування. ЗАТ «ОТП БАНК» надав відповідь, де зазначив, що суму страхового відшкодування у розмірі 18937,50 грн. необхідно перерахувати в рахунок залишку поточної заборгованості за кредитом Позичальника ОСОБА_2 ними було виплачено зазначене страхове відшкодування для погашення кредиту відповідача, про що свідчать платіжні доручення. Вони надсилали запити в Рівненський MB УМВС України про надання інформації про хід розслідування кримінальної справи, проте, відповіді не отримували.

2 квітня 2008 року Страхувальник повідомив, що його автомобіль знайдений і того ж дня він був оглянутий в присутності відповідача та експертів ПП «Експерт-Сервіс-Альфа» ОСОБА_3 та Мельни чу ком Є.В.

29 травня 2008 року відповідачу був надісланий лист із проханням надати автомобіль на СТО ВАТ «Рівне-авто» для проведення діагностики працездатності вузлів та агрегатів автомобіля для визначення остаточної вартості відновлювального ремонту. 18 червня 2008 року автомобіль був доставлений, 26 серпня 2008 року він був відремонтований. Ними було перераховано страхове відшкодування за відновлювальний ремонт зазначеному товариству в сумі 5125,25 грн. 29 вересня 2008 року відповідачу було направлено претензію про повернення суми страхового відшкодування в сумі 18937,50 грн, оскільки автомобіль йому повернутий. Відповіді ОСОБА_2 не надав, страхові суми не повернув. Просить стягнути з відповідача на їх користь матеріальну шкоду в сумі 18937,50 грн та судові витрати по справі.

У судовому засіданні представник позивача повністю підтримав позовні вимоги із зазначених підстав. Просить задоволити позов у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні позов не визнав повністю. Пояснив, що зказаний автомобілем він користувався дуже мало часу, після чого його відразу викрали. Він повідомив про це відразу відповідні органи, в тому числі і позивача. Весь час поки розслідувалася кримінальна справа та розглядалася у суді він сплачує кредит банку за автомобіль, яким фактично не користується і не має у своєму розпорядженні. На момент звернення до суду позивач навіть не знав, що машини йому не повернута, знаходиться на стоянці і є речовим доказом у кримінальній справі. Йому дійсно приходили листи надати автомобіль на діагностику, що він і зробив. Ким була нанята машина із лафетою і відвезене авто на ВАТ «Рівне-Авто». На даний час у матеріалах кримінальної справи є висновок експерта, де вказано, що у його автомобілі були знищені маркувальні позначення номера двигуна, через що він не підлягає перереєстрації у відповідних органах. Фактично він вказаним автомобілем не користується з моменту викрадення і користуватися вже не буде, так як це є неможливо. Згідно умов договору йому потрібно було відшкодувати крім 18937,50 коп. і решту, 70%, так як це не можна вважати поверненням йому автомобіля у користування. Просить відмовити позивач' у задоволення позову, так як його вини не має.

Вислухавши доводи сторін, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов не підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що 3 серпня 2007 року між ВАТ «УСК «Дженерал і Гарант» в особі Рівненської філії та ОСОБА_2 був укладений Договір добровільного страхування №1078/354/16 автомобіля Chevrolet Niva GTS 21230, д.н.з. BE 5151 AI, поліс №19G-0048291 від 3 серпня 2007 року, який є невід»ємною частиною договору.(а.с.8-14).

22 жовтня 2007 року, в період часу з 18 год. 30 хв. до 19 год. 00 хв. автомобіль страхувальника було викрадено від приміщення кафе «Стожари», що по вул.Ювілейній. 6.7 в м.Рівне. По даному факту 5 листопада 2007 року Рівненським MB У M. В С України в Рівненській області була порушена кримінальна справа №1/828 -07, за ознаками злочин, передбаченого ч.2 сі .289 К К України.(а.с. 15-17).

Про те, що відповідачем було вчасно повідомлено про факт викрадення автомобіля свідчить його заява, (а.с. 18)

2 січня 2008 року позивачем було направлено запит ЗА Г «ОТП БАНК», про прийняття рішення щодо отримувача страхового відшкодування, (а.с. 19)

Згідно листа ЗАТ «ОТП БАНК» сума страхового відшкодування склала 18937,50 грн. була перерахована в рахунок залишку поточної заборгованості за кредитом відповідача, про що свідчать платіжні доручення.(а.с.20-22)

Відповідно до cm. 16 Закону України «Про страхування» договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Пунктом п.4.4. Договору страхування страхова сума по кожному автотранспортному засобу дорівнює його дійсній (повній) вартості на момент укладання Договору та на початок кожного наступного року страхування, що на момент укладання договору становила 75750 грн.

Пункт 4.8.3 Договору передбачає, що у випадку незаконного заволодіння транспортним засобом безумовна франшиза складає 5% від страхової суми.

Згідно договору страхування (п.7.14) у разі, якщо Страхувальнику було повернуто транспортний засіб, яким незаконно заволоділи, він зобов»язаний не пізніше одного місяця повернути Страховику одержане за нього страхове відшкодування за вирахуванням витрат на ремонт та приведення його в порядок.

Судом встановлено, що в порушення вказаної вимоги позивачем не було з»ясовано як на момент звернення до суду, так і під час розгляду справи по суті чи повернутий автомобіль відповідачу та чи відповідає він всім умовам придатності його до експлуатації ОСОБА_2 у цілях, яких і був придбаний.

Пунктом 9.20 Правил добровільного страхування наземного транспорту МІ 19, відповідно до яких і укладений Договір №1078/354/16 встановлено, що у разі незаконного заволодіння застрахованим транспортним засобом, при порушенні кримінальної справи виплата проводиться у розмірі 30% страхового відшкодування, решта - не раніше, ніж через два місяці, по закінченні терміну досудового слідства, в цьому випадку Страхувальнику, в разі відсутності його вини, виплачується 70% страхового відшкодування, за винятком обумовленої франшизы.

Доказами наданими суду позивачем не було доведено, що ОСОБА_2 повернутий застрахований транспортний засіб у стані придатному до експлуатації і такому, який був до його викрадення. Вина Страхувальника - відповідача по справі доведена не була.

Натомість, як вбачається із матеріалів справи, пояснення відповідача з приводу непридатності застрахованого автомобіля до експлуатації підтверджені висновком експертизи№144 від 12 березня 2008 року, згідно якої маркувальні позначення номера двигуна наданого на експертизу автомобіля «Нива-Шевроле», синього кольору, знищені корозією. Встановити першопочаткові (заводські) позначення номера двигуна не представляється можливим, (а.с.88-91).

7 жовтня 2008 року відповідачу дійсно було відмовлено в перереєстрації автомобіля Chevrolet Niva GLS 21230, д.н.з. ВК 5151 AI, який є заборонено на відчуження через ЗАО «ОТП БАНК», в зв»язку із знищенням маркувальних позначень номера двигуна, (а.с.86,87).

За змістом cm.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на. які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази, подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини,- які мають значення, для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може грунтуватися на припущеннях.

Суд вважає, що у даному випадку, позивачем не було представлено достатньо доказів тому, що автомобіль повернутий у належному стані для відповідача, з якого просять стягнути суми страхового відшкодування.

Керуючись ст.10, 11, 209. 212, 214-215, 218 ЦПК України, ст.ст.9,16,17.25 Закону України «Про страхування», ст.ст.979, 982,985,989,990 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні позову відкритого акціонерного товариства страхової компанії «Дженералі Гарант» до ОСОБА_2 про стягнення 18937,50 грн. та судових витрат по справі, у зв»язку із безпідставністю позовних вимог.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Рівненської області через Дубенський міськрайонний суд з поданням в 10-денний строк заяви про апеляційне оскарження з наступним поданням в 20-деннний строк, після подачі цієї заяви, апеляційної скарги.

Рішення може бути також оскаржене і без подання заяви про апеляційне оскарження у випадку подання апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

У випадку неподання заяви про апеляційне оскарження в 10-денний строк, рішення набирає законної сили після закінчення цього строку.

У разі подання заяви про апеляційне оскарження, але неподання апеляційної скарги в 20-денний строк, рішення набирає чинності після закінчення цього строку.

Якщо подано заяву про апеляційне оскарження, але не подано скаргу в 20-денний строк, то рішення теж набирає законної сили..

Суддя ^