АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22 ц - 3796/2010 р. Головуючий по 1 інстанції
Категорія 57 - ОСОБА_1
Доповідач в апеляційній інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2010 р. Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого Магди Л.Ф.

суддів Трюхана Г.М., Бабенка В.М.

при секретарі Бурдуковій О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Черкаському районі Черкаської області від 12 січня 2010 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27 до Управління Пенсійного фонду України в Черкаському районі Черкаської області про стягнення щомісячної державної соціальної допомоги дітям війни, -

встановила:

Позивачі звернулися до суду з адміністративними позовами до Управління Пенсійного фонду України в Черкаському районі Черкаської області про стягнення щомісячної державної соціальної допомоги дітям війни.

В обґрунтування позовних вимог позивачі вказували на те, що вони належать до соціальної категорії «Дитина війни» та відповідно до ст. 6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» з 01 січня 2006 року мають право на отримання соціальної допомоги в розмірі 30 % від мінімального розміру пенсії за віком.

Відповідач всупереч рішення Конституційного Суду України від 09 липня 2007 року за № 6-рп/2007, яким були визнані неконституційними окремі положення ЗУ «Про Державний бюджет України на 2007 рік» та рішення Конституційного Суду України № 10-рп/2008 від 22 травня 2008 року, яким були визнані неконституційними окремі положення ЗУ «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» в тому числі й щодо зупинення ст. 6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни», не здійснив нарахування та виплату відповідного підвищення до пенсії.

Такі дії відповідача мають бути визнані протиправними, а вказане управління має бути зобов'язано нарахувати та виплатити недоплачену щомісячну соціальну допомогу в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком, починаючи за 2006-2008 роки року по 31 грудня 2008 року включно.

Також позивачі просили поновити пропущений строк для звернення до суду за захистом порушених прав.

Постановою Черкаського районного суду Черкаської області від 12 січня 2010 року позов задоволено частково.

Визнано бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в Черкаському районі Черкаської області неправомірною щодо нездійснення нарахування та виплати ОСОБА_3 з підвищення до пенсії у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком з 01 грудня 2008 року по 31 грудня 2008 року, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_28, ОСОБА_29, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27 з підвищення до пенсії у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком з 03 грудня 2008 року по 31 грудня 2008 року, відповідно до ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» № 2195-ІV в редакції до внесення змін ЗУ № 107-VІ від 28 грудня 2007 року.

Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Черкаському районі Черкаської області вчинити дії по нарахуванню та виплаті доплати до пенсії ОСОБА_3 з підвищення до пенсії у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком з 01 грудня 2008 року по 31 грудня 2008 року, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27 підвищення до пенсії у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком з 03 грудня 2008 року по 31 грудня 2008 року, відповідно до ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» № 2195-ІV в редакції до внесення змін ЗУ № 107-VІ від 28 грудня 2007 року та здійснювати подальшу виплату пенсії в повному розмірі, передбаченому вказаним чинним законодавством.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі Управління пенсійного фонду України в Черкаському районі Черкаської області просить постанову Черкаського районного суду м. Черкаси від 12 січня 2010 року скасувати як незаконну та винести нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог позивачів.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційних скарг, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційні скарги підлягають до відхилення.

Судом встановлено, що позивачі отримують пенсію за віком та відносяться до категорії громадян, яким встановлено статус дитини війни.

Статтею 6 Закону N 2195-ІV (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Пунктом 12 статті 71 Закону України від 19 грудня 2006 року N 489-V "Про Державний бюджет України на 2007 рік" дію статті 6 Закону N 2195-ІV зупинено на 2007 рік із урахуванням статті 111 цього Закону. Проте Рішенням Конституційного Суду України від 9 липня 2007 року N 6-рп/2007 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення пункту 12 статті 71 та статті 111 Закону N 489-V.

Згідно рішення Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10 рп/2008 зміни, внесені підпунктом 12 пункту 25 розділу II ЗУ від 28 грудня 2007 року № 107-VІ, визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними).

Відповідно до частини 2 статті 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність. Разом із цим, у силу вимог частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС) у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Вирішуючи спір і задовольняючи позов частково, суд правомірно виходив з того, що УПФ як орган, якому делеговано повноваження щодо призначення і виплати пенсій та доплат до них, повинно було діяти у відповідності з вимогами статті 6 Закону N 2195-ІУ і здійснити позивачу відповідні нарахування (за той періоду часу, коли дія цієї норми не була зупинена), але у порушення вимог указаної статті таких нарахувань не проводило, чим і допустило протиправну бездіяльність.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції.

Доводи відповідача щодо правомірності своїх дій з посиланням на відсутність бюджетних коштів для повної реалізації програми з доплат дітям війни обґрунтовано не взяті судами до уваги, оскільки питання фінансування цих видатків не виступає предметом даного спору. Проблеми надання бюджетних коштів УПФ для виконання покладених на нього обов'язків у справах цієї категорії виходять за межі заявлених вимог і судом не розглядалися.

Застосування судом першої інстанції строків звернення до суду за захистом прав та свобод проведено у відповідності до положень ст.99-100 КАС України і суд правомірно при визначенні строку з якого слід провести перерахунок.

Колегія суддів вважає за необхідне виключити з резолютивної частини рішення вказівку районного суду про здійснення подальшої виплати пенсії позивачам в повному розмірі, передбачену вказаним законом та чинним законодавством.

Зважаючи на дані обставини, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було розглянуто справу з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційних скарг не спростовують висновків суду і не впливають на законність ухваленого рішення по справі, а тому відповідно до положень ст.308 ЦПК України не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення з одних лише формальних міркувань, і апеляційна скарга підлягає до відхилення, а постанова суду першої інстанції до залишення без зміни.

На підставі викладеного та керуючись ст.303, ст.304, ст.307, ст.308, ст.315, ст.317, ст.319 ЦПК України , колегія суддів -

ухвалила:

Апеляційні скарги Управління Пенсійного фонду України в Черкаському районі Черкаської області відхилити.

Виключити з резолютивної частини постанови Черкаського районного суду Черкаської області від 12 січня 2010 року вказівку районного суду про здійснення подальшої виплати пенсії позивачам в повному розмірі, передбачену вказаним законом та чинним законодавством.

В решті постанову суду залишити без змін.

Ухвала колегії суддів набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржене до Верховного Суду України протягом двох місяців.

Головуючий:

Судді: