КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД М.МИКОЛАЄВА
Справа № 2-3427/2010
Провадження № 2-3427/2010 р.
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

11.11.2010 року м.Миколаїв

Корабельний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючої по справі судді - Циганок В.Е.,

при секретарі судового засідання - Варакута Є.Ю.,

за участю позивача - ОСОБА_1 ,

відповідача - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на майно, яке є спільною сумісною власністю подружжя,

ВСТАНОВИВ:

В серпні 2010 року ОСОБА_1 звернулася в суд до ОСОБА_2 з позовом, в якому просила визнати за нею право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 , яка є спільною їх сумісною власністю, як подружжя..

В позові зазначала, що перебувала з відповідачем ОСОБА_2 у зареєстрованому шлюбі з 03.10.2003 р. по 19.08.2009 р. Від шлюбу у них народилася донька - ОСОБА_3 . ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва від 19.08.2009 р. шлюб між ними розірвано. В період шлюбу за спільні кошти ними придбана квартира АДРЕСА_1 за 6640 грн., право власності на яку оформлена на ОСОБА_2 . У зв`язку з тим, що спірна квартира є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, вона має право на 1/2 частину цієї квартири і на підставі цього, просила позов задовольнити.

В судовому засіданні позивач позов підтримала в повному обсязі та просила його задовольнити на підставі викладеної у позові.

Відповідач позов визнав в повному обсязі та не заперечував, що квартира АДРЕСА_1 , яка оформлена на нього, куплена на кошти, які він заробив у період, коли вони з позивачкою знаходилися у шлюбі, а позивач ніде не працювали, виховувала дочку.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази по справі, які надані сторонами, суд вважає позов обгрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно матеріалів справи, а саме рішення Корабельного районного суду м. Миколаєва від 19 серпня 2009 року, яке набуло законної сили 31.08.2009 року та відповідно до ч.З ст.61 ЦПК України обставини, викладені в ньому не підлягають доказуванню, перебували у зареєстрованому шлюбі з 03.10.2003 року, актовий запис №478 та мають малолітню доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 і на підставі рішення суду 19.08.2009 року шлюб між ними було припинено.

Відповідно до договору купівлі-продажу від 13 жовтня 2005 року, посвідчений державним нотаріусом П`ятої Миколаївської державної нотаріальної контори Іваненко С.В., реєстровий № НОМЕР_1 ОСОБА_2 купив у ОСОБА_5 квартиру АДРЕСА_1 за 6640 грн.

Згідно довідки Миколаївського міжміського бюро технічної інвентаризації № 2028 від 25.08.2010 р. право власності на квартиру АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого П`ятою Миколаївською держнотконторою від 13.10.2005 р., реєстровий №3-644.

У відповідності до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуалього користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу ( статті 60, 69 СК, ч.З ст.368 ЦК України), відповідно до частин 2, 3 ст.325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

Згідно ч.І ст. 68, ч.І ст. 69 СК України розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу; дружина та чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. А на підставі ч. 1 ст. 70 СК УКраїни у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Ніяких домовленостей або шлюбного договору між сторонами не існувало.

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне визнати за позивачем право власності на 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 .

Керуючись ст.ст. 60, 68-70 СК України, 209, 212-215 ЦПК України, постановою Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007р. „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину однокімнатної квартири АДРЕСА_1 , яка має 46,50 кв.м. загальної площі та 22,0 кв.м. житлової площі.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному суді Миколаївської області через Корабельний районний суд м. Миколаєва протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Суддя: В. Г. Циганок