Шевченківський районний суд м. Запоріжжя
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2010 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Голубкової М.А. , при секретарі Дребущак О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Запорізької міської Ради в особі ОСОБА_2 районної адміністрації м. Запоріжжя , ОСОБА_3 земельних ресурсів Запорізької міської ради, Головного управління архітектури та градобудівництва Запорізької міської ради, третя особа Орендне підприємство «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації» про визнання дійсною угоди купівлі продажу жилого будинку та визнання права власності на жилий будинок , суд

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з вищезазначеним позовом до суду. В процесі розгляду справи позивач надав уточнюючи позовні вимоги, в яких вказав, що 17.08.1951 року рішенням № 327 виконкому Орджонікідзевської районної ради м. Запоріжжя ОСОБА_4 було надано земельна ділянка на пос «Мокрянка, квартал №2, дільниця №16, площею 1200 кв.м. Надано строк один місяць для оформлення договору на забудівлю.

18.01.1952 року рішенням виконкому Орджонікідзевської районної ради м. Запоріжжя №30 «Про продовження строку рішення виконкому районної ради про надання земельних дільниць», строк рішення виконкому від 17.08.1951 року про надання земельної ділянки ОСОБА_4 було продовжено на один місяць.

25.08.1951 року між ОСОБА_5 та житловим управлінням виконкому міської ради м. Запоріжжя, згідно рішення виконкому Орджонікідзевської районної ради від 17.08.1951 року «Про відвід земельної ділянці для будівництва жилого будинку», було укладено договір «На право будівництва будинку та безстрокове користування земельною ділянкою».

11.02.1952 року договір на право будівництва будинку та безстрокове користування земельною ділянкою від 25.08.1951 року було нотаріально посвідчено у третій Запорізькій нотаріальній конторі.

09.04.1952 року договір на право будівництва будинку та безстрокове користування земельною ділянкою від 25.08.1951 року було зареєстровано у Запорізькому міжміському бюро технічної інвентаризації.

28.10.1954 року ОП ЗМБТІ було складено викопіровку із схем-плану будівельного кварталу № 1662 м. Запоріжжя на дільницю №16 по вул.. Щорса, відповідно до якого, 15.04.1955 року в ОП ЗМБТІ за № 21049/141, земельна ділянка №16 по вул. Щорса м. Запоріжжя, загальною площею 1191,0 кв.м, відповідно рішення виконкому Запорізької міської ради від 06.01.1955 року №7 зареєстровано за ОСОБА_5.

18.12.1957 року ОП ЗМБТІ було проведено реєстрація текучих змін у викопіровку із схема план будівельного кварталу від 28.10.1964 року, відповідно з якою, загальна площа земельної ділянки №16 по вул.. Щорса м. Запоріжжя склала 1120 кв.м.

19.12.1960 року рішенням №246 виконавчого комітету Ради депутатів трудящих Орджонікідзевського району м. Запоріжжя, було затверджено Акт прийомки індивідуального домоволодіння пос. Данова, квартал №2, місце №16, вул.. Щорса №16.

28.03.1959 року позивач придбав у ОСОБА_5 житловий будинок №16 по вул.. Желєзнякові ( до 1974 року вулиця Щорса) в м. Запоріжжі, про що свідчить розписка про укладення договору купівлі продажу. Відповідно довідки квартального комітету «Мокрянка» Орджонікідзевського району м. Запоріжжя від 31.09.1959 року, поселковий комітет проти продажу ОСОБА_5 свого домоволодіння не заперечує. Позивач передав ОСОБА_4 грошові кошти за придбаний будинок у розмірі 15000 рублів, а ОСОБА_5 передав усі правовстановлюючі документи на будинок.

Після укладення договору купівлі-продажу будинку, ОСОБА_5 та усі його члени сім»ї 06.05.1959 року були зняті з реєстраційного обліку за адресою: м. Запоріжжя вул.. Желєзнякові, 16 та звільнили будинок. З травня 1959 року позивач разом зі своє родиною постійно мешкає у спірному будинку, сплачує комунальні та інші платежі, проводить поточний ремонт будинку.

Окрім цього, за період з травня 1959 року по теперішній час позивач побудував прибудову до житлового будинку, площею 24,8 кв.м; у 1960 році літню кухню, площею 15,1 кв.м; у 1968 році сарай, площею 7,4 кв.м; у 1970 році погріб, сарай площе 6,2 кв.м, сарай площею 3,7 кв.м, душ, площею 1,7 кв.м; у 1976 році гараж, площею 25,8 кв.м, яму для огляду, площею 3,2 кв.м; у 1983 році сарай, площею 13,1 кв.м; у 1985 році сарай, площею 5,9 кв.м; у 1990 році вбиральню.

Позивач в позові просить визнати дійсним договір купівлі продажу житлового будинку №16 по вул.. Желєзнякові в м. Запоріжжі, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_5. Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок №16 по вул.. Желєзнякові в м. Запоріжжі та самовільно побудовані будівлі. Зобовязати ОП ЗМБТІ зареєструвати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок № 16 по вул..Желєзнякова в м. Запоріжжі та самовільно побудовані будівлі.

У судовому засіданні позивач на уточненому позові наполягав. Просить суд позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_2 районна адміністрація у судове засідання не зявився, надав суду письмову згоду з позовом, заперечень суду не надав.

Представник відповідача ОСОБА_3 земельних ресурсів Запорізької міської ради, Головного управління архітектури та градобудівництва Запорізької міської ради у судове засідання не зявились, надав суду заяву про розгляд справи в їх відсутність. Заперечень проти позову не надали.

Представник третьої особи ОП ЗМБТІ до судового засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи в його відсутність. Заперечень проти позову не надав.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню.

Судом встановлено, що 17.08.1951 року рішенням № 327 виконкому Орджонікідзевської районної ради м. Запоріжжя ОСОБА_4 було надано земельна ділянка на пос «Мокрянка, квартал №2, дільниця №16, площею 1200 кв.м. Надано строк один місяць для оформлення договору на забудівлю.

18.01.1952 року рішенням виконкому Орджонікідзевської районної ради м. Запоріжжя №30 «Про продовження строку рішення виконкому районної ради про надання земельних дільниць», строк рішення виконкому від 17.08.1951 року про надання земельної ділянки ОСОБА_4 було продовжено на один місяць.

25.08.1951 року між ОСОБА_5 та житловим управлінням виконкому міської ради м. Запоріжжя, згідно рішення виконкому Орджонікідзевської районної ради від 17.08.1951 року «Про відвід земельної ділянці для будівництва жилого будинку», було укладено договір «На право будівництва будинку та безстрокове користування земельною ділянкою».

11.02.1952 року договір на право будівництва будинку та безстрокове користування земельною ділянкою від 25.08.1951 року було нотаріально посвідчено у третій Запорізькій нотаріальній конторі.

09.04.1952 року договір на право будівництва будинку та безстрокове користування земельною ділянкою від 25.08.1951 року було зареєстровано у Запорізькому міжміському бюро технічної інвентаризації.

28.10.1954 року ОП ЗМБТІ було складено викопіровку із схем-плану будівельного кварталу № 1662 м. Запоріжжя на дільницю №16 по вул.. Щорса, відповідно до якого, 15.04.1955 року в ОП ЗМБТІ за № 21049/141, земельна ділянка №16 по вул. Щорса м. Запоріжжя, загальною площею 1191,0 кв.м, відповідно рішення виконкому Запорізької міської ради від 06.01.1955 року №7 зареєстровано за ОСОБА_5.

18.12.1957 року ОП ЗМБТІ було проведено реєстрація текучих змін у викопіровку із схема план будівельного кварталу від 28.10.1964 року, відповідно з якою, загальна площа земельної ділянки №16 по вул.. Щорса м. Запоріжжя склала 1120 кв.м.

19.12.1960 року рішенням №246 виконавчого комітету Ради депутатів трудящих Орджонікідзевського району м. Запоріжжя, було затверджено Акт прийомки індивідуального домоволодіння пос. Данова, квартал №2, місце №16, вул.. Щорса №16.

28.03.1959 року позивач придбав у ОСОБА_5 житловий будинок №16 по вул.. Желєзнякові ( до 1974 року вулиця Щорса) в м. Запоріжжі, про що свідчить розписка про укладення договору купівлі продажу. Відповідно довідки квартального комітету «Мокрянка» Орджонікідзевського району м. Запоріжжя від 31.09.1959 року, поселковий комітет проти продажу ОСОБА_5 свого домоволодіння не заперечує. Позивач передав ОСОБА_4 грошові кошти за придбаний будинок у розмірі 15000 рублів, а ОСОБА_5 передав усі правовстановлюючі документи на будинок.

Після укладення договору купівлі-продажу будинку, ОСОБА_5 та усі його члени сім»ї 06.05.1959 року були зняті з реєстраційного обліку за адресою: м. Запоріжжя вул.. Желєзнякові, 16 та звільнили будинок. З травня 1959 року позивач разом зі своє родиною постійно мешкає у спірному будинку, сплачує комунальні та інші платежі, проводить поточний ремонт будинку.

Окрім цього, за період з травня 1959 року по теперішній час позивач побудував прибудову до житлового будинку, площею 24,8 кв.м; у 1960 році літню кухню, площею 15,1 кв.м; у 1968 році сарай, площею 7,4 кв.м; у 1970 році погріб, сарай площе 6,2 кв.м, сарай площею 3,7 кв.м, душ, площею 1,7 кв.м; у 1976 році гараж, площею 25,8 кв.м, яму для огляду, площею 3,2 кв.м; у 1983 році сарай, площею 13,1 кв.м; у 1985 році сарай, площею 5,9 кв.м; у 1990 році вбиральню.

Відповідно висновку №44 судової будівельно технічної експертизи досліджений житловий будинок літ А з прибудовою літ. а, який розташован на земельній ділянці, загальною площею 1160 кв.м, за адресою: м. Запоріжжя вул.. Желєзнякові, 16, зі своїми конструктивними характеристиками, самочинно збудован з порушеннями ДБН В.2.2-15-2005 «Будинки і споруди. Житлові будинки. Основні положення». За місцем розташування досліджений житловий будинок літ. А з прибудовою літ. а, взагалі, не суперечать вимогам ДБН 360-92** «Міськбудування. Планування і настройка міських і сільських поселень» та не виявляє негативний вплив на близько розташовані будівлі. Досліджені будівлі: літня кухня літ. Б, сарай літ.Г, сарай літ.Д, гараж літ.З, душ літ.И, сарай літ.К, сарай літ.Л, вбиральня літ.М, сарай літ.Н, погріб з шийкою літ. пг, за своїми конструктивним характеристикам, використаними будівельними матеріалами не суперечать вимогам ДБН В.2.2-15-2005 «Житлові будинки. Основні положення», ДБН В.2.2-9-99 «Бродські будинки та споруди». За місцем розташування досліджені будівлі: літня кухня літ.Б, сарай літ.Г, сарай літ.Д, гараж літ.З, душ літ.И, вбиральня літ.М, сарай літ.Н, погріб з шийкою літ.пг не суперечать вимогам ДБН 360-92** «Міськбудування. Планування і настройка міських і сільських поселень» та не виявляють негативний вплив на близько розташовані будівлі. За місцем розташування досліджені сарай літ.К та сарай літ.Л не відповідають вимогам ДБН 360-92** «Міськбудування. Планування і настройка міських і сільських поселень», так як побудовані на відстані 0,6м від межі земельної ділянки №18 по вул.. Желєзнякові в м. Запоріжжі тобто є порушення ДБН 360-92** п. 3.25.

У відповідності до цивільного законодавства України, однією з умов виникнення прав та обовязків учасників цивільних правовідносин є рішення суду. Право власності в Україні повинно спиратися на певний титул ( правовстановлюючий документ), для того, щоб бути доведеним перед іншими особами. З аналізу ст.. 15, 6 ЦК України вбачається, що за цивільних прав шляхом визнання права власності належить судам.

Власник або інша заінтересована особа мають право звернутися до суду за забезпеченням прав власності повязаних з усуненням перешкод, які завдають власнику або іншому титульному володільцеві здійснювати у повній мірі та беззаперечно свої права володіння та розпорядження майном.

Відповідно до ст.ст. 317,318 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник розпоряджається майном на свій розсуд.

Згідно п. 2 ст.. 220 ЦК України, якщо сторони домовились щодо всіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Статтею 328 ЦК України встановлено, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст. 377 ЦК України, до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором.

Статтею 393 ЦК України встановлено, що власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Керуючись ст. 220,317,318, 328, 393,377 ЦК України, ст.ст. 118-120 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Визнати дійсним договір купівлі продажу житлового будинку №16 по вул.. Желєзнякові в м. Запоріжжі, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_5.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок літ. А та самовільно побудовані будівлі, а саме : літня кухня літ. Б, сарай літ.Г, сарай літ.Д, гараж літ.З, душ літ.И, вбиральня літ.М, сарай літ.Н, погріб з шийкою літ. пг, що розташовані на земельній ділянці загальною площею 1160 кв.м. за адресою м. Запоріжжя вул. Желєзнякові, буд. 16.

Орендному підприємству «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації» зареєструвати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок літ. А та самовільно побудовані будівлі, а саме : літня кухня літ. Б, сарай літ.Г, сарай літ.Д, гараж літ.З, душ літ.И, вбиральня літ.М, сарай літ.Н, погріб з шийкою літ. пг, що розташовані на земельній ділянці загальною площею 1160 кв.м. за адресою м. Запоріжжя вул. Желєзнякові, буд. 16.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Заяву про апеляційне оскарження рішення суду може подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя М.А. Голубкова