Перемишлянський районний суд Львівської області
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 січня 2010 року Перемишлянський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Кіпчарського М.О.

при секретарі Вовк О.С.

за участю: помічника прокурора Кохалика Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Перемишляни цивільну справу за позовом прокурора Перемишлянського району Львівської області в інтересах Головного управління праці та соціального захисту населення Львівської обласної державної адміністрації до ОСОБА_1 про вилучення автомобіля та зустрічним позовом ОСОБА_1 до Головного управління праці та соціального захисту населення Львівської обласної державної адміністрації про визнання права власності на автомобіль,-

в с т а н о в и в :

01.06.2009р. прокурор звернувся з позовом до ОСОБА_1 про вилучення автомобіля марки Ауді,1998 р. випуску, мотивуючи тим, що вказаний автомобіль 01.12.2005р. Головним управлінням праці та соціального захисту населення Львівської ОДА було передано в якості гуманітарної допомоги інваліду 2-ї групи ОСОБА_2, жителю м.Перемишляни. ОСОБА_2 помер 29.03.2008 року, вказаним автомобілем ніхто не користується, і такий автомобіль згідно ч.7 п.41 Постанови КМ України №999 від 19.07.2006р. підлягає поверненню Головному управлінню праці та соціального захисту населення.

18.09.2009р. ОСОБА_1 пред»явила зустрічний позов до Головного управління праці та соціального захисту населення Львівської ОДА , покликаючись на те, що 29.03.2008р. помер її батько ОСОБА_2, який у 2005 році, як інвалід отримав гуманітарну допомогу - автомобіль марки Ауді, 1998 року випуску, номер шасі WAUZZZ4ВZWN094038, державний номерний знак НОМЕР_1, та який належав йому на праві власності. Стверджує, що при житті ОСОБА_2 склав заповіт, згідно якого все йому належне майно заповів їй. Просить на підставі п.37 Постанови Кабінету Міністрів України №999 від 08.09.1997р. «Про затвердження Порядку забезпечення інвалідів автомобілями», визнати за нею право власності на вказаний автомобіль в порядку спадкування.

В судовому засіданні помічник прокурора та представник Головного управління праці та соціального захисту населення Львівської ОДА первісний позов підтримали, покликаючись на зазначені в позовній заяві мотиви. Проти зустрічного позову заперечили та вважають, що автомобіль підлягає вилученню, оскільки в даному випадку 10- річний строк експлуатації спірного автомобіля необхідно рахувати з моменту отримання цього автомобіля інвалідом, і що спірні правовідносини регулюються ч.7 п.41 Постанови КМ України №999 від 19.07.2006 р.

Представник ОСОБА_1 в судовому засіданні первісний позов не визнав та зазначив, що правовідносини щодо забезпечення інвалідів транспортними засобами, на час ввезення і передачі спірного автомобіля інваліду ОСОБА_2, регулювалися п.37 Постанови КМ України №999 від 08.09.1997 р., яка передбачала, що після смерті інваліда автомобіль, яким він був забезпечений безплатно, залишається членам його сім»ї та знімається з обліку в органах соціального захисту населення.. На даний час строк експлуатації автомобіля понад 10 років, автомобіль зареєстрований як власність померлого ОСОБА_2 Тому просить у позові прокурора відмовити та задовольнити зустрічний позов і визнати за ОСОБА_1, як члена сім»ї померлого інваліда, право власності на спірний автомобіль.

Заслухавши пояснення та доводи сторін по первісному та зустрічному позовах, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 01.12.2005р Головне управління праці та соціального захисту населення Львівської ОДА, у відповідності до ст.6 Закону України « Про гуманітарну допомогу» та «Порядку надання автомобілів, отриманих як гуманітарна допомога», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №128 від 07.02.2001р., передало безплатно інваліду ОСОБА_2 в якості гуманітарної допомоги автомобіль марки Ауді, 1998 року випуску, номер шасі WAUZZZ4ВZWN094038 ( а.с.9-10,12,20,26-28)

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, автомобіль Ауді, 1998 р. випуску, номер шасі WAUZZZ4ВZWN094038, номерний знак НОМЕР_1, 02.12.2005р. зареєстрований за ОСОБА_2 на праві власності за адресою м.Перемишляни, вул. ОСОБА_3, кв.1 (а.с.49)

Згідно свідоцтв про народження та одруження , відповідач по первісному та позивач по зустрічному позовах ОСОБА_1 являється дочкою ОСОБА_2, яка 07.08.1998р. вийшла заміж та змінила своє дівоче прізвище ОСОБА_2 на прізвище чоловіка ОСОБА_1 (а.с.45,46)

Як вбачається з даних паспорта ОСОБА_2 та ОСОБА_1, вони постійно зареєстровані та проживали разом за адресою АДРЕСА_1 (а.с.11,44)

Згідно заповіту ОСОБА_2 від 03.03.2004 року, посвідченого нотаріусом, ОСОБА_2 все своє належне майно заповів дочці ОСОБА_1 ( а.с.73)

Згідно Дозволу на право користування транспортним засобом, легковий автомобіль Ауді, 1998 р. випуску, номер шасі WAUZZZ4ВZWN094038, був допущений до експлуатації вперше 19.02.1998 року (а.с.13-14,56-57)

У відповідності з п.37 Постанови Кабінету Міністрів України « Про затвердження Порядку забезпечення інвалідів автомобілями» №999 від 08.09.1997р. зі змінами станом на 04.06.2003р., після смерті інваліда автомобіль, яким він був забезпечений безплатно або на пільгових умовах, залишається його сім»ї та знімається з обліку в органах соціального захисту.

З огляду на викладене суд приходить до висновку, що на дані спірні правовідносини розповсюджується дія «Порядку забезпечення інвалідів автомобілями», затвердженого Постановою КМ України №999 від 08.09.1997р. зі змінами станом на 04.06.2003р., які діяли на час ввезення спірного автомобіля та його передачі у власність інваліду ОСОБА_2

Разом з тим, зважаючи на зміни, внесені 19.07.2006р. в Постанову Кабінету Міністрів України №999 від 08.09.1997р., згідно з яким пункт 16 «Порядку» передбачає, що після смерті інваліда автомобіль, яким він був забезпечений головним управлінням соціального захисту , строк експлуатації якого більше ніж 10 років, залишається члену сім»ї, який на час смерті інваліда проживав та був зареєстрований за місцем проживання і реєстрації інваліда, суд не приймає до уваги посилання прокурора та відповідача по зустрічному позову на те, що строк експлуатації автомобіля слід вважати з моменту отримання цього автомобіля інвалідом. В даному випадку строк експлуатації транспортного засобу слід вважати строком, з якого здійснюється його використання , без прив»язки до конкретної особи, а саме з 19.02.1998р.

На підставі викладеного та керуючись ст.5 ЦК України, ст.ст.4,10,57,60, 209, 212, 213, 215, 218,292,294 ЦПК України, Постановою Кабінету Міністрів України №999 «Про затвердження Порядку забезпечення інвалідів автомобілями» від 08.09.1997р, в редакціях від 04.06.2003р. та 19.07.2006р., суд

в и р і ш и в :

В позові прокурора Перемишлянського району Львівської області в інтересах Головного управління праці та соціального захисту населення Львівської обласної державної адміністрації до ОСОБА_1 про вилучення у неї автомобіля марки Ауді , 1998 року випуску, номер шасі WAUZZZ4ВZWN094038, номерний знак НОМЕР_1 відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_1 до Головного управління праці та соціального захисту населення Львівської обласної державної адміністрації про визнання за нею права власності на автомобіль Ауді задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, як за членом сім»ї інваліда ОСОБА_2, який помер 29.03.2008 року, право власності на автомобіль марки Ауді , 1998 р. випуску, номер шасі WAUZZZ4ВZWN094038, державний номерний знак НОМЕР_1, одержаний ОСОБА_2 в якості гуманітарної допомоги 01.12.2005 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Перемишлянський районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і подання після цього протягом 20

днів апеляційної скарги, або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя Кіпчарський М.О.