Ленінський районний суд м.Дніпропетровська
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2010 року Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючої судді Шавули B.C.

при секретарі Коваленко A.A.

розглянувши у попередньому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «всеукраїнський акціонерний банк» 23 вересня 2010 року звернулось до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позовних вимог вказав, що 26 листопада 2007 року між Відкритим акціонерним товариством «Всеукраїнський ОСОБА_2» (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський ОСОБА_2») та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 400029304, відповідно до умов якого відповідач отримав кредитні кошти у розмірі 3849,96 грн., на поточні потреби строком до 27 листопада 2010 року включно та сплатити проценти у розмірі 6% річних.

Позивач свої зобовязання по кредитному договору виконав в повному обсязі, кредит надав, однак відповідач свої зобовязання не виконав, допустив прострочення виконання кредитних зобовязань, внаслідок чого за ним, станом на 30 серпня 2010 року утворилась заборгованість у розмірі 6307,18 грн., а саме:

-заборгованість по кредиту - 3849,96 грн.;

-заборгованість по відсоткам за користуванням кредитом - 207,98 грн.;

-заборгованість по обслуговуванню кредиту - 2221,69 грн.

-заборгованість за пропуск платежів - 27,55грн.

Оскільки відповідачка добровільно здійснювати погашення заборгованості не бажає, позивач змушений був звернутись до суду та просив суд стягнути з відповідача на свою користь суму заборгованості у розмірі 6307,18 грн. та судові витрати по справі.

В судове засідання позивач не зявився. Про день, час та місце судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку. До суду надійшла заява представника позивача, в якій просив справу розглядати без його присутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач - ОСОБА_1, в судове засідання не зявився. Про день,час та місце судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку. До суду надав заяву, в якій просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, не заперечував проти задоволення позовних вимог.

Суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України, згідно якої у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

За CT.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених позовних ними вимог та на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст.59 ЦПК України, обставини справи, які законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Підставою звернення позивача до суду є захист права сторони за майновим правовідношенням, що виникло в силу укладеного кредитного договору, на вимогу повернення грошових коштів у зв'язку із порушенням його виконання.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

В ході судового розгляду справи встановлено, що 26 листопада 2007 року між позивачем та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 400029304, відповідно до умов якого відповідач отримав кредитні кошти у розмірі 3849,96 грн., на поточні потреби строком до 27 листопада 2010 року включно та сплатити проценти у розмірі 6% річних (а.с. 5-6).

Кредитні кошти були отримані ОСОБА_1 в повному обсязі на підставі Меморіального ордеру № 180224 від 27 листопада 2007 року в розмірі 3500,00 грн. та Меморіального ордеру № 180225 від 27 листопада 2007 року (а.с. 7,8).

Однак відповідач свої зобов'язання не виконав, допустив прострочення виконання кредитних зобовязань, внаслідок чого за ним, станом на ЗО серпня 2010 року утворилась заборгованість у розмірі 6307,18 грн., а саме: заборгованість по кредиту - 3849,96 грн.; заборгованість по відсоткам за користуванням кредитом - 207,98 грн.; заборгованість по обслуговуванню кредиту - 2221,69 грн.; заборгованість за пропуск платежів - 27,55грн. (а.с. 4).

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно статті 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов і вимог

-відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно застосовуються.

Відповідно до вимог статті 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Відповідно до частини 1 статті 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором.

В свою чергу згідно кредитного договору, укладеного між сторонами, позичальник зобовязаний: 1) сплачувати заборгованість перед банком; 2) сплачувати банку проценти за користування кредитом.

Згідно статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

Таким чином, аналізуючи в сукупності наявні по справі докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованим, в повному обсязі доведеними з його боку та підлягають задоволенню, внаслідок чого слід стягнути з ОСОБА_1 на користь позивача суму заборгованості за кредитним договором в розмірі 6307,18 грн.

Оскільки позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача на свою користь судових витрат, але не було надано доказів сплати державного мита та витрат на інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи, з відповідачки на користь держави підлягають стягненню державне мито розмірі 63,07 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 120,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.526, 527, 530, 610, 611, 625, 1054 ЦК України, ст.ст.Ю, 11, 15, 57-60, 88, 130, 169, 174, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_2» (04119, м. Київ, вул. Зоологічна, 5, тр/р 0 в Публічного акціонерного товариства «ВіЕйБі Банк», МФО 380537, код ОКПО 19017842) суму заборгованості за кредитним договором № 400029304 від 26 листопада 2007 року у сумі 6307,18 грн. (Шість тисяч триста сім гривень 18 копійок).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 63,07 грн. (Шістдесят три гривні 07 копійок) та витрати на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи у сумі 120,00 грн. (Сто двадцять гривень 00 копійок).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо скаргу про апеляційне оскарження не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом..

Суддя В.С. Шавула