Київський районний суд м. Одеси
Справа№2-7709/10
УХВАЛА

22 листопада 2010 року суддя Київського районного суду міста Одеси Рева С.В., розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення коштів, суд

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулись до суду з вказаною позовною заявою, в якій просять суд стягнути солідарно з відповідачів необгрунтовано набуті грошові кошти у розмірі 9000 доларів США, що по курсу Національного банку України еквівалентно 72.000 гривень, матеріальну шкоду у розмірі 26.112 гривень, моральну шкоду у розмірі 40.000 гривень, а всього 138. 122 гривень.

Крім того, позивачі просять суд врахувати їх тяжкий матеріальний стан, відстрочити оплату судового збору, стягнути судовий збір з відповідачів.

Вивчивши матеріали вказаного позову, суд вважає, що позовна заява не відповідає вимогам ЦПК України.

Згідно п. 5 ст.119 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору та оплату витрат на інформаційно- технічне забезпечення розгляду справи.

Як вбачається з матеріалів справи, позовна заява оплачена судовим збором у розмірі 8 гривень 50 копійок.

Відповідно до п.5 Прикінцевих та перехідних положень ЦПК України до набрання чинності законом, який регулює порядок сплати і розміри судового збору, судовий збір при зверненні до суду сплачується у порядку і розмірах, встановлених законодавством для державного мита.

Згідно з пп.„а" п.1 ст.3 Декрету Кабінету Міністрів України ставка державного мита із заяв майнового характеру складає 1 відсоток ціни позову, але не менше 3 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і не більше 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином, суд вважає, що судовий збір оплачений позивачами у не належному розмірі, так як розмір судового збору повинен відповідати ціні позову. Позивачі вказали ціну позову 138.112 гривень, у зв'язку з чим позивачам слід оплатити судовий збір у належному розмірі.

Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи на визначений строк, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Однак, у даному випадку суд вважає, що немає підстав для відстрочення або розстрочення сплати судового збору, оскільки жодний з позивачів не надав суду доказів щодо свого матеріального стану.

На підставі ч.1 ст.121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 ЦПК

України, або не сплачено судовий збір чи не оплачено витрати на інформаційно- технічне забезпечення розгляду справи, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків.

З урахуванням вказаного, суд вважає, що позовну заяву слід залишити без руху та надати позивачам строк для оплати судового збору у належному розмірі.

Керуючись ст. ст. 121, 209, 210 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення коштів залишити без руху.

Повідомити ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про необхідність у строк до 6 грудня 2010 року оплатити судовий збір у належному розмірі.

Роз'яснити ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, що в іншому випадку ця позовна заява буде визнана неподаною та їм повернута.

Суддя С.В. Рева