Полонський районний суд Хмельницької області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

9 лютого 2010 року

Полонський районний суд Хмельницької області в складі головуючого судді - Горщар А Г.

при секретарі Гаманчук А. П.

з участю прокурора Буйницької О.Г.

представника сільської Ради ОСОБА_1, заінтересованої особи ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полонне цивільну справу за заявою прокурора Полонського району в інтересах Микулинської сільської Ради про визнання спадщини відумерлою,

встановив:

Прокурор звернувся до суду із заявою в якій просив визнати спадщину на земельну частку (пай) в розмірі 2.41 умовних кадастрових гектари, що належить згідно сертифікату для ОСОБА_3 - відумерлою.

В обґрунтування вимог позивач вказував, що для ОСОБА_3, яка померла 28 лютого 1996 року, було видано сертифікат на право власності на земельну частку (пай), однак оскільки до державної нотаріальної контори на протязі року з часу відкриття за спадкодавницею спадщини спадкоємці не зверталися, тому на підставі ст. 1277 ЦК є підстави визнати спадщину відумерлою.

В судовому засіданні прокурор заяву підтримав.

Представник сільської Ради також погоджувалась з позицією прокурора. Заінтересована особа ОСОБА_1 М І. заяву не визнала, пояснила, що вона являється спадкоємцем ОСОБА_3 за заповітом. Після смерті спадкодавниці в 1996 року прийняла частину спадщини, а саме отримала у нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за заповітом на жилий будинок, що розташований в с. Микулин, Полонського району. Також має намір оформити спадщину на земельну частку (пай), про наявність якої нещодавно дізналась.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази суд вважає заява прокурора задоволенню не підлягає.

Судом встановлено, що спадкодавниця ОСОБА_3 6.03.1979 року склала заповіт за яким на випадок її смерті заповіла належний для неї жилий будинок, що знаходиться в с. Микулин та інше її рухоме і нерухоме майно для ОСОБА_4

Після смерті ОСОБА_3, що мала місце 28.02.1996 року, спадкоємниця за заповітом прийняла спадщину і отримала у Полонській районній державній нотаріальній конторі 30.08.1996 року свідоцтво про право власності на спадщину за заповітом на жилий будинок з відповідними господарськими та побутовими приміщення, розташованого в с. Микулин, який цього ж дня продала для ОСОБА_5.

Наведені обставини стверджуються даними заповіту, договору купівлі продажу жилого будинку і не заперечуються сторонами.

Таким чином ОСОБА_2 відповідно до положень ст. 549 ЦК 1963 року визнається особою, що прийняла спадщину після смерті ОСОБА_3

Діюче на час відкриття спадщини законодавство встановлювало, що прийняття частини спадкового майна означало прийняття спадщини в цілому, а строк за якого спадкоємець мав право отримати свідоцтво про право на спадщину будь-яким терміном як за ст. 561 ЦК 1963 року так і за ст. 1298 нового ЦК не обмежувався, тому ОСОБА_6 на даний час має законне право отримати у нотаріальній конторі спадщину на земельну. частку (пай) яка згідно згаданого сертифікату є власністю спадкодавниці ОСОБА_3

Відповідно до ст. 1277 ЦК України підставами для визнання спадщини відумерлою є - відсутність спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття належної їм спадщини, а також відмови від її прийняття.

Оскільки в даному випадку є наявний спадкоємець за заповітом, яким прийняв спадщину після смерті ОСОБА_3, тому суд вважає вимоги викладені в заяві прокурора щодо визнання спадщини на земельну частку (пай) відумерлою є явно незаконними.

Керуючись ст. 10,60, ч.З ст. 209, ст. 212-215 ЦПК суд,-

вирішив:

В заяві прокурора Полонського району в інтересах Микулинської сільської Ради про визнання спадщини відумерлою - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Хмельницької області шляхом подачі до суду першої інстанції заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів з моменту його проголошення, та апеляційної скарги протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Головуючий_________________