Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 2-10/10
Провадження № -
РІШЕННЯ

Іменем України

20 січня 2010 року м.Коростишів

Коростишівський районний суд Житомирської області

в складі: головуючого судді: Пасічного Т.З.,

секретарях: Сарнавській Н.В., Недашківській С.С.,

з участю позивачів-відповідачів ОСОБА_1, ОСОБА_2, представника позивачів-відповідачів ОСОБА_3, відповідача-позивача ОСОБА_4, представника відповідача-позивача ОСОБА_5,

треті особи- Тринка В.О., представник служби у справах дітей Коростишівської ОСОБА_6, представник СПРФО Коростишівського РВ УМВС України в Житомирській області -ОСОБА_7,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань м.Коростишева цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_4 третя особа ОСОБА_8, служба у справах дітей Коростишівської РДА, про визнання недійсним договір купівлі-продажу частини квартири і припинення права власності на частину квартири та зустрічний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_1, ОСОБА_2 третя особа ОСОБА_8 СПРФО Коростишівського РВ УМВС України в Житомирській області про визнання незаконною реєстрацію щодо місця проживання,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачі-відповідачі ОСОБА_1, ОСОБА_2, звернулися до суду з даним позовом в обґрунтування якого зазначили, що вони є рідними братом і сестрою, а третя особа у справі ОСОБА_8, є їх рідною матір»ю. У вересні 1994 року вони приватизували квартиру АДРЕСА_1 в якій постійно разом проживали однією сім»ею. Відповідач по справі ОСОБА_4 є чоловіком матері і був нашим вітчимом. Він не отримав у приватну власність частини цієї квартири так як в законному порядку на час подання документів і прийняття рішення про приватизацію не був у помешканні прописаний і не наполягав на участі у приватизації житла. Після одруження у кожного з нас народилися діти і ми всі разом продовжували проживати у даному помешканні. Відповідач почав вимагати віт. матері передати йому у власність частину квартири. Позивачі погодилися на відчуження відповідачу своїх часток у праві власності на спірну квартиру. При оформленні правочину нотаріус не був поставлений до відома про наявність малолітніх дітей і тому при підписані договору купівлі-продажу 2/3 частини квартири на користь ОСОБА_4, згода органу опіки і піклування на укладення цього правочину до уваги не бралася. Продовжуючи користуватися спірною квартирою ми не вважали, що були порушені житлові Інтереси наших дітей. Рішенням Коростишівського районного суду шлюб між матір»ю та вітчимом було розірвано. Мати подала до суду позов про поділ між нами спірної квартири і відповідач став вимагати виділити йому в натурі частину житла. В зв»язку з тим, що його відчуженням без згоди органу опіки і піклування все ж таки істотно були ущемлені інтереси наших малолітніх дітей, яким взамін відчужуваного іншого житла не набувалося просили суд визнати вищезазначений договір купівлі-продажу 2/3 частини квартири недійсним та припинити право власності на дану частину квартири.

Відповідач-позивач ОСОБА_4, звернувся до суду з позовом в обґрунтування якого зазначив, що предметом спору по первинному позову являється оспорювання договору купівлі-продажу 2:3 частини квартири №5, яка знаходиться в м.Коростишеві по вул.Леніна, 54. За даним договором позивачі-відповідачі ОСОБА_1, та ОСОБА_2, продали, а я купив 2/3 частину квартири за вищевказаною адресою. Тобто з жовтня місяця 2006 року позивачі-відповідачі відчужили оплятна майно на мою користь, а я відповідно його прийняв і став власником. ОСОБА_1М, та ОСОБА_2 були зняті у 2006 році з реєстраційного обліку за даною квартирою та у 2007 році зареєструвалися за даною квартирою в той час як вже не являлися власниками майна. В з&рязад» тим, що реєстрація проводилася без йог) відома та згоди, здійснена в порушення ч№?: законодавства просив суд визнати незаконною реєстрацію щодо місця проживання позивачів-відповідачів.

Позивачі-відповідачі ОСОБА_1, ОСОБА_2, в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримали в повному обсязі просили суд їх задовольнити. Зустрічний позов не визнали в повному обсязі просили суд в задоволенні відмовити.

Відповідач-позивач ОСОБА_4, первісний позов не визнав, зустрічний позов підтримав в повному обсязі просив суд його задовольнити. Суду пояснив, що при укладенні договору купівлі-продажу він знав, що порушуються права дітей.

Третя особа ОСОБА_8, позовні вимоги по первісному позову підтримала. Представник служби у справах дітей Коростишівської РДА ОСОБА_9, позовні вимоги по первісному позову підтримала та пояснила, що дозвіл на укладення договору купівлі-продажу органом опіки і піклування не надавався та із заявою про надання такого дозволу ніхто не звертався.

Третя особа представник СПРФО Коростишівського РВ УМВС України в Житомирській області ОСОБА_7, позовні вимоги по зустрічному позову не підтримала при цьому пояснила, що зняття з реєстрації і реєстрація даних осіб проводилася законно на основі документів, які мають дані про реєстрацію права власності. На той час у ОСОБА_4, документи які б підтверджували його право власності на 2/3 квартири (тобто свідоцтво на право власності) яка знаходиться за вищевказаною адресою були відсутні і не пред»являлися.

Представник позивача-відповідача ОСОБА_3, позовні вимоги по первісному позову підтримала повністю зіславшись на обставини викладені в ньому, позовні вимоги по зустрічному позові не визнала просила суд відмовити в його задоволенні за безпідставністю.

Представник відповідача-позивача ОСОБА_5, позовні вимоги по первісному позову не визнав, просив суд відмовити в його задоволенні позовні вимоги по зустрічному позову підтримав повністю просив суд їх задовольнити.

Суд, заслухавши пояснення сторін, представників, дослідивши надані сторонами докази, на засадах змагальності в межах позовних вимог, вважає, що первісний позов підлягає до задоволення в повному обсязі, зустрічний позов задоволенню не підлягає.

Так, судом встановлено, що 12 жовтня 2006 року укладено договір купівлі-продажу 2/3 частини квартири №5, що відчужується за даним договором розташована в м.Коростишеві Житомирської області, по вул.Леніна 54 та згідно якого позивачі-відповідачі ОСОБА_1, ОСОБА_2, є продавці, а відповідач-позивач ОСОБА_4, є покупець. Даний договір посвідчений приватним нотаріусом Коростишівського районного нотаріального округу Яворенко і зареєстрований в реєстрі за №2318.

На час укладення договору купівлі продажу в квартирі проживали мати позивачів-відповідачів (по справі третя особа) ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, вітчим (по справі відповідач- ґ позивач) ОСОБА_4, 22Л2.66 р.н., син (по справі позивач-відповідач) Повар-Олександр Миколайович, ІНФОРМАЦІЯ_2, та його діти ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_12, ІНФОРМАЦІЯ_5, дочка ( по справі позивач-відповідач) ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, та її син ОСОБА_13, ІНФОРМАЦІЯ_7 Діти та онуки постійно проживають з батьками в квартирі за вищевказаною адресою. На даний час відповідач-позивач у спірній квартирі не проживає. За даною адресою зареєстровані ОСОБА_8, ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_1 та її син ОСОБА_13. Вказані обставини підтверджуються копією договору купівлі-продажу від 26.10.2006 року; копіями свідоцтв про народження дітей, довідкою про склад сім»ї від 20.03.2009 року; актом депутата від 26.03.2009року №232; копією листа Виконавчого комітету Коростишівської міської ради від 24.04.2009 року №474/23; копією рішення Коростишівського районного суду від 17.03.2009 року; копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно.

Виходячи з вимог ст.177 СК України, ч.З ст.17 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи які їх замінюють, не мають права без дозволу органу опіки і піклування укладати договори, які підлягають нотаріальному посвідченню або спеціальній реєстрації, здійснювати відчуження житла, а також згідно ч.2 ст.18 Закону України «Про охорону дитинства» діти-члени сім»ї наймача або власника жилого приміщення мають право користуватися займаним приміщенням на рівні з власником або наймачем, органи опіки та піклування-зобов»язані здійснювати контроль за додержанням батьками або особами, які їх замінюють, майнових та житлових прав дітей при відчуженні жилих приміщень та купівлі нового житла. Крім цього у відповідності до ст.12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних громадян і безпритульних дітей» держава охороняє і захищає права та інтереси дітей при вчинені правочинів щодо нерухомого майна, неприпустимо зменшення або обмеження прав і охоронюваних законом інтересів дітей при вчинені будь-яких правочинів стосовно жилих приміщень, органи опіки та піклування здійснюють контроль за дотриманням батьками та особами, які їх замінюють, житлових прав і охоронюваних законом інтересів дітей, для здійснення будь-яких правочинів стосовно нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, потрібна попередня згода органів опіки та піклування, а як встановлено судом-дозволу органу опіки та піклування на укладення договору купівлі-продажу 2/3 частини квартири від 12.10.2006 року не було, тобто при вчиненні вказаного правочину були порушені житлові права дітей.

Згідно ч.І ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені чистинами 1,3,5,6 ст.203 цього кодексу, а ч.б ст.203 ЦК України передбачає, що правочин, що вчиняється батьками не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх дітей, а як встановлено судом то при укладенні вищевказаного договору купівлі-продажу були порушені права та інтереси малолітніх дітей продавців.

Зустрічні позовні вимоги задоволенню не підлягають, оскільки відповідачем-позивачем суду не надано жодного доказу та не знайшли свого підтвердження доводи щодо порушення СПРФО Коростишівського РВ УМВС України в Житомирській області правил реєстрації місця проживання позивачів-відповідачів ОСОБА_1, та ОСОБА_2 за адресою м.Коростишів, вул Леніна, 54, кв.5.

У відповідності до ст. 88 ЦПК України з зідповідача-позивача на користь позивачів-відповідачів підлягає до стягнення 102 грн., сплачених коштів за держмито та 250грн., сплачених коштів за витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Враховуючи викладене, на підставі ст,177 СК України, ч.З ст.17, ч.2 ст.18 Закону України про охорону дитинства», ст.12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних громадян і безпритульних дітей», ч.І ст.215, ч.б ст.203, ст.216 ЦК України. керуючись ст.ст.3,10,60,88,208,209,212-215 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_4 третя особа ОСОБА_8, служба у справах дітей Коростишівської РДА, про визнання недійсним договору купівлі-продажу частини квартири та припинення права власності на частину квартири задовольнити.

Визнати недійсним договір купівлі-продажу частини квартири №5, розташованої в м.Коростишеві по вул.Леніна, 54, укладений 12 жовтня 2006 року між ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 і припинити право власності на 2/3 частини квартири №5 , розташованої в м.Коростишеві по вул.Леніна 54 зареєстрованою за ним в органі технічної інвентаризації 01.12.2008 року в книзі №20 за реєстровим номером 4559.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1, ОСОБА_2 102 грн., сплачених коштів за держмито та 250 грн., коштів сплачених за витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

В задоволені зустрічного позову ОСОБА_4 до ОСОБА_1, ОСОБА_2 третя особа ОСОБА_8, СПРФО Коростишівського РВ УМВС України в Житомирській області про визнання незаконною реєстрацію щодо місця проживання за житловим приміщенням, а саме квартири що в АДРЕСА_2 ОСОБА_1, ОСОБА_2 відмовити за безпідставністю.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Житомирської області через Коростишівський районний суд протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження, яка може бути подана протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя Пасічний Т.З.