РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2010 року Справа № 2-138/10

Сєвєродонецький міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді Туренко С.І.,

при секретарі Сокирко О.С.,

за участю позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сєвєродонецьку справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_5 до ОСОБА_3, Сиротинської селищної ради про визнання недійсним державного акту про право приватної власності на землю, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 та ОСОБА_5 звернулися до Сєвєродонецького міського суду з позовом ОСОБА_3, Сиротинської селищної ради про визнання недійсним державного акту про право приватної власності на землю, третя особа - Комунальне підприємство «Землевпорядник».

В обгрунтування заявлених позовних вимог позивачі вказали, що вони є власниками житлового будинку з надвірними побудовами за адресою: с. Вороново, пр. Піщаний,7 на підставі свідоцтва про право на спадщину за Законом, після смерті батька, ОСОБА_6, від 08.05.2001 року. Земельна ділянка, на якій розташовані будинок та надвірні побудови, знаходиться у власності Сиротинської селищної ради, тому в 2007 році вони звернулися з заявою до Сиротинської селищної ОСОБА_7 про передачу їм цієї ділянки у власність. Але тримати правовстановлюючі документи ми не можемо, бо після проведення польових робіт комунальним підприємством «Землевпорядник» виявлено нестиковку меж земельної ділянки, яка знаходиться в їхньому користуванні, та земельною ділянкою, яка знаходиться у власності ОСОБА_3Ф, відповідача , на цій підставі було призупинено землевпорядні роботи по оформленні правовстановлюючих документів на їхню земельну ділянку. Наявність державного акту про право приватної власності на землю від 04.05.1999 року на ім'я ОСОБА_3, виданий на підставі рішення Сиротинської селищної ОСОБА_7 № 190 від 24.12.1998., не дає їм можливості приватизувати ділянку, на якій розташовані їхні приватні споруди. Згідно з викладеним, позивачі не мають можливості на підставі ст.81 ЗК України стати власниками земельної ділянки, якою ще користувалися їхні батьки.

Ознайомившись з документом про право власності на землю на ім'я ОСОБА_3, Державним актом на право приватної власності на землю від 04.05.1999 року та актом встановлення меж дільниці в натурі (без дати) хочуть повідомити, що: 1) план зовнішніх меж земельної ділянки не відповідає дійсності: поштові адреси сусідів: В-Г(вул.Куйбишева, 22,треба 18); 2) розмір земельної ділянки не відповідає рішенню Сиротинської селищної ОСОБА_7 від 29.01.1998р. №3, згідно з якими ділянка збільшена на 3000 м, а у державному акті записаний розмір 0,2671 га; 3) в частині розміру ділянки де розташований їхній льох; 4) на акті встановлення зовнішніх меж (без дати) немає підпису їхнього батька, ОСОБА_6. Вважають, що ОСОБА_3 порушує ст.91 ЗК України ч.І п. г): "не нарушать прав собственников смежных земельных участков землепользователей " та п. е): "соблюдать правила добрососедства...", а також ст. 103 ЗК України ч.1: "собственники и землепользователи земельных участков должны выбирать такие способы использования земельных участков в соответствии с их целевым назначением, при которых собственникам, землепользователям соседних земельных участков наносится меньше всего неудобств". Позивачка неодноразово зверталася до Сиротинської селищної ради з заявами та скаргами на дії відповідача, та просила скасувати рішення про приватизацію земельної ділянки ОСОБА_3, але отримала відмову, тому вимушена звертатись до суду. Ніяких документів, крім державного акту на землю та рішення № 190 Сиротинської селищної ради від 24.12.1998 року в Сиротинській селищній раді та Сєвєродонецькому міському управлінні земельних ресурсів немає, тому зробити висновок, де знаходяться ці документи, неможливо. Зі слів матері вони знають, що ніяких паперів батько не підписував. З цього можна зробити висновок, що ОСОБА_3 приватизував земельну ділянку, без дозволу їхнього батька, з яким суміжна межа. На підставі викладеного просять визнати недійсним державний акт про право приватної власності на землю в 04.05.1999 року на ім'я ОСОБА_3, виданого на підставі рішення Сиротинської селищної ради № 190 від 24.12.1998 року; стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 2516 гривень з яких 2500 гривень - правова допомога, 8,5 гривень судовий збір, 7,5 гривень - витрати на інформаційно-технічне забезпечення справи.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 підтримала позовні вимоги в повному обсязі. Суду пояснила, що в акті неправильно вказані сусіди. Коли відповідач приватизував земельну ділянку, вони нічого не знали. З їхньої сторони ніхто і нічого не підписував. Вона бажає приватизувати свою земельну ділянку, але їй відмовили, так як у них нестиковка в межах. Просила позов задовольнити.

Представник позивача ОСОБА_2 підтримала заявлені позовні вимоги в повному обсязі. Суду пояснила, що на час приватизації діяв старий Земельний кодекс, існували старі норми та інструкції. Цими документами і регулювалась приватизація землі. Наявність документа про право власності у відповідача заважає приватизувати позивачу землю, так як акт не відповідає тому, що вона на місцевовості. Немає реєстрації акта згідно даних. Просила задовольнити позовні вимоги в повному обсязі та стягнути з відповідача судові витрати.

Позивачка ОСОБА_5 в судове засідання не з'явилася, ОСОБА_1 в якості представника просила розглядати справу за її відсутності.

Відповідач ОСОБА_3 заперечував проти позову, просив відмовити в задоволенні позовних вимог. Суду пояснив, що приватизацією займалася Сиротинська селищна рада. До нього приїздила комісія, зробила заміри і видала акт. В книзі записів Сиротинської селищної ради здійснено запис № 86. Позовна заява написана по Земельному кодексу 2004 року. На даний час строк позовної давності вже давно сплив. Ніякого закону він не порушував.

Представник відповідача ОСОБА_4 також заперечував проти задоволення позову. Суду пояснив, що згідно Земельного кодексу 1992 року вимагалося подати заяву і відповідач ОСОБА_3 подав заяву на приватизацію земельної ділянки. Законів відповідач не порушував, не зрозуміло яким чином позивачам заважає спірний акт. На момент приватизації земельної ділянки відповідач виконав всі вимоги закону. Спірний акт було зареєстровано в органі який його видавав і приймав рішення про передачу земельної ділянки у власність. Межі земельних ділянок були звірені з наявними планами ділянок наявні в БТІ. Просив відмовити в задоволенні позовних вимог.

Представник третьої особи КП «Землевпорядник» в судове засідання не з'явився, до суду надано заяву про розгляд справи без участі представника вказаної особи.

Розглянувши позовну заяву, вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовна заява не підлягає задоволенню за наступних підстав.

Статтею 10 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Позовні вимоги щодо визнання недійсним державний акт про право приватної власності на землю від 04.05.1999 року на ім'я ОСОБА_3 не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 08.05.2001 року спадкоємицям майна гр. ОСОБА_6 є ОСОБА_5 та ОСОБА_1. Спадкове майно, на яке видано це свідоцтво, складається з: жилого будинку з надвірними побудовами, розташованого в м. Сєвєродонецьку, Луганської області, с. Воронове, пров. Пісчаний, б. 7, який належав ОСОБА_6.

Як видно з повідомлення КП «Землевпорядник» Сєвєродонецької міської ради на ім`я ОСОБА_1 та ОСОБА_5 від 11.05.2007 року № 82, то землевпорядні роботи по оформленню правовстановлюючих документів на земельну ділянку за адресою с. Воронове, пров. Пісчаний, б. 7 призупинено в зв'язку з тим, що після проведення польових робіт виявлено нестиковку меж їхньої ділянки з сусідньою земельною ділянкою, яка знаходиться у власності гр. ОСОБА_3

Відповідно до ст.. 17 ЗК України (1990 року) передача земельних ділянок у колективну та приватну власність провадиться ОСОБА_7 народних депутатів, на території яких розташовані земельні ділянки. ОСОБА_7 народних депутатів розглядає у місячний строк клопотання та матеріали і приймає рішення з цього питання.

Судом встановлено, що відповідачу ОСОБА_3 було видано Державний акт на право приватної власності на землю серія ІІІ-ЛГ № 028063 площею 0,2671 гектарів в межах згідно з планом. Вказаний акт було видано на підставі рішення виконкому Сиротинської селищної ради № 190 від 24.12.1998 року. Державний акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 86. Рішення виконкому Сиротинської селищної ради № 190 від 24.12.1998 року було прийнято на підставі заяви ОСОБА_3, керуючись ст.ст. 6, 17 ЗК України та Декретом КМУ від 28.12.1992 року № 15-92 «Про приватизацію земельних ділянок».

Згідно із п. 1.10. Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди), затвердженої Наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 15.04.1993 року № 28 (яка була чинна на час видачі Державного акту на землю відповідачу ОСОБА_3Ф.) зазначено, що технічна документація при складанні державних актів включає: при складанні державних актів на право приватної власності на землю і право постійного користування землею, що видаються громадянам на земельні ділянки, якими вони користуються: виписку з рішення місцевої ОСОБА_7 народних депутатів про передачу земельної ділянки у власність або надання її у користування; абриси обміру земельної ділянки; план земельної ділянки, складений за результатами обміру; збірний план землевласників і землекористувачів; відомість обчислення площ; матеріали погодження меж земельної ділянки з суміжними власниками землі і землекористувачами.

Позивачами до суду не було надано доказів того, що власник жилого будинку з надвірними побудовами, розташованого в м. Сєвєродонецьку, Луганської області, с. Воронове, пров. Пісчаний, б. 7, ОСОБА_6 являвся власником землі і землекористувачем із суміжною земельною ділянкою, яка передана у власність відповідачу ОСОБА_3 Не вказано, який розмір земельної ділянки, якою користуються позивачі було захвачено відповідачем при приватизації. Також, в згідно мотивувальної частини рішення Сєвєродонецького міського суду від 23 серпня 2007 року, яке набрало законної сили 07.05.2008 року, встановлено, що як вбачається з копії протоколу засідання земельної комісії Сиротинської селищної ради, комісією було встановлено, що межі земельних ділянок домоволодінь позивача (ОСОБА_1П.) та відповідача (ОСОБА_3Ф.) відповідають плану БТІ. /а.с. 119-120/

Відповідно до повідомлення Сиротинської селищної ради від 25.09.2006 року № 317, то в архівних документах ради відсутнє рішення про вилучення частини земельної ділянки за адресою: с. Воронове, пров. Пісчаний, 5 на користь власників домоволодіння за адресою: с. Воронове, пров. Пісчаний,7. Відсутнє також звернення громадян про передачу вилучення частини земельної ділянки у власників домоволодіння за адресою: с. Воронове, пров. Пісчаний,5.

Крім того, позовні вимоги заявлені щодо визнання недійсним державний акт про право приватної власності на землю від 04.05.1999 року на ім'я ОСОБА_3, виданого на підставі рішення Сиротинської селищної ради № 190 від 24.12.1998 року, однак вказане рішення селищної ради не оскаржується, не скасоване і є чинним на даний час.

Також, не підлягають задоволенню позовні вимоги щодо стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судових витрат у розмірі 2516 гривень з яких 2500 гривень - правова допомога, 8,5 гривень судовий збір, 7,5 гривень - витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд-

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1, ОСОБА_5 до ОСОБА_3, Сиротинської селищної ради про визнання недійсним державного акту про право приватної власності на землю відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному суді Луганської області через Сєвєродонецький міський суд, шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя С.І. Туренко