Галицький районний суд Івано-Франківської області
Справа № 2-52/2010
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2010 року м.Галич

Галицький районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Клюби В, В.

секретарів Борисевич Н. В., Целюпи А. Б.

з участю: позивача ОСОБА_1 В, 1.

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Галичі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою, -

у с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом і просить стягнути із ОСОБА_3 у його користь 19 015 гривень матеріальної, 5 000 гривень моральної шкоди, а також судові витрати по оплаті за проведення автотоварознавчої експертизи, сплаті судового збору, витрат з інформаційно-технічного забезпечення розгляду цивільних справ та витрати по оплаті правової допомоги.

Позивач посилається на ті обставини, що 26 червня 2009 року близько 20.00 години на перехресті доріг до населених пунктів Богородчани Гута, Креховичі - Надвірна, керуючи автомобілем марки «Хюндай», реєстраційний номер AT 9388 AH, рухаючись по другорядній дорозі, не надав перевагу в русі автомобілю марки «Фольксваген», реєстраційний номер 158 21 IB, яким керував він (позивач), чим порушив правила проїзду перехресть. Внаслідок цього автомобіль «Фольксваген», реєстраційний номер 158 21 IB отримав технічні пошкодження. Постановою суду ОСОБА_3 визнано винним і притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 Кодексу У країни про адміністративні правопорушення. Вартість ремонту становить 19 015 гривень. Також діями ОСОБА_3 йому спричинено і моральну шкоду, оскільки він тривалий час ремонтував автомобіль, переніс нервові переживання через те, що не мав коштів на лікування дружини і дитини, які постраждали внаслідок даної дорожньо- транспортної пригоди. При цьому ОСОБА_3, з вини кого сталася вказана пригода, не вжив заходів для відшкодування збитків. Також він переніс душевні переживання через те, що кілька робочих днів змушений був провести на станціях технічного обслуговування, у лікарнях та в звязку з цим наймати водія. Моральну шкоду оцінює у 5 000 гривень. Крім цього ним понесені витрати по оплаті послуг евакуатора, оплаті за перебування автомобіля на арешт майданчику, а всього на суму 1043 гривні. Також на проведення експертного автотоварознавчого дослідження він витратив 600 гривень та 5 000 гривень ним сплачено за надання правової допомоги.

В судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали з підстав, викладених у позовній заяві і пояснили, що в результаті дорожньо - транспортної пригоди був пошкоджений автомобіль, а також отримали тілесні ушкодження його дружина ОСОБА_4 та малолітній син, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в звязку з чим були госпіталізовані у Солотвинську лікарню. Відповідач відмовився в добровільному порядку відшкодувати заподіяну шкоду у зазначеному розмірі, а також покрити інші витрати. Моральна шкода полягає у моральних переживаннях в звязку з пошкодженням автомобіля, а також через те, що його дружина та син перебували на лікуванні. Автомобіль фактично був придбаний ним і тому він має право вимоги відшкодування збитків. Просить задовольнити позовні вимоги повністю з викладених у позовній заяві підстав, а також стягнути понесені ним судові витрати.

Відповідач позов визнав частково і пояснив, що дійсно дорожньо - транспортна пригода сталася з його вини тому погоджується відшкодувати заподіяну матеріальну шкоду. При цьому розмір матеріальної шкоди становить ринкову вартість автомобіля, тому у випадку прийняття рішення про стягнення вказаної експертом суми просить вирішити питання про повернення йому пошкодженого автомобіля. Позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди не визнає, так як він після вказаної дорожньо - транспортної пригоди намагався домовитися з позивачем про ремонт автомобіля, але він відмовлявся.

Заслухавши в судовому засіданні доводи сторін, показання свідка та дослідивши представлені на обгрунтування позовних вимог, докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення частково.

Судом встановлено, що 26 червня 2009 року близько 20.00 години на перехресті доріг до населених пунктів Богородчани - Гута, Креховичі - Надвірна, ОСОБА_3, відповідач, керуючи автомобілем марки «Хюндай», реєстраційний номер AT 9388 AH, рухаючись по другорядній дорозі, не надав перевагу в русі автомобілю марки «Фольксваген», реєстраційний номер 158 21 1В, яким керував ОСОБА_1, чим порушив правила проїзду перехресть. Внаслідок цього автомобіль «Фольксваген», реєстраційний номер 158 21 1В отримав технічні пошкодження. Постановою суду ОСОБА_3 визнано винним і притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення у вигляді штрафу. Таким чином відповідач не виконав вимоги п. 16.11 Правил дорожнього руху України. В зв'язку з дорожньо - транспортною пригодою автомобіль марки «Фольксваген», реєстраційний номер 158 21 IB був пошкоджений і сума матеріального збитку внаслідок пошкодження автомобіля становить 19 015 гривень 92 коп.. Позивач є володільцем автомобіля на підставі виданої власником автомобіля довіреності, якою позивачу надано право користуватися та розпоряджатися автомобілем, а також надано право представляти інтереси власника. При цьому експертом - автотоварознавцем матеріальний збиток визначено в розмірі ринкової вартості автомобіля, оскільки в звязку із перевищенням вартості відновлюваного ремонту автомобіля ринкової вартості автомобіля і відповідно економічною недоцільністю відновлення автомобіля.

Наведені факти підтверджуються в судовому засіданні, поясненням сторін; Висновком спеціаліста №228 експертного автотоварознавчого дослідження 04 серпня 2009 року; Протоколом огляду транспортного засобу; матеріалами справи про адміністративне правопорушення №3 - 1086 за 2009 рік і зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення від 20 липня 2009 року, постановою судді від 21 серпня 2009 року.

Свідок ОСОБА_6 дав показання в судовому засідання, що автомобіль марки «Фольксваген - Джетта», державний номер 158 21 ГО хоча і зареєстрований за ним, але він фактично належить позивачу, оскільки позивач купив у нього цей автомобіль.

Досліджені по справі докази підтверджують факт невиконання відповідачем вимог п. 16.11 Правил дорожнього руху України.

Тобто відповідач зобов'язаний відповідно до ст. ст. 1166, 1187 ЦК України відшкодувати заподіяну з його вини матеріальну шкоду і зокрема шкоду, заподіяну пошкодженням автомобіля в сумі 19 015 гривень в межах заявлених вимог у цій частині, як власник транспортного засобу, використання якого створює підвищену небезпеку.

Також в звязку із дорожньо - транспортною пригодою позивачу заподіяно

матеріальну шкоду, яка повязана із його витратами на оплату послуг евакуатора в сумі 577 гривень і підтверджується накладними №46 від 26 червня 2009 року і №94 від 28 липня 2009 року. Вказані витрати також підлягають стягненню із відповідача. При цьому суд вважає, що витрати позивача по оплаті за арешт майданчик не підлягають стягненню з відповідача, як матеріальна шкода, заподіяна позивачу з вини відповідача.

Внаслідок дій відповідача було пошкоджено автомобіль, який перебуває у -володінні позивача, що в свою чергу обмежило право користування автомобілем. Також позивач і члени його сімї в звязку із дорожньо - транспортною пригодою зверталися за медичною допомогою. Тому суд вважає, що викладені позивачем доводи свідчать про порушення нормальних життєвих зв'язків, істотні зміни у звичному способі життя, що спричинило моральні страждання. Разом з тим, враховуючи характер та тривалість моральних переживань позивача, наслідки цих переживань, суд приходить до висновку, що розмір моральної шкоди, визначений позивачем не відповідає характеру таких переживань і підлягає зменшенню. В зв'язку з цим суд вважає, що на підставі ст. 1167 ЦК України з відповідача в користь позивача слід стягнути 1300 гривень моральної шкоди, ст Суд вважає доводи відповідача щодо повернення йому автомобіля в звязку із відшкодуванням шкоди підставними, оскільки розмір матеріальної шкоди становить ринкову вартість автомобіля. Тому пошкоджений автомобіль, який перебуває у володінні позивача, підлягає передачі відповідачу після відшкодування ним позивачу заподіяної шкоди у зазначеному розмірі.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача в користь позивача слід стягнути судові витрати, зокрема: сплачений судовий збір пропорційно до задоволеної частини 2-позовних вимог в сумі 195 гривень 92 коп. та 120 гривень витрат з інформаційно-технічного забезпечення судового процесу.

Витрати позивача на оплату проведення експертного автотоварознавчого дослідження в сумі 600 гривень підтверджуються квитанцією №302540 від 04 серпня 2009 року, тому підлягають стягненню з відповідача.

Так як позивачем не представлено доказів понесення витрат на оплату правової допомоги, заявлені ним до відшкодування витрати в сумі 5000 гривень відшкодуванню за рахунок відповідача не підлягають.

На підставі вищевикладеного, ст. ст. 1166, 1167, 1187, 1191, 1192 ЦК України, ст. ст. 88, 209, 213 - 215, 223 ЦПК України, суд, - ...

в и р і ш и в:

Позов задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 19 592 гривні заподіяної матеріальної шкоди та 1300 гривень моральної шкоди.

В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої дорожньо - транспортною пригодою відмовити

Автомобіль марки «Фольксваген - Джетта», 1987 року випуску, реєстраційний номер 15821 IB, який на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу ІВС №057544 належить ОСОБА_6 передати ОСОБА_3.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 195 гривень 92 коп. сплаченого судового збору, 120 гривень сплачених витрат інформаційно-технічного забезпечення розгляду цивільних справ та 600 гривень витра на проведення експертного автотоварознавчого дослідження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано.

У разі подання заяви про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, рішення суду набуває законної сили після закінчення цього строку.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Заява про апеляційне оскарження рішення суду та апеляційна скарга на рішення суду подаються до Апеляційного суду ОСОБА_6 - Франківської області через Галицький районний суд

Суддя: ОСОБА_7