Жовтневий районний суд м.Дніпропетровська
Справа № 2-5215/10
Р І Ш Е Н Н Я

(заочне, в порядку гл. 8 розділу ІІІ ЦПК України)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2010 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

У складі:

Головуючого судді Мазниці А.А.

Секретаря Ковальській Т.Г.

За участю:

Позивача ОСОБА_1

Розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету ОСОБА_2 міської ради, Відкритого акціонерного товариства Дніпроважмаш, третя особа - Перша ОСОБА_2 державна нотаріальна контора, про визначення розміру часток співвласників у спільній частковій власності, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач у листопаді 2009 року звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що згідно свідоцтва про право власності на житло від 10.12.1994 р. квартира АДРЕСА_1 була в порядку приватизації державного житлового фонду передана у спільну сумісну власність йому та його матері ОСОБА_3 Після смерті останньої, що настала 28.05.2009 року, відкрилася спадщина, що складалася з належної померлій частини зазначеної квартири. Позивач є її спадкоємцем першої черги за законом, втім належним чином оформити право на спадщину не може, оскільки за життя спадкодавця частки співвласників у спільному майні не були визначені.

На підставі викладеного позивач просив суд припинити право спільної сумісної власності на квартиру № 33 у будинку № 1 корп. 9 на ж/м Сокіл-1 у м. Дніпропетровську та визначити розмір часток співвласників у ній як рівний.

У судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримала, на їх задоволенні наполягала.

Представник відповідача ОСОБА_2 міської ради до суду не зявилася, надала заяву, в якій проти позову не заперечувала та просила розглянути справу без її участі (а.с. 24).

Відповідач ВАТ Дніпроважмаш явку свого представника до суду не забезпечив, про день та час розгляду справи повідомлявся (а.с. 20).

Третя особа надала заяву про розгляд справи за відсутності представника (а.с. 22).

Вислухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 10.12.1994 року квартира АДРЕСА_2 була в порядку приватизації державного житлового фонду передана у спільну сумісну власність позивачеві ОСОБА_1 та його матері ОСОБА_3 (а.с. 7), що проживали у ній до дня смерті останньої (а.с. 19), яка настала 28.05.2009 р. (а.с. 10).

Аналізуючи виниклі між сторонами правовідносини, суд приходить до наступного.

Так, згідно чч. 1, 3 ст. 172 ЦК України майно, що перебуває у спільній власності, може бути за згодою співвласників поділене між ними. При цьому право спільної сумісної власності на таке майно припиняється. Втім, у спірних правовідносинах поділ спільного майна у позасудовому порядку шляхом укладання відповідної угоди між співвласниками є неможливим у звязку з смертю одного з них.

За змістом ст. ст. 370, 372 ЦК України частки співвласників у майні, що перебуває у спільній сумісній власності, презюмуються рівними, якщо інше не встановлене законом або домовленістю між ними. З урахуванням фактичних обставин справи та джерела набуття спільного майна, а також примаючи до уваги, що позивач є єдиним крім ОСОБА_3 співвласником зазначеного майна, при цьому проти ініціатива щодо припинення права спільної власності та визначення часток співвласників як рівних виходить від нього, суд оцінює позовні вимоги як обгрунтовані і такі, що підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 370, 372 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 60, 212-215, 224-226 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Право спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1 припинити.

Визначити, що частки співвласників у спільній частковій власності на квартиру АДРЕСА_1 є рівними та складають: частка ОСОБА_1 ? частина, частка що увійшла до складу спадщини після смерті ОСОБА_3 ? частина.

Позивач має право оскаржити заочне рішення у загальному апеляційному порядку.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, що може бути подана протягом десяти днів з дня отримання ним копії рішення. Без попереднього подання такої заяви заочне рішення оскарженню відповідачем в апеляційному порядку не підлягає.

У випадку відмови в задоволенні заяви про перегляд заочного рішення, воно може бути оскаржене відповідачем у загальному апеляційному порядку.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про його апеляційне оскарження, якщо таку заяву не буде подано.

У випадку подання заяви про апеляційне оскарження, але не подання у двадцятиденний строк апеляційної скарги, рішення набирає законної силі після закінчення такого строку.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає чинності після розгляду справи апеляційним судом.

Заява про апеляційне оскарження рішення може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення, апеляційна скарга подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя А.А. Мазниця