Апеляційний суд Харківської області
Справа № 22-ц-71/2010 Головуючий 1-ї ОСОБА_1
Категорія земельні Доповідач Зазулинська Т.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2010 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого ЗАЗУЛИНСЬКОЇ Т.П.

суддів ТАБАЧНОЇ Н.Г., ХОРОШЕВСЬКОГО О.М.

при секретарі Шпарага О.О.

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Люботинського міського суду Харківської області від 21 жовтня 2009 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Люботинської міської ради Харківської області про скасування незаконного рішення, 3-я особа ОСОБА_3, -

В С Т А Н О В И Л А :

У серпні 2009 року ОСОБА_2 звернувся до Люботинського міського суду Харківської області з позовом до Люботинської міської ради про скасування незаконних рішень.

Зазначав, що рішенням ХХП сесії У скликання Люботинської міської ради від 14 вересня 2007 року за № 446 йому було надано дозвіл на розробку проекту відведення земельної ділянки для будівництва житлового будинку в місті Люботині по вул. Квітковій, 2-а.

При цьому внаслідок халатності посадових осіб в рішенні була зазначена адреса вул. Квіткова, 2.

Він уклав угоду з Люботинським проектно-виробничим архітектурно-планувальним бюро, яким було складено містобудівне обгрунтування розміщення індивідуального житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по вул. Квітковій, 2а в місті Люботині. Був виготовлений також і акт вибору та обстеження земельної ділянки для розміщення обєкту будівництва, де також зазначена адреса вул.Квіткова, 2а.

Але за заявою ОСОБА_4, якій належить земельна ділянка по вул.Квітковій, 2, рішенням ХХУП сесії У скликання Люботинської міської ради за № 734 від 26 грудня 2007 року було скасоване рішення тієї ж ради від 14 вересня 2007 року за № 446, а рішенням ХХХ1 сесії У скликання за № 155 від 27 березня 2008 року йому було відмовлено у наданні дозвілу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по вул. Квітковій, 2а.

Прокурором Харківської міжрайонної прокуратури в його інтересах було подано адміністративний позов про скасування вказаних рішень відповідача, але ухвалою судді Люботинського міського суду від 09.12.2008 року, залишеною без змін апеляційною інстанцією, провадження у справі було закрите з тих підстав, що справа не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, а йому розяснено право на звернення до суду з позовом у порядку цивільного судочинства.

На підставі наведеного позивач просив скасувати рішення ХХУП сесії У скликання Люботинської міської ради за № 734 від 26 грудня 2007 року.

Відповідач в особі представника за довіреністю проти позову заперечував.(а.с.26)

Ухвалою попереднього судового засідання до участі в справі в якості третьої особи була залучена ОСОБА_3, яка проти позову також заперечувала посилаючись на те, що вона є власником земельної ділянки по вул. Квітковій, 2, на яку їй видано державний акт ( а.с.53-55)

Рішенням Люботинського міського суду Харківської області від 21 жовтня 2009 року в задоволенні позову ОСОБА_2 про скасування рішення ХХУП сесії У скликання Люботинської міської ради за № 734 від 26 грудня 2007 року відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати вказане рішення суду першої інстанції та передати справу на новий розгляд. Посилається на однобічність та необґрунтованість рішення та як наслідок його незаконність, а також на безпідставну відмову суду прийняти до розгляду його уточнену позовну заяву, в якій він просив скасувати і рішення ХХХ1 сесії У скликання Люботинської міської ради за № 155 від 27 березня 2008 року, яким йому було відмовлено у наданні дозвілу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по вул. Квітковій, 2а.

3-ї особа ОСОБА_3 на апеляційну скаргу ОСОБА_2 подала заперечення, в яких просить про її відхилення та залишення рішення суду без змін, посилаючись на безпідставність доводів апелянта.

Заслухавши доповідь судді; пояснення представників позивача і відповідача; перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає, що скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Згідно ст. 116 Земельного Кодексу України громадяни набувають право власності та право користування земельними ділянками за рішеннями органів місцевого самоврядування.

Відповідно до ст.26 Закону України „ Про місцеве самоврядування вирішення питань регулювання земельних відносин є виключною компетенцією міських рад.

Судовим розглядом встановлено, що 10 серпня 2007 року ОСОБА_2 звернувся до Люботинської міської ради з заявою про виділення йому земельної ділянки для будівництва будинку орієнтовною площею 0,1 га. по вул. Квітковій, 2 в місті Люботині ( а.с.

За висновком Люботинського міського відділу земельних ресурсів земельна ділянка за вказаною адресою є вільна від забудови земля державної власності.

Рішенням ХХ11 сесії 5 скликання від 14 вересня 2007 року за № 446 Люботинська міська рада надала згоду на розробку проекту відведення земельної ділянки ОСОБА_2 для будівництва житлового будинку в місті Люботині по вул. Квітковій, 2 за рахунок земель міста.

У листопаді 2007 року до Люботинського міського голови звернулася ОСОБА_3 з заявою про скасування вказаного рішення з посиланням на те, що земельна ділянка по вул..Квітковій, 2 належить їй на праві власності.

За результатами розгляду заяви ОСОБА_3 рішенням ХХУП сесії 5 скликання від 26 грудня 2007 року за № 734 Люботинська міська рада скасувала рішення ради за № 446 від 14.09.2007 року як таке, що порушує права заявника як власника земельної ділянки по вул. Квітковій,2 в місті Люботині.

Право власності ОСОБА_3 на земельну ділянку по вул.Квітковій, 2 апелянтом не оспорюється і підтверджується рішенням виконкому Люботинської міської ради від 03.06.1993 року за № 853 про передачу ОСОБА_3 у приватну власність земельної ділянки за вказаною адресою площею 1000 кв.метрів під будівництво індивідуального житлового будинку та виданим їй на підставі цього рішення державним актом про право приватної власності на землю .

Твердження позивача про помилкове зазначення відповідачем в рішенні від 14 вересня 2007 року за № 446 адреси земельної ділянки, що підлягала виділенню, як вул. Квіткова, 2 замість вул. Квітковій 2 „а спростовуються власноручною його заявою, в якій, як вже зазначено, він просив виділити земельну ділянку по вул. Квітковій, 2.

За таких обставин скасування відповідачем рішення від 14.09.2009 року здійснено в межах його компетенції і відповідає вимогам ст.152 ЗК України, якою встановлено, що власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не повязані з позбавленням права володіння земельною ділянкою. Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом визнання недійсними рішень органів місцевого самоврядування, тому суд першої інстанції правомірно відмовив ОСОБА_2 в задоволенні позову.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують і не свідчать про порушення чи неправильне застосування судом норм матеріального і процесуального права.

Зі змісту уточненого позову вбачається, що свій позов про скасування рішення Люботинської міської ради від 14.09.2009 року ОСОБА_2 доповнив вимогами щодо скасування іншого рішення відповідача, яким йому було відмовлено у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, розташованої за адресою : місто Люботин, вул. Квіткова, 2а. Відмовляючи у його прийнятті суд першої інстанції виходив з того, що позивач має звернутися з цими вимогами як з самостійним позовом.

Неприйняття вказаних позовних вимог до розгляду з первісними вимогами не є підставою для скасування чи зміни рішення суду , оскільки позивач не позбавлений можливості звернутися до суду з самостійним позовом щодо оскарження рішення відповідача від 27 березня 2008 року .

Керуючись ст.ст.303,304, п.1 ч.1 ст.307, ст.ст.308,313,314,315,319 ЦПК України судова колегія, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу відхилити.

Рішення Люботинського міського суду Харківської області від 21 жовтня 2009 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення. Може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двох місяців безпосередньо до Верховного Суду України.

Головуючий

Судді -