Червоноградський міський суд Львівської області
Справа № 2-141/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2010 року Червоноградський міський суд Львівської області

в складі: головуючого - судді Савуляка Р.В.

при секретарі Демчук Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Червонограді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ДП „З ліквідації збиткових вугледобувних , вуглепереробних та торфодобувних підприємств «Укрвуглеторфреструктуризація» ДП Укрвуглеторфреструктуризація» про стягнення одноразової допомоги при звільненні , -

В с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду із позовом про стягнення одноразової допомоги при звільненні у звязку з виходом на пенсію та компенсації за несвоєчасну її виплату.

Свої вимоги мотивував тим, що з жовтня 1960 року працював на шахтах вугільної промисловості України, змінював місце роботи. На шахті № 1 «Червоноградська» працював з 15.10.1973 року . 17.01.1994 року був звільнений з підприємства за власним бажання у звязку з виходом на пенсію з посади «підземний кріпильник четвертого розряду»

На момент звільнення загальний стаж його роботи у вугільній промисловості складав більше 20 років. При цьому відповідачем при звільненні йому не була виплачена одноразова допомога у звязку з виходом на пенсію у розмірі трьохмісячного середнього заробітку, яка за його підрахунками становить 8334454,30 карб., яку просить стягнути з відповідача з індексацією на даний час та компенсацією відповідно до вимог чинного законодавства.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав , покликавшись на обставини , викладені в позовній заяві. Просить поновити строк звернення до суду як пропущений з поважної причини , тому що про порушення свого права на одержання одноразової допомоги він дізнався у листопаді 2007 року. Просить позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позову не визнала та пояснила, що можливість надання та розмір одноразової допомоги моють бути передбачені в колективному договорі згідно трудового законодавства. Колективним договором Західно Української виконавчої дирекції з ліквідації шахт такі виплати не передбачені.

Крім того, позивачем без поважних причин пропущений строк звернення до суду, що є підставою для відмови у позові.

Вислухавши пояснення сторін, оцінивши наявні у справі письмові документи , суд вважає, що вимоги позивача не підлягають до задоволення із наступних підстав.

Із матеріалів справи убачається, що ОСОБА_1 з жовтня 1960 року працює у вугільній галузі., а саме на шахті № 1 «Червоноградська» з 15.10.1973 року, що підтверджується записами проведеними у його трудовій книжці.

09 червня 1994 року був звільнений з шахти у звязку з виходом на пенсію по віку.

Відповідно до п.12.15 Галузевої (тарифної) угоди між Держвуглепром і галузевими вугільними профспілками від 12.02.1992 року пр. звільненні у зв»язку з виходом на пенсію працівнику виплачується одноразова допомога , розмір якої залежить від стажу роботи в галузі і розміру середнього заробітку. При стажі роботи в галузі більше 20 років розмір одноразової допомоги становить три середньомісячні заробітні плати.

Всупереч зазначеним нормам відповідачем не було виплачено ОСОБА_1 одноразової допомоги.

Суд не може взяти до уваги доводи представника відповідача щодо невиплати одноразової допомоги Позивачу у звязку з тим , що колективним договором Західно Української виконавчої дирекції з ліквідації шахт такі виплати не передбачені, оскільки згідно ст..16 КзпП України умови колективного договору , що погіршують порівняно з чинним законодавством і угодами становище працівників, є недійсними. Таким чином слід керуватися положеннями Галузевої угоди, а не колективним договором.

Отже при звільненні 09 червня 1994 року ОСОБА_1 мав право на отримання одноразової допомоги при виході на пенсію в розмірі трьох середньомісячних заробітних плат.

Відповідно до ч.1 ст.94 КЗпП України , заробітна плата це винагорода, обчислена як правило у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану роботу. Тому одноразова допомога не відноситься до заробітної плати.

В силу вимог ч.1 ст.223 КЗпП України працівник можу звернутися з заявою про вирішення трудового спору до суду в тримісячний строк , з дня коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права

В той же час , позивач звернувся до суду із вимогою про стягнення одноразової допомоги при звільненні у звязку з виходом на пенсію, яка є предметом спору , лише 30 січня 2008 року через 13 років і 6 місяці з часу його звільнення , тобто поза межами строку звернення до суду.

За наведених обставин суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог позивача у звязку з пропуском останнім строків звернення до суду. Наведені позивачем причини пропуску терміну звернення до суду суд визнає не поважними.

На підставі наведеного , керуючись ст.ст.10,62,212 ЦПК України, суд,-

В и р і ш и в :

У вимогах ОСОБА_1 до ДП „З ліквідації збиткових вугледобувних , вуглепереробних та торфодобувних підприємств «Укрвуглеторфреструктуризація» ДП Укрвуглеторфреструктуризація» про стягнення одноразової допомоги при звільненні відмовити.

Рішення вступає в законну силу через десять днів з часу його оголошення, якщо не буде подано на протязі цього ж строку , заяви про апеляційне оскарження даного рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя