Справа №2-1568/10 07.12.2010 07.12.2010 07.12.2010
Провадження №22ц-8608/10
Справа № 22ц - 8608/10 Головуючий по 1 інстанції Лузан Л.В.
Категорія 44 Доповідач апеляційного суду ОСОБА_1
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

07 грудня 2010 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючого - Лисенка П.П.,

суддів: Кушнірової Т.Б., Самчишиної Н.В.,

при секретарі Бобуйок І.Ф.,

за участю :

позивача ОСОБА_2,

представника позивача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві цивільну справу

за апеляційною скаргою

ОСОБА_2

на рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 12 жовтня 2010 року

за позовом

ОСОБА_2 до ОСОБА_4, яка діє в своїх та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_5

про визнання такими, що втратили право користування жилим приміщенням,

В С Т А Н О В И Л А:

В липні 2010 р. ОСОБА_2 пред'явив зазначений позов, який обґрунтував наступним.

3 квітня 2003 р. на підставі ордеру йому та членам його сімї, що складалась з трьох осіб, на той час його дружині - ОСОБА_6 (після реєстрації шлюбу ОСОБА_4) та їх сину ОСОБА_5 надана в користування однокімнатна квартира № 49, що розташована в м. Вознесенську по вул. Будівельників 14.

ОСОБА_4 у листопаді 2005 р. після припинення їх подружніх стосунків разом з сином добровільно залишила житло, забрав всі свої і дитини особисті речі та виїхала на постійне місце проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, де проживає з новою сімєю. Перешкод в їх проживанні в квартирі він не чинив.

Посилаючись на викладене, позивач у зв'язку з відсутністю відповідачів у жилому приміщенні без поважних причин протягом шести місяців та вибуття їх на постійне місце проживання в інше жиле приміщення, просив визнати їх такими, що втратили право користування квартирою.

ОСОБА_4 позов не визнала, посилаючись на те, що вона з сином вимушені були залишити квартиру у звязку з тим, що між нею і позивачем склалися неприязні стосунки та протягом вказаного часу через перешкоди, що створював позивач не могла користуватись квартирою. Квартира надана для проживання їх з позивачем сімї та іншого житла у неї із сином немає.

Рішенням Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 12 жовтня 2010 рок у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

ОСОБА_2 подав на це рішення апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати і ухвалити нове рішення про задоволення позову.

В обґрунтування скарги посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи та наданим доказам.

В засіданні апеляцій ОСОБА_1 інстанції позивач просив визнати відповідачів такими, що втратили право користування квартирою за правилами ст. ст. 71,72 ЖК України.

Апеляційну скаргу слід задовольнити частково, а рішення суду 1 інстанції скасувати в частині відмови у визнанні ОСОБА_4 такою, що втратила права користування спірною квартирою і ухвалити в цій частині нове рішення з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову місцевий суд виходив того, що позивачем в обґрунтування позовних вимог зазначені дві підстави позову, а саме ст. 71 і ст. 107 Житлового кодексу України, а оскільки кожна з них є самостійними підставами для визнання відповідачів такими, що втратили право користування спірним жилим приміщенням, то суд не може вийти за межі позовних вимог, змінити або обрати замість позивача підставу позову.

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області не у повній мірі погоджується з такими висновками суду 1 інстанції.

Відповідно до ст. 71 ЖК України під час тимчасової відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців, а в окремих випадках, передбачених цією нормою, понад цей строк.

У разі поважності причин відсутності осіб понад установлені законом строки цей строк може бути продовжено судом.

Серед поважних причин є відсутність відповідачів понад встановлений строк внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї.

Відповідно до ст. 107 ЖК України у разі вибуття члена сімї наймача на постійне місце проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті, то такий член сімї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття.

На ствердження вибуття можуть братися до уваги будь-які фактичні данні, які свідчать про обрання стороною іншого постійного місця проживання.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_2 і відповідач ОСОБА_4 з 25 червня 1994 р. перебували в зареєстрованому шлюбі, який був розірваний про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 83 від 16 серпня 2006 р. (а.с. 11, 16).

Позивачу та членами його сімї відповідачам ОСОБА_4 і їх сину ОСОБА_5 на підставі ордеру на житлове приміщення № 50 серії КР від 3 квітня 2003 р. надана в користування однокімнатна квартира АДРЕСА_1, житловою площею 12, 7 кв.м. (а.с.6, 13).

Сторони 15 травня 2003 року були зареєстровані в спірній квартирі, де і постійно проживали. Квартира належить до державного житлового фонду (а.с.7-8).

В листопаді 2005 р. після припинення подружніх стосунків з позивачем відповідачка ОСОБА_4 разом з дитиною ОСОБА_5 залишила квартиру і не проживає в ній до теперішнього часу (а.с.12).

Будь-яких інших доказів, які свідчать про обрання відповідачами іншого місця проживання і таке місце проживання для них було б постійним ОСОБА_2 допустимими та належними доказами не довів, хоча за ст. 60 ЦПК України, то є його обов'язком.

За таких обставин, колегія дійшла висновку про відсутність підстави для визнання відповідачів такими, що втратили право користування жилим приміщенням, що передбачена ст. 107 ЖК України.

Між тим, виходячи з наведеного колегія суддів дійшла висновку про те, що відповідач ОСОБА_4 в листопаді 2005 року за власної волі залишила спірну квартиру, створила нову сімю, і понад шість місяців без поважних причин в ній не проживає, що відповідно до ст. 72 ЖК України є підставою для визнання її такою, що втратила право користування жилим приміщенням.

Разом з цим, враховуючи, що місце проживання дитини сторін, відповідача ОСОБА_5, який є неповнолітнім, між ними не визначено, то колегія суддів вважає, що вимоги позивача про визнання його таким, що втратив право користування квартирою відповідно до ст. 72 ЖК України не підлягають задоволенню.

Оскільки суд першої інстанції був іншої думки та помилково відмовив у задоволені позову пославшись на неможливість суду обрати одну з підстав позову вказаних позивачем, то у відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 309 ЦПК України таке рішення суду підлягає скасуванню в частині відмови у визнанні ОСОБА_4 такою, що втратила права користування спірною квартирою з ухваленням апеляційною інстанцією нового рішення, яким визнати її такою, що втратила право користування квартирою № 49 по вул. Будівельників в м. Вознесенську Миколаївської області у звязку з її відсутністю в квартирі без поважності причин понад шість місяців.

У відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідача ОСОБА_4 на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в розмірі 8 грн. 50 коп. судового зборі і 37 гн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Керуючись статтями 303, 307, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 12 жовтня 2010 року в частині відмови у визнанні ОСОБА_4 такою, що втратила права користування квартирою № 49 по вул. Будівельників 14 в м. Вознесенську Миколаївської області скасувати і в цій частині ухвалити нове рішення, яким визнати ОСОБА_4 такою, що втратила право користування квартирою № 49 по вул. Будівельників в м. Вознесенську Миколаївської області у звязку з відсутністю її в квартирі понад шість місяців.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 8 (восьми) грн.. 50 коп., витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи - 37 (тридцяти семи) грн.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, і з цього часу протягом 20 днів може бути оскаржено безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий

Судді