Краснопільський районний суд Сумської області
Справа № 2-1279/10
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 грудня 2010 року смт. Краснопілля

Краснопільський районний суд Сумської області в складі головуючого судді Косар А.І.

за участю

секретаря судового засідання Литвин А.В.

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Краснопільського районного суду Сумської області смт. Краснопілля цивільну справу позовного провадження

за позовною заявою ОСОБА_1

до ОСОБА_2

про усунення перешкод в користуванні власністю та вселення ,

В С Т А Н О В И В :

Позивач, ОСОБА_1, подав позов проти відповідача, ОСОБА_2 у зв'язку з усуненням перешкод в користуванні власністю.

17 листопада 2010 року відкрито провадження у даній справі.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що він є власником 23/100 частин житлового будинку за адресою: Сумська область, Краснопільський район, смт. Краснопілля, вулиця Механізаторів, 14. Інша частина житлового будинку належить ОСОБА_3. Реального розподіл) домоволодіння між співвласниками не відбулося, порядок користування земельною ділянкою не визначений. На протязі тривалого часу в будинку зареєстрований та проживає відповідач - ОСОБА_2, який постійно чинить йому перешкоди в користуванні його частиною будинку, а саме: не пускає у двір власного домоволодіння. На його неодноразові вимоги відповідає погрозами застосувати до нього фізичне насильство. Крім того, позивач неодноразово звертався до правоохоронних органів, але було повідомлено, що за захистом своїх прав як власника будинку та землекористувача необхідно звернутися до суду. Вважав дії відповідача незаконними. Просив суд усунути перешкоди у користуванні належним йому житловим будинком шляхом заборони відповідач) чинити йому будь - які дії по не допуску до будинку та його вселення в належну йому на праві приватної власності частину домоволодіння.

На судовому засіданні позивач ОСОБА_1 доводи позовних вимог підтримав у повному обсязі та доповнив, що його частина у спільному майні, що складає 23/100 частин, не ділиться, а тому він не може вселитися і просив суд виселити ОСОБА_2, а його вселити.

Відповідач на судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що будинок по вулиці Механізаторів. 14 в смт. Краснопілля Сумської області має двох власників: ОСОБА_1 та ОСОБА_3, яка на нього оформила доручення доглядати за належною їй частиною домоволодіння, підшукувати квартирантів тощо. ОСОБА_4 до своєї частини домоволодіння має вільний доступ, оскільки мимо хати є прохід, що сприяє вільному доступу до його вікна. Проте він має велике бажання використовувати як будинок, так і земельну ділянку, у цілому. Земельна ділянка не приватизована, але йому виділена його частина, ним використовується, він з квартирантами домовляється про спільну її обробку. Ствердив, що він його не штовхав, жодного разу його не викликали до міліції, а тому йому нічого не відомо про звернення ОСОБА_1 до правоохоронних органів. Взагалі ОСОБА_1 своїм майном не опікується. Йому належить палісадник, де можна зробити паркан та фіртку для окремого входу - виходу, проте у літню пору року названа територія заростає бур'янами, також у занедбаному стані і нерухома частина майна.

Свідок ОСОБА_5 у суді пояснив, що є родичем позивача, читав документи про виділення ОСОБА_1 23/100 частин домоволодіння та погріб, а як користуватися вказаним майном він не розуміє. Весною 2010 року допомагав йому садити картоплю на земельній ділянці по вулиці Механізаторів, 14 в смт. Краснопілля. Пригадав, що проходили до земельної ділянки через двір, а от виходили вже іншим шляхом.

Свідок ОСОБА_6 у суді пояснив, що ОСОБА_1 знає з 1958 року як порядну, працьовиту людину, має дорослих дітей. Йому належить частина домоволодіння по вулиці Механізаторів, 14 в смт. Краснопілля, проте квартиранти не дають йому повноцінно користуватися власністю, одні вселяються, інші виселяються, а тому не встигає звернутися до суду з позовом про їх виселення. Був 2-3 рази на його відведеному участку, збирали яблука, ОСОБА_1 показував його частину будинку, вони заглядали у вікно, а також належний йому погріб, оглянули лерева на земельній ділянці. Весною 2010 року допомагав йому садити картоплю на земельній ділянці по вулиці Механізаторів. 14 в смт. Краснопілля. Пригадав, шо ОСОБА_1 за власною ініціативою спахав повністю земельну ділянку, а квартиранти пізніше розрахувалися з ним. Коли садили картоплю, то ОСОБА_2 на подвір'ї не було, він прийшов пізніше, контролював щоб ОСОБА_1 засаджував лише виділену йому частину земельної ділянки.

Заслухавши пояснення сторін, покази свідків, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини справи, на яких грунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судовим розглядом встановлено, що відповідно до ксерокопії рішення Сумського районного суду Сумської області від 11 листопада 1991 року ОСОБА_1 є власником 23/100 частин житлового будинку за адресою: Сумська область, Краснопільський район, смт. Краснопілля, вулиця Механізаторів, 14, що також підтверджується ксерокопією технічного паспорту на вказане частину домоволодіння, будинкової книги /ас. 5-17/. Згідно названого рішення інші 70/100 частин належать ОСОБА_3

Згідно ст.ст. 10. 11. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Як передбачено ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

У відповідності до ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може грунтуватися на припущеннях.

За змістом ст.391 ЦК України право вимагати усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майно має його власник, який набув право на відповідне майно у встановленому законом порядку.

З огляду на викладене, позивач не надав доказів на підтвердження позовних вимог.

Суд також не приймає до уваги в якості доказів покази, заявлених позивачем свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у зв'язку з тим, що повідомлені ними обставини не мають значення для справи.

Таким чином, оцінюючи зібрані у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку про необґрунтованість заявлених позовних вимог та не вбачає підстав для задоволення даного позову.

Питання про судові витрати суд вважає за необхідне вирішити в порядку передбаченому ст. 88 ЦПК України.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. З, 10, 11, 58-60, 79, 81, 88, 209, 212, 214 - 215,217, 218, 294 ЦПК України, суд ,

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 за необґрунтованістю.

Судові витрати залишити за позивачем.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Сумського апеляційного суду через Краснопільський районний суд Сумської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Якщо було подано апеляційну скаргу і рішення за цією скаргою не скасовано, воно набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя А. І. Косар