Чемеровецький районний суд Хмельницької області
Справа № 4с-2/ 2010 року
УХВАЛА

15 червня 2010 року Чемеровецький районний суд

Хмельницької області в складі: головуючого - судді - Борсук В.О. при секретарі - Цугель Т.В., з участю представника заявника - ОСОБА_1,

з участю представника ДВС - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні залі суду смт. Чемерівці скаргу ОСОБА_3 на дії начальника відділу Державної виконавчої служби в Чемеровецькому районі,

встановив:

ОСОБА_3 звернувся в суд зі скаргою на неправомірні дії начальника відділу Державної виконавчої служби в Чемеровецькому районі щодо передачі на реалізацію квартири АДРЕСА_1, на дії щодо передачі ОСОБА_4 вказаної квартири, а також щодо закінчення виконавчого провадження № 18665858 за виконавчим листом № 2-240 від 07.05.2007 року.

В судовому засіданні представник заявника вимоги даної скарги підтримав та суду пояснив, що державний виконавець не мав права передавати на реалізацію квартири АДРЕСА_1, оскільки ухвалою Господарського суду Хмельницької області від 10.07.2009 року було накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1, яка переобладнана під магазин. Знаючи про накладений арешт державний виконавець продовжував проводити виконавчі дії які були направлені на реалізацію даної квартири. Для реалізації даної квартири вона була передана ТОВ «ЮНОР», яка проводила прилюдні торги, однак дані торги не відбулися у зв'язку з тим, що в них не взяли участь покупці, і державний виконавець не мав права передавати стягувачу дану квартиру своєю постановою, та закінчувати виконавче провадження.

В судовому засіданні начальник Чемеровецького відділу Державної виконавчої служби Чемеровецького районного управління юстиції суду пояснив, що у нього на виконанні знаходились рішення Чемеровецького та Городоцького судів про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 боргу. Під час проведення виконавчих дій у ОСОБА_3 було виявлено квартиру АДРЕСА_1, на яку було звернено стягнення. Була проведена оцінка даної квартири і всі необхідні документи було направлено ТОВ «ЮНОР», яке проводило прилюдні торги по реалізації даного майна. Прилюдні торги не відбулися, оскільки не виявилось бажаючих купити дану квартиру, то відповідно до ч.З ст. 61 Закону України «Про виконавче провадження» - якщо передане торговельним організаціям майно не буде продано протягом двох місяців, воно підлягає переоцінці. Державний виконавець переоцінює майно в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. У разі коли в місячний строк після переоцінки майно не буде продано, державний виконавець повідомляє про це стягувана і пропонує йому вирішити питання щодо залишення за собою непроданого майна, Стягувач виявив бажання залишити за собою дану квартиру в рахунок часткового погашення боргу, і на підставі цього було складено акт передачі квартири ОСОБА_4 Йому було відомо що ухвалою Господарського суду Хмельницької області від 10.07.2009 року було накладено арешт на квартиру, однак в даній справі, яка була на розгляді в Господарському суді стороною по справі був приватний підприємець ОСОБА_3, а не як фізична особа, тому він не бачив перешкод в продовженні виконавчих дій.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що в задоволенні скарги слід відмовити з наступних підстав.

Судом об'єктивно встановлено, що власником квартири АДРЕСА_1, являвся ОСОБА_3, що підтверджується копією технічного паспорта.

Відповідно до ч.З ст. 61 Закону України «Про виконавче провадження» - якщо передане торговельним організаціям майно не буде продано протягом двох місяців, воно підлягає переоцінці. Державний виконавець переоцінює майно в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. У разі коли в місячний строк після переоцінки майно не буде продано, державний виконавець повідомляє про це стягувача і пропонує йому вирішити питання щодо залишення за собою непроданого майна, що і було зроблено державним виконавцем.

Посилання представника заявника на те, що вказана квартира була переобладнана ОСОБА_3 під магазин і тому він не являється її власником є безпідставні оскільки відповідно до договору купівлі - продажу від 06.02.2003 року він придбав квартиру АДРЕСА_1, а не приміщення під магазин.

Відповідно до ст.. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. ОСОБА_3 в свою чергу лише переобладнав дану квартиру під магазин, а не збудував, тому дана норма не може застосовуватись до нього.

Ухвалою Господарського Суду Хмельницької області від 10.07.2009 року було накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1.

Виходячи з цього начальник Державної виконавчої служби діяв не правомірно передаючи дану квартиру ТОВ «ЮНОР» для проведення її реалізації, і в подальшому ОСОБА_4, оскільки йому було відомо про накладений не неї арешт.

Відповідно до рішення Чемеровецького районного суду Хмельницької області від 11.06.2010 року за ОСОБА_4 визнано право власності на квартиру АДРЕСА_1.

За таких обставин, суд не вбачає підстав для задоволення скарги, оскільки з винесенням рішення суду про визнання права власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_4, неправомірність дій начальника Державної виконавчої служби ОСОБА_2, не тягне за собою правових наслідків.

Керуючись ст. 386, 387 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги відмовити.

Заяву про апеляційне оскарження ухвали може бути подано протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя: