Справа № 22ц 4360 Головуючий у І-й інстанції Дубель Р.М.
Категорія: 57 Доповідач в 2-й інстанції - ОСОБА_1
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 вересня 2010 р. колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Львівської області

у складі: головуючого Каблака П.І.

суддів Мусіної Т.Г., Кота І.Н.

при секретарі - Луньо К.А.

розглянувши у м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в Дрогобицькому р-ні Львівської області на постанову Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 21 грудня 2009 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Оскаржуваною постановою частково задоволено позов ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду у Дрогобицького районі Львівської області про стягнення недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги «Дітям війни». Зобов»язано відовідача нарахувати та виплатити позивачці підвищення до пенсії, отриманої у період з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року в період з 22.05.2008 року по 31.12.2008 року у розмірі

30 % мінімального розміру пенсії за віком, право на, яке надано ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», з урахуванням проведених нарахувань. В задоволені решти позовних вимог відмовлено.

Відповідач в апеляційній скарзі ставить питання про скасування постанови суду та ухвалення нової про відмову в позові в повному обємі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Стверджує, що зміни до Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» у видаткову частину не були внесені, тому кошти на виплату підвищень в 2007 році були відсутні, а у 2008 році позивачу підвищення до пенсії нараховувалось та виплачувалось у відповідності до вимог законодавства, інших коштів на підвищення до пенсії по предмету спору не передбачено в бюджеті, законодавством не визначено мінімальної пенсії за віком, як розрахункової величини для підвищення пенсії.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до Положень про Пенсійний фонд України, про управління ПФУ в районах, містах і районах у містах, управління забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, безпосередньо призначає (здійснює перерахунок) і виплачує пенсії та інші виплати відповідно до чинного законодавства.

Отже, управління є належним відповідачем, оскільки зобовязане було і без звернення пенсіонера (дитини війни) здійснювати перерахунок та виплату підвищення до пенсії після прийняття Конституційним судом України 09.07.2007 року рішення про неконституційність положень Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік», що призупинили дію ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» та рішення від 22.05.2008 року про неконституційність положень Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», яким внесено зміни в ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» щодо порядку підвищення до пенсії дітям війни та відновлено їх право на підвищення пенсії до 30 % мінімальної пенсії за віком.

На час виникнення спірних правовідносин розмір мінімальної пенсії за віком визначався лише ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» і згідно з цією нормою мінімальна пенсія за віком дорівнює прожитковому мінімуму, встановленому для осіб, що втратили працездатність.

Відповідно до ч.1 ст. 2 Закону України «Про прожитковий мінімум» такий застосовується для встановлення розмірів мінімальної заробітної плати та мінімальної пенсії за віком.

Отже, при визначенні розміру підвищення пенсії відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» повинен застосовуватися розмір мінімальної пенсії за віком, визначений ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Поновлення порушених прав позивача з точки зору вимог Конституції України (ст.ст.8, 19, 22), не може залежати від фінансового становища відповідача та його неналежного фінансування з бюджету.

Відповідно до ч.1 ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Відповідач в апеляцій скарзі не заявляв доводів про застосування строку звернення до суду.

Таким чином, судом повно та обєктивно розглянуто представлені сторонами докази, надана таким вірна оцінка, правильно застосовано норми матеріального права, не допущено порушень норм процесуального права, доводи скарги висновків суду не спростовують, тому скаргу слід відхилити, а постанову суду залишити без змін.

Керуючись ст.ст.304-1, 307 ч.1 п.1, 308, 314 ч.1 п.1, 315, 317 ЦПК України колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу відхилити.

Постанову Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 21 грудня 2009 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий: Каблак П.І.

Судді: Мусіна Т.Г.

ОСОБА_3