Болехівський міський суд Івано-Франківської області
Справа №2-93/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2010 року м.Болехів

Болехівський міський суд Івано-Франківської області

в складі: головуючої - судді БУНЧАК Б.Р.

секретаря КОВАЛІВ A.B.

з участю представника позивача по первісному позову та відповідача по зустрічному

позову ОСОБА_1

представника позивача по первісному позову та відповідача по зустрічному позову -

адвоката ОСОБА_2І

відповідачки по первісному позову та позивачки по зустрічному позову ОСОБА_3 представника відповідачки по первісному позову та позивачки по зустрічному позову Трух 1С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Болехів справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення боргу та за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про визнання недійсним правочину.

встановив:

Позивачка ОСОБА_4 звернувся до суду із позовною заявою про стягнення боргу, у якій значила, що 23 травня 2007 року відповідачку було прийнято на роботу. Під час проведення інвентаризації матеріальних цінностей була виявлена недостача в сумі 26240 грн. Відповідачкою було написано розписку в присутності свідків, в якій вона зобов'язувалася повернути вище зазначену суму. Однак взяті на себе зобов»язання в строк, передбачений розпискою, не конала. Просить стягнути з відповідачки борг в сумі 26240 грн та судові витрати по справі. Позивачка ОСОБА_3 звернулася із зустрічною позовною заявою про визнання авочину недійсним, у якій зазначила, що суму недостачі товару в магазині вона не вчиняла, оскільки крім неї в магазині працювали інші працівники, які ймовірно заподіяли збитки відповідачці. Розписка вчинена нею внаслідок психічного тиску на неї ОСОБА_6, човіком відповідачки. Просить визнати недійсним правочин та стягнути судові витрати з відповідачки на її користь. В судовому засіданні представник позивачки він же представник відповідачки по зустрічному позову ОСОБА_6 та ОСОБА_2 позовні вимоги по первісному позову підтримали в ншеному вигляді на суму 19240 грн., оскільки ОСОБА_5 частково повернула борг в сумі Огрн.. Крім цього уточнили позовні вимоги, зазначивши, що фактично за домовленістю між ронами борг виник із трудових правовідносин, а саме з договору про повну матеріальну ювідальність, що був замінений позиковим зобов»язанням.

ОСОБА_6 пояснив, що остання працювала продавцем в магазині «Оксана» майже три я з 22 травня 2007 року. За цей час жодного разу в магазині не проводилась інвентаризація фіальних цінностей. При проведенні інвентаризації матеріальних цінностей на початку ого 2010 року було виявлено недостачу товару на суму 26240 грн., яку відповідачка >в»язалась добровільно повернути, про що написала письмову розписку. Просить стягнути шок боргу в сумі 19240 грн., а у задоволенні зустрічного позову про визнання правочину йсним відмовити за безпідставністю позовних вимог.

Відповідачка по первісному позову, вона ж позивачка по зустрічному позову ОСОБА_3 цовому засіданні позовні вимоги по первісному позову не визнала та пояснила, що вона ювала продавцем у магазині «Оксана» у приватного підприємця ОСОБА_4 Крім неї в зині працювали ще інші продавці. Розписку вона написала під тиском. Після написання иски вона добровільно повернула 7000 грн. Позовні вимоги зустрічного позову підтримала ш аналогічні пояснення до змісту позову.

Суд, вислухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що первісний позов у зміненому вигляді підлягає до задоволення з наступних підстав.

Статтею 134 ч.І КЗпП України передбачено, що працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству , установі, організації, у випадку коли між працівником і підприємством укладено письмовий договір.

Про те, що приватним підприємцем - позивачкою ОСОБА_4 було прийнято на роботу відповідачку ОСОБА_3 свідчить трудовий договір (а.с.10). Між сторонами укладено договір про повну матеріальну відповідальність (а.с. 9).

На підтвердження недостачі предоставлена розписка, власноручно написана відповідачкою, якою підтверджено факт недостачі товару на суму 26240 грн та волевиявлення відповідачки у певний строк - до 14.02.2010 року повернути кошти.

Свідок ОСОБА_7»юк СВ. в судовому засіданні пояснив, що він працює бухгалтером у ПП ОСОБА_4 ОСОБА_5 працювала вже більше 2 років. Приватний підприємець викликала його на роботу і він дізнався , що під час проведення інвентаризації матеріалдьних цінносьей була виявлена недостача. Відповідачка подумавши, добровільно написала розписку, про повернення суми в розмірі 26240 грн. При написанні розписки будь-яких погроз зі сторони позивачки чи її чоловіка ОСОБА_1 не було. В його обов»язки входить нарахування зарплат, складання звітів, а проведення ревізії чи інвентаризації в його обов»язки не входить. Кошти по заробітній платі виплачувала сама власниця магазину до 20 числа кожного місяця. Інвентаризацію проводила підприємець з працівниками.

Свідок ОСОБА_8, який являється чоловіком сестри ОСОБА_5 ствердив, що він був присутній при написанні нею розписки. ОСОБА_6М, кричав на нього, щоб він не вмішувався в їх трудові правовідносинию На відповідачку ОСОБА_5 ОСОБА_6 не кричав.

Свідок ОСОБА_9, сестра ОСОБА_5 пояснила, що вона працювала продавцем в магазині «Оксана» разом з сестрою, яка є відповідачкою по справі, на протязі двох років. Крім неї та ОСОБА_5 працювали продавцями Павлюк і Франків. При проведенні ревізії підприємець викликала її в магазин, де їй повідомили, що виявлена недостача на суму 26240 грн. Акту про інвентаризацію не було. Борги за час її роботи виникали з тих причин, що люди брали товар без грошей.Такий порядок відпуску товару не був погоджений з підприємцем. Вона була звільнена ще за два місяці до проведення інвентаризації. Про борг, який виникав знала вона, а також сетра, який вони одна одній передавали під час перезмінки, про що писали на листочках. Вони хотіли по доброму віддати 18000 грн.

Свідок ОСОБА_10, яка теж працювала в магазині «Оксана» ствердила суду, що про недостачу матеріальних цінностей дізналася після проведення інвентаризації. За час її роботи вона нічого не знала про те, що ОСОБА_11 та ОСОБА_9 при перезмінці передавали одна одній борги.Вона працювала в перезмінці з іншою працівницею, а тому про ці борги нічого не знали.Ніякого тиску при написанні розписки з боку підприємця чи її чоловіка на ОСОБА_5 не було.

Згідно ст.1053 ЦК України за домовленістю сторін борг, що виник із договорів купівлі-продажу, найму майна або з іншої підстави, може бути замінений позиковим зобов»язанням. Заміна боргу позиковим зобов»язанням провадиться з додержанням вимог про новацію і здійснюється у формі, встановленій для договору позики (стаття 1047 цього Кодексу).

В даному випадку відповідачка ОСОБА_11 з додержанням вимог ст.1047 ЦК України уклала договір позики з позивачкою ОСОБА_4 В даній розписці зазначила, що признає недостачу на суму 26240 грн., що винна в недостачі тільки вона одна і зобов»язується її повернути до 14 лютого 2010 року.

Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов»язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору.

За таких обставин суд приходить до висновку, що з ОСОБА_3 слід стягнути на користь ОСОБА_4 борг у сумі 19240 грн.

Вимоги позивачки ОСОБА_11 про визнання договору позики недійсним є безпідставними, виходячи із слідуючого.

ОСОБА_11 посилається на те, що правочин нею було вчинено під тиском зі сторони позивачки ОСОБА_4 та її предстаника в суді ОСОБА_1

Такі вимоги ОСОБА_11 про те. що на неї був вчинений психологічний тиск при написанні розписки, не знайшли свого підтвердження в суді, оскільки жоден із допитаних свідків, що були присутні при цьому, не підтвердили даного факту. А навпаки ствердили, що вона добровільно написала розписку про прийняття боргу. При цьому сама ОСОБА_5В в судовому засіданні ствердила , що в добровільному порядку повернула частину боргу в сумі 7000 грн. З приводу психологічного та психічного тиску на неї при написанні розписки, в правоохоронні органи не зверталася.

Таким чином правочин вчинено у відповідності до вимог ст.203 ЦК України, а тому в задоволенні позову ОСОБА_12 про визнання правочину недійсним слід відмовити

На підставі наведеного, ст.ст.526 ЦК України, ст.131 ч.І, ст. 135-1 КЗпП України, ст.88 ЦПК України та керуючись ст.ст. 214,215 ЦПК України,суд,-

РІШИВ:

Позов ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення боргу задоволити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 борг в сумі 19240 ( дев»ятнадцять тисяч двісті сорок) грн. та судові витрати по справі в сумі 312 грн.(триста дванадцять)40 коп., тобто(120 грн.- ІТЗ + 192.40грн.)

Відмовити ОСОБА_5 у задоволенні позову до ОСОБА_4 про визнання недійсним правочину.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Івано-Франківської області через Болехівський міський суд шляхом подачі в десяти денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і подання після цього протягом двадцяти днів апеляційної скарги, з подачею її копій до апеляційної інстанції або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України

Суддя Бунчак Б.Р.