Жовтневий районний суд м.Дніпропетровська
Справа № 2-5041/2010
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 червня 2010 року Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді: - Маймур Ф.Ф.

при секретарі: - Смоленченко І.Г.

за участю : позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача Цибульська Т.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, Квартирно-експлуатаційного відділу Дніпропетровського гарнізону, третя особа Житлова комісія Дніпропетровського гарнізону Міністерства оборони України, про визнання дій неправомірними, зобов`язання вчинити певні дії та відшкодування моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:
18.08.2008 року ОСОБА_1 звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовом до Начальника квартирно-експлуатаційного відділу Дніпропетровського гарнізону полковника Заяць Г.Є., третя особа Голова житлової комісії Дніпропетровського гарнізону полковник Шайдука І.І. про визнання дій неправомірними, зобов`язання вчинити певні дії та відшкодування моральної шкоди. (т. 1, а.с. 4-16)

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 28.01.2009 року, постановленою у судовому засіданні, до участі у розгляді справи у якості співвідповідача було притягнуто Міністерство оборони України. (т. 1, а.с. 140)

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 26.02.2009 року, постановленою у судовому засіданні, до участі у розгляді справи у якості співвідповідача було притягнуто Квартирно-експлуатаційний відділ м. Дніпропетровська. (т. 1, а.с. 189)

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 28.04.2009 року цивільну справу № 2-1257/2009 за позовом ОСОБА_1 до Начальника квартирно-експлуатаційного відділу Дніпропетровського гарнізону Заєць Г.Є., Міністерства оборони України, Квартирно-експлуатаційного відділу м. Дніпропетровська, третя особа Голова житлової комісії кафедр військової підготовки Дніпропетровського гарнізону Шайдук І.І., про визнання довідки втраченою, про захист житлових прав, про зобов`язання вчинити певні дії, про визнання дій неправомірними було передано на розгляд до Військового місцевого суду Дніпропетровського гарнізону за підсудністю. (т.1, а.с. 243)

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 23.07.2009 року ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 28.04.2009 року скасовано, а справу направлено до суду першої інстанції для вирішення питання щодо прийняття позовної заяви. (т.1, а.с. 273-274)

Позивач у позовній заяві, з урахуванням уточнених позовних вимог, та представник позивача у судовому засіданні посилалися на те, що 17.08.2005 року за наказом Командувача Сухопутних військ Збройних Сил України № 60, позивач був звільнений у запас. З цього приводу він, за наказом начальника кафедри військової підготовки Національної металургійної академії України № 76 від 03.09.2005р. був виключений із списків особового складу кафедри у зв`язку із звільненням з військової служби у запас. При цьому звільнення позивача відбулося у зв`язку з реформуванням Збройних Сил України, й позивач мав бути залишений на квартирному обліку позачергового отримання житла за рахунок житлового фонду Міністерства Оборони України. Однак, з вини житлової комісії Дніпропетровського гарнізону та КЕВ м. Дніпропетровська позивач був безпідставно виключений зі списків позачергового отримання житла після звільнення зі служби, у зв`язку з чим, він вчасно не отримав протягом трьох років гарантованого йому Державою житла. Внаслідок цих дій позивачу була заподіяна моральна шкода, а тому позивач просив суд визнати не чинним рішення (дії) відповідача про зняття позивача зі списку на отримання житлової площі, визнати факт належної здачі службових приміщень, зобов`язати Житлову комісію Дніпропетровського гарнізону передати квартирні справи позивача до квартирно-експлуатаційного відділу Дніпропетровського гарнізону та до Дніпропетровського обласного військкомату, зобов`язати квартирно-експлуатаційний відділ і житлову комісію Дніпропетровського гарнізону Міністерства оборони України видати житло (квартиру) позивачу, стягнути з квартирно-експлуатаційного відділу Дніпропетровського гарнізону на користь позивача матеріальну шкоду в сумі 2077,42 грн., моральну шкоду в сумі 15 000 грн. та судові витрати у розмірі 81 грн. (т. 1, а.с. 70-82, 191-206; т. 2, а.с. 7-22)

У судовому засіданні позивач та представник позивача заявлені позовні вимоги підтримали та наполягали на їх задоволенні у повному обсязі.

Відповідач Міністерство оборони України свого представника для участі у розгляді справи не направив, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки представника суду не повідомив. (т. 2, а.с. 54, 71)

Представник відповідача квартирно-експлуатаційного відділу м. Дніпропетровська проти позову заперечувала та просила суд у задоволенні позову відмовити посилаючись на безпідставність та необґрунтованість вимог позивача. (т. 2, а.с. 73-75)

Третя особа - Житлова комісія Дніпропетровського гарнізону Міністерства оборони України свого представника для участі у розгляді справи не направила, про день та час розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини неявки представника суду не повідомила. (т. 2, а.с. 55)

Вислухавши пояснення позивача, представника позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали даної цивільної справи, суд приходить до наступного висновку з таких підстав.

Судом у судовому засіданні було встановлено, що 17 серпня 2005 року підполковника ОСОБА_1 , викладача кафедри військової підготовки Національної металургійної академії України, звільнено з військової служби у запас (за станом здоров`я) з правом носіння військової форми одягу, з вислугою років, яка складає 25 років, що підтверджується Витягом з наказу Командувача Сухопутних військ Збройних сил України від 17.08.2005 року № 60. (т.1, а.с. 19)

Із Витягу з наказу Начальника кафедри військової підготовки Національної металургійної академії України (по учбовій частині) № 76 від 03.09.2005 року вбачається, що позивача виключено із списків особового складу кафедри військової підготовки Національної металургійної академії України та направлено для зарахування на військовий облік у Жовтневий РВ м. Дніпропетровська, що підтверджується копією зазначеного Витягу. (т.1, а.с. 19 об.)

Відповідно до Витягу з протоколу № 72 засідання житлової комісії кафедр військової підготовки Дніпропетровського гарнізону від 26 жовтня 2005 року підполковника запасу ОСОБА_1 переведено до списку № 1 на позачергове отримання житла, що підтверджується копією відповідного Витягу. (т.1, а.с. 23)

У судовому засіданні було встановлено, що станом на 13 травня 2008 року за ОСОБА_1 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 право приватної власності на нерухоме майно у м. Дніпропетровську не зареєстровано, що підтверджується копією Довідки КП «ДМБТІ» від 13.05.2008 року. (т.1, а.с. 24 об.)

Судом також встановлено, що згідно Акту перевірки житлових умов, ОСОБА_1 потребує отримання житлової площі, що підтверджується копією відповідного Акту від 17 вересня 1993 року. (т.1, а.с. 134)

Правовідносини, які виникли між сторонами урегульовані нормами Конституції України, Цивільного кодексу України (2003 року), Житлового кодексу України, Закону України ««Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», Постанови Кабінету Міністрів України від 03.08.2006 року № 1081 «Про затвердження Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями», Постанови Ради Міністрів УРСР від 11.12.1984 року № 470 «Про затвердження Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР» та Інструкції про організацію забезпечення і надання військовослужбовцям Збройних сил України та членам їх сімей житлових приміщень затвердженою наказом Міністра оборони України від 6 жовтня 2006 року № 577.

В силу статті 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Відповідно до ст. 47 Конституції України, кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Згідно ст. 31 Житлового кодексу України, громадяни, які потребують поліпшення житлових умов, мають право на одержання у користування жилого приміщення в будинках державного або громадського житлового фонду в порядку, передбаченому законодавством, цим Кодексом та іншими актами законодавства. Жилі приміщення надаються зазначеним громадянам, які постійно проживають у даному населеному пункті, як правило, у вигляді окремої квартири на сім`ю.

Статтею 34 Житлового кодексу України визначені підстави, з яких громадяни визнаються потребуючими поліпшення житлових умов. Цією ж статтею визначено, що громадяни визнаються потребуючими поліпшення житлових умов і з інших підстав, передбачених законодавством Союзу РСР і Української РСР. Громадяни, які потребують поліпшення житлових умов, беруться на облік для одержання жилих приміщень у будинках державного і громадського житлового фонду.

В силу абз. 1 п. 1 ст. 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», Держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у порядку і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно абз. 4 п. 1 ст. 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надаються жилі приміщення для постійного проживання або за їх бажанням грошова компенсація за належне їм для отримання жиле приміщення. Такі жилі приміщення або грошова компенсація надаються їм один раз протягом усього часу проходження військової служби за умови, що ними не було використано право на безоплатну приватизацію житла.

Пунктом 8 ст. 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» передбачено, що військовослужбовці, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, у разі звільнення з військової служби за станом здоров`я, віком, у зв`язку із скороченням штатів, а також звільнені з військової служби особи, які стали інвалідами I чи II групи, члени сімей військовослужбовців, які загинули (померли) або пропали безвісти під час проходження військової служби, мають право на безплатне одержання у приватну власність жилого приміщення, яке вони займають у будинках державного житлового фонду.

Відповідно до п. 30 Постанови Кабінету Міністрів України від 03.08.2006 року № 1081 «Про затвердження Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями», військовослужбовці знімаються з обліку у разі: поліпшення житлових умов, внаслідок чого відпала потреба в наданні житла; засудження військовослужбовця до позбавлення волі на строк понад шість місяців, крім умовного засудження; звільнення з військової служби за службовою невідповідністю, у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем; подання відомостей, що не відповідають дійсності, але стали підставою для зарахування на облік.

Згідно п. 45 Постанови Ради Міністрів УРСР від 11.12.1984 року № 470 «Про затвердження Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР» генералам, адміралам, офіцерам і тим, що перебували на військовій службі не менше двадцяти календарних років, військовослужбовцям надстрокової служби, прапорщикам і мічманам Збройних Сил СРСР та прирівняних до них особам, звільненим з військової служби за станом здоров`я, віком або скороченням штатів, жилі приміщення надаються виконавчими комітетами місцевих Рад народних депутатів у першу чергу, але не пізніше, ніж у тримісячний строк з дня прибуття до місця проживання, обраного з урахуванням існуючого порядку прописки.

Пунктом 3.6 Інструкції про організацію забезпечення і надання військовослужбовцям Збройних сил України та членам їх сімей житлових приміщень затвердженою наказом Міністра оборони України від 6 жовтня 2006 року № 577, передбачено, що на кожного військовослужбовця, зарахованого на облік, оформляється облікова справа. Облікова справа є документом суворої звітності і зберігається за місцем перебування військовослужбовця на обліку в квартирно-експлуатаційному органі (копія у військовій частині постійно), а після надання йому житла для постійного проживання протягом п`яти років у виконавчому органі районної, міської, районної у місті ради, що видав ордер, якщо ордер видано квартирно-експлуатаційним органом, - в квартирно-експлуатаційному органі.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній чи юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Оцінюючи усі докази, які були досліджені судом у судовому засіданні у їх сукупності, суд виходить з того, що у судовому засіданні був встановлений факт неправомірного зняття позивача із списку квартирного обліку на отримання житлової площі, також позивач має вислугу 25 років та за час перебування позивача на військовій службі він не скористався правом на отримання житла для постійного проживання, а тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими.

Вирішуючи вимоги позивача до відповідачів в частині стягнення завданої матеріальної та моральної шкоди, суд виходить з того, що позивачем не доведено завдання йому матеріальної та моральної шкоди з боку відповідачів, також у судовому засіданні не було встановлено факту наявності причинного зв`язку між діями відповідачів та завданою позивачу шкодою, а отже суд вважає за можливе у задоволенні позовних вимог щодо відшкодування матеріальної та моральної шкоди позивачу - відмовити.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат на підставі ст. 88 ЦПК України, і приймаючи до уваги результат вирішення справи, суд вважає необхідним стягнути на користь позивача судові витрати з відповідача квартирно-експлуатаційного відділу Дніпропетровського гарнізону Міністерства оборони України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 8, 47 Конституції України, ст.ст. 1166, 1167 Цивільного кодексу України (2003 року), ст. ст. 31, 34 Житлового кодексу України, ст. 12 Закону України ««Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», п. 30 Постанови Кабінету Міністрів України від 03.08.2006 року, № 1081 «Про затвердження Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями», п. 45 Постанови Ради Міністрів УРСР від 11.12.1984 року № 470 «Про затвердження Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР», п. 3.6 Інструкції про організацію забезпечення і надання військовослужбовцям Збройних сил України та членам їх сімей житлових приміщень затвердженою наказом Міністра оборони України від 6 жовтня 2006 року № 577, ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212, 213, 215 ЦПК України, суд
В И Р І Ш И В:
Визнати дії Квартирно-експлуатаційного відділу Дніпропетровського гарнізону та Міністерства оборони України в особі Житлової комісії Дніпропетровського гарнізону Міністерства оборони України про зняття полковника ОСОБА_1 , ветерана Збройних сил України із списку квартирного обліку на отримання житлової площі відповідно до діючого законодавства неправомірними.
Зобов`язати Міністерство оборони України в особі Житлової комісії Дніпропетровського гарнізону, яка знаходиться у військовій частині № НОМЕР_1 по АДРЕСА_1 , передати квартирні справи ОСОБА_1 до квартирно-експлуатаційного відділу Дніпропетровського гарнізону та Дніпропетровського обласного віськкомісаріату.

Зобов`язати квартирно-експлуатаційний відділ Міністерства оборони України та Міністерство оборони України поновити у відповідних списках на отримання житла підполковника ОСОБА_1 .

Стягнути з квартирно-експлуатаційного відділу Дніпропетровського гарнізону Міністерства оборони України судові витрати у розмірі 81 грн.

ОСОБА_1 у задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 223 ЦПК України.
Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 10 днів з дня проголошення рішення шляхом подання заяви про апеляційне оскарження рішення суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська, та подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження рішення суду, також апеляційна скарга може бути подана до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Жотвневий районний суд м. Дніпропетровська протягом 10 днів з дня проголошення рішення суду, без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя Ф.Ф. Маймур