Справа № -
Провадження № 2-23/10
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

12 лютого 2010 року м. Рогатин

Рогатинський районний суд в складі: головуючого судді Поглод О.В., секретаря Боянівської Г.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Рогатині цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних позовних вимог - державна виконавча служба Рогатинського районного управління юстиції про збільшення розміру відшкодування шкоди у зв»язку з підвищенням вартості життя та про відшкодування додаткових витрат викликаних посиленим харчуванням, санаторно-курортним лікуванням та придбанням ліків

ВСТАНОВИВ:

Вироком Рогатинського районного суду від 27 лютого 2008 року затверджено іирову угоду між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, згідно якої ОСОБА_2 повністю відшкодовує ОСОБА_1 заподіяні моральні збитки в сумі 50 000 гривень та матеріальні збитки в сумі 27 728 гривень. Із вказаної суми в день підписання мирової угоди ОСОБА_5 відшкодував ОСОБА_1 10 000 гривень, а решта сума боргу мала погашатися рівними частками щоквартально до 31.12.2008 року. В цей же день між ОСОБА_1 та ОСОБА_3, ОСОБА_4 було укладено договір поруки, за яким ОСОБА_3 та ОСОБА_4 виступали поручителями виконання мирової угоди.

Позивач просить стягнути з відповідачів в її користь індексацію з суми заборгованості 67 728 гривень, затвердженої мировою угодою завданої їй шкоди на суму 15 315 гривень та додаткові витрати викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно- курортного лікування, протезування, придбання ліків та стороннього догляду в сумі 22 926, всього на загальну суму 38 241 гривню солідарно.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав в повному обсязі, суду пояснив, що 27 лютого 2008 року при постановленні вироку по обвинуваченню ОСОБА_5 в скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, затверджено мирову угоду згідно якої ОСОБА_5 зобов»язувався в термін до 31 грудня 2008 року щоквартально погашати рівними долями спричинену позивачці моральну та матеріальну шкоду в сумі 67 728 гривень. Дана мирова угода була скріплена договором поруки, згідно якого поручителі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 несуть з відповідачем солідарну відповідальність.

Проте, відповідачі умов мирової угоди не виконують неповернена сума збитків на даний час становить 25 339 гривень. Крім того, з дня підписання мирової угоди вартість мінімальної заробітної плати змінювалася в сторону збільшення 7 разів з 515 до 650 гривень. Інфляційні процеси постійно знецінюють доходи, підвищують ціни в тому числі і на лікування.

За таких обставин позивачка має право на індексацію відшкодування розміру шкоди завданої каліцтвом і хоче ним скористатися. Відповідно до проведеного розрахунку на підставі довідки №40 від22.05.2009 року про рівень інфляції виданої управлінням статистики в Рогатинському районі належна позивачці індексація за 2008 рік становить 10 233 гривні, за 2009 рік - 5 082 гривні, всього: 15 315 гривень.

Крім того, позивачка понесла додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, стороннього догляду, а саме: путівка на лікування в санаторій м. Саки - 9 800 гривень; вартість проїзду в санаторій і назад - 1 363 гривні; придбання ліків та предметів стороннього догляду 6 887 гривень.

Інші витрати - 4 867 гривень, всього на суму 22 926 гривень.

Просить суд позов задоволити, стягнути з відповідачів в солідарному порядку в користь ОСОБА_1 38 241 гривню та судові витрати по справі.

Відповідачі ОСОБА_5, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 позову не визнають, суду подали письмові заперечення в якому зазначили, що згідно п.4 мирової угоди від 25 лютого 2007 року - розмір моральної шкоди в сумі 50 000 гривень є остаточним і подальшому збільшенню не підлягає, а згідно п.5 зазначеної мирової угоди - розмір матеріальної шкоди, який може виникнути в майбутньому і пов»язаний з додатковими витратами потерпілої на лікування сторони вирішують між собою за обопільною домовленістю.

Але відповідачка та її представник постійно унеможливлюють виконання мирової угоди. Відповідачем ОСОБА_3 неодноразово пропонувалося взяти у приватну власність в рахунок погашення заборгованості квартиру АДРЕСА_1, повернувши боржникам її залишкову вартість після погашення всього боргу, але стягувач від цього відмовився, пропонувалося, продати квартиру і після укладення договору купівлі-продажу повернути кошти стягувачу, але такий варіант теж був не прийнятий.

В ході судового розгляду справи позивачці пропонувалося , як варіант 2/3 зазначеної квартири для повного погашення боргу, але представник відповідача відмовився від цього.

Що стосується витрат пов»язаних з посиленим харчуванням, санаторно- курортним лікуванням та придбанням ліків, то ніяких обопільних домовленостей з ними не було. Позивач представив ряд фіксальних чеків на придбання ліків і нічим не підтвердив необхідності такого придбання, не зазначено, які саме ліки купувалися та вказана їх повна вартість, хоча інваліди мають право на пільгове придбання ліків, а за рецептом лікаря не безплатне.

Проїздні квитки та вартість санаторно-курортного лікування також зазначені в повній вартості, хоча інваліди першої групи та особи, які їх супроводжують мають право на пільговий проїзд, а інваліди за наявності медичних показань мають право на безплатне забезпечення санаторно-курортними путівками.

Позивачем не надано документів, які б ствердили, що путівка була дійсно придбана ним за вказану суму.

Співвідповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є інвалідами другої групи, їм теж необхідне посилене харчування, придбання ліків, та санатоно-курортне лікування, але вони не можуть собі цього дозволити, оскільки змушені утримувати сім»ю ОСОБА_1, так як, позивач неспіврозмірно спричиненим збиткам, постійно збільшує позовні вимоги.

Просять суд в позові відмовити.

Представник ДВС Рогатинського районного управління юстиції ствердив, що на виконанні є виконавчий лист про стягнення боргу в користь ОСОБА_1 По виконавчому проводяться стягнення з заробітної плати поручителя ОСОБА_4, також сім»я Романко неодноразово пропонувала сім»ї ОСОБА_1 в рахунок погашення боргу свою квартиру, а стягувачі відмовилися. Не дійшли згоди також укласти договір купівлі-продажу зазначеної квартири і отримати грошові кошти в рахунок погашення боргу.

Вислухавши сторони, дослідивши надані докази, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини:

Вироком Рогатинського районного суду від 27.02.2008 року було затверджено мирову угоду між ОСОБА_5 та ОСОБА_1 згідно якої ОСОБА_5 зобов»язувався відшкодувати потерпілій 27 728 гривень матеріальної та 50 000 тисяч гривень моральної шкоди. Під час підписання мирової угоди ОСОБА_5 погасив матеріальну шкоду в сумі 10 000 гривень, решту суми 67 728 гривень зобов»язувавсь сплачувати рівними щоквартально до 31 грудня 2008 року.

Відповідно до ч.1ст.1208 ЦК України - за заявою потерпілого у разі підвищення вартості життя розмір відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров»я, або смертю підлягає індексації на підставі рішення суду.

Позивачка просить винести рішення, яким просить проіндексувати розмір відшкодування шкоди завданої каліцтвом в її користь в сумі 15 315 гривень з суми боргу 67 728 гривень і стягнути її солідарно з відповідачів.

З затвердженої вироком Рогатинського районного суду мирової угоди між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 вбачається, що розмір моральної шкоди є остаточним і подальшому збільшенню не підлягає. Отже індексації підлягає матеріальна шкода, сума якої становила 17728 гривень і згідно проведеного перерахунку стягненню підлягає 3 405 гривень.

Згідно ч.1 ст.1195 ЦК України - фізична або юридична особа, яка завдала шкоду каліцтвом або іншим ушкодженням здоров»я фізичній особі, зобов»язана відшкодувати потерпілому ... додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно- курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду.

В матеріалах справи на аркушах 3 - 7 та 20 - 25 є платіжні чеки по яких,як стверджує представник позивача ним було придбано ліки та предмети догляду за потерпілою.

Згідно п.1, 2 ст.38 ЗУ «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні вбачається, що послуги з соціально-побутового і медичного обслуговування, технічні та інші засоби ( протезоортопедичні вироби, ортопедичне взуття, засоби пересування в тому числі крісла-коляски з електроприводом та інше ) надаються інвалідам та дітям-інвалідом безплатно або за пільговою ціною.

Інваліди, які отримують пенсію, що не перевищує мінімального розміру пенсії, або державну соціальну допомогу, призначену замість пенсії мають право на безплатне придбання лікарських засобів за рецептами лікарів, у разі амбулаторного лікування.

В пред»явлених чеках не вказано, що було придбано на вказані суми, при купівлі медикаментів в обов»язковому порядку вказується найменування ліків, відсутній висновок лікаря про те, що саме ці медикаменти необхідні для лікування потерпілої.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено, що суми коштів, зазначені в наданих платіжних документах, витрачені на придбання ліків та предметів догляду за потерпілою.

Згідно п.4 ст.38 ЗУ « Про основи правової захищеності інвалідів в Україні» - інваліди і діти інваліди за наявності медичних показань, мають право на безоплатне забезпечення санаторно-курортними путівками.

З історії хвороби потерпілої ОСОБА_1 (а.с.49) вбачається, що їй рекомендовано санаторно-курортне лікування.

З довідки № 361 від 27 серпня 2009 року вбачається, що ОСОБА_1 дійсно перебувала на лікуванні в санаторії в м. Саки з 06 серпня по 02 вересня 2009 року.

Проте, в зазначеній довідці не вказано вартості путівки і за яку суму вона була

придбана.

Про лікування в 2008 році позивачем жодних доказів не представлено.

Згідно ст.38-1 ЗУ «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» - інваліди та особи, які супроводжують інвалідів першої групи або дітей-інвалідів мають право на 50% знижку вартості проїзду на внутрішніх лініях повітряного, залізничного , річкового та автомобільного транспорту.

Пільгове перевезення інвалідів здійснюють усі підприємства транспорту незалежно від форми власності та підпорядкування.

Представлені позивачем проїзні квитки придбані за повну вартість, квитки за 09.06 2008 року та 25.07. 2008 року не підтверджені іншими документами перебування потерпілої на лікуванні, тому суд вважає повні вимоги в цій частині недоведеними.

Крім того, договором поруки від 25 лютого 2008 року гарантувалося повернення боргу в сумі 67 728 гривень, тому він не може поширюватися на додаткові витрати пов»язані з посиленим харчуванням, санаторно-курортним лікуванням, придбанням ліків та строннім доглядом.

Враховуючи викладене, суд вважає частково доведеними вимоги позивача про індексацію боргу в зв»язку з підвищенням вартості життя, передбаченого ч. 1 ст.1208 ЦК України , виходячи з залишкової суми завданої шкоди 17 728 гривень. Виходячи з індексу інфляції за 2008 рік відшкодуванню підлягає сума 2 560 гривень 70 коп. За 2009 рік (січень, лютий, березень) до повного погашення шкоди - 844 гр.62 коп. Всього стягненню підлягає - 3 405 гривень 32 коп. Дана сума підлягає стягненню в солідарному порядку, оскільки виплаває з боргових зобов»язань ОСОБА_5, забезпечених договором поруки.

Інші позовні вимоги суд вважає недоведеними.

Керуючись ст..ст.214,215,224 ЦПК України, ст. ст.553-559, 1195,1208 ЦК України, суд ,-

ВИРІШИВ:

Позов задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 3 405 гривень 62 коп. індексації розміру відшкодування шкоди завданої каліцтвом.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Цивільної палати Івано-Франківського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в десятиденний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження з поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

Головуюча: