Справа № 2-4675/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2010 року м. Кілія

Юлійський районний с^д Одеської області у складі;

головуючого - судді БОШКОВА М.І.

при секретарі Іваненко В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою

ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3

до

Старотроянівської сільської ради Кілійського^айону про

визнання прав власності на спадщину

Встановив:

Позивачі просять визнати за ними у рівних частках право власності на спадщину у вигляді земельної ділянки площею 3.94 га, яка належала померлій ОСОБА_4.

Позивачі у судовому засіданні позов підтримали.

Голова Старотроянівської сільради надав заяву про розгляд справи у відсутності відповідача, вказав що позов підтримує у повному обсязі.

Вислухав учасників судового засідання, вивчивши представлені документи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, так як підтверджений наступними дослідженими доказами по справі.

Як вказано в державному акті на право приватної власності на землю серія Р1 № 474386, земельна ділянка загальною площею 3,94 га., яка розташована на території Старотроянівської сільської ради Юлійського району Одеської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва належить на праві приватної власності ОСОБА_4, про що був складений витяг з грошової оцінки земельної ділянки.

ОСОБА_4 померла 27.05.2007 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія 1-ЖД № 091744 від 29.05.2007 року.

Відповідно до витягу з грошової оцінки земель, що передаються у колективну власність сільгосппідприємствам Юлійського району № 11-11-06/1697 від 20.07.2010 року земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського підприємства загальною площею 3,94 га на території Стфотроянівської сільської ради Юлійського району є власністю ОСОБА_4 та нормативна грощова оцінка земельної ділянки складає 54718,72 грн..

Так, згідно з от. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Статтею 116 ЗК передбачено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Мати позивачів, виходячи з положень наведеної норми правовим чином набула права на земельну ділянку у встановленому законом порядку.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Як вказано в ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Згідно з ст. 78 ЗК України право власністю на землю - це право володіти, користуватися розпоряджатися земельними ділянками; право власності на землю набувається та реалізується підставі Конституції України, цього кодексу, а також інших законів. Однією з підстав набуття п| власності на земельну ділянку громадянами України, є зокрема, прийняття спадщини, як вказує ч.1 сг. 81 ЗК України. Позивачі, як спадкоємці за законом правовим чином набули права на спадкове майно уІ вигляді вказаної земельної ділянки, так як фактично прийняли спадщину відповідно до положень ч.З ст. 1268 ЦК України. Згідно з ч.І статті 152 ЗК, якою регламентовані способи захисту прав на земелмі ділянки держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Частиною 3 ст. 152 ЗК передбачено, що одним з способів захисту прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки є визнання прав на таку ділянку.

Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порущення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистон свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання.

Тому, дослідивщи наведені письмові докази по справі, заслухавши гіряснення сторін у судовому засіданні суд вважає, що предявлений позов є заснованим на законі, не порушує прав та інтересів інших осіб, підлягає захисту відповідно до правил, які передбачають захист права шляхом його визнання, тому задовольняє пред'явлений позов у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 3,4,11, 208-209, 212-215 ЦПК України та ст.ст. 15,16,1216-1301 ЦК України, ст.ст. 78, 81,116, 152 ЗК України, суд

Вирішив:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/3 частину земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 3,94 га розташовану на землях Старотроянівської сільської ради Кілійського району Одеської області, яка належала відповідно до Державного акту серії Р1 № 474386 ОСОБА_4.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/3 частину земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 3,94 га розташовану на землях Старотроянівської сільської ради Кілійського району Одеської області, яка належала відповідно до Державного акту серії Р1 № 474386 ОСОБА_4.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/3 частину земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 3,94 га розташовану на землях

Суддя Кілійського районного суду ОСОБА_5