Справа №2-294/10 15.04.2010 15.04.2010 15.04.2010
Провадження №22-ц-851/10
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2010 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області в складі

головуючого Паліюка В.П.,

суддів Данилової О.О., Буренкової К.О.

при секретарі Аніщенко Д.В.,

за участю позивачки ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_2

на рішення Ленінського районного суду м.Миколаєва від 28 січня 2010 року по цивільній справі за позовом

ОСОБА_1

до ОСОБА_2

про стягнення боргу за договором позики

У С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2009 року ОСОБА_1 звернулась з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики.

Позивачка зазначала, що 21 вересня 2006 року уклала з відповідачем договір позики на суму еквівалентну 3500 доларів США, за умовами якого відповідач зобовязався повернути борг через два місяці, передавши в заставу належний йому автомобіль. Посилаючись на те, що ОСОБА_2 гроші не повернув, ОСОБА_1 просила стягнути 27966 грн.05 коп. боргу, 2593 грн.23 коп. річних за прострочення грошового зобов'язання, 5000 грн. моральної шкоди, а також судові витрати.

Рішенням Ленінського районного суду м.Миколаєва від 28 січня 2010 року позов задоволено частково. З ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто 27966 грн. 05 коп. боргу, 2593 грн.23 коп. річних за прострочення грошового зобов'язання, 2 500 грн. моральної шкоди, та 475 грн.60 коп. судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на помилкове визначення судом розміру боргу, просив рішення скасувати та стягнути з нього 17972 грн. боргу та 297 грн. судових витрат.

Апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Так, з матеріалів справи вбачається, що 21 вересня 2006 року сторони уклали договір позики, за умовами якого ОСОБА_2 позичив у ОСОБА_1 суму еквівалентну 3500 доларів США, які зобовязався повернути через два місяці, та передав в заставу автомобіль марки «Мерседес 190Є, р/н 182-57ОА ( а.с.28).

У судовому засіданні ОСОБА_2 підтвердив укладення договору позики та наявність боргу у вищевказаному розмірі.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність невиконаного зобов'язання за договором позики та стягнув борг відповідно до вимог статей 1049, 1050 ЦК України.

Разом з тим, визначаючи розмір стягнення, суд допустився помилки.

Так, відповідно до умов угоди станом на 21 листопада 2006 року ОСОБА_2 мав повернути суму еквівалентну 3500 доларів США. На цей час сума боргу з урахуванням курсу валют ( 1 долар США - 5,05 грн.) складала 17675 грн.

Оскільки ОСОБА_2 прострочив виконання грошового зобов'язання, відповідно до статті 625 ЦК України він має сплатити борг з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення.

Індекс інфляції з грудня 2006 року на час звернення до суду склав 1.55 (за грудень 2006 року - 1.009, за 2007 рік 1.165 , за 2008 рік 1.223, за січень-жовтень 2009 року - 1.082). Отже сума боргу з урахуванням індексу інфляції 27506 грн. 20 коп.

Крім того, відповідно до правил статті 625 ЦК України стягненню підлягають і 3% річних. За період з грудня 2006 року по березень 2010 року ( 40 місяців) річні складають 1767 грн. 50 коп. ( 17675 грн. х 3% : 12 міс. х 40 міс.).

Посилання апелянта на те, шо стягнення процентів не передбачено договором, правового значення не мають, бо відповідно до статті 625 ЦК України річні є не процентами за користування коштами наймодавця, а наслідком невиконання грошового зобов'язання.

Отже, борг ОСОБА_2 за договором позики з урахуванням індексу інфляції та річних складає 29273 грн. 70 коп.

Оскільки суд невірно визначив розмір боргу, рішення суду в цій частині підлягає зміні.

Крім того, не можна вважати обгрунтованим і стягнення з відповідача компенсації моральної шкоди, оскільки правовідносини сторін є договірними і правилами статті 1167 ЦК України не регулюються, а глава 60 розділу Ш ЦК України та умови договору право кредитора на відшкодування моральної шкоди не передбачають.

Таким чином, рішення суду в частині відшкодування моральної шкоди підлягає скасуванню з ухвалення в цій частині позовних вимог нового рішення про відмову в позові.

Застава (заклад) автомобіля не змінює характер правовідносин сторін, зокрема обов'язок відповідача повернути грошовий борг, не впливають на розмір цього боргу, та не зменшують обсяг прав кредитора вимагати виконання грошового зобов'язання.

Відповідно до правил статті 88 ЦПК України стягненню з відповідача підлягають 292 грн.73 коп. судового збору та 120 грн. витрат на інформаційне-технічне забезпечення.

Керуючись статтями 309, 316 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Ленінського районного суду м.Миколаєва від 28 січня 2010 року в частині стягнення відшкодування моральної шкоди скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення.

В задоволенні позову ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди відмовити.

В іншій частині рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 28 січня 2010 року змінити. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 29273 (двадцять девять тисяч двісті сімдесят три) грн. 70 коп. заборгованості за договором позики з урахуванням індексу інфляції та річних, а також 412 грн. 73 коп. судових витрат.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але протягом двох місяців з цього часу може бути оскаржене в касаційному порядку до Верховного Суду України.

Головуючий:

Судді: