Тернівський районний суд м.Кривого Рогу
Справа № 2-118/10
Р І Ш Е Н Н Я

ІМ'ЯМ УКРАЇНИ

30.09.2010 р. Тернівський районний суд м. Кривого Рогу

в складі: головуючого судді Лиходєдова А.В.

при секретарі Поліян І.В.

за участі позивачів: ОСОБА_1, ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3, її представника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_5, ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2006 р. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду зі вказаною позовною заявою до ОСОБА_5, обґрунтовуючи її тим, що вони зареєстровані та проживають у ІНФОРМАЦІЯ_1. Поруч із їх квартирою, на одній поверховій площадці, розташована квартира № 14, в якій проживає відповідач ОСОБА_5, що є власником указаної квартири.

11.07.2006 р. відповідач встановив вхідні металеві двері до своєї квартири, що були більшими за розміром тих, які стояли до цього, та порушив коробку їхніх дверей. Також нові двері відповідача находять на їхні двері, котрими не можливо користуватися, а лише потрібно замінити. Відповідач замінити їхні двері не бажає. Матеріальна шкода складає 704,33 грн.. Крім цього їм завдано моральну шкоду, яку вони оцінюють в 500 грн., так як вони страждали, бо не могли зачинити свої двері, а відповідач замість того, щоб замінити їм двері, ображав їх.

03.08.2007 р. в звязку з тим, що співвласником квартири № 14 по вул.. Маршака в м. Кривому Розі є ОСОБА_3, ухвалою Тернівського районного суду м. Кривого Рогу в якості співвідповідача до участі у справі було за згодою учасників процесу залучено ОСОБА_3.

В судовому засіданні позивачі свої вимоги підтримали в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3, вона ж представник відповідача ОСОБА_5 та її представник адвокат ОСОБА_4, позов не визнали, пояснили, що в звязку з встановленням металевих дверей, вони з чоловіком ніякої шкоди не завдали, позивачі продовжують користуватися старими дверима. Вважають, що акт від 04.07.2006 р. не відповідає дійсності, так як оформлений у відсутність відповідачів, а кошторис не є доказом завдання матеріальної шкоди.

Вислухавши учасників процесу, свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Позивачі, згідно довідки № 17, проживають в ІНФОРМАЦІЯ_2 та згідно свідоцтва № 211/32 від 13.07.1994 р., є її власниками (а.с. 9, 12).

Власниками квартири АДРЕСА_1, що розташована поруч, на підставі договору купівлі продажу від 07.06.2006 р., є відповідачі по справі ( а. с. 52, 68).

На підтвердження позову позивачі надали акт від 04.07.2006 р. та акт без зазначення дати його складання, складені комісією в складі : головного інженера КЖП № 24 м. Кривого Рогу та майстра дільниці № 5 цього ж підприємства, а також за участі позивача ОСОБА_1, про огляд дверей зазначених квартир (а.с. 16, 20).

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України збитками (шкодою) є втрати, яких особа зазнала у звязку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Згідно зі ст. 1166 ч. 1 ЦК України майнова шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Таким чином, закон вимагає від позивачів надання суду доказів того, що їм дійсно завдано шкоду та її розмір. При цьому слід довести, що шкода завдана саме діями відповідачів при встановлені ними нових металевих дверей, та під час їх експлуатації.

Зазначених обставин позивачі не довели, чим не виконали вимоги ст. 10 ЦПК України, відповідно до якої кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд уважає, що ні акти, ні кошторис, надані позивачами, не доводять завдання матеріальної шкоди позивачам саме діями відповідачів при встановлені металевих дверей та їх експлуатації.

Від проведення, на пропозицію суду, будівельно-технічної та товарознавчої експертизи, за результатами яких, як уважає суд, можливо довести факт завдання матеріальної шкоди взагалі, її розмір і що вона завдана саме при обставинах на які посилаються позивачі, останні відмовилися.

Відповідно до ч. 2 ст. 1166 ЦК України, особа яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Тобто, на відповідачів, згідно до ч. 2 ст. 1166 ЦК України, покладається обовязок доводити відсутність лише їх вини в завданні шкоди, а не відсутність самої шкоди взагалі, факт завдання якої конкретними діями відповідачів повинні довести саме позивачі.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_6 і ОСОБА_7 показали, що ними було складено акт від 04.07.2006 р. за заявою позивачів. При складенні акту відповідачі були відсутні, так як їх не було вдома, та відповідно не перевірялося чи заважають, чи пошкоджують двері квартири № 14 при їх відчиненні, двері та їх коробку квартири № 13, але було зроблено висновок, що при їх відкриванні будуть перешкоди у відкриванні дверей квартири № 13, дверна коробка яких була пошкоджена. Складання таких актів не передбачено нормативними актами, як і складання кошторисів і будь-яких дій за ними працівники КЖП не повинні проводити.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Оскільки позивачі завдання моральної шкоди відповідачами повязують саме з завданням матеріальної шкоди відповідачами, то суд уважає також недоведеним факт її завдання, що є підставою у відмові і в цій позовній вимозі.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України вимоги позивачів щодо відшкодування судових витрат задоволенню не підлягають, оскільки їм у позові відмовлено.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 209, 212, 214, 215, 218 ЦПК України, ст. ст. 22, 23, 1166, 1167 ЦК України, суд-

ВИРІШИВ :

ОСОБА_1, ОСОБА_2 в позові до ОСОБА_5, ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Дніпропетровської області, через Тернівський районний суд м. Кривого Рогу, шляхом подачі апеляційної скарги в 10-и денний строк з дня його проголошення.

Суддя: