АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22ц-6617/10* Головуючий у 1-й інстанції Святська О.В. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2010 року м. Полтава

Колегія судців судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді: ОбідіноїО.І.

Суддів: Дорош А.І., Карнауха П.М. при секретарі: Киві А.М.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Автозаводської районної ради м.Кременчука

на судове рішення - постанову Кременчуцького районного суду Полтавської області від 15 лютого 2010 року

по справі за позовом ОСОБА_2 до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Автозаводської районної ради м.Кременчука про визнання неправомірною бездіяльності, стягнення недоплаченої грошової допомоги на оздоровлення.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача апеляційного суду Полтавської області, -

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Кременчуцького районного суду Полтавської області від 15 лютого 2010 року позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Визнано бездіяльність Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Автозаводської районної ради м.Кременчука щодо перерахунку ОСОБА_2 щорічної одноразової допомоги на оздоровлення відповідно до ч.4 ст.48 ЗУПро статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" за 2007р., 2008р. протиправною.

Зобовязано Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Автозаводської районної ради м.Кременчука здійснити перерахунок та доплати ОСОБА_2 щорічну одноразову допомогу на оздоровлення за 2007р., 2008р., передбачену ч.4 ст.48 ЗУ "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", в розмірі пяти мінімальних заробітних плат, з розміру мінімальної заробітної плати, встановленої на момент виплати з урахуванням проведених виплат.

В іншій частині позовних вимог - відмовлено.

Вирішено питання про судові витрати.

В апеляційній скарзі Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Автозаводської районної ради м.Кременчука просить скасувати постанову місцевого суду та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на прийняття оскаржуваної постанови з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Вважає, що Управління діяло в межах повноважень, передбачених чинним законодавством та в межах бюджетних асигнувань.

Відповідно ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що позивач перебуває на обліку в УПСЗН виконавчого комітету Автозаводської районної ради м.Кременчука як учасник ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, віднесений до категорії 2.

Судом встановлено, що відповідачем виплати щорічної допомоги на оздоровлення проводилися на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 26.07.1996 року № 836 «Прокомпенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (із змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2005р.№ 562).

Так, згідно ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 4 ст. 48 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", передбачено, що щорічна допомога на оздоровлення учасникам ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у розмірі пяти мінімальних заробітних плат.

Відповідно до ч.7 ст. 48 вказаного закону встановлено, що розмір мінімальної заробітної плати визначається на момент виплати.

Зі змісту законів України про встановлення розмірів мінімальної заробітної плати на 2001- 2009 роки не вбачається будь-яких обмежень щодо можливості застосування розміру мінімальної заробітної плати з метою реалізації норми ст.48 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

При вирішені спору судом першої інстанції вірно взято до уваги приорітетність законів над підзаконними нормативними актами, на підставі чого суд правильно до висновку про застосування положення ст. 48 ЗУ "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а не Постанова КМУ «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 26. 07.1996 р. № 836.

За вказаних обставин, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про застосування положень ст.48 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", у звязку з чим колегія суддів також погоджується із висновком суду щодо протиправності бездіяльності Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Автозаводської районної ради м.Кременчука щодо не проведення перерахунку позивачеві суми одноразової допомоги на оздоровлення.

Колегія суддів зазначає, що зазначені виплати щорічної допомоги на оздоровлення здійснюються щороку та мають разовий характер. Таким чином право особи на їх отримання та обовязок органів соціального захисту населення здійснити такі виплати припиняються з моменту виплати певних сум, розмір яких визначається на час їх здійснення.

При цьому, перевіряючи правомірність дії Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Автозаводської районної ради м.Кременчука щодо здійснення виплат щорічної грошової допомоги на оздоровлення, місцевим судом вірно застосовано законодавство, яке діяло на час їх вчинення.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про те, що при розгляді справи судом першої інстанції були порушені норми матеріального та процесуального права, у зв»язку з чим відсутні підстави для скасування рішення.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 314, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Автозаводської районної ради м.Кременчука - відхилити.

Постанову Кременчуцького районного суду Полтавської області від 15 лютого 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена протягом двох місяців до Верховного Суду України шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції. _

/підписи/