Справа №2-176/09 13.01.2010
Справа № 22ц- 115 / 10 Головуючий у 1-й інстанції: Чернякова Н.В.
Категорія 06 Доповідач апеляційного суду ОСОБА_1
У Х В А Л А

Іменем України

13 січня 2010 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючого Галущенка О.І.,

суддів: Шолох З.Л., Кутової Т.З.,

при секретарі: Фірсовій Т.В. ,

за участю: позивачки ОСОБА_2, відповідачки ОСОБА_3 та її представника ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві цивільну справу

за апеляційною скаргою

ОСОБА_2

на рішення Єланецького районного суду Миколаївської області від 02 листопада 2009 року

за позовом

ОСОБА_2

до

ОСОБА_3

про

знесення самочинного будівництва

В С Т А Н О В И Л А:

В березні 2009 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_5 про знесення самочинного будівництва.

Позивачка зазначала, що рішенням апеляційного суду Миколаївської області від 29 березня 2005 року зобовязано відповідачку ОСОБА_5 усунути перешкоди ОСОБА_6 в користуванні земельною ділянкою № 17 по вул. Жукова в смт. Єланець Миколаївської області шляхом відновлення межі між земельними ділянками № 17 і № 19 по прямій лінії між точками межування земельних ділянок сторін в їх фасадній та тильній частинах, без змін. Вказане рішення виконано та на місцевості відновлена межа між суміжними земельними ділянками. Однак позивачка не має можливості в повній мірі користуватись своєю земельною ділянкою, на якій відповідачка самочинно побудувала погріб та огорожу, що порушує її земельні права.

Рішенням Єланецького районного суду Миколаївсбкої області від 2 листопада 2009 року позов задоволено частково. ОСОБА_5 зобовязано знести самочинно збудований на земельній ділянці належній ОСОБА_2 забор. В задоволенні вимог про знесення підвалу відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить вказане рішення суду скасувати та по справі ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на те, що суд не вірно застосував норми матеріального права.

Заслухавши доповідь судді, пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, судова колегія дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення скарги.

Як вбачається з матеріалів справи рішенням згальних зборів членів колгоспу „40 років Жовтня від 1 лютого 1982 року даніловській Л.П. була виділена земельна ділянка для будівництва житлового будинку площею 0,07 га по вул. Жукова (раніше вул. Партизанська) в смт. Єланець Миколаївської області. Вказана земельна ділянка виділена на місцевості 5 квітня 1982 року.

Користувачем суміжної земельної ділянки по вул. Жукова, 19 є відповідачка ОСОБА_3, якій рішенням виконавчого комітету Єланецької районної Ради народних депутатів від 19 листопада 1991 року за № 247 дозволено будівництво житлового будинку та господарських споруд на земельній ділянці площею 0, 07 га. Відповідно до акту вказана земельна ділянка відведена відповідачці в натурі 12 грудня 1991 року.

Рішенням апеляційного суду Миколаївської області від 29 березня 2005 рокуусунуто перешкоди ОСОБА_2 в користуванні земельною ділянкою № 17 по вул. Жукова в смт Єланець Миколаївської області з боку ОСОБА_7 шляхом відновлення межі між земельними ділянками № 17 та № 19 по вул. Жукова в смт Єланець. Межу відновлено відповідно до плану судової будівельно-технічної експертизи по прямій лінії, яка зєднує точку межування вказаних земельних ділянок по їх фасадній стороні по вул. Жукова в смт Єланець і кінцеву точку межування ділянок у тиловій їх частині (а.с. 12-13).

Відповідно до акту державного виконавця від 18 серпня 2008 року межу між спірними земельними ділянками відновлено як відбиток лінії зєднання межових точок по фасаду та в тиловій частині земельних ділянок.

Схематичним планом спірних земельних ділянок, виконаним експртом за попередньою справою, встановлено, що за межу земельних ділянок частково виступає конструкція входу до підвалу (а.с. 32). Таке ж зазначено і в листі архтектора від 16 вересня 2009 року, а саме що межова лінія частково проходить по пригребиці (спуск в підвал) (а.с. 60-61).

З технічного паспорту на житловий будинок, виготовленого 15 листопада 2000 року, за адресою вул. Жукова № 19 в смт Єланець слідує, що за вказаною адресою домоволодіння складаєтьмя з житлового будинку літ „А-1 , сараїв літ. „Б-1, В-1, „Г-1 та підвалу „Д-1, який побудовано в 1996 році (а.с. 46-48).

На підставі вказаного технічного паспорту ОСОБА_3 23 листопада 2000 року видано свідоцтво про право власності на житловий будинок, який складається в тому числі і з господарських споруд, куди входить і підвал, як на єдиний обєкт права власності (а.с. 50).

За таких обставин, районний суд дійшов вірного висновку, що спірний підвал, який входить в склад житлового будинку, не є самовільно збудованим в розумінні ч. 1 ст. 376 ЦК України, оскільки його будівництво зареєстровано відповідними державними органами та видано свідоцтво про право власності.

Крім цього, суд також обгрунтовано зазначив, що позивачкою не доведено порушення її прав власника житлового будинку, в звязку з будівництвом спірного підвалу.

Безпідставним при цьому, є посилання позивачки на положення ч. 4 ст. 376 ЦК України, оскільки, як зазначено вище, право власності на спірний підвал встановлено в установленому законом порядку і з часу видачі відповідного свідоцтва позивачкою не оспорювалось.

Факт розміщення частини конструкції пригребиці підвалу на земельній ділянці, яка перебуває в користуванні позивачки, сам по собі не тягне наслідків про які заявила позивачка і може бути вирішено на підставі взаємних угод.

Враховуючи наведене, суд вірно відмовив в задоволенні позовних вимог про знесення підвалу літ. Д-1 домоволодіння № 19 по вул. Жуковського належного на праві власності відповідачки.

Перевіривши законність оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, судова колегія не вбачає підстав для його скасування з наведених вище підстав.

Керуючись статтями 303, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Єланецького районного суду Миколаївської області від 2 листопада 2009 р. залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але протягом двох місяців з дня набрання законної сили може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду України.

Головуючий

Судді