УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2010 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду

Львівської області в складі:

головуючого-судді Богонюка М.Я.

суддів: Приколоти Т.І., Шашкіної С.А.

при секретарі Качмар М.Я.

з участю ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Залізничного районного суду м.Львова від 22 лютого 2010 року по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1, з участю третіх осіб ОСОБА_5., ОСОБА_6 про поділ майна-,

встанов и л а:

Ухвалою Залізничного районного суду м.Львова від 22 лютого 2010 року задоволено клопотання представника позивача ОСОБА_7 та застосовано заходи забезпечення позову у виді обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа до вирішення справи по суті.

Ухвалу Оскаржив ОСОБА_1, посилаючись на необґрунтованість ухвали про забезпечення позову. Вважає, що оскаржувана ухвала постановлена за відсутності належних та допустимих доказів, за неспіврозмірності позовних вимог із обмеженням його прав, свобод та інтересів, гарантованих Конституцією України. Просить скасувати оскаржувану ухвалу та прийняти нову про відмову у забезпеченні позову шляхом обмеження виїзду за межі України до закінчення розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників процесу, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Оскаржувана ухвала цим вимогам не відповідає.

Встановлено, що Залізничним районним судом м.Львова розглядається цивільна справа за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя.

Відповідно до ч.З ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно з п.1 ч.1 ст. 152 ЦПК України позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходиться у нього або інших осіб.

Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22.12.2006р. визначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, у тому, що між сторонами дійсно існує спір і реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з»ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності особи, яка її здійснює.

Матеріалами справи стверджується, що між сторонами виник спір майнового характеру. Предметом спору є майно, зокрема, транспортні засоби, на які може бути накладено арешт або вжито інші заходи забезпечення позову, пов»язані з використанням спірного майна. Застосований щодо відповідача вид забезпечення позову не відповідає позовним вимогам.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що ухвалу суду слід скасувати.

Керуючись ст. 303, п.1 ч.2 ст.307, ст.ст. 312, 313, п.6 ч.1 ст. 314, ст.ст. 315, 319 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 22 лютого 2010 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання представника позивача ОСОБА_7 про застосування заходів забезпечення позову у виді встановлення обмеження ОСОБА_1 права виїзду за межі України без вилучення паспортного документа.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Головуючий:

Судді: