Справа № 2-906/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2010 року Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді - Шинкарчук Я.А.

при секретарі - Венедиктовій Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в сел. Покотилівка цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 релігійної громади ортодоксального іудаїзму, ОСОБА_2 районної державної адміністрації Харківської області, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_2 регіональна філія державного підприємства «Центр Державного земельного кадастру», про визнання розпорядження ОСОБА_2 районної державної адміністрації Харківської області № 1647 від 23.10.2009 року таким що не відповідає вимогам закону

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з позовом до ОСОБА_2 релігійної громади ортодоксального іудаїзму, ОСОБА_2 районної державної адміністрації Харківської області, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_2 регіональна філія державного підприємства «Центр Державного земельного кадастру», про визнання розпорядження ОСОБА_2 районної державної адміністрації Харківської області № 1647 від 23.10.2009 року таким що не відповідає вимогам закону.

Свої вимоги мотивуючи тим, що розпорядженням ОСОБА_2 районної державної адміністрації Харківської області від 23 жовтня 2009 р. за № 1647 було задоволено протест прокуратури Харківської області та скасовано розпорядження ОСОБА_2 районної державної адміністрації Харківської області від 25 березня 2008 р. за № 1058 про надання у власність земельних ділянок ОСОБА_7, ОСОБА_3. ОСОБА_4, ОСОБА_6, В.П. посилаючись на те, що дане розпорядження не відповідає вимогам закону.

В судове засідання зявилися представник позивача, який підтримав позовні вимоги. Представник відповідача ОСОБА_2 районної державної адміністрації Харківської області, який проти позову не заперечував. Представник третіх осіб: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_5, який підтримав позовні вимоги. Третя особа ОСОБА_2 регіональна філія державного підприємства «Центр Державного земельного кадастру» в судове засідання не з'явилась проте суду надали заяву с проханням розглядати справу за їх відсутність. Відповідач ОСОБА_2 релігійна громада ортодоксального іудаїзму до суду не з'явилась про дату місце та час розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили.

Суд вислухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, представника третіх осіб вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що розпорядженням ОСОБА_2 районної державної адміністрації ОСОБА_2 обдає від 25 березня 2008 р. за № 1058 громадянам ОСОБА_7, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_6. В.П. передано безоплатно у власність земельні ділянки за рахунок земель запасу категорії сільськогосподарського призначення сільськогосподарських угідь, розташованих за межами населеного пункту на території Бабаївської селищної ради, для ведення особистого селянського господарства.

3 квітня 2008 р. кожним з вказаних осіб отримано державні акти на право власності на земельні ділянки, що знаходяться за межами населеного пункту на території Бабаївської селищної ради Харківського району .

18 квітня 2008 р. між позивачем та ОСОБА_7 був укладений договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 1, 0000 га., який посвідчено нотаріально.

18 квітня 2008 р. між позивачем та ОСОБА_3 був укладений договір купівлі- продажу земельної ділянки площею 1, 0000 га.. який посвідчено нотаріально.

18 квітня 2008 р. між позивачем та ОСОБА_4 був укладений договір купівлі- продажу земельної ділянки площею 0, 9000 га., який посвідчено нотаріально.

Відповідно до ч. 2 ст. 126 З К України право власності на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власності без зміни її меж, цільового призначення, посвідчується цивільно-правовою угодою щодо відчуження земельної ділянки.

Тобто, позивач, уклавши цивільно-правові угоди купівлі-продажу земельних ділянок набув право власності на них.

Розпорядженням ОСОБА_2 районної державної адміністрації Харківської області від 23 жовтня 2009 р. за № 1647 було задоволено протест прокуратури Харківської області та скасовано розпорядження ОСОБА_2 районної державної адміністрації Харківської області від 25 березня 2008 р. за № 1058 про надання у власність земельних ділянок ОСОБА_7, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_6, В.П.

Підставою для прийняття такого розпорядження було те, що спірні земельні ділянки відносяться до земель рекреаційного призначення, а не сільськогосподарського, оскільки раніше перебували у користуванні ОСОБА_2 релейного заводу, на якій розмішувався піонерський табір «Сонячна поляна», і для їх передачі у власність спочатку необхідно змінити цільове призначення земельної ділянки.

Відповідно до ст. 50 ЗК України до земель рекреаційного призначення належать землі, які використовуються для організації відпочинку населення, туризму та проведення спортивних заходів.

Протест прокуратури Харківської області прийнятий на підставі листа начальника Держземінспекції у Харківській області від 02.10.2009 р. та статистичної форми 6-зем.

Між тим, в статистичній формі не наведені межі вказаних земельних ділянок, а вказана лише загальна площа земельної ділянки на якій знаходиться піонерський табір, що не доводить їх тотожність.

Відповідно до листа начальника Держземінспекції у Харківській області від 02.10.2009 р. земельні ділянки, надані у власність ОСОБА_7, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_6, В.П. знаходяться в межах земельної ділянки на якій розміщується піонерський табір «Сонячна поляна» та відносяться до земель рекреаційного призначення.

Між тим, як вбачається з пояснювальної записки в.о. начальника управління земельних рєсурсів (а.с.11) спірні земельні ділянки належать до земель сільськогосподарського призначення.

Головним управління Держкомзему у Харківській області на підставі аналізу планово-картографічних матеріалів була проведена перевірка належності спірних земельних ділянок, що надавалися у власність ОСОБА_3. ОСОБА_6. ОСОБА_4, ОСОБА_5, до земель рекреаційного призначення і за наслідками встановлено, що такі ділянки знаходяться за межами огорожі дитячого табору та віднесені до земель категорії сільськогосподарського призначення, що стверджується листом від 01.10.2009 р.

Також, у листі Головного управління Держкомзему у Харківській області, зазначено, що відповідно до п.п. 15. п.4 Положення «Про головне управління Держкомзему в області», затвердженого наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 17 червня 2008 року №123, Головному Управлінню Держкомзему в Харківської області надані повноваження, щодо забезпечення регулювання земельних відносин, створення та ведення державного земельного кадастру. За таких обставин, Державний комітет України із земельних ресурсів, в особі його територіальних органів, або ДП «Центр Державного земельного кадастру», в особі його територіальних органів можуть надати інформацію стосовно цільового призначення тієї чи іншої земельної ділянки, оскільки є відповідальними за ведення Державного земельного кадастру. Інші органи державної влади, включаючи і територіальні органи державної інспекції з контролю за використанням і охороною земель не наділені повноваженнями, щодо надання інформації стосовно цільового призначення земель.

Відповідно до п.п. а, б ч.1 ст. 195 ЗК України основним завданням ведення державного земельного кадастру є забезпечення повноти відомостей про всі земельні ділянки; застосування єдиної системи просторових координат та системи ідентифікації земельних ділянок

Згідно ч. 1 ст. 198 ЗК України кадастрові зйомки - це комплекс робіт, виконуваних для визначення та відновлення меж земельних ділянок

Державний земельний кадастр ведеться уповноваженим органом виконавчої влади з питань земельних ресурсів, яким є територіальні органи Державного комітету України із земельних ресурсів та ДП «Центр Державного земельного кадастру».

Отже, висновки інспекції з контролю за використанням та охороною земель у Харківській області, наведені у листі від 02.10.2009 р. спростовуються даними перевірки спеціального уповноваженого державного органу з питань земельних ресурсів про те, що земельні ділянки передані у власність ОСОБА_8, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_6, В.П не знаходяться в межах піонерського табору «Сонячна поляна», а отже, не відносяться до земель рекреаційного призначення.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов»язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Повноваження органів державної влади, яким є ОСОБА_2 районна державна адміністрація Харківської області передбачені Законом України «Про місцеві державні адміністрації».

Зокрема, за приписами ст. 6 вказаного Закону на виконання Конституції України, законів України, актів Президента України, Кабінету Міністрів України, міністерств та інших органів виконавчої влади, власних і делегованих повноважень голова місцевої державної адміністрації в межах своїх повноважень видає розпорядження.

Повноваження місцевої державної адміністрації в галузі використання та хорони землі передбачені ст. 21 вказаного Закону, відповідно до п. 2 якого місцева державна адміністрація розпоряджається землями державної власності відповідно до закону.

Спеціальним законом, який регулює земельні правовідносини та визначає повноваження органів державної влади щодо припинення права власності на земельну ділянку, а також підстави для такого припинення, є Земельний кодекс України.

У ст. 140 ЗК України перелічені підстави для припинення права власності на земельну ділянку, зокрема ними можуть бути - добровільна відмова власника від права на земельну ділянку; смерть власника земельної ділянки за відсутності спадкоємця; відчуження земельної ділянки за рішенням власника; звернення стягнення на земельну ділянку на вимогу кредитора; відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності та для суспільних потреб; конфіскація за рішенням суду: невідчуження земельної ділянки іноземними особами та особами без громадянства у встановлений строк у випадках, визначених цим Кодексом.

Між тим, жодна з вказаних підстав передбачених законом не була підставою для прийняття спірного розпорядження ОСОБА_2 районною державною адміністрацією Харківської області.

За приписами ст. 143 ЗК України примусове припинення прав на земельну ділянку здійснюється у судовому порядку у разі використання земельної ділянки не за цільовим призначенням.

Отже, вказаними законами не передбачено повноваження районної державної адміністрації діяти у вказаний спосіб, а саме скасувати розпорядження про надання земельної ділянки у власність, за яким у осіб вже виникло відповідне право власності.

Таким чином, ОСОБА_2 районна державна адміністрація Харківської області, скасовуючи рішення про надання земельної ділянки у власність діяла не у спосіб, поза межами повноважень наданих законом, а тому таке розпорядження не можна визнати законним.

Також, суд зазначає, що в Конституції України закріплено принцип за якими права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність, що зазначено в ст. 3 Конституції України.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» місцеві державні адміністрації діють на засадах відповідальності перед людиною і державою за свою діяльність.

Таким чином, місцева державна адміністрація не може скасовувати свої попередні рішення поза судовим порядком, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, повязані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб'єкти цих правовідносин заперечують проти їх змін чи припинення.

За спірним розпорядженням у ОСОБА_7. ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_6 виникло право власності на спірні ділянки, яке в наступному перейшло до позивача внаслідок укладення договору купівлі-продажу.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійснені.

Розпорядження ОСОБА_2 районної державної адміністрації Харківської області про надання земельних ділянок у власність є актом одноразового застосування, вичерпує свою дію фактом його виконання, в наслідок чого у осіб виникло право власності, а тому такі акти не можуть бути скасовані місцевою адміністрацією після їх виконання.

Відповідно до ст. 60 ЦПК кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Між тим, відповідач позов визнав та не надав доказів в спростування доводів позивача про незаконність прийнятого ним розпорядження.

Отже, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обгрутованими і піддягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10,11,60,61,208,209,212,213,214,215ЦПК України, Конституцією України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати незаконним розпорядження ОСОБА_2 районної державної адміністрації Харківської області № 1647 від 23.10.2009 року «Про розгляд протесту прокуратури Харківської області»

На рішення протягом десяти днів з дня проголошення може бути подано заяву про апеляційне оскарження рішення суду через Харківський районний суд Харківської області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження через Харківський районний суд Харківської області. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження подано не було. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений ст. 294 ЦПК України, рішення суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СУДДЯ Я.А. ШИНКАРЧУК