17.11.10 ,
Апеляційний суд Херсонської області
Справа № 22ц-6495 2010 р. Головуючий в 1-й інстанції Сіянко В.М.
Категорія: 45 Доповідач - Прокопчук Л.П.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2010 року листопада місяця «17» дня колегія судців судової палати в цивільних справах апеляційного суду Херсонської області в складі:

головуючого: Лісової Г.Є.

судців: Прокопчук Л.П., Закарян К.Г.

при секретарі: Ващенко A.A.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю ім.Шевченко на рішення Бериславського районного суду від 11 серпня 2010 року у справі за позовом сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю імені Шевченка до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та відшкодування збитків, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивач СТОВ ім.Шевченка звернувся до суду з позовом, в якому, з урахуванням неодноразово уточнених та змінених позовних вимог, просив стягнути з відповідачів ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_5 понесені витрати та втрачену вигоду в сумі 66855,46 грн.

В обґрунтування позивач посилався на те, що з відповідачами були укладені 01 січня 2003 року договори оренди належних їм земельних ділянок строком на 5 років з моменту їх держаної реєстрації.

Державна реєстрація договорів, укладених з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_7 проведена в Нововоронцовському реєстраційному відділі 28 жовтня 2004 року, а договорів, укладених з ОСОБА_4 та ОСОБА_8, правонаступником якого є ОСОБА_5, - 10 січня 2005 року.

У період дії договорів господарство провело обробіток всіх земельних ділянок, і в тому числі відповідачів, та провело посів озимих культур.

Відповідач ОСОБА_1, діючий на підставі довіреності ОСОБА_2, протиправно, без розірвання договору оренди землі, самовільно зайняв земельні ділянки ОСОБА_2, ОСОБА_9, ОСОБА_4, ОСОБА_5 загальною площею 8,03 га на полях №27,33, на яких господарство посіяло озиму пшеницю, а також земельні ділянки загальною площею 6,95 га на полях №14, 31, які були підготовлені позивачем під посів ярих зернових культур на 2008 рік.

СТОВ ім.Шевенка у зв'язку з незаконним заволодінням ОСОБА_1 земельними ділянками, був позбавлений права зібрати власний врожай озимої пшениці, своєчасно посіяти та зібрати соняшник.

Рішенням Бериславського районного суду від 11 серпня 2010 року у задоволенні позову сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю імені Шевченка до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та відшкодування збитків відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду СТОВ імені Шевченка подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просило його скасувати і ухвалити нове, яким стягнути з відповідачів понесені витрати та втрачену вигоду в сумі 66855,46 грн.

В судове засідання апеляційної інстанції представник СТОВ імені Шевченка та відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 не з'явилися, були належним чином повідомлені про день слухання справи, що згідно зі ст.305 ЦПК України, дає можливість для розгляду справи у їх відсутності.

ОСОБА_1, вважаючи рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, просив залишити його без змін, а апеляційну скаргу СТОВ імені Шевченка без задоволення.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія судців вважає, що скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Із матеріалів справи вбачається і це встановлено судом, що 01 січня 2003 року між СТОВ імені Шевченка і кожним із відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_7, ОСОБА_4, ОСОБА_8, правонаступником якого є ОСОБА_5, були укладені договори оренди земельних ділянок строком на 5 років.

Відповідно до п.2.2 договору договір вважається укладеним з моменту його державної реєстрації.

Договори оренди землі, укладені між СТОВ імені Шевченка та відповідачами ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_10 зареєстровані в Нововоронцовському реєстраційному відділі 28 жовтня 2004 року, а договори, що укладені з відповідачкою ОСОБА_4 та ОСОБА_8 - 10 січня 2005 року.

Із зазначеного випливає, що після укладення договорів, вони були зареєстровані відповідно через 1 рік і 10 місяців та через 2 роки.

За умовами пункту 4.4 договору на орендаря були покладені обов'язки здійснити державну реєстрацію договору.

На думку колегії вказаними обов'язками орендар СТОВ імені Шевченка зловживав, бо реєстрація договорів через такий тривалий строк свідчить про недобросовісність сторони договору, зважаючи на те, що позивач приступив до використання переданих в оренду земельних ділянок з 01 січня 2003 року, чого представник господарства не заперечував, а відтак безпідставно продовжив собі строк використання земельних ділянок орендодавців на 1 рік і 10 місяців та на 2 роки.

Крім того, відповідно до п.10.1 кожного із договорів сторони узгодили між собою, що договір набирає чинності після підписання його сторонами, нотаріального посвідчення та державної реєстрації у відповідній раді народних депутатів.

Частиною 1 статті 154 ЦК УРСР передбачалося, що коли сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

У ч.3 ст.13 Закону України «Про оренду землі» (в редакції, що діяла на момент підписання договору) також визначалося, що договори оренди земельної ділянки посвідчується нотаріально за її місцезнаходженням: на строк до 5 років - за бажанням однієї із сторін договору; на строк більше 5 років в обов'язковому порядку.

Матеріалами справи підтверджено, що ні один із договорів оренди землі нотаріально не посвідчувався.

Посилаючись на те, що через незаконні дії ОСОБА_1, який діяв за письмовим дорученням ОСОБА_2 та за усними дорученнями інших відповідачів ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_3, СТОВ не зміг використовувати земельні ділянки та поніс витрати і втрачену вигоду у сумі 66855,46 грн., позивач на думку колегії не надав переконливих доказів на підтвердження вказаного та не довів вини відповідачів.

Так, згідно акту комісії в складі представників відділу Держкомзему у Нововоронцовському районі, Гаврилівської сільської ради та сторін від 16 жовтня 2008 року було проведено обстеження полів 14, 27, 31, 33 і встановлено, що межові знаки встановлені на кутах повороту земельних ділянок, інших загороджень та перешкод не виявлено.

Крім того, в матеріалах справи знаходяться акти обстеження, складені представниками товариства, в яких зазначено про те, що земельні ділянки, і в тому числі ті, що належать відповідачам, самозахвачені землевпорядною організацією МПП «Агро-експерт», Гаврилівською сільською радою, деякими жителями с.Гаврилівка (а.с.59, 61, 63, 67-68, 69, 71, 73-75, 76, 79-80 т.1).

Таким чином немає підстав вважати, що саме діями відповідачів товариству були заподіяні збитки, які просить стягнути позивач.

За таких обставин колегія судців вважає, що суд першої інстанції, ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову СТОВ, постановив законне та обґрунтоване рішення.

Оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то підстав для її задоволення колегія судців не вбачає.

Керуючись ст.ст.303, 307,308 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю імені Шевченка відхилити, а рішення Бериславського районного суду від 11 серпня 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і з цього ж часу може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних

справ.

Головуючий:

Судді: