Апеляційний суд Житомирської області
УХВАЛА

Іменем України

„6"жовтня 2010 року апеляційний сул Житомирської області в складі:

головуючої-судді ОСОБА_1,

суддів: Забродського М.І.,Трояновської Г.С.,

при секретарі судового засідання Григорович А.М.,

без участі сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні в заді суду в м.Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Новоград-Волинського міськрайонного суду від 8 вересня 2010 року

у справі за заявою ОСОБА_2 до Державного Казначейства України про відшкодування шкоди, завданої незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду,

встановив:

У січні 2009 року ОСОБА_3 звернувся до суду із заявою про відшкодування моральної шкоди в сумі 24000 грн. відповідно до Закону України „Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудовогс слідства, прокуратури і суду" (надалі - Закону). При цьому посилався на те, що така шкода заподіяна йому незаконним, на його думку, винесенням начальником слідчого відділу ПМ ДПА в Житомирській ооласті ОСОБА_4 постанови від 9 січня 2002 року про скасування постанови про закриття кримінальної справи і зідноелєння попереднього слідства. зазначена постанова в подальшому послугувала підставою для обмеження його прав.

Ухвалою Новоград-Велиноького міськрайонного суду від 8 вересня 2010 року ОСОБА_2 відмовлене в задоволенні заяви до Державного Казначейства України про відшкодування шкоди, завданої незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду за її необгрунтованістю.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_2 порушує питання про скасування зазначеної ухвали, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи.

Розглянувши справу в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню непідлягає, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що постановою начальника слідчого відділу ПМ ЛПА в Житомирській області від 9 січня 2002 року скасовано постанову слідчого від 11 грудня 2000 року про закриття кримінальної справи, порушеної за ч. 2 ст.148-2 КК України за фактом умисного ухилення від сплати податків посадовими особами ВКФ „Зевс" та ТОВ „Чорнобильський дзвін" (а.с. 26, 36).

Обгрунтовуючи свої зимоги ОСОБА_2 посилався на те, що зазначена вище постанова підпадає під ознаку інших процесуальних дій, що обмежують права громадян і надає право на відшкодування моральної шкоди .

Проте, розглядаючи справу, суд першої інстанції обгрунтовано вважав, до підстав для задоволення заяви не було, зважаючи на наступне.

Відповідно ч. 1 ст.1 Закону підлягає відшкодуванню шкода, завдана громадянинові внаслідок незаконного засудження,

незаконного притягнення як обвинуваченого, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході розслідування чи судового розгляду кримінальної справи обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян.

Підстави виникнення права на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених цим Законом, визначені ст.2 Закону.

Визначення терміну „постанова" закріплене в ст.32 КПК, згідно якого постанова - це рішення органу дізнання, слідчого і прокурора, а також рішення, які виніс суддя одноособово чи апеляційний суд.

Тобто, постанова - це процесуальне рішення, а не процесуальна дія. І зазначений документ не надає передбачених ст.ст.1,2 Закону підстав для відшкодування моральної шкоди.

Оскаржувану ухвалу постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права. Підстави для її скасування відсутні.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.307,308,313-315 ЦЛК України, суд

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити. Ухвалу Новоград-Волинського міськрайонного суду від 8 вересня 2010 року залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду України протягом двадцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий: Судді: