Миколаївський районний суд Львівської області
Справа №2-132
Рішення

Ім'ям України

25 лютого 2010 р. Миколаївський районний суд Львівської області в складі :

головуючого - судді Березюка Г.М.

при секретарі - Федчук І.М.

адвоката - ОСОБА_1, Сирової 3.3

розглянувши у відкритому засіданні в м. Миколаєві справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про виконання зобов'язання та відшкодування шкоди,

Встановив:

Позивачка ОСОБА_2 звернулась до ОСОБА_3 з позовом про виконання відповідачкою зобов'язання і відшкодування шкоди в сумі 5280 грн., а потім збільшила таку в розмірі 7200 грн.

Свої позовні вимоги ОСОБА_2 мотивує тим ,що 10 жовтня 2006 року вона придбала для себе у жительки села Новосілка-Опарська Миколаївського району ОСОБА_4 теличку 5-ти місячного віку німецької породи.

Протримавши телицю через всю зиму на весну вдома у селі Розвадів у силу своєї

хвороби, так як являється інвалідом 2-ої групи на пропозицію сусідки віддати телицю на

відгодівлю щоб дочекатися від неї теляти вона за домовленістю у квітні 2007 року відвезла

телицю в село Більче до свекра ОСОБА_3 ОСОБА_5, який утримував і

випасав. А 03.12.2007 року в будинку свекра і самою відповідачкою була досягнута усна

домовленість про те, що ОСОБА_3 забирає до себе на відгодівлю телицю до

народження молодняка, молоко, сир, сметану буде 1 раз в тиждень привозити їй в с.

Розвадів, а решту часу вся молочна продукція буде у розпорядженні відповідачки на

відшкодування її витрат по догляду і годівлі. 26.05.2008 року її телиця розтелилася і

народився бичок і у 2 - місячному віці вона його забрала собі. Потім у квітні 2009 року

ОСОБА_3 без її відома і згоди продала її корову порушивши своє зобов'язання по

утриманні її корови.

Зустрівшись із ОСОБА_3 26.04.2009 року відповідачка дала 2 розписки , в яких визнала факт продажу її корови за 3200 грн. і зобов'язувалась до 16.05.2009 року повернути гроші за корову.

Проте відповідачка зобов'язання свого не виконала і не повернула ні грошей ,ні корови.

Тому ОСОБА_2 просить в судовому порядку зобов'язати відповідачку виконати

своє зобов'язання повернути їй таку ж корову або ж відшкодувати її вартість, яка на даний

час складає суму 7200 грн. відповідно довідки Управління агропромисловогорозвитку

Миколаївської райдержадміністрації.

Відповідачка ОСОБА_3 позову не визнала і в судовому засіданні пояснила, що дійсно між нею і ОСОБА_2 була домовленість щодо утримання телиці позивачки в своєму господарстві і її розтелення та дачі від неї теляти, а корова залишиться в неї. Взявши у листопаді 2007 року телицю позивачки від свого тестя вона утримувала її до розтелення і теля після 6-ти місяців віддала ОСОБА_2.

Вважаючи корову позивачки своєю вона в квітні 2009 року продала за 3200 грн..які витратила на свої потреби. Зобов'язання про повернення позивачці даної суми зона підписала під психологічним тиском ОСОБА_2 тому не згодна про повернення телиці чи грошей позивачці, яка не враховує всіх її витрат на утримання, догляд за коровою ОСОБА_2.

Суд, вислухавши та перевіривши пояснення сторін, показання свідків, перевіривши матеріали справи, вважає що даний позов підлягає до часткового задоволення виходячи з таких підстав.

Відповідно ст..509 ЦК України зобовязання є правовідношення, в якому одна сторона

( боржник ) зобов'язана вчинити на користь другої сторони ( кредитора) певну дію ( надати послугу), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку

Так показаннями допитаних в судовому засіданні свідків ОСОБА_6, Мисів

Т.Є., ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 стверджується , що позивачкою

ОСОБА_2 у 2006 році була куплена теличка німецької породи, яка літом 2007 року була

по домовленості віддана на відгодівлю ОСОБА_11 потім восени -

зимою 2007 року по згоді і домовленості з ОСОБА_3 віддана на утримання

відповідачці, чого не заперечує остання.

Тому між сторонами по справі фактично виникли договірні зобов'язанні.

Самовільний продаж ОСОБА_3 корови позивачки у квітні 2009 року порушив зобов'язання відповідачки щодо утримання корови і викликав негативну реакцію у ОСОБА_2

Відповідний відгук відповідачки на це була дана нею Домовленість ( розписка) від

26.04.2009 року в якій відповідачка під дівочим прізвищем ОСОБА_12 вказує , що продала

корову позивачки ОСОБА_2 за 3200 грн. і зобов'язується віддати гроші позивачки за корову

до 16 травня 2009 року.

Оскільки взяте відповідачкою зобов'язання не виконується добровільно його слід виконати в примусовому порядку шляхом стягнення даної суми із відповідачки.

Разом з тим суд не може прийняти до уваги покликань і позовних вимог щодо стягнення вартості корови по ринкових цінах живої ваги молодняка відповідно довідки Управління агропромислового розвитку Миколаївської райдержадміністрації Львівської області за № 199 від 18.09.2009 року в сумах 5280 грн. і 7200 грн. враховуючи той факт, що ОСОБА_3 починаючи з кінця 2007 року включно по квітень 2009 року щоденною працею понесла відповідні витрати по догляду та придбання кормів для годівлі тварини і її утриманні.

З ОСОБА_3 підлягає стягненню 51 грн. судового збору від якого була звільнена позивачка - інвалід 2-ої групи при пред'явлені даного позову.

На підставі наведеного та ст. ст. 509, 526, 610, 613, 614, 623 ЦК України, керуючись ст. ст. 10, 60, 88, 209, 212, 215, 218, ЦПК України суд

Вирішив:

Позов задоволити частково. Стягнути з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_2

ОСОБА_13 3200 грн. (три тисячі двісті) грн. шкоди.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь держави 51 ( п'ятдесят одну) грн. судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Львівської області протягом двадцяти днів після подання в десятиденний строк заяви про апеляційне оскарження.

Суддя Березюк Г.М.