РІШЕННЯ

Іменем України Справа № 2-1062/10

15.06.2010 року Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області у складі: судді Шевчук A.M., при секретарі Крушевській Л.Л., розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -

встановив:

ОСОБА_3 звернувся в суд із позовом до ОСОБА_2 Просить стягувати з відповідача на його користь аліменти на утримання сина, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі по 450 грн. щомісячно та припинити стягнення з нього аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання сина, що присуджені рішенням Бердичівського міськрайонного суду від 17 вересня 2009 року у справі №2-1914/09 (а.с.10). Свої вимоги обґрунтовував тим, що знаходився у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. У шлюбі народився син. За рішенням суду він сплачує відповідачу аліменти на утримання хлопця у розмірі 1/4 частки від доходу. Проте, на даний час дитина проживає із ним, але відповідач у добровільному порядку не відмовляється від припинення стягнення з нього аліментів та не надає йому матеріальної допомоги на утримання сина.

У судовому засіданні позивач підтримав вимоги з підстав, зазначених у позові. Пояснив, що син з 15 лютого 2010 року проживає із ним у селі Мирне Бердичівського району Житомирської області, але він продовжує платити аліменти відповідачу, яка їх використовує не за призначенням. Просить стягувати з відповідача аліменти у твердій сумі, оскільки вона не працює.

Відповідач вимоги не визнала. Пояснила, що син зареєстрований і фактично проживає із нею у селі Гришківці Бердичівського району Житомирської області, зараз він також: із нею. Дитина має хворобливий стан здоров»я, оскільки народилася з однією ниркою. Вона доглядає за хлопцем: піклується про його правильне харчування, здоровий спосіб життя, пере для нього білизну, купує одежу тощо. На це і витрачає аліменти. Вони із позивачем продовжують виховувати дитину разом, хоча шлюб розірвали та проживають окремо. Син потребує уваги батька і вона сприяє тому, щоб контакт сина із батьком не припинявся, тому не заперечує та навіть заохочує, щоб син відвідував позивача у селі Мирне.

Заслухавши пояснення сторін, запитавши визначення дитиною місця її проживання, допитавши свідків, дослідивши письмові .докази, суд приходить до висновку, що вимоги не можуть бути задоволенні з наступних підстав.

Встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі (а.с.2,4).

У шлюбі народився син, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який на час розгляду справи досяг віку чотирнадцяти років (а. с. 3).

За рішенням Бердичівського міськрайонного суду від 17 вересня 2009 року з позивача на користь відповідача стягуються аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частки від доходу (а.с.12).

У судовому засіданні сторони не заперечили, що проживають окремо.

Як вбачається зі змісту ч.2 cm. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються тому з батьків з ким проживає дитина (п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»).

Так, допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_5, ОСОБА_6, та ОСОБА_7 суду показали, що до розлучення сторін, тобто до вересня 2009 року, дитина проживала із позивачем, тобто батьком. Вони часто бачили та бачать хлопця у позивача.

Однак, відповідно до довідки Гришковецької селищної ради від 07 квітня 2010 року №834 син, ОСОБА_4, зареєстрований та проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2 із ОСОБА_2, тобто з матір»ю та відповідачем по справі(а.с.19).

Згідно з частиною 3 cm. 160 СК України якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

Судом за участю педагога (класного керівника) з'ясована думка дитини. ОСОБА_4 визначився із місцем проживання - із матір»ю у селі Гришківці, тобто із відповідачем.

Чотирнадцятирічний має достатній обсяг цивільної дієздатності, тому має бути вільним у праві визначати свою подальшу долю.

Таким чином, на день постановлення рішення відсутні правові підстави коректувати аліментне питання та стягувати аліменти на утримання неповнолітнього сина з відповідача на користь позивача, оскільки чинне законодавство ставить стягнення аліментів у пряму залежність від місця проживання дитини.

Що ж стосується припинення стягнення аліментів за рішенням суду від 17 вересня 2009 року, то вирішення даного питання є похідним від позовної вимоги.

Статтею 4 Декрету КМУ «Про державне мито» позивач звільнений від сплати судового збору. Витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи не підлягали оплаті при зверненні до суду і покладаються на позивача, оскільки рішення ухвалюється не на його користь(ст.ст.81,88 ЦПК України).

Керуючись cm.cm.10,11,209,212,214-215 ЦПК України, cm.cm.180, 181 СК України, суд, -

в up і ш и в :

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні вимог за безпідставністю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь судової адміністрації 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Житомирської області через Бердичівський міськрайонний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги або в порядку ч.4 cm.295 ЦПК України.

Суддя: