Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 листопада 2010 року Рівненський міський суд Рівненської області

в особі :судді Діонісьєвій Н.М.

при секретарі Скобух А.С.

з участю позивача ОСОБА_1 представників відповідача ОСОБА_2,

ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівному цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Держгірпромнагляду по Рівненській області про виплату грошової допомоги,

встановив:

В серпні 2010 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Управління Держгірпромнагляду по Рівненській області про виплату грошової допомоги.

Позивач вказував, що згідно наказу №03-К від 18.01.2010 року територіального управління Держпрпромнагляду по Рівненській області він був звільнений з посади головного державного інспектора з охорони праці у зв"язку з виявленням невідповідності працівника займаній посаді внаслідок стану здоров"я , який перешкоджає продовженню даної роботи п.2 ст.40 КЗпП України.

Із 19.01.2010 року він перебуває на обліку у Рівненському міському управлінні Пенсійного фонду України і отримує пенсію відповідно до Закону України „Про державну службу".

Відповідно до ст.37 Закону України „Про державну службу" державним службовцям у разі виходу на пенсію при наявності стажу державної служби не менше 10 років виплачується грошова допомога в розмірі 10 місячних посадових окладів. Така допомога при виході на пенсію йому виплачена не була.

Грошова допомога в розмірі 10 місячних посадових окладів складає 10750 грн.

Він неодноразово звертався до відповідача , до управління державної служби Головного управління державної служби України в Рівненській області із заявами про виплату грошової допомоги , однак йому було відмовлено.

Просить стягнути із управління Держгірпромнагляду по Рівненській області на його користь грошову допомогу в розмірі десяти місячних посадових окладів, що відповідає 10750 грн.

У поданому письмовому запереченні проти позову відповідач вказує, що 18 січня 2010 року ОСОБА_1К було звільнено з посади згідно поданої ним заяви та представленої Постанови лікарської консультативної комісії №3084 від 28.12.2009р. в якій зазначалось, що тривале перебування на ногах та психоемоційне перевантаження перешкоджають виконанню ним службових обов'язків.

Зважаючи на те, що ОСОБА_1 в заяві від 18.01.2010 року зазначив про відмову перейти на іншу роботу, його було звільнено 18 січня 2010 року по п.2 ст.40 КЗпП України у зв'язку з виявленою невідповідністю займаній посаді внаслідок стану здоров'я, який перешкоджає продовженню даної роботи.

Згідно наказу №03-к від 18.01.2010 року з працівником ОСОБА_1К були проведені всі розрахунки по заробітній платі, виплачена грошова компенсація 15 календарних днів невикористаної відпустки та виплачена вихідна допомога у розмірі середнього місячного заробітку.

На момент припинення службово-трудових відносин з державним службовцем відповідно до п. 2 ст. 40 КЗпП України у зв'язку з виявленою невідповідністю працівника займаній посаді або виконуваній роботі внаслідок стану здоров'я не виникає правової підстави (зобов'язання) для нарахування та виплати йому 10 посадових окладів, так як зазначені підстави припинення державної служби для такої виплати не передбачені ст. 37 Закону України «Про державну службу», а тому лише виплачується вихідна допомога у розмірі не меншому середнього місячного заробітку, як це передбачено ст. 44 КЗпП України.

Враховуючи той факт, що підставою для звільнення за п. 2 ст. 40 КЗпП України не є вихід на пенсію, державному службовцю ОСОБА_1 не проводилась виплата грошової допомоги у розмірі 10 місячних посадових окладів. Просить з цих підстав в позові відмовити повністю.

У судовому засіданні позивач позов підтримав і просить задовольнити його в повному обсязі з підстав, вказаних ним у заяві.

Представники відповідача позов не визнали та просять в позові відмовити повністю з підстав, викладених у письмовому запереченні.

З'ясувавши обставини справи, заслухавши пояснення позивача та представників відповідача, дослідивши докази у справі подані сторонами та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно п.2 статті 40 КЗпП України у разі невідповідності працівника займаній посаді або виконуваній роботі внаслідок стану здоров'я, які перешкоджають продовженню даної роботи, здійснюється власником в односторонньому порядку та не потребує згоди працівника, звільнення з цієї підстави допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

Згідно статті 44 КЗпП України, працівникові з яким був припинений трудовий договір з підстав, зазначених у пункті 2 статті 40 цього Кодексу, виплачується вихідна допомога у розмірі не менше середнього місячного заробітку.

Згідно із вимогами статті 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені у статті 116 Кодексу. Статтею 116 цього Кодексу встановлено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення.

Відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» державним службовцям у разі виходу на пенсію при наявності стажу державної служби не менше 10 років виплачується грошова допомога в розмірі 10 місячних посадових окладів. Судом встановлено, що згідно наказу №03-К від 18.01.2010 року територіального управління Держпрпромнагляду по Рівненській області позивач звільнений з посади головного державного інспектора з охорони праці у зв"язку з виявленням невідповідності працівника займаній посаді внаслідок стану здоров"я , який перешкоджає продовженню даної роботи п.2 ст.40 КЗпП України, а також відповідно до вказаного наказу з позивачем були проведені всі розрахунки по заробітній платі, виплачена грошова компенсація 15 календарних днів невикористаної відпустки та виплачена вихідна допомога у розмірі середнього місячного заробітку.

Посилання позивача на ту обставину, що відповідач порушив його право на отримання згідно ст.37 Закону України «Про державну службу» грошової допомоги в розмірі 10 місячних посадових окладів є безпідставними, оскільки правововими підставами виплати такої допомоги є припинення державної служби відповідно до пункту 3 статті 30 Закону України «Про державну службу» у зв'язку з досягненням граничного віку перебування на державній службі та виходом на пенсію державного службовця, про що він особисто має зазначити у своїй заяві, а також звільнення з роботи за статтею 38 Кодексу законів про працю України за власним бажанням та виходом на пенсію (державного службовця), у тому числі по інвалідності.

Інші підстави розірвання трудового договору (припинення державної служби) не надають права на виплату 10 місячних посадових окладів.

За таких обставин, у задоволенні позовних вимог належить відмовити.

Виходячи з наведеного та керуючись ст..З, 158, 209, 214, 215 ЦПК України, ст.37 Закону України «Про державну службу», п.2 ст.40, ст.44, ст. 47 КЗпП України, суд,-

ВИРІШИВ:

В позові ОСОБА_1 до Управління Держгірпромнагляду по Рівненській області про виплату грошової допомоги відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд шляхом подання протягом десяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги .

Повний текст рішення виготовлено 10.11.2010 року.

Суддя Н.М.Діонісьєва