Покровський районний суд Дніпропетровської області
Справа № 2-435/2010р.
Рішення

Іменем України

22 липня 2010 року Покровський районний суд Дніпропетровської області

в складі головуючого судді Пустовар О.С.

при секретарі Комеристій І.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Покровське цивільну справу за позовом органу опіки та піклування Просянської селищної ради в інтересах малолітнього ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа служба в справах дітей Покровської РДА Покровського району Дніпропетровської області про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, -

встановив:

Орган опіки та піклування Просянської селищної ради звернувся до суду з позовом про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 у відношенні малолітнього сина ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 та стягнення аліментів. В позовній заяві вони зіслалися на те, що сімя ОСОБА_1 перебуває на обліку в Просянському селищному центрі соціальних служб для сімї, дітей та молоді як сімя, в якої існує загроза відмови від дитини, з 2007 року. ОСОБА_2 мати малолітньої дитини ОСОБА_1. Батько ОСОБА_3 ОСОБА_4, помер 31.12.2005 року. ОСОБА_2 проживає зі своєю матірю ОСОБА_5, а її син ОСОБА_3 на протязі двох років проживає зі своїми дідусем ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 та бабусею ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3. ОСОБА_2 працює, отримує заробітну плату та пенсію по втраті годувальника. За місцем роботи та за місцем проживання характеризується з позитивної сторони, але не бажає проживати зі своїм біологічним сином ОСОБА_3 та не проявляє до нього материнських почуттів, не займається вихованням та утриманням дитини. ОСОБА_3 перебуває на утриманні дідуся та бабусі по покійному батькові. З сімєю ОСОБА_2 на протязі 2007-2009 років проводилася велика робота, направлена на повернення матері до сина, але ОСОБА_2 неодноразово говорила, що життя дитини її не цікавить, сина вона не любить, що він їй взагалі не потрібен і не має бажання з ним проживати та займатися його вихованням. ОСОБА_3 дуже любив покійний батько та бажав його народження. Жінка пояснила, що коли завагітніла, то не хотіла народжувати дитину, це було бажання її покійного чоловіка. В 2008 році мати іноді забирала сина до себе, на протязі дня дитина була в неї, а ввечері відводила його до своїх свекрів. На протязі 2009 року, ОСОБА_2 жодного разу не відвідала сина, не поцікавилася його життям, не надала жодної матеріальної підтримки. ОСОБА_2 не цікавиться і шкільним життям ОСОБА_1, не ходить до школи, хлопчика кожного дня відводить до школи та забирає дідусь або бабуся, з якими він проживає. Не спілкуються з ОСОБА_1 і рідні по матері його бабуся та тітка, сестра матері. ОСОБА_2 у 2009 році притягувалася до адміністративної відповідальності за невиконання батьківських обовязків за ст. 184 КУпАП, але й надалі продовжує відмовлятися від свого біологічного сина, мотивуючи це тим, що вона його не любить. ОСОБА_2 неодноразово попереджалась Просянським селищним центром соціальних служб для сімї, дітей та молоді, опікунською радою та дільничним інспектором відносно відповідальності за невиконання батьківських обовязків по відношенню до малолітнього сина ОСОБА_3. Просить позов задовольнити.

Представник позивача ОСОБА_8 в судовому засіданні позов підтримала та просить позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 та стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 в розмірі ? частки заробітку (доходу) відповідачки до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідачка позов визнала та пояснила, що відмовляється від свого сина. Після смерті чоловіка, він став не керований, її зовсім не слухається, слухає тільки батьків покійного чоловіка. Коли вона проживала з покійним чоловіком, син і тоді був не слухняний, дуже любив батька, її він і тоді не помічав. Вона приділяла йому увагу, але він тягнувся до батька. Вона не бачила його вже два роки, і не хоче бачити. В останній час висилала йому гроші. ЇЇ мати теж не спілкується з її сином. Проти задоволення позову не заперечує.

Представник третьої особи служби в справах дітей Покровської РДА ОСОБА_9 суду пояснила, що в 2006 році стало відомо, що до Просянської опікунської ради відповідачка звернулася з заявою про відмову від дитини. З нею була проведена бесіда, в ході якої їм стало відомо, що ОСОБА_2 працює, не зловживає спиртними напоями, веде здоровий спосіб життя, але не справляється з дитиною. В 2008 році знову від ОСОБА_2 надійшла заява про відмову від дитини. З нею знову була проведена бесіда, але до позитивних результатів це не призвело. Більш ніж два роки відповідачка з дитиною не проживає, життям її не цікавиться. Проти задоволення позову не заперечує.

Суд вважає позов підлягаючим задоволенню з наступних підстав:

Із свідоцтва про народження дитини серії І-КИ № 146775, виданого 04.10.2001 року виконкомом Просянської селищної ради Покровського району Дніпропетровської області видно, що ОСОБА_2 має малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Згідно свідоцтва про смерть І-КИ № 059371, виданого 03.01.2006 р. виконкомом Просянської селищної ради Покровського району Дніпропетровської області видно, що батько ОСОБА_3 - ОСОБА_4 помер 31 грудня 2005 року.

Свідок ОСОБА_10 вчитель Просянської СШ суду пояснила, що вона класний керівник ОСОБА_1. Дитина з мамою не проживає. Вони намагалися поспілкуватися з відповідачкою, але та відмовляється. На контакт з ними не йде. ОСОБА_2 не хоче виховувати дитину, тому його виховують дідусь та бабуся. Дитина чиста, охайна. ОСОБА_3 часто згадує маму, хоче з нею жити, говорить, що буде себе добре вести.

Свідок ОСОБА_11 провідний спеціаліст служби сімї та молоді смт. Просяна суду пояснила, що сімя ОСОБА_2 з 2007 року перебувала на супроводі їхнього центру. Дідусь та бабуся заявили, що мама відмовляється виховувати свого сина. З відповідачкою була проведена бесіда, в ході якої стало відомо, що дитину вона не любить, а навіть ненавидить. Хлопчик здоровий, психічних порушень у нього не має. З відповідачкою проводилась бесіда, але материнського інстинкту в матері немає. Жінка заявила, що дитина їй не потрібна, що народила його лише для покійного чоловіка, який дуже хотів та любив дитину. З хлопчиком постійно ходив батько, а відповідачка весь час повторює, що дитину вона не любить. На протязі останніх двох років дитина знаходиться у дідуся та бабусі. Відповідачка брала дитину раніше, але з ним зовсім не спілкувалась, заявляє, що не любить сина і він їй не потрібен. ОСОБА_3 весь час на утриманні дідуся та бабусі зі сторони покійного чоловіка, в школі веде себе добре, тільки з матірю веде себе агресивно. Вважає, що ОСОБА_2 потрібно позбавити батьківських прав.

Свідок ОСОБА_6 суду пояснив, що відповідачка його невістка, син помер. ОСОБА_12 проживає з ними у 3-х кімнатній квартирі, все облаштовано для дитини. Після смерті сина, відносини у них з відповідачкою були хороші, невістка працювала по змінах, внук був з ними. 27.07.2008 року ОСОБА_2 привезла речі онука і залишила його у них. ОСОБА_3 він водив до дитсадка, в школу, возив до матері у вихідні, але мати говорила сину, щоб до неї не приїжджав. Зовсім недавно онук зустрів матір, гукав її, але вона не відгукнулась. Дитина тягнеться до матері, а вона відмовляється. На даний час онук проживає з ними, вони з дружиною про нього піклуються.

Свідок ОСОБА_7 суду пояснила, що відповідачка її колишня невістка. ОСОБА_12 проживає з ними, мати не хоче бачити свого сина та допомагати йому. ОСОБА_3 вони відводили до дитячого садка та до школи. Сталося так, що ні мати дитини, ні її мати не хочуть бачити дитину. Онук за всім звертається до неї з дідусем. Вони не можуть пояснити онукові, чому мати відмовляється від своєї рідної дитини. Коли він жив з матірю, то він був заляканий, а зараз він себе добре поводить. Дитину провіряли, ніяких відхилень психіки у нього не має.

Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов проживання ОСОБА_1 від 19.04.2010 р. було встановлено, що ОСОБА_1, являється напівсиротою. Батько ОСОБА_4 помер 31.12.2005 року, мати ОСОБА_2 самоусунулась від виховання сина, не проявляє будь-якої материнської турботи стосовно малолітнього сина. Не надає ніякої матеріальної допомоги, не цікавиться життям, здоровям останні пів року. Єдиним джерелом для утримання хлопчика є пенсія по утраті годувальника. На даний час ОСОБА_1 проживає в сімї дідуся ОСОБА_6 та бабусі ОСОБА_7 Санітарно-гігієнічні умови проживання сімї добрі, проведено індивідуальне водопостачання, в квартирі 3 кімнати, одна з яких облаштована для проживання онука ОСОБА_1. (а.с.5).

Із характеристики за місцем проживання вбачається, що ОСОБА_2 характеризується з негативної сторони. Фактично дитина проживає в сімї дідуся ОСОБА_6, мати життям дитини не цікавиться, самоусунулась від виховання сина, не проявляє будь-якої материнської турботи, не надає ніякої матеріальної допомоги. За останні 2 роки мати не цікавиться життям та здоровям сина. (а.с.6).

Згідно висновку консультанта обласного психіатра ОСОБА_13 Дніпропетровської обласної клінічної психіатричної лікарні від 28.07.2009 року № 182 видно, що ОСОБА_1 психічних порушень не має. (а.с.8).

З характеристики, виданої Просянським ДНЗ „Колобок від 02.09.2001 року на вихованця ОСОБА_1 вбачається, що хлопчик відвідував дитячий садок з березня 2006 року. В молодших групах був спокійний, навіть боязливий, в старшій групі хлопчик на заняттях проявляв активність. Володіє навчальним матеріалом на достатньому рівні. До виконання трудових доручень ставиться дбайливо, із задоволенням, не завжди має авторитет серед товаришів. Важко вживається в новому колективі, при цьому виявляє нервозність, агресивність. В поведінці бувають неадекватні прояви, але в знайомій, доброзичливій обстановці хлопчик спокійний, врівноважений. (а.с.11).

Із заяв до Просянської опікунської ради вбачається, що ОСОБА_2 просить позбавити її батьківських прав по відношенню до сина ОСОБА_1В.(а.с.13,15)

Згідно висновку опікунської ради про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітнього ОСОБА_1 від 20.11.2009 року видно, що ОСОБА_2 з сином не проживає, дитина на протязі двох років проживає разом з дідусем та бабусею по батькові ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3. ОСОБА_14 працює, отримує заробітну плату, але матеріальної допомоги сину не надає. За місцем роботи характеризується з позитивної сторони, проте, не бажає проживати разом зі своїм сином, не проявляє до нього материнських почуттів, не займається вихованням та утриманням сина. З ОСОБА_14 неодноразово проводилася робота на протязі 2007-2009 року щодо порозуміння її з власним сином, на подолання складних взаємовідносин матері та сина, на пробудження материнських почуттів. ОСОБА_15 говорить, що життя дитини її не цікавить, сина вона не любить, не бажає проживати з ним та займатися його вихованням. Жінка пояснила, що вона народила сина лише для покійного чоловіка, який дуже хотів та любив дитину. ОСОБА_2 вважає свого сина психічно неврівноваженим, з її слів хлопчик проявляє агресію у спілкуванні по відношенню до неї та до інших дітей, грубить їй, не поважає. З метою обстеження дитини та встановлення стану здоровя хлопчика, його бабуся ОСОБА_7 відвезла дитину до обласної лікарні. Згідно довідки лікарів Дніпропетровської обласної клінічної психіатричної лікарні, ОСОБА_1 психічних порушень немає. В 2009 році ОСОБА_2 притягувалася до адміністративної відповідальності за невиконання батьківських обовязків за ст. 184 КУпАП, але ОСОБА_15 все рівно відмовляється від сина. Опікунська рада Просянської селищної ради вважає, що ОСОБА_2 потрібно позбавити батьківських прав відносно малолітнього ОСОБА_1 Вихованням та опікуванням ОСОБА_1 могли б займатися та наданий час займаються ОСОБА_6 та ОСОБА_7 (а.с.28)

Суд вважає, що на підставі вищевикладеного та відповідно до ст. 164 Сімейного кодексу України ОСОБА_2 повинна бути позбавлена батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4.

У відповідності до ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобовязані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття, таким чином з ОСОБА_2 необхідно стягнути на користь державних установ за місцем знаходження дитини на утримання малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 ? частки заробітку (доходу) відповідачки до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ст.88 ЦПК з відповідачки підлягає до стягнення судовий збір в розмірі 51 грн. та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в прибуток держави.

Відповідно до ст.367 ЦПК України рішення суду підлягає обовязковому негайному виконанню в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 150-156, 164, 165, 180-183 СК, ст.ст.209, 218 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позов органу опіки та піклування Просянської селищної ради в інтересах малолітнього ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа служба в справах дітей Покровської РДА Покровського району Дніпропетровської області про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів задовольнити в повному обсязі.

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5 позбавити батьківських прав у відношенні малолітнього сина ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, передавши його на опікування органу опіки та піклування Просянської селищної ради Покровського району Дніпропетровської області.

Стягувати щомісячно з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_6 на утримання малолітнього сина ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4 аліменти в розмірі ? частки всіх видів заробітку (доходу) відповідачки, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 05 травня 2010 року до досягнення дитиною повноліття на користь державних закладів, прийомних сімей, дитячих будинків сімейного типу та опікунів за місцем знаходження дитини.

Рішення підлягає обовязковому негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 51 грн. та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в прибуток держави.

Заяву про апеляційне оскарження рішення може бути подано до районного суду протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана в судову палату по цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області через районний суд протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано.

Суддя: О.С. Пустовар