Жовтневий районний суд м.Кривого Рогу
Справа № 2-3833/10
Жовтневий районний суд міста ОСОБА_1, у складі:
головуючого судді - Пустовіт О.Г.,
при секретарі - Нестеренко Г.М.,
за участю представника позивачів - ОСОБА_2,
представника відповідача - ОСОБА_3
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті ОСОБА_1 цивільну справу за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5 до відкритого акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» про відшкодування моральної шкоди,
Позивачі ОСОБА_4, ОСОБА_5 звернувся до суду із позовом до ВАТ «Криворізький залізорудний комбінат» про відшкодування моральної шкоди.
В обґрунтування заявленого позову позивачі вказали, що 03 вересня 2009 року на дільниці № 1 шахти «Гвардійська» ВАТ «Криворізький залізорудний комбінат» стався раптовий самовільний викид обводненої гірничої маси із рудозвалювального висхідного в орт-заїзд 208 осі гор. 1270. Під час вищезазначеного самовільного викиду їх син ОСОБА_6 знаходився в районі вібролюка. В результаті нещасного випадку він помер від механічної асфіксії внаслідок закриття дихальних шляхів пульпою гірничої породи комбінованого зі здавленням грудної клітини та живота. Зазначене підтверджується актом № 10 від 17 вересня 2009 року про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом.
У зв'язку зі смертю їх сина ОСОБА_6 їм була, спричинена моральна шкода.
Завдана їм, батькам ОСОБА_6, моральна шкода полягає у душевних та фізичних стражданнях.
ОСОБА_5, мати померлого, стала страждати безсонням, частими головними болями. Вони втратили впевненість у завтрашньому дні, оскільки їх син ОСОБА_6 був опорою та помічником. Син завжди підтримував їх морально, надавав допомогу по господарству, оскільки ОСОБА_4, батько померлого, є інвалідом 3 групи та у зв'язку з отриманим професійним захворюванням не може виконувати важкої фізичної праці. Вони втратили душевний спокій та рівновагу, оскільки немає нічого гіршого та страшнішого для батьків, ніж поховати власну дитину.
Розуміння того, що вони ніколи більше не побачать своєї дитини, негативно впливає на їх психологічний стан та є причиною тяжких моральних страждань.
Моральну шкоди вони оцінюють у сумі 100000,00 гривень та просять стягнути з підприємства на їх користь.
У судовому засіданні позивачі ОСОБА_4, ОСОБА_5 та їх представник ОСОБА_2 підтримали заявлені вимоги та просили суд їх задовольнити.
Представник відповідача ОСОБА_7 позовні вимоги не визнала, та просила суд у задоволені позову відмовити.
Допитавши сторони, дослідивши представлені докази, суд вважає, що позові необхідно відмовити, за наступними підставами.
Судом встановлено, що 03 вересня 2009 року на дільниці № 1 шахти «Гвардійська» ВАТ «Криворізький залізорудний комбінат» стався раптовий самовільний викид обводненої гірничої маси із рудозвалювального висхідного в орт-заїзд 208 осі тор. 1270. Під час вищезазначеного самовільного викиду ОСОБА_6 знаходився в районі вібролюка. В результаті нещасного випадку він помер від механічної асфіксії внаслідок закриття дихальних шляхів пульпою гірничої породи комбінованого зі здавленням грудної клітини та живота. Зазначене підтверджується актом № 10 від 17 вересня 2009 року про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом.
ОСОБА_6 виконував роботу відповідно до трудового договору, тому він та члени його сім'ї відповідно до ч. 1 ст. б вищезазначеного Закону України є суб'єктами страхування від нещасного випадку.
Відповідно до абз. 2 п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювана, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювана та вини останнього в її заподіянні.
Особа звільняється від відповідальності по відшкодуванню моральної шкоди, якщо доведе, що остання заподіяна не з її вини.
Як вбачається з акту № 10 від 17 вересня 2009 року про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом, механік підземної дільниці № 1 ОСОБА_6 також є винним в порушенні вимог законодавства про охорону праці - ст. 14 Закону України «Про охорону праці», п. 1.3. Посадової інструкції механіка підземної гірничої дільниці, так як не дбаючи про особисту безпеку, він знаходився в небезпечній зоні під час випуску обводненої гірничої маси вібролюком ЛШВ.
Тобто у зв'язку з порушенням ОСОБА_6 вимог законодавства про охорону праці, немає підстав для покладення відповідальності за нещасний випадок на виробництві на ВАТ «Криворізький залізорудний комбінат».
Крім того позивачами у позові про відшкодування моральної (немайнової) шкоди не зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно відповідачем, з яких міркувань вони виходили, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.
Керуючись ст. 1167 ЦК України, ст. 10, 60, 212, 214,' 215 ЦПК України, суд, -
У позові ОСОБА_4, ОСОБА_5 до відкритого акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» про відшкодування моральної шкоди - відмовити.
Рішення може бути оскаржене :з Апеляційний суд Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд міста ОСОБА_1.

Заява про оскарження рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня проголошення рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження рішення суду.

Суддя Пустовіт О.Г.