Справа №2-1985/10
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2010 року

м. Київ

Суддя Солом'янського районного суду м. Києва Букіна О.М., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Міністерства Оборони України та Житомирського військового інституту ім..Корольова Національного авіаційного університету про стягнення грошової компенсації за недоотримане продовольче забезпечення та речове майно, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів та просить стягнути грошову компенсацію в розмірі 56 736, 58 грн. за недоотримане продовольче забезпечення та речове майно з урахуванням індексу інфляції.

Ухвалою Соломянського районного суду м. Києва від 29 березня 2010 року вищенаведена позовна заява було залишена без руху, у звязку з невідповідністю вимогам ст. 119-120 ЦПК України, та надано строк на усунення її недоліків до 12.04.2010 року.

На виконання ухвали суду від 29.03.2010 року, представник позивача 14.04.2010 року, надіслав на адресу суду матеріали позовної заяви.

З ухвали Соломянського районного суду м. Києва від 29.03.2010 року вбачається, що позивач повинен був сплатити державне мито з розрахунку 1% від ціни позову та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120, 00 грн.

Однак, вимоги ухвали суду в цій частині , представником позивача не виконано , відповідний судовий збір не сплачено.

Враховуючи те, що позивачем заявлено вимоги про стягнення грошової компенсації, тобто вимог и майнового характеру, як військовослужбовця, що проходив військову службу, останній повинен був сплати державне мито на загальних підставах. Підстав, які б звільняли позивача від даних витрат з поданих матеріалів не встановлено.

Посилання позивача на те, що його вимоги випливають з трудових правовідносин та з інших вимог повязаних з трудовою діяльністю, та як наслідок надає право позивачу на звільнення від сплати державного мита є необґрунтованими, т.я. вимога про стягнення грошової компенсації випливає з соціального захисту позивача, як військовослужбовця. Про дані обставини, судом було зазначено в ухвалі від 29.03.2010 року та запропоновано позивачу, зокрема, сплатити належним чином судовий збір, що зроблено не було.

Таким чином, позивачем частково виконано вимоги викладені в ухвалі суду від 29.03.2010 року .

Відповідно до ч. 2 ст. 121 ЦПК України якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 119 і 120 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, а також оплатить витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, позовна заяв вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Враховуючи вищенаведене суд приходить до висновку про повернення позовної заяви позивачу, як неподаної.

Керуючись ст. 119-121 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Міністерства Оборони України та Житомирського військового інституту ім.Корольова Національного авіаційного університету про стягнення грошової компенсації за недоотримане продовольче забезпечення та речове майно вважати неподаною та повернути позивачу.

Роз'яснити, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду міста Києва через суд першої інстанції шляхом подання протягом пяти днів з дня постановления ухвали заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви протягом пяти днів з дня постановления ухвали або протягом десяти днів з дня подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя: