№2-186/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2010 року с.м.т. Шевченкове

Шевченківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Островської Н.І.,

при секретарі Катренко Ю.С.,

розглянувши у відкритому попередньому судовому засіданні в сел. Шевченкове цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

встановив:

У березні 2010 року позивач звернувся до суду з вимогою про розірвання шлюбу, зареєстрованого 17.06.2006 року з ОСОБА_2.

Як підставу позову зазначив, що перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 17 червня 2006 року, від якого мають спільну дитину ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1. З 2008 року з ОСОБА_2 проживають окремо, спільне життя не склалося через відсутність взаємного порозуміння та небажанням вести спільне господарство. На примирення з відповідачем він не згодний. Шлюб існує формально. Спір щодо розподілу спільного майна та місця проживання дитини відсутній.

В судовому засіданні позивач підтримав позов, наполягав на його задоволенні.

Відповідач визнала позов в повному обсязі, на примирення не згодна, не заперечувала проти задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні відповідачем позову у попередньому судовому засіданні, рішення ухвалюється в порядку ч. 4 ст. 174 ЦПК України. У разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову, якщо це не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Перевіривши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Сторони знаходяться у шлюбі з 17 червня 2006 року, який зареєстровано у відділі реєстрації актів цивільного стану Хорольського районного управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 43, про що свідчить свідоцтво про шлюб (а.с. 5).

Від шлюбу мають спільну дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

З лютого 2008 року сторони проживають окремо, припинивши шлюбні відносини, шлюб існує лише формально. Дитина проживає разом з матір'ю, що не заперечується сторонами по справі.

Причиною розірвання шлюбу є відсутність взаємного порозуміння, небажанням вести спільне господарство, внаслідок чого з вищезазначеного часу сторони не спілкуються. На примирення сторони не згодні, оскільки вважають, що примирення між ними неможливе та просять розірвати шлюб. Спору щодо визначення місця проживання дитини та майнового спору немає.

Згідно з положеннями ст. 51 Конституції України, ст. 24 СК України шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається.

У відповідності до ст. 112 СК України, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про

розірвання шлюбу, взявши до уваги наявність малолітньої дитини, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам.

У відповідності до ст. 88 ЦПК України витрати пов'язані з реєстрацією розірвання шлюбу суд покладає на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 212, 214, 215 ЦПК України, ст. 51 Конституції України, ст.ст. 24, 112 СК України,-

вирішив:

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований 17 червня 2006 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Хорольського районного управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 43.

При реєстрації розірвання шлюбу стягнути з ОСОБА_1 державне мито у розмірі 17 грн..

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Харківської області через Шевченківський районний суд Харківської області шляхом подання протягом 10-ти днів з дня його проголошення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20-ти днів апеляційної скарги або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя Шевченківського районного суду

Харківської області ОСОБА_4