Справа № 2-1211/10
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2010 року Кіровський районний суд м. Кіровограда

в складі: головуючого судді Мохонько В.В.

при секретарі Любович О.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина та утримання позивача, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на свою користь на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи стягувати від дня пред'явлення позову до суду і до досягнення сином повноліття та стягувати аліменти на її утримання.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що проживала з відповідачем спільним життям без реєстрації шлюбу. Від спільного проживання є неповнолітній син, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, батьком якого є відповідач. В добровільному порядку надавати матеріальну допомогу на утримання сина не бажає. В судовому засіданні позовні вимоги позивачка повністю підтримала та просила їх задовольнити.

Відповідач позов не визнав, зазначав, що не погоджується, що не надавав в добровільному порядку матеріальної допомоги, так як написав заяву за місцем роботи про вирахування із його заробітної плати 300 грн. щомісяця на утримання сина.

Ухвалою суду від 16.04.2010 року вимоги в частині стягнення аліментів на утримання позивачки залишені без розгляду за заявою позивача.

Судом встановлено, що сторони проживали у фактичних шлюбних відносинах. Від спільного проживання є неповнолітній син - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, який знаходиться на утриманні матері. Відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

Частиною 2 ст. 18 СК України передбачено, що суд застосовує ті засоби захисту прав або інтересів учасників сімейних відносин, які встановленні законом, або домовленістю (договором) сторін. Домовленості (договору) щодо сплати аліментів на утримання дитини, як встановлено судом при розгляді справи, між сторонами немає.

Як свідчить судова практика ВСУ та згідно до роз'яснень, викладених в 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ, щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", згідно з якими відсутність домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину є підставою для звернення до суду з відповідним позовом того із них, з ким вона проживає. Тобто посилання відповідача щодо надання добровільної допомоги позивачу на утримання дитини не є перешкодою у зверненні ОСОБА_1 до суду.

Суд вважає за можливе задовольнити вимогу позивача про стягнення аліментів на утримання дитини, в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ст. 88 ЦПК України суд розподіляє судові витрати між сторонами.

Відповідно до п.1 ст. 367 ЦПК України допускає негайне виконання рішення в межах суми платежу аліментів за один місяць.

На підставі ст. 80, ст. 180-183 Сімейного Кодексу України та керуючись ст. 88, ч. 4 ст. 130, ст. 174, ст. ст. 213-215, п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3 аліменти на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця на утримання неповнолітнього ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, починаючи з 02.11. 2009 року і до 31.12.2022 року.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь держави 51 грн. судового збору та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Рішення в межах суми платежу за один місяць підлягає до негайного виконання.

На рішення суду може бути подано заяву про апеляційне оскарження протягом 10 днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга подається протягом 20 днів з дня подачі заяви про апеляційне оскарження.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя Кіровського В. В. Мохонько

районного суду

м.Кіровограда