2-1734/2010р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2010 року Комінтернівський районний суд

Одеської області в складі:

судді Рудніцького В.А.

при секретарі Сухіні Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в с.м.т. Комінтернівське справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив :

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу .

В судовому засіданні позивач обґрунтував свої вимоги наступним.

13 листопада 1987 року у Піщанському відділі РАГС Вінницької області він зареєстрував шлюб з відповідачкою, актовий запис №66.

Шлюб для сторін є першим.

Від шлюбних відносин вони мають неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Приводом для звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу послужило те, що останній час подружнього життя між подружжям відсутнє взаємопорозуміння, часто виникали скандали, сварки в зв'язку з різними поглядами на життя, зберегти стосунки так і не змогли і це призвело до того, що він втратив почуття поваги та любові до відповідачки і з 1997 року припинили шлюбні відносини.

В теперішній час примирення між ними неможливе, тому він просить розірвати шлюб. За розірвання шлюбу в органах РАЦС буде платити сам та просить суд щоб дитину залишили проживати з відповідачкою.

Відповідачка в судовому засіданні позов визнала повністю та не заперечує проти задоволення позовних вимог, та пояснила суду, що з позивачем вони не підтримують сімейні стосунки з 1997 року, проживають окремо. Неповнолітній син ОСОБА_3 проживає разом із нею, тому після розірвання шлюбу місце проживання дитини просить визначити із нею.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши обставини справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню за таких підстав.

Згідно ст.109 СК Україні шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей.

Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

В судовому засіданні встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини з 1997 року і з тих пір шлюбні відносини не підтримують, проживають окремо, на примирення не згодні.

За таких обставин суд вважає, що відкладення розгляду справи з метою примирення сторін є недоцільним.

На підставі ст. 104, 105, 110 СК України, керуючись ст. 15, 30, 62, 202, 203, 209 ЦПК України, суд

Вирішив :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 задовольнити повністю.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище Ференец) ОСОБА_4, який зареєстровано 13 листопада 1987 року у Піщанському відділі РАГС Вінницької області, актовий запис №66.

Неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, залишити проживати з матірю - ОСОБА_2, відповідачкою по справі.

Державне мито, що стягується при реєстрації розірвання шлюбу, покласти на позивача, стягнувши з нього 17 грн., звільнивши від сплати держмита відповідачку.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

Суддя: