АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 2-7437/09 Головуючий у 1-й інстанції Галіян Л.Є.
Провадження № 22ц-81/10 Доповідач - Кузьма Р.М.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 лютого 2010 р. Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Кузьми Р.М.

суддів - Гурзель І. В., Демкович Ю. Й.,

при секретарі - Танцюра О.В.

з участю представника апелянта ОСОБА_1 ПФУ в Тернопільському районі ОСОБА_2, позивача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Тернополя цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 Пенсійного фонду України в Тернопільському районі Тернопільської області на рішення Тернопільського міськрайонного суду від 13 жовтня 2009 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 Пенсійного фонду України в Тернопільському районі Тернопільської області, Держави в особі Головного управління Державного казначейства України в Тернопільській області про стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_3 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 ПФУ Тернопільському районі Тернопільської області, Держави в особі Головного управління ДКУ в Тернопільській області про стягнення моральної шкоди, посилаючись на те, що маючи право на пенсію на пільгових умовах і незважаючи на подані ним документи про призначення такої пенсії, ОСОБА_1 ПФУ в Тернопільському районі йому було відмовлено в її призначенні. Вказаний факт був встановлений рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 15.01. 2007року, яким визнано бездіяльність ОСОБА_1 ПФУ в Тернопільському районі незаконною та зобов'язано ОСОБА_1 ПФУ в Тернопільському районі призначити, нарахувати та виплатити йому пенсію в період з 06.09.2005року по 06.09.2006року. Такими діями ОСОБА_1 ПФУ в Тернопільському районі йому завдано моральних страждань, які він оцінює в розмірі 3000 грн., які просить стягнути з держави в особі Головного управління ДКУ в Тернопільській області.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 19.10.2009року позов задоволено частково; стягнуто з ОСОБА_1 ПФУ в Тернопільському районі Тернопільської області 500 грн. завданої моральної шкоди. У решті вимог відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_1 ПФУ в Тернопільському районі Тернопільської області на користь позивача ОСОБА_3 16 грн. понесених ним судових витрат.

В апеляційній скарзі апелянт просить скасувати рішення суду першої інстанції, вважаючи, що воно постановлене з порушенням норм матеріального і процесуального права, та постановити нове рішення, яким у задоволенні позові відмовити.

Вважає, що судом при розгляді справи не було додержано принципів судочинства, безпідставно позбавлено позивача обов'язку доказування щодо завдання йому моральної шкоди, не правильно застосовано законодавство щодо спірних правовідносин.

У суді апеляційної інстанції представник апелянта ОСОБА_1 ПФУ в Тернопільському районі ОСОБА_2 підтримав апеляційну скаргу, пославшись на мотиви, викладені в ній.

Позивач ОСОБА_3 апеляційну скаргу не визнав, рішення суду першої інстанції просив залишити без змін.

Заслухавши учасників судового процесу, перевіривши юридичну оцінку встановлених судом фактичних обставин справи та їх повноту, колегія суддів вважає, що рішення суду слід скасувати з наступних підстав.

Постановою Тернопільського міськрайонного суду від 15.01.2007року встановлено, що з вини відповідача ОСОБА_1 ПФУ в Тернопільському районі не було призначено пенсію позивачу ОСОБА_3, на яку у нього виникло право з 06.09.2005року. Тому, даною постановою суду визнано бездіяльність ОСОБА_1 ПФУ в Тернопільському районі незаконною. Зобов'язано ОСОБА_1 ПФУ в Тернопільському районі призначити, нарахувати та виплатити ОСОБА_3 пільгову пенсію в період з 06.09.2005року по 06.09. 2006року.

Вказана постанова суду залишена в силі ухвалою Вищого Адміністративного Суду України від 26.02.2006року.

Відповідно до ч.З ст.61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Правовідносини, які виникли між сторонами та встановлені постановою суду від 15.01.2007року, регулювались ЗУ «Про пенсійне забезпечення».

Як вбачається із пояснень позивача ОСОБА_3, внаслідок неправомірних дій ОСОБА_1 ПФУ в Тернопільському районі він не отримував належну йому суму пенсії починаючи з 2005 року по 2009 рік, внаслідок чого він переживав душевні страждання, не міг у повній мірі реалізувати своє гарантоване державою право на пенсійне забезпечення.

Суд першої інстанції, задовольняючи позов про відшкодування моральної шкоди виходив з того, що в діях ОСОБА_1 ПФУ в Тернопільському районі наявна бездіяльність щодо нарахування позивачу пенсії, йому завдано збитків, а у зв'язку з цим і моральні страждання.

Стаття 1167 ЦК України, на яку в обґрунтування задоволення позовних вимог послався суд першої інстанції визначає загальні засади відшкодування моральної шкоди. Проте моральна шкода відшкодовується у випадках, коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції України, ЦК України та іншим законодавством, яке передбачає відповідальність за заподіяння моральної шкоди.

Закон України «Про пенсійне забезпечення», який регулює спірні правовідносини, не передбачає можливості відшкодування моральної шкоди.

Таким чином судом першої інстанції безпідставно стягнуто з відповідача ОСОБА_1 ПФУ в Тернопільському районі на користь позивача ОСОБА_3 500 грн. моральної шкоди.

Згідно ст.309 ЦПК підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Норми матеріального права вважаються порушеними або неправильно застосованими, якщо застосовано закон, який не поширюється на ці правовідносини, або не застосовано закон, який підлягав застосуванню.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції не вірно застосовані норми матеріального права, а тому рішення суду підлягає до скасування з постановленням нового рішення.

Керуючись ст. ст. 218, 303, 304, 307, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 Пенсійного Фонду України в Тернопільському районі Тернопільської області задовольнити.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду від 19 жовтня 2009 року скасувати.

Постановити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1 Пенсійного фонду України в Тернопільському районі Тернопільської області, Держави в особі Головного управління Державного казначейства України в Тернопільській області про стягнення моральної шкоди -відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржене безпосередньо до Верховного Суду України в касаційному порядку протягом двох місяців шляхом подання касаційної скарги.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_4