Стрийський міськрайонний суд Львівської області
Справа № 2-1178/2010р.
РІШЕННЯ

іменем України

15 червня 2010р.

Стрийський міськрайонний суд Львівської обл.

в складі: головуючого-судді Бораковського В.М.

при секретарі Кухтій О.Й.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Стрию справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа Товарна біржа „Трансєвропейська про визнання недійсною біржової угоди купівлі-продажу, скасування свідоцтва про право власності на автомобіль, визнання права спільної сумісної власності на автомобіль, зобовязання повернути автомобіль та отримані за нього гроші, -

встановив:

В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що 18.07.1995 р., Моршинською міською радою Стрийського району було зареєстровано шлюб між нею та ОСОБА_2. Відповідно до ст. 60 Сімейного кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку. При цьому вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. За час перебування в шлюбі ними було придбано автомобіль МЕRSЕDЕS-ВЕNZ 313 SРRІNТЕR, 2004 року випуску, шасі (рама) №WDB 9036632R692663, який було зареєстровано на імя його чоловіка, про що Стрийським ВРЕР ДАІ 18.09.2008р. було видано свідоцтво про державну реєстрацію транспортного засобу ВСС620054 та видано державний реєстраційний № НОМЕР_1. 05.02.2010 року їй стало відомо, що в 07.07.2009 року відповідач, з метою приховування майна від поділу з нею в результаті розлучення, відчужив без її відома та дозволу належний їм на праві спільної сумісної власності автомобіль батькові ОСОБА_3. Продаж було вчинено па товарній біржі «Трансєвропейська» за 10,00 грн. Даний договір є таким, що суперечить приписам законодавства, інтересам їхньої з ОСОБА_2 неповнолітньої доньки, а тому є недійсним. Відповідно до ст. 369 ЦК України, співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно. Розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників. Правочин щодо розпорядження спільним майном, вчинений одним із співвласників, може бути визнаний судом недійсним за позовом іншого співвласника у разі відсутності у співвласника, який вчинив правочин, необхідних повноважень. Відповідно до ст.65 Сімейного кодексу України, дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового. Оскільки укладений її чоловіком з Відповідачем-2 оспорюваний договір купівлі-продажу автомашини було укладено її чоловіком без її згоди і відома, цей договір виходить за межі дрібного побутового, окрім цього договір суперечить правам та інтересам її з ОСОБА_2 дитини, даний договір є недійсним.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, покликаючись на викладені у позові обставини, уточнив позовні вимоги і просить зобовязати відповідача ОСОБА_3 повернути спірний автомобіль позивачу і суду пояснила, що автомобіль МЕRSЕDЕS-ВЕNZ 313 SРRІNТЕR, 2004 року, д.р.н. ВСС620054, був придбаний подружжям-сторонами по справі за час їхнього спільного проживання, за їхні кошти, і є спільною сумісною власністю подружжя. Відповідач без згоди позивача відчужив даний автомобіль, тому просить суд позов задоволити.

Відповідачі та третя особа у судове засідання повторно не зявилися про причини неявки суд не повідомили, хоч про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, тому суд проводить розгляд справи у їх відсутність на підставі зібраних по справі доказах.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення частково.

Як вбачається з свідоцтва про шлюб від 25.05.2007р., актовий запис №10, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 зареєстрували шлюб 18.07.1995р. після реєстрації шлюбу „Лесів змінила прізвище на „Паньків.

Відповідно до свідоцтва серії 1-СГ № 061977, сторони розірвали шлюб 02.06.2010р.

Відповідно до Журналу карток реєстрації транспортних засобів Стрийського МРЕВ ДАІ відповідач ОСОБА_2 придбав і зареєстрував спірний транспортний засіб на своє імя 10.06.2008р.

Відповідно до біржової угоди купівлі-продажу транспортного засобу реєстраційний №С-116-9, від 07.07.2009р., ОСОБА_2 продав ОСОБА_3 автомобіль МЕRSЕDЕS-ВЕNZ 313 SРRІNТЕR, 2004 року, №WDB 9036632R692663, д.н. НОМЕР_1, за 10 грн.

На вимогу суду товарною біржою „Трансєвропейська представлено наявні у них документи на підставі який укладався договір купівлі-продажу вказаного автомобіля а саме: договір доручення від 07.07.2009р. між ПП ОСОБА_5 та ОСОБА_3, та витяг із журналу реєстрації біржових угод.

Відповідно до вимог ст. 60 СК України, ч.3ст.367 ЦК України, майно набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності.

Відповідно до ст. 65 СК України, ч.2ст.369 ЦК України дружина, чоловік розпоряджається майном, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою.

Таким чином дослідженими у судовому засіданні обставинами встановлено, що позивач та відповідач ОСОБА_2 за час шлюбу набули спірний автомобіль Мерседес, який є майном спільної сумісної власності подружжя. Відповідач ОСОБА_2 продав відповідачу ОСОБА_3 без згоди позивача вказаний автомобіль, тому позовні вимоги в частині визнання біржової угоди, скасування свідоцтва про реєстрацію власності, визнання за сторонами права спільної сумісної власності на майно підлягають до задоволення.

Позовні вимоги про зобовязання ОСОБА_2 повернути ОСОБА_3 10 грн. задоволенню не підлягають, оскільки такі вимоги може предявити відповідно до ст.3 ЦПК України особа право якої порушено.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 212 ЦПК України, ст.ст. 203, 215, 369 ЦК України, суд

вирішив:

Позов задоволити частково.

Біржову угоду Товарної біржі „Трансєвропейська купівлі-продажу від 07.07.2009р. транспортного засобу автомобіля „MERSEDES-BENZ 313 SPRINTER 2004 року випуску, шасі (рама) №WDB 9036632R692663, укладену між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, визнати недійсною.

Скасувати свідоцтво ВСС 626285 від 09.07.2009р. про державну реєстрацію транспортного засобу „MERSEDES-BENZ 313 SPRINTER 2004 року випуску, шасі (рама) №WDB 9036632R692663, виданого на імя ОСОБА_3.

Визнати за ОСОБА_2 та ОСОБА_1 право спільної сумісної власності на автомобіль „MERSEDES-BENZ 313 SPRINTER 2004 року випуску, шасі (рама) №WDB 9036632R692663.

Зобовязати ОСОБА_3 повернути ОСОБА_1 автомобіль „MERSEDES-BENZ 313 SPRINTER 2004 року випуску, шасі (рама) №WDB 9036632R692663.

Рішення можна оскаржити до апеляційного суду Львівської області шляхом подання заяви про апеляційне оскарження протягом 10 днів з дня проголошення рішення та апеляційної скарги протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Рішення виготовлене в одному примірнику і має силу оригіналу.

ОСОБА_6 Бораковський