АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
категорія житлові Доповідач - Пономаренко Ю.А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2010 року

Судова колегія судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - судді Кукліної Н.О.

суддів Пономаренко Ю.А., Черкасова В.В.,

при секретарі: Назаренко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м.Харкова від 14 вересня 2010 року по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа ЖБК «Флора-10» про визнання права спільної власності подружжя та розділ майна,-

ВСТАНОВИЛА:

15 квітня 2008 р. ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, в якому просив визнати право спільної власності ОСОБА_1 і ОСОБА_2 на квартиру № 201, що розташована в будинку №62 по вул.Н.Ужвій в м.Харкові в порядку розділу спільної сумісної власності подружжя визнати за ОСОБА_1 право власності на ? частину спірної квартири. Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що знаходився у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 05.09.1987р. по 22.05.2002р. Під час спільного проживання, 24.11.1988 р. ОСОБА_2 вступила до ЖБК «Флора-10» і в цей же час вони внесли перший пайовий внесок за спірну квартиру. В 1990 році їх сім'я заселилась в спірну квартиру, а 19.08.1992 року вони повністю виплатили вартість квартири - 86499,96 грн. Оскільки квартира була придбана ними під час спільного проживання у зареєстрованому шлюбі за спільні грошові кошти, він має право на ? її частини.

Рішенням Київського районного суду м.Харкова від 14 вересня 2010 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 поставлене питання про повне скасування рішення суду та постановлення нового, яким просить задовольнити позовні вимоги позову у повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції вимог матеріального законодавства.

Вислухавши пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційних скарг, судова колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Відповідно до ст.303 ЦПК України апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відмовляючи в задоволенні позову ОСОБА_1, суд першої інстанції правильно виходив з того, що вступний внесок до ЖК „Флора-10" був оформлений на ОСОБА_3 Членські внески були сплачені батьками відповідача у повному обсязі. Жодного доказу того, що ОСОБА_1 платив членські внески не надано. Тому суд правильно відмовив в задоволенні позовних вимог у зв'язку із недоведеністю позивачем, що пай у ЖБК «Флора-10» є спільною сумісною власністю його та відповідача, а вирішення питання про визнання спірної квартири їх спільною сумісною власністю та визнання права власності позивача на ? частину спірної квартири є необгрунтованим і передчасним.

Судова колегія вважає, що такий висновок суду правильний, обґрунтований, та такий, що відповідає вимогам діючого законодавства, Постанові Пленуму Верховного Суду України від 12.06.1998р. №16 зі змінами «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сімю України» та Постанові Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995р. №20 зі змінами «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності».

Згідно до ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за заявою осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі надання сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, доказів.

З матеріалів справи вбачається, ОСОБА_1 і ОСОБА_2 знаходились у зареєстрованому шлюбі з 05 вересня 1987 року по 29 травня 2002 року.

На підставі рішення виконавчого комітету Київської районної ради народних депутатів від 05 вересня 1989 року № 242 члену кооперативу ЖБК «Флора-10» ОСОБА_3 з родиною з 3-ох осіб 07 вересня 1989 року був виданий ордер № 125638 на право зайняття жилого приміщення в 3-х кімнатній ізольовані квартирі АДРЕСА_1.

Матеріали справи свідчать про те, що перший пайовий внесок за кооперативну квартиру АДРЕСА_2 в сумі 3782 руб. був внесений членом ЖБК «Флора-10» ОСОБА_3 23.11.1988 році, а передостанній пайовий внесок в сумі 3633 руб. був сплачений ОСОБА_4 19.07.1992 року, що вбачається з наданих відповідачем квитанцій.

Згідно свідоцтва про народження серії І-ЯК № 813388 ОСОБА_1 є дочкою ОСОБА_3 і ОСОБА_4

На час розгляду даної цивільної справи ОСОБА_2 є власником спірної квартири АДРЕСА_3 на підставі свідоцтва про право власності, виданого 30.11.2006 р. Київською районною радою м. Харкова.

Згідно ст.143 ЖК України член житлово-будівельного кооперативу вправі за письмовою згодою проживаючих разом з ним членів сім'ї, включаючи тимчасово відсутніх, провести обмін займаного жилого приміщення з наймачем жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду чи з іншим членом житлово-будівельного кооперативу, в тому числі з проживаючими в іншому населеному пункті, за умови прийому до членів кооперативу особи, що вселяється у зв'язку з обміном у будинок житлово-будівельного кооперативу.

Пункт 10 Розділу II Примірного статуту житлово-будівельного кооперативу, затвердженого постановою Ради Міністрів Української СРСР від 30.04.1985 р. № 186 передбачає, що громадяни, які прийняті в діючий житлово-будівельний кооператив, вважаються членами цього кооперативу з дня затвердження виконавчим комітетом районної, міської, районної у місті Радою народних депутатів рішення загальних зборів членів кооперативу про прийом в кооператив.

З матеріалів справ вбачається, що на підставі обмінних ордерів № 5257 і № 5258 від 13.07.1990 р. відбувся родинний обмін між сім'єю ОСОБА_4, які з спірної квартири заселились до 2-кімнатної ізольованої АДРЕСА_4, та сім'єю ОСОБА_2, які з АДРЕСА_5 до спірної квартири.

Судова колегія погоджується з висновками суду 1 інстанції про те, що позивачем у відповідності до ст. 60 ЦПК України не було доведено, що після обміну ОСОБА_1 була прийнята до членів ЖБК «Флора-10», оскільки суду не надано відповідне рішення загальних зборів ЖБК «Флора-10» та рішення виконавчого комітету Київської районної ради народних про затвердження списків нових членів згідно рішення ЖБК.

Таким чином, у зв'язку із відсутністю в ОЖК «Дом-Сервіс» первісних документів по БК «Флора-10» щодо членства у кооперативі, та наявністю суперечливих даних у виданих ним довідках щодо статусу ОСОБА_1 (член ЖБК, власник, наймач), суд 1 інстанції правильно дійшов висновку, що інформація, яка була викладена у довідці № 383 від 01.04.2008 року і на яку посилається позивач, не є об'єктивною, а тому не може бути покладена у підставу рішення.

Правильні висновки суду 1 інстанції, що є обґрунтованими доводи відповідача про те, що її батько постійно був членом ЖБК «Флора-10», оскільки ОСОБА_1 були надані квитанції як про сплату ОСОБА_3 першого пайового внеску 23.11.1988 р., так і про сплату дружиною члена ЖБК ОСОБА_4 передостаннього пайового внеску 19.07.1992 р. Оплати пайових внесків проводились ними у значних розмірах - по 1/3 частині від повної суми паю.

З підстав вищевикладеного суд 1 1 інстанції дійшов правильного висновку, що у період з 1988 року по 1992 рік членом ЖБК «Флора-10» був ОСОБА_3, а відповідач ОСОБА_2 членства у цьому кооперативі не набула.

Стаття 146 ЖК України передбачає, що поділ квартири в будинку житлово-будівельного кооперативу між членом кооперативу і його дружиною допускається в разі розірвання шлюбу між ними, якщо пай є спільною власністю подружжя і якщо кожному з колишнього подружжя є можливість виділити ізольоване жиле приміщення в займаній ними квартирі.

Позивач не надав суду 1 інстанції жодного письмового доказу його участі у виплаті паєнагромаджень (або формування паєнагромаджень за їх з відповідачем спільні кошти) за спірну кооперативну квартиру АДРЕСА_6. Взагалі позовних вимог щодо права власності на пай в кооперативі ЖБК «Флора-10» не заявляв.

Доказів сплати сімєю ОСОБА_2 пайових внесків за спірну квартиру не надано. Надані позивачем ОСОБА_1 довідки про заробітну платню не підтверджують сплату пайових внесків за кооперативну квартиру.

За таких обставин, судова колегія погоджується з висновком суду 1 інстанції, що у зв'язку із недоведеністю позивачем, що пай у ЖБК «Флора-10» є їхньою з відповідачем їх спільною сумісною власністю подружжя, вирішення питання про визнання спірної квартири їх спільною сумісною власністю та визнання права власності позивача на ? частину спірної квартири є необгрунтованим і передчасним.

Доводами апеляційної скарги висновки суду про ненадання доказів на підтвердження факту сплати пайових внесків на погашення суду не надано. Не надано таких доказів і при розгляді справи у суді апеляційної інстанції.

Відповідно до ст.308 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відхиляє апеляційну скаргу, якщо встановлює, що суд першої інстанції постановив рішення з додержанням вимог матеріального та процесуального права.

При такому положенні судова колегія вважає, що суд повно та всебічно дослідив усі обставини по справі, дав їм належну оцінку і постановив законне та обґрунтоване рішення з додержанням вимог матеріального та процесуального закону.

Доводи, які викладено в апеляційній скарзі, висновків суду не спростовують

В звязку з чим судова колегія не вбачає правових підстав для скасування рішення суду і задоволення апеляційної скарги.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.303,304, п.1 ч.1 ст.307, ст.ст.308, 313, 314, 315,317 ЦПК України, судова колегія, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Київського районного суду м.Харкова від 14 вересня 2010 року залишити без змін.

Касаційна скарга може бути подана безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: