Справа №22ц-1879/10р.
Головуючий у 1 інстанції Березюк Г.М.
Доповідач: Мікуш Ю.Р.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2010 року травня місяця 31 дня колегія суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

Головуючого ЮхименкаА.Г.

Судців Мікуш Ю.Р., Курій Н.М.

при секретарі: Балюк О.С.

з участю сторін, адвоката ОСОБА_1 на стороні позивача

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_2 на рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 25 лютого 2010 р.

встановила:

Оскаржуваним рішенням Миколаївського районного суду Львівської області від 5 лютого 2010 року частково задоволено позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 „Про виконання зобовязання та відшкодування шкоди

Стягнуто з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_2 3200 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь держави 51 грн. судового збору.

Рішення суду оскаржила позивачка ОСОБА_2

В апеляційній скарзі зазначає, що рішення суду є необєктивним та упередженим, висновки суду не відповідають встановленим обставинам справи.

В рішенні суду невірно сформовано суму завданої їй матеріальної шкоди відповідачкою. У її першій заяві зазначена сума матеріальної шкоди 7200 грн. Судом не взято до уваги довідки управління агропромислового розвитку Миколаївської РА про вартість мяса в живій вазі на 01 квітня 2009 р., а відтак вартість її корови повинна становити 5280 грн.

Відповідачкою невірно проведено розрахунки на відгодівлю та утримання корови з 03 грудня 2007 року, оскільки не враховано суми отриманого прибутку за реалізацію молочних продуктів, які залишалися у відповідачки як компенсація витрат на догляд та утримання.

Відповідачкою не предявлено суду довідки про факт здачі корови на мясота про суму отриманих за це коштів.

При вирішенні апеляційної скарги просить звернути увагу на розписки, які отримала від відповідачки із зобовязанням спершу вигодувати та повернути нову корову, а також розписка щодо повернення вартості проданої корови.

Просить змінити оскаржуване рішення суду та ухвалити нове рішення, яким задоволити її позовні вимоги в повному обсязі та стягнути 7200 грн. заподіяної їй шкоди.

Заслухавши пояснення позивачки ОСОБА_2 та виступ її адвоката ОСОБА_1 на підтримання апеляційної скарги, заперечення з приводу апеляційної скарги відповідачки ОСОБА_3, вивчивши матеріали цивільної справи, колегія суддів вважає що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Матеріалами справи та судом належно перевірено та встановлено, що між сторонами по справі виникли зобовязальні правовідносини, які регулюються відповідно до ст.509 ЦК України.

Відповідно до ст.509 ЦК України одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (надати послугу), а кредитор має прав вимагати від боржника виконання певного обовязку.

Вирішуючи спір, суд підставно виходив із домовленості, яка виражена у письмовій формі у вигляді розписки, де відповідачка взяла на себе зобовязанні повернути ОСОБА_2 отримані від продажу 3200 грн. до 16 травня 2009 року, однак зобовязання не виконала.

Щодо інших доводів апеляційної скарги в частині суми вартості живої ваги корови по даних управління агропромислового розвитку Миколаївської РДА втраченої вигоди, затрат на утримання, то такі не спростовують висновків суду, не підтверджені двохсторонніми угодами, а тому не підлягають виконанню.

Так як оскаржуване рішення суду постановлено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, то колегія суддів не знаходить підстав для його скасування.

Згідно ст.308 ч.2 ЦПК України не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Керуючись ст.ст. 307 ч. 1 п. 1, 308 ч,2, 314 ч.іп.1, 315 ЦПК України, - колегія

суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 25 лютого 2010 р. залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, може бути оскаржена до Верховного Суду України на протязі 2-х місяців.

Головуючий:

Судді: