Справа 2-876/10
Номер провадження 2-876/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.11.10 року. Рахівський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючої - судді Бліщ О.Б.

при секретарі - Вербещук В.А.

з участю: позивача - ОСОБА_1

представника позивача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Рахів справу за позовом

ОСОБА_1

до

ОСОБА_3

про

відшкодування моральної шкоди, завданої злочином

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди, завданої злочином.

Із позовної заяви ОСОБА_1 вбачається, що ОСОБА_3, який мешкає у АДРЕСА_1, 05 жовтня 2009 року, близько 10 години, на межі суміжних земельних ділянок, належних сторонам на праві землекористування, у смт. Ясіня, Рахівського району, Закарпатської області безпідставно, діючи умисно, вдарив позивачку близько 5-6 разів батогом по тулубу, довівши свій намір на нанесення їй болю та побоїв до кінця, заподіяв при цьому позивачці тілесних ушкоджень, які проявилися у вигляді синців лівої плечової ділянки, передньо-бокової поверхні правого стегна та задньо-бокової поверхні лівого стегна. Відповідно до положень п.2.3.3 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом Міністерства охорони здоров'я України за № 6 від 17 січня 1995 року, дані тілесні ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень. Оскільки ОСОБА_3, дії якого оскаржувалися, діяв умисно та цілеспрямовано на спричинення позивачці тілесних ушкоджень, остання вважала, що він скоїв злочин, відповідальність за який передбачена ч.1 ст.125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, а тому з метою не залишення дій ОСОБА_3 безкарними, позивачка звернулася до суду за захистом своїх порушених прав шляхом подачі скарги в порядку приватного звинувачення про порушення відносно ОСОБА_3 кримінальної справи та притягнення його до відповідальності за скоєне. 18.02.2010 року, Рахівським районним судом Закарпатської області, було розглянуто кримінальну справу по обвинуваченню відповідача ОСОБА_3, у скоєнні злочину, передбаченого ст.125 ч.1 КК України і, у зв'язку із примиренням сторін, на підставі ст.7-1 КПК України провадження у справі було закрито. Цивільний позов у зв'язку із закриттям кримінальної справи при розгляді останньої не розглядався, а в судовому засіданні ОСОБА_3 подав суду заяву щодо виплати позивачці до кінця квітня 2010 року частини цивільного позову, заявленого нею у кримінальному процесі. Оскільки на день розгляду справи в суді відповідачем не врегульовано майновий спір та не відшкодовано завдану позивачці моральну шкоду, остання звернулася до суду першої інстанції за вирішенням даного питання шляхом винесення судового рішення. У позовній заяві посилається на те, що незаконними діями відповідача, ОСОБА_3, їй завдано моральної шкоди, яка проявляється у моральних переживаннях, емоційних напруженнях при отриманні побоїв, больових відчуттів, депресії та дискомфорту, втраті нормального життєвого ритму та втраті вільного часу при оформленні документів до суду про стягнення шкоди. Просить стягнути із відповідача грошову суму у розмірі 1.700 гривень, як вартість моральних страждань, спричинених її незаконними діями відповідача. Крім того, просила стягнути із відповідача на її користь судові витрати.

В судовому засіданні позивачка, ОСОБА_1 та її представник, ОСОБА_2, позовні вимоги зменшили в частині стягнення моральної шкоди до однієї тисячі двохсот гривень, оскільки відповідачем, в порядку досудового врегулювання спору, було відшкодовано позивачці грошову суму у розмірі 500 гривень. В решті позовні вимоги залишили без змін.

Щодо задоволення змінених позовних вимог у повному обсязі позивачка, ОСОБА_1 та її представник, ОСОБА_2, пояснили, що відповідач, скоюючи злочин, наносячи тілесні ушкодження, які відповідно до п.2.3.3 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом Міністерства охорони здоров'я України за № 6 від 17 січня 1995 року, визнано легкими тілесними ушкодженнями, діяв умисно та цілеспрямовано. Цивільний позов, у зв'язку із закриттям кримінальної справи, не розглядався, а в судовому засіданні при розгляді кримінальної справи ОСОБА_3 подав суду заяву щодо виплати позивачці до кінця квітня 2010 року частини цивільного позову, заявленого нею у кримінальному процесі. Враховуючи те, що на даний час відповідачем не врегульовано даний спір та не відшкодовано завдану позивачці моральну шкоду, враховуючи, що будь-якого іншого правового врегулювання зазначеного спору сторонами не знайдено, просять задовольнити зменшений позов у повному об'ємі з доводів, наведених у позовній заяві.

Відповідач. ОСОБА_3, у два останні судові засідання повторно не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить судова повістка, яка знаходиться у матеріалах цивільної справи. Однак, будучи допитаний у попередніх судових засіданнях, ствердив, що добровільно відшкодував позивачці 500 гривень.

У відповідності до положень статті 38 ЦПК України сторона, третя особа, особа, яка відповідно до закону захищає права, свободи чи інтереси інших осіб, а також заявники та інші заінтересовані особи в справах окремого провадження (крім справ про усиновлення) можуть брати участь у цивільній справі особисто або через представника. Особиста участь у справі особи не позбавляє її права мати в цій справі представника.

Суд не позбавив відповідача взяти особисто участь у судових засіданнях або доручити представництво своїх інтересів третім особам, а тому суд вважає, що процесуальні права відповідача, в тому числі, право на судовий захист особисто або через свого представника, судом не порушено, а сторона справи ним не скористались у порядку та формі, передбаченими чинним законодавством.

Заслухавши учасників судового процесу та дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що зменшений позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди, завданої злочином, підлягає до задоволення з наступних підстав.

У ході судового дослідження достовірно встановлено, що відповідач 05.10.2009 року, близько 10 години, на межі суміжних земельних ділянок, належних сторонам на праві землекористування, у смт. Ясіня, Рахівського району, Закарпатської області, безпідставно, діючи умисно, вдарив позивачку близько 5-6 разів батогом по тулубу, довівши свій намір на нанесення болю та побоїв до кінця, заподіявши при цьому позивачці тілесних ушкоджень, які проявилися у вигляді синців лівої плечової ділянки, передньо-бокової поверхні правого стегна та задньо- бокової поверхні лівого стегна. Відповідно до положень пункту 2.3.3 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом Міністерства охорони здоров'я України за № 6 від 17 січня 1995 року, дані тілесні ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 в даному випадку діяв умисно та цілеспрямовано на спричинення позивачці тілесних ушкоджень, що підтверджується доводами, підтвердженими при розгляді кримінальної справи, порушеної судом першої інстанції у відношенні до позивача, ОСОБА_3, за заявою позивачки, відповідальність за який передбачена ч.1 ст.125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.

У відповідності до положень частин 3-4 стаття 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до положень частини 1 статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Оскільки, цивільний позов у зв'язку із закриттям кримінальної справи по відношенню до ОСОБА_3., при її розгляді в суді першої інстанції не розглядався, право позивачки на розгляд в суді першої інстанції цивільного позову, який випливає із кримінального процесу, є підставним, оскільки відповідно до положень частини 3 статті 28 КПК України, особа, яка не пред'явила цивільного позову в кримінальній справі, а також особа, цивільний позов якої залишився без розгляду, має право пред'явити його в порядку цивільного судочинства.

/

При цьому суд вважає розмір заявленої моральної шкоди підставним та обґрунтованим, оскільки у відповідності до положень п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного суду України № 5 від 25.05.2001 року), розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення, тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану.

Суд, задовольняючи у повному обсязі зменшений позов щодо стягнення із відповідача на користь позивачки моральної шкоди, виходить із того, що позивачкою внаслідок незаконних дій відповідача перенесено моральні переживання, емоційні напруження при отриманні побоїв, больових відчуттів, депресії та дискомфорту, втраті позивачкою нормального життєвого ритму та втраті нею вільного часу при оформленні документів до суду про стягнення моральної шкоди.

При цьому, суд у відповідності до положень статті 212 ЦПК України оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Крім того, суд посилається на положення статті 60 ЦПК України, згідно якої кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, а доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Отже, заслухавши та дослідивши пояснення сторін, суд вважає їх належними та достатніми для вирішення справи по суті, та такими, що відповідають вимогам статей 59-60 ЦПК України, згідно яких належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування, а сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Враховуючи наведене та зважаючи на обставини справи, ті докази, які були здобуті судом в ході розгляду справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є підставними та обґрунтованими, а тому її зменшений позов підлягає до задоволення.

До стягнення з відповідача на користь позивачки, в силу ст.88 ЦПК України, підлягають судові витрати у розмірі 1171 гривень, понесених ОСОБА_1, які складаються із 51 гривень сплаченого нею судового збору, 120 гривень витрат за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в суді та 1000 гривень сплачених позивачкою за надання їй платних правових послуг.

Керуючись ст.ст. 10, 58, 60, 83, 88, 209, 212, 213, 223 ЦПК України, ч.1 ст.1166 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У зменшеному позові задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_1 1200 (одну тисячу двісті) гривень заподіяної злочином моральної шкоди та 1171 (одну тисячу сто сімдесят одну) гривню понесених судових витрат.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Закарпатської області через Рахівський районний суд.

Апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час оголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: О.Б. Бліщ