Київський районний суд м. Полтави
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2010 року Київський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді - Самсонової О.А.

при секретарі - Півень Я.В.,

за участю позивача - ОСОБА_1,

представника позивача адвоката ОСОБА_2,

відповідача - ОСОБА_3,

представника відповідача адвоката ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду обєднану цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3, ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, та за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом до відповідачів про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

В позові посилався на те, що 10 липня 2008 року на перехресті вулиць Чапаєва та Сінної у м.Полтаві сталася дорожньо-транспортна пригода з вини водія ОСОБА_6, який керував автомобілем-таксі 0-89 «Шевроле-Авео», державний номерний знак НОМЕР_1. Під час ДТП ОСОБА_5 перебував в даному автомобілі як пасажир. Внаслідок пригоди йому було заподіяно тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що потягло за собою тривале лікування. Витрати позивача на лікування склали 123 грн. 63 коп. Крім того під час ДТП було пошкоджено належне йому майно: GPS-навіготор «МІО-169» вартістю 1500 грн. та мобільний телефон «Соні-Еріксон Т-630» вартістю 600 грн. Всього матеріальної шкоди йому було заподіяно на суму 2223 грн. 63 коп. Також вказаною дорожньо-транспортною пригодою йому було заподіяно значної моральної шкоди. Вважає, що заподіяна йому шкода має бути відшкодована солідарно винною особою - водієм ОСОБА_6 та приватним підприємцем директором служби таксі 0-89 ОСОБА_3 Тому позивач просив суд стягнути в солідарному порядку з відповідачів на його користь 2223 грн. 63 коп. на відшкодування завданої матеріальної, 15000 грн. моральної шкоди, а всього стягнути 17223 грн. 63 коп.

Позивач ОСОБА_1 також звернувся до суду з позовом до відповідачів про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 10 липня 2008 року за участю належного йому автомобіля «МАЗДА 626», державний номерний знак НОМЕР_2, під його керуванням, та автомобіля «Шевроле-Авео», державний номерний знак НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_6 Оскільки ОСОБА_6 перебував в трудових відносинах з ОСОБА_3, завдана внаслідок ДТП шкода має бути відшкодована йому відповідачами солідарно. Тому в основній та додаткових позовних заявах позивач ОСОБА_1 просив суд стягнути з відповідачів на його користь в солідарному порядку: 50494 грн. 09 коп. на відшкодування завданої матеріальної шкоди з врахуванням індексу інфляції, 5000 грн. на відшкодування завданої моральної шкоди, 3300 грн. на відшкодування витрат на юридичну допомогу та понесені судові витрати в сумі 251 грн. 60 коп. Всього стягнути 59096 грн. 69 коп.

Ухвалою суду від 24 червня 2009 року вказані позови обєднані в одне провадження (т.1, а.с.18).

В судовому засіданні позивач ОСОБА_5 свій позов підтримав в повному обсязі, пославшись на викладені в позовній заяві обставини. Просив позов задовольнити, стягнути з відповідачів в солідарному порядку на його користь 2223 грн. 63 коп. на відшкодування завданої матеріальної шкоди, 15000 грн. на відшкодування завданої моральної шкоди. Всього просив стягнути 17223 грн. 63 коп.

Після оголошеної перерви позивач ОСОБА_5 в засідання не зявився, але надав суду заяву з проханням справу розглянути за його відсутності.

Позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат ОСОБА_2 в судовому засіданні також свій позов підтримали. Пояснили суду, що автомобіль «МАЗДА 626», державний номерний знак НОМЕР_2, на час ДТП належав ОСОБА_1 за генеральною довіреністю, повністю сплатив за нього кошти попередньому власнику ОСОБА_7. 10 липня 2008 року він керував зазначеним автомобілем по вул.Сінній у м.Полтаві. З вини відповідача ОСОБА_6, який рухався по вул.Чапаєва на червоний сигнал світлофора, сталося ДТП за їхньою участю. Розмір заподіяного позивачу збитку встановлений висновком експерта. Але оскільки відповідачі тривалий час завдану позивачу шкоду не відшкодовують, сума матеріальної шкоди збільшилась на 9799 грн. 57 коп. та складає 50494 грн. 09 коп. Тому просять суд стягнути з відповідачів в солідарному порядку на користь позивача ОСОБА_1 50494 грн. 09 коп. на відшкодування заподіяної матеріальної шкоди, 5000 грн. на відшкодування завданої моральної шкоди, 3300 грн. на відшкодування витрат на юридичну допомогу та понесені судові витрати в сумі 251 грн. 60 коп. Всього просять стягнути 59096 грн. 69 коп.

Відповідач ОСОБА_3 та його представник адвокат ОСОБА_4Б проти позовних вимог ОСОБА_5 та ОСОБА_1 заперечили. Пояснили, що ОСОБА_3 не перебував та не перебуває з ОСОБА_6 в трудових відносинах. З ним був укладений лише договір нанадання інформаційних послуг щодо виклику таксі. Вважає, що докази, на які позивачі посилаються підтримуючи свої позови, не є належними, оскільки невідомо де взялися. Службову характеристику, яку ОСОБА_3 видав водію ОСОБА_6, вимагають не брати до уваги, бо вона не відповідає дійсності. В задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 та ОСОБА_1 до ОСОБА_3 просять відмовити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_6, треті особи ОСОБА_7, ОСОБА_8 в засідання не зявились, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, клопотань про відкладення судового розгляду не подавали.

Відповідач ВАТ «УСК «Дженералі Гарант», який до участі у справі залучений ухвалою суду від 18.12.2009 року (т.1, а.с.111-112) в судове засідання свого представника не направив, надавши письмові заперечення проти позовних вимог до нього. В запереченнях зазначив, що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 та ОСОБА_6, які на час вчинення ДТП поліса обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності не мали, під захистом ВАТ «УСК «Дженералі Гарант» не перебувала. Тому в задоволенні позовних вимог до ВАТ «УСК «Дженералі Гарант» просив відмовити (т.1, а.с.140).

Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та правовідносини сторін, приймаючи до уваги відсутність підстав, передбачених ст. 169 ЦПК України для можливого відкладення розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, що в судове засідання не зявились.

Суд, заслухавши пояснення сторін, їх представників, дослідивши докази у справі, матеріали кримінальної справи №1-45/09 про притягнення ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності за ч.1 ст.286 КК України в частині, що стосується цивільних позовів (надалі в тексті рішення при посиланні на зазначену справу к/с №1-45) приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 10 липня 2008 року на перехресті вулиць Чапаєва та Сінної у м.Полтаві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Шевроле-Авео», державний номерний знак НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_6 та автомобіля «МАЗДА 626», державний номерний знак НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_1

Вироком Київського районного суду м.Полтави від 16 лютого 2009 року, який набрав законної сили 29 квітня 2009 року, ОСОБА_6 визнано винним у вчинені злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, а саме в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження (к/с №1-45, т.2, а.с.21-25, 56-58).

Вказаним вироком встановлено, що 10.07.2008 року о 08 год. 00 хв. ОСОБА_6 рухався на автомобілі «Шевроле-Авео», державний номерний знак НОМЕР_1, по вул.Чапаєва від вул.Р.Люксембург в напрямку вул.Енгельса в м.Полтаві. На перехресті з вул.Сінною, в порушення вимог п.п.8.7.3, 8.10 розділу 8 Правил дорожнього руху України» ОСОБА_6 не виконав вимогу світлофора та продовжив рух через перехрестя на заборонний червоний сигнал світлофора, де допустив зіткнення з автомобілем «МАЗДА 626», державний номерний знак НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_1, який рухався по вул.Сінній від вул.Шевченка в напрямку вул.О.Вишні на дозволяючий зелений сигнал світлофору.

Внаслідок цих порушень названі транспортні засоби зіткнулись. В аварії, що сталась, пасажир ОСОБА_5, який знаходився в автомобілі ОСОБА_6, одержав тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалого розладу здоровя у виді закритого перелому правої ключиці, синців, саден шкіри, гематом мяких тканин тулубу, кінцівок.

Відповідно до ч.4 ст.61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Тому суд вважає такою, що не підлягає доказуванню, ту обставину, що 10.07.2008 року ДТП, сталася з вини ОСОБА_6

Вирішуючи питання про цивільно-правову відповідальність відповідачів перед позивачами за заподіяну внаслідок вказаного ДТП шкоду, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 13.11.1997 року зареєстрований як фізична особа-підприємець (т.1, а.с.183).

Відповідно до ліцензії серії АВ №338179, виданій ОСОБА_3 25.04.2007 року, в період з 25.04.2007 року по 24.04.2012 року він має право займатися таким видом господарської діяльності як надання послуг з перевезення пасажирів та їх багажу на таксі (т.1, а.с.181).

Судом встановлено, та не заперечувалося сторонами, що під час ДТП 10.07.2008 року ОСОБА_6 здійснював перевезення пасажира ОСОБА_5 в якості водія служби таксі 0-89.

При цьому ОСОБА_6 мав подорожній лист №81, виданий йому ПП ОСОБА_3 (к/с №1-45, т.1, а.с.117).

Згідно вказаного подорожнього листа, він виданий на виїзд автомобіля «Шевроле», державний номерний знак НОМЕР_1, 10 липня 2008 року, на імя водія ОСОБА_6, номер посвідчення 033838. В графі 1 зазначено, що автомобіль виконує розпорядження «0-89». Згідно графи ІІ - виїзд автомобіля з гаража о 07-02 год.

Вказаний подорожній лист також містить штамп «До керування транспортним засобом придатний з 07-00 10.07.» та на штампі виконано підпис відповідальної особи.

В графі «Виїзд дозволений» також мається штамп «Механік АВА-експрес» та містяться підписи відповідальної особи та водія.

Пояснення відповідача ОСОБА_3 та його представника адвоката ОСОБА_9 про те, що даний подорожній лист є неналежним доказом, оскільки він невідомо звідки, без запиту слідчого про його витребування зявився у справі та, ймовірно, є підробленим, суд оцінює критично. При цьому суд бере до уваги, що копія зазначеного подорожнього листа завірена підписом слідчого та печаткою органу міліції. Крім того, з моменту залучення до участі в кримінальній справі в якості цивільного відповідача і до даного часу відповідачем або його представником дії слідчого при отриманні даного доказу не оскаржені. Враховуючи пояснення відповідача та його представника про те, що такого подорожнього листа ОСОБА_3 не видавав, їх припущення щодо неправомірності одержання (підроблення) вказаного документу, їх бездіяльність з цього питання є нелогічною.

Як вбачається з договору №171 на виконання послуг від 12 квітня 2007 року, укладеного ТОВ «АВА-експрес», що в договорі діяв як виконавець, та ОСОБА_3, що діяв як замовник, виконавець (ТОВ «АВА-експрес») зобовязався на території автогосподарства за адресою: м.Полтава, пров.Рибальський, 10а проводити щоденний технічний огляд автомобілів, щозмінний передрейсовий медичний огляд водіїв транспортних засобів перед виїздом на лінію, планові та непланові інструктажі з безпеки дорожнього руху, надавати для транспортних засобів стоянку, що охороняється.

Замовник (ОСОБА_3М.) зобовязувався надавати транспортні засоби для щоденного передрейсового технічного огляду, направляти водіїв транспортних засобів на щозмінний передрейсовий та післярейсовий медичний огляд, направляти водіїв на планові та непланові інструктажі з безпеки дорожнього руху та на заняття по вивченню правил дорожнього руху, зберігати транспортні засоби на стоянці, що охороняється, за адресою: м.Полтава, пров.Рибальський, 10а, сплачувати за отримані послуги певні грошову суму.

З наведеного вбачається, що ОСОБА_3 з водіями, яких він направляв до ТОВ «АВА-експрес» для оглядів та інструктажів, перебував в таких правовідносинах, в яких він мав на це відповідні повноваження мав право направити водія та його транспортний засіб на огляд.

Відсутність в журналі випуску транспортних засобів ТОВ «АВА-експрес» запису про випуск 10.07.2008 року автомобіля «Шевроле», державний номерний знак НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_6 також не може бути доказом того, що вказаний вище подорожній лист ПП ОСОБА_3 не видавався (к/с №1-45, т.2, а.с.49-54). Крім того, у суду відсутні відомості щодо того чи є даний журнал прошитим, чи скріплений він печаткою підприємства, та, відповідно, чи могли бути в нього внесені корективи.

Відсутність у ОСОБА_3 письмового трудового договору з ОСОБА_6, подання ним офіційної звітності про відсутність у нього найманих працівників свідчить лише про те, що їх трудові відносини не оформлені у встановленому законом порядку.

Проте, згідно з ч.4 ст.24 КЗпП України трудовий договір вважається укладеним і тоді, коли наказ чи розпорядження не були видані, але працівника фактично було допущено до роботи.

Той факт, що ОСОБА_6 під час ДТПкерував автомобілем «Шевроле-Авео» по довірнеості, виданій від ОСОБА_8, а також факт видачі такої довіреності власником на імя ОСОБА_3 є непрямим доказом наявності між ОСОБА_3 та ОСОБА_6 вказаних правовідносин.

Тому суд приходить до висновку про те, що ОСОБА_6 перебував в трудових відносинах з ПП ОСОБА_3 як водій та роботодавець відповідно. Будь-яких доказів, що спростовували б наведений висновок суду, сторонами надано не було.

Наявність між ОСОБА_3 та ОСОБА_6 трудових правовідносин підтверджується в повній мірі службовою характеристикою, виданою ОСОБА_3 ОСОБА_6 (к/с № 1-45, т.1, а.с.119).

Згідно вказаної службової характеристики, яка виконана на бланку «Мандарин-таксі 0-89», ОСОБА_6 працює в таксі «0-89» з жовтня 2007 року. За час роботи зарекомендував себе з позитивного боку. Порушень по роботі не має. Ввічливо обслуговує клієнтів. Бережно ставиться до техніки. Користується авторитетом в колективі. Підписана вказана характеристика директором служби таксі «0-89» ОСОБА_3 16.07.2008 року, його підпис завірений штампом «ПП ОСОБА_3М.»

Не заперечуючи проти того, що вказана характеристика видана ним ОСОБА_6, в судовому засіданні відповідач ОСОБА_3 наполягав, щоб суд не брав вказаний доказ до уваги. При цьому пояснював, що характеристика видана на прохання ОСОБА_6 в тих формулюваннях, про які він просив, але не відповідає дійсності. Пояснення відповідача про те, що характеристику він підписав як директор таксі «0-89» тому, що мріяв колись ним стати, суд до уваги не бере, оскільки вони суперечать іншим доказам в їх сукупності.

Як вбачається з відомості про матеріально-технічну базу ТОВ «Ава-експрес», що надавалась ОСОБА_3 Територіальному управлінню Головавтотрансінспекції у Полтавській області для одержання ліцензії, вона містить саме такі відтиски штампів медичних працівників ТОВ «АВА-експрес» («До керування транспортним засобом придатний»), які містяться на подорожньому листі автомобіля «Шевроле-Авео», державний номерний знак НОМЕР_1 за 10.07.2008 року. Зазначене спростовує пояснення ОСОБА_3 про відсутність у нього договірних відносин з ТОВ « АВА-експрес» та трудових відносин з ОСОБА_6 (т.1.а.с.186-187, к/с №1-45, т.1, а.с.117).

Наявність укладеного між агейчевим О.М. та ОСОБА_10 договору від 10.04.2008 року про надання інформаційних послуг, а саме інформації про виклик таксі, не може свідчити про відсутність між відповідачам інших правовідносин трудових.(к/с №1-45, т.1, а.с.245).

Як встановлено вироком Київського районного суду м.Полтави від 16.02.2009 року, внаслідок ДТП, яка сталася 10.07.2008 року з вини водія ОСОБА_6, ОСОБА_5 було заподіяно тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості.

У звязку з лікуванням після отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_5 було витрачено кошти в сумі 123 грн. 63 коп. на придбання ліків та засобів медичного догляду, що підтверджується відповідними копіями чеків (к/с №1-45, т.1, а.с.195).

Але докази того, що внаслідок цієї ДТП було пошкоджено належне ОСОБА_5 майно - GPS-навігатор «МІО-169» вартістю 1500 грн. та мобільний телефон «Соні-Еріксон Т-630» вартістю 600 грн. суду сторонами надані не були. Матеріали кримінальної справи не містять будь-яких даних щодо наявності у потерпілого на час зіткнення автомобілів при собі вказаних речей, та відповідно, щодо їх пошкодження. Не надані вказані речі і для огляду в судовому засіданні. Тому позовну вимогу позивача ОСОБА_5 щодо відшкодування шкоди, завданої пошкодженням GPS-навігатора «МІО-169» та мобільного телефону «Соні-Еріксон Т-630» на суму 2100 грн. суд вважає такою, що не знайшла свого підтвердження в судовому засіданні.

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що позивачу ОСОБА_5 внаслідок ДТП завдано матеріальної шкоди в розмірі 123 грн. 63 коп.

Крім того, внаслідок ДТП ОСОБА_5 було завдано значної моральної шкоди, але її розмір позивачем дещо перевищений.

При визначенні розміру моральної шкоди, завданої ОСОБА_5, суд бере до уваги складність та чисельність отриманих ним тілесних ушкоджень, а також фізичний біль, що позивач був вимушений терпіти внаслідок ушкодження здоровя, необхідність вишукувати кошти для лікування, докладати додаткових зусиль для організації свого життя після травмування. Як встановлено судом, внаслідок ушкодження здоровя позивач був вимушений змінити звичайний ритм життя, відмовитися від запланованого відпочинку, який ним вже був оплачений (к/с №1-45, т.1, а.с.196-198). Суд бере до уваги моральні страждання позивача, яких він зазнав під час зіткнення автомобілів, його переживання за своє життя та здоровя, а також його страждання після дорожньо-транспортної пригоди, повязані з незручностями та обмеженнями під час тривалого лікування.

На підставі викладеного суд вважає, що внаслідок ДТП, яка сталася 10.07.2008 року, позивачу завдано моральної шкоди на суму 7000 грн.

Також судом встановлено, та не заперечувалося сторонами, що внаслідок ДТП 10.07.2008 року було пошкоджено автомобіль «МАЗДА 626», державний номерний знак НОМЕР_2, яким на час ДТП керував ОСОБА_1 на підставі довіреності, виданої на його імя ОСОБА_7 І.В.11.05.2008 року (к/с №1-45, а.с.127-128).

При цьому ОСОБА_1 сплатив ОСОБА_7 кошти в сумі 45000 грн. за вказаний автомобіль (к/с №1-45, т.1, а.с. 184).

Відповідно до частини третьої статті 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Згідно статті 396 ЦК України особа, яка має речове право на чуже майно, має право на захист цього права, у тому числі і від власника майна, відповідно до положень глави 29 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини першої статті 395 ЦК України передбачено, що речовим правом на чуже майно є право володіння.

За статтею 398 ЦК України право володіння виникає на підставі договору з власником або особою, якій майно було передане власником, а також на інших підставах, встановлених законом.

Таким чином особа, яка хоч і не є власником, але має законне право володіння майном, вправі вимагати відшкодування шкоди, завданої цьому майну.

Крім того, як вбачається з довіреності, що видана ОСОБА_7 як власником автомобіля «МАЗДА 626», державний номерний знак НОМЕР_2, на імя ОСОБА_1 11.05.2008 року, він уповноважений не тільки в повній мірі керувати та розпоряджатися автомобілем, але і одержувати кошти, в тому числі в на відшкодування завданої шкоди (к.с. №1-45, т.1, а.с.127).

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що хоча на час дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_1 не був власником автомобіля «МАЗДА 626», державний номерний знак НОМЕР_2, але на правовій підставі ним володів та користувався, ніс затрати по його відновленню, тому вправі вимагати відшкодування шкоди, завданої цьому майну.

Розмір завданого позивачу збитку визначено у висновку спеціаліста № 0508 від 30.08.2008 року, згідно якого вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «МАЗДА 626», державний номерний знак НОМЕР_2, з врахуванням зносу ДТЗ становить 39944 грон. 52 коп. (к/с №1-45, т.1, а.с.161-183).

Визначаючи розмір заподіяного збитку, експерт під терміном „матеріальні збитки розуміє вартісне значення реальних витрат, яких зазнає власник (або володілець) у разі пошкодження або розукомплектування ДТЗ з врахуванням фізичного зносу. Таке визначення розміру матеріального збитку повністю відповідає ч.2 ст.1192 ЦК України.

Крім того, внаслідок пошкодження автомобіля, позивачем ОСОБА_1 було понесено витрати на послуги евакуатора в сумі 250 грн. та на проведення експертного дослідження в сумі 500 грн., вказані кошти мають йому бути відшкодовані (№1-45, т.1, а.с. 185-186).

Загальний розмір матеріальної шкоди, що завдана позивачу ОСОБА_1 внаслідок ДТП 10.07.2008 року, становить 40694 грн. 52 коп.

Чинним законодавством України не передбачено можливості індексації розміру заподіяної шкоди. Тому позовні вимоги ОСОБА_1 щодо стягнення з відповідачів на його користь коштів на відшкодування завданої матеріальної шкоди з врахуванням індексу інфляції на законі не ґрунтується, та, відповідно, не можуть бути задоволені судом.

Судом також встановлено, що позивачу ОСОБА_1 внаслідок ДТП було заподіяно значної моральної шкоди, що повязана з переживаннями за своє життя та здоровя під час самої ДТП, переживаннями з приводу пошкодження майна. Суд враховує, що після вказаної пригоди перед позивачем постала необхідність вишукувати кошти для оплати послуг спеціалістів, докладати додаткових зусиль для організації свого життя після пошкодження автомобіля.

Завдану позивачу ОСОБА_1 внаслідок ДТП моральну шкоду суд оцінює у розмірі 1500 грн.

Згідно з ч.1 ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їїнім працівником під час вииконання ним своїхтрудових (службових) обовязків.

Оскільки судом встановлено, що на час ДТП ОСОБА_6 знаходився в трудових відносинах з ФОП ОСОБА_3 та безпосередньо виконував свої трцудові обовязки з перевезення пасажира, матеріальна та моральа шкода, що завдана внаслідок ДТП ОСОБА_5 та ОСОБА_1 має бути їм відшкодована саме ОСОБА_3

При вирішенні позовних вимог до ВАТ «УСК «Дженералі Гарант» суд бере до уваги, що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 та ОСОБА_6, які на час вчинення ДТП поліса обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності не мали, під захистом ВАТ «УСК «Дженералі Гарант» не перебуває.

Згідно поліса №19G-0179379 від 22.05.2008 року ВАТ «УСК «Дженералі Гарант», було застраховано лише автомобіль, але не цивільно-правова відповідальність власника чи водія. Як страхові випадки сторонами в даному договорі страхування було визначено пошкодження чи знищення ТЗ або його частин внаслідок ДТП (код випадку А1), незаконне заволодіння транспортним засобом, крадіжка, а також пошкодження або знищення його частин, деталей, приладів і приладдя, що викликані протиправними діями третіх осіб (код А2), пошкодження або знищення транспортного засобу внаслідок стихійного лиха (код А3) - т.1, а.с.140.

Тому в задоволенні позовних вимог до ВАТ «УСК «Дженералі Гарант» необхідно відмовити.

Таким чином, з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача ОСОБА_5 необхідно стягнути 123 грн. 63 коп. на відшкодування матеріальної шкоди, та 7000 грн. на відшкодування моральної шкоди, всього стягнути 7123 грн. 63 коп., на користь ОСОБА_11 - 40694 грн. 52 коп. на відшкодування матеріальної шкоди, 1500 грн. на відшкодування моральної шкоди, 1300 грн. на відшкодування вартості юридичної допомоги, що документально підтверджена, всього стягнути 43494 грн. 52 коп.

Керуючись ст.209, 213-215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_5 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 123 грн. 63 коп. на відшкодування матеріальної шкоди, та 7000 грн. на відшкодування моральної шкоди, всього стягнути 7123 грн. 63 коп.

В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_5 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 40694 грн. 52 коп. на відшкодування матеріальної шкоди, 1500 грн. на відшкодування моральної шкоди, 1300 грн. на відшкодування вартості юридичної допомоги, всього стягнути 43494 грн. 52 коп.

В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Зобовязати ОСОБА_1 після відшкодування шкоди ОСОБА_3 повернути йому деталі автомобіля MAZDA 626, що відремонтовані їх заміною.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави державне мито в сумі 474 грн. 95 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Територіального управління державної судової адміністрації України в полтавській області 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільних справ Київським районним судом м.Полтави.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Полтавської області через Київський районний суд м. Полтави шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження в 10-денний термін з дня його проголошення та подачі апеляції у 20-денний термін після подачі заяви про апеляційне оскарження.

Головуючий О.А.Самсонова