АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Категорія: житлові Доповідач: Довгаль Г.П.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2010 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого судді Коваленко І.П.

суддів Коровіна С.Г., Довгаль Г.П.

при секретарі Щегельському Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на рішення Харківського районного суду Харківської області від 25 серпня 2010 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про встановлення порядку користування квартирою, -

в с т а н о в и л а:

У грудні 2007 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про виділ частки майна в натурі, що є у спільній часткові власності. Просила виділити їй для проживання кімнату, площею 16,7кв.м, а відповідачці кімнату площею 13,3кв.м, залишивши кухню, коридор та санвузол в спільному користуванні сторін, вказуючи на те, що згідно правоустановчих документів їй на праві власності належить 1/2ч. квартири №8 по вул. К.Лібкнехта і вул. Гагаріна №35/100 у м. Південне Харківського району Харківської області, інша 1/2ч. цієї квартири належить відповідачці ОСОБА_3

Обґрунтовуючи заявлені вимоги, позивач вказувала на те, що в 1956 році одружилася з ОСОБА_4, в 1967 році чоловік став членом будівельного кооперативу, в період шлюбу одержали вищевказану двокімнатну квартиру, за яку разом виплачували кошти. У 1977 році шлюб між ними було розірвано. ОСОБА_4 залишився проживати у спірній квартирі, а 02.03.1998року він помер, залишивши у спадок свою половину квартири ОСОБА_3, яка живе в цій квартирі на даний час. Відповідач заперечує проти сплати за її частку в квартирі, а також проти того, щоб вона сплатила їй вартість 1/2ч. квартири. Вирішити житловий спір мирним шляхом вони не можуть.

При розгляді справи позивач уточнила позовну заяву і просила, у випадку неможливості виділу в натурі її частки у спільному майні, виплати за 1/2ч. квартири грошову компенсацію по ринкових цінах, зазначених у довідці КП „ХБРТІ від 06.02.2008року у розмірі 55 000грн.

У подальшому позивач змінила предмет і підставу позову та просила визначити порядок користування спірною квартирою, а саме виділити їй для проживання кімнату площею 13,3кв.м, відповідачу кімнату площею 16,7кв.м, в загальному користуванні залишити приміщення: коридор площею 4,0кв.м, ванну кімнату площею 2,8кв.м, кухню площею 6,5кв.м. Також позивач просила стягнути на її користь понесені судові витрати: за проведення експертизи 1024грн.38коп., судовий збір в сумі 51грн. та 30грн. витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

В судовому засіданні суду першої інстанції представник позивача заявлені ОСОБА_1 вимоги підтримав і просив їх задовольнити з підстав наведених в уточненій позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_3 заперечувала проти задоволення позову, в останнє судове засідання не зявилася, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином.

Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 25 серпня 2010 року в позові ОСОБА_1В відмовлено.

Не погодившись з цим рішення суду, в апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 просить його скасувати і ухвалити у справі нове рішення про задоволення її позову, відповідно до заяви від 02.10.2009року про зміну позовних вимог, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права, на невідповідність висновків суду обставинам справи та на неналежну оцінку наданим сторонам доказам.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, що зявилися, перевіривши матеріали справи та проаналізувавши доводи, наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи ОСОБА_1 в позові, суд виходив з того, що відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи №5085 від 14 жовтня 2008 року поділити спірну квартиру між її співвласниками неможливо, іншого експертного висновку щодо варіантів визначення порядку користування спірною квартирою суду не надано і лише експертним висновком, на думку суду, можливо зясувати чи відповідає запропонований позивачем порядок користування квартирою з технічної точки зору санітарно-епідеміологічним нормам і правилам, чи не порушує такий порядок норм, що предявляються до житлових приміщень.

Про те, з такими висновками повністю погодитися не можна, оскільки суд дійшов їх без повного, всебічного та обєктивного зясування дійсних обставин справи, прав та обовязків сторін у даних правовідносинах.

Судовим розглядом встановлено, що двокімнатна квартира №8, загальною площею 44,30кв.м, яка розташована у будинку №35/100 по вул. К.Лібкнехта та вул. Гагаріна у м. Південне Харківського району Харківської області належить на праві власності:

1/2ч. ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право власності від 02.02.1999року, посвідченого Першою державною нотаріальною конторою Харківського району Харківської області за реєстровим №3-303;

1/2ч. ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 02.02.1999року, посвідченого Першою державною нотаріальною конторою Харківського району Харківської області за реєстровим №3-306 (а.с.10).

Вказана квартира, згідно плану складається із: приміщення літ.4 - жилої кімнати площею 16,7кв.м; приміщення літ.5 - жилої кімнати площею 13,30кв.м; приміщення літ.3 - кухні площею 6,50кв.м; приміщення літ.1 - коридору площею 4,00кв.м; приміщення літ.2 туалету і ванної площею 2,80кв.м (а.с.22 зворотна сторінка).

Як убачається з матеріалів справи, позивачем ОСОБА_1 первісно були заявлені вимоги про виділ в натурі її частки у спільній квартирі. Саме за цим позовом у справі призначалася будівельно-технічна експертиза. Згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи №5085 від 14 жовтня 2008 року, яка проводилася Харківським науково-дослідним інститутом судових експертиз ім. засл. професора ОСОБА_5, обємно-планувальні рішення квартири, яка знаходиться на 2-му поверсі двохповерхового житлового будинку, не дозволяють виділити сторонам ізольовані приміщення із самостійними виходами, що можуть використовуватись як окремі квартири, або які можна переобладнати в такі квартири, тому розподілити квартиру АДРЕСА_1 та вул. Гагаріна м. Південне Харківського району Харківської області не надається можливим (а.с. 49-52).

Після ознайомлення з даним експертним висновком, ОСОБА_1 змінила позовні вимоги і просила визначити порядок користування приміщеннями у приватній квартирі, зокрема, виділити їй для проживання кімнату меншого розміру площею 13,3кв.м, кімнату площею 16,7кв.м залишити у користуванні відповідачці, а всі допоміжні приміщення - коридор, кухню, туалет і ванну залишити в загальному користуванні співвласників.

Статтею 358 ЦК України визначено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної допомоги. Якщо договір між співвласниками про порядок володіння та користування спільним майном відповідно до їхніх часток у праві спільної часткової власності посвідчений нотаріально, він є обовязковим і для особи, яка придбає згодом частку в праві часткової власності на це майно.

Позивачу і відповідачу на праві власності належать рівні частки у спірній квартирі. З наведених вище причин поділ спільного нерухомого майна в натурі по ідеальним часткам є неможливим. Разом з тим, спільне володіння і користування спірною квартирою можливе, оскільки квартира складається із двох кімнат, розмір яких достатній для проживання однієї особи, ці кімнати не є суміжними, мають окремі виходи до коридору. Визначення порядку користування приміщеннями у квартирі за варіантом, який запропоновано позивачем, ні яким чином не порушує законних прав та інтересів відповідача.

Зважаючи на викладене, колегія суддів вважає за необхідне ухвалене у справі рішення скасувати й ухвалити відповідно до вимог ст.309 ЦПК України нове про задоволення позову ОСОБА_1, визначив між співвласниками порядок користування приміщеннями квартири, яка належить їм на праві спільної часткової власності.

Керуючись ст.ст. 307ч.1п.2, 309ч.1п.3), 313, 314ч.2, 316, 317, 319 ЦПК України колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Харківського районного суду Харківської області від 25 серпня 2010 року скасувати і ухвалити нове рішення, яким позов ОСОБА_1 задовольнити. Визначити порядок користування квартирою №8 у будинку №35/100 по вул. Карла Лібкнехта і вул. Гагаріна м. Південне Харківського району Харківської області, виділивши у користування ОСОБА_1 - кімнату, площею 13,3кв.м, ОСОБА_3 - кімнату площею 16,7кв.м, у загальному користуванні співвласників залишити: коридор, площею 4кв.м, ванну кімнату, площею 2,8кв.м, кухню, площею 6,5кв.м. Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 судові витрати: за проведення експертизи 1024грн.38коп., судовий збір 51грн. та 30грн. витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів.

Головуючий Cудді -