Справа № 2-378/10
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 травня 2010 року

Сарненський районний суд Рівненської області

одноособово суддя Березень Ю. В.,

при секретарі Кудіній А. Р.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сарни справу за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства комерційного банку „Приватбанк про визнання незаконними дій, визнання недійсними умов кредитної угоди та зобовязання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_3 звернувся з позовом до Закритого акціонерного товариства комерційного банку „Приватбанк, в якому просив визнати незаконним збільшення процентної ставки за кредитною угодою № 0708/26 від 16 серпня 2007 року, визнати недійсними умови кредитної угоди, які передбачають можливість банку збільшувати розмір відсоткової ставки та односторонньо змінювати умови угоди. Позов обґрунтував нормами статей 651, 1056-1 ЦК України, зазначив, що оскаржувані положення угоди є несправедливими до нього як позичальника, порушують його права та законні інтереси, встановлені ст.ст. 18, 21 Закону України „Про захист прав споживачів.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позов підтримав в повному обсязі, доповнивши його вимогою про зобовязання відповідача здійснити перерахунок сум виплат за кредитною угодою, виходячи з розміру 18% річних, визначених домовленістю сторін на час укладення угоди.

Представник відповідача - Публічного акціонерного товариства комерційного банку „Приватбанк ОСОБА_2 позову не визнав, зазначивши про правові підстави повноважень банку підвищувати в односторонньому порядку розмір процентної ставки, посилаючись на ст. 651 ЦК України, яка дозволяє змінювати умови угоди в односторонньому порядку та за згодою сторін. Крім цього посилався на пряму дію в часі норми 1056-1 ЦК України та непоширення її на правовідносини, що виникли до набрання чинності цією нормою.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши документи і матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Кредитною угодою № 0708/26, укладеною між сторонами 16 серпня 2007 року, передбачене зобовязання відповідача надати позивачу кредит в сумі 900000 грн., а відповідача до 11 серпня 2014 року повернути кредит, проценти та винагороду в порядку і строки, визначені графіком. Позичальник зобовязався сплачувати відсотки в розмірі 18% річних.

Згідно п. 2.3.1 кредитної угоди банк має право збільшувати розмір відсоткової ставки за користування кредитом при зміні конюнктури грошових ресурсів в Україні. При цьому банк за 20 днів до вступу в силу зміненої відсоткової ставки направляє позичальнику письмове повідомлення про зміну відсоткової ставки, що містить графік погашення кредиту, відсотків та винагороди.

Законом України від 12 грудня 2008 року № 661-VI "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо заборони банкам змінювати умови договору банківського вкладу та кредитного договору в односторонньому порядку Цивільний кодекс України доповнений статтею 1056-1, згідно положень якої встановлений договором розмір процентів не може бути збільшений банком в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку змінювати розмір процентів в односторонньому порядку є нікчемною.

Цим же законом статтю 55 Закону України "Про банки і банківську діяльність" доповнено частиною четвертою, згідно якої банкам забороняється в односторонньому порядку змінювати умови укладених з клієнтами договорів, зокрема, збільшувати розмір процентної ставки за кредитними договорами за винятком випадків, встановлених законом.

Судом приймаються до уваги заперечення представника відповідача про пряму дію в часі норми закону, який визначає нікчемність умов договору про збільшення процентної ставки банком в односторонньому порядку. Оскільки така умова погоджувалась сторонами до набрання чинності Законом України від 12 грудня 2008 року № 661-VI, застосовувати положення закону про її нікчемність з часу укладення немає правових підстав.

Разом з тим, листом від 8 січня 2009 року відповідач попередив позивача про зміну з 1 лютого 2009 року відсоткової ставки за кредитною угодою в розмірі 30% річних. Сторони не заперечували обставин нарахування позивачеві відповідачем такого розміру відсотків після 1 лютого 2009 року та ненадання позичальнику нового графіка погашення кредиту.

Суд вважає за можливе застосовувати положення Законом України від 12 грудня 2008 року № 661-VI про нікчемність умови угоди з моменту набрання чинності цим законом. Вимога позивача про визнання незаконним збільшення відповідачем процентної ставки та зобовязання відповідача здійснити перерахунок сум виплат за кредитною угодою, виходячи з розміру 18% річних, визначених домовленістю сторін на час набрання чинності Законом України від 12 грудня 2008 року № 661-VI, по-суті є вимогою про застосування наслідків нікчемності окремої частини правочину, як це визначено ч. 5 ст. 216, ст. 217 ЦК України і відповідає визначеним ст. 16 ЦК України способам захисту цивільних прав, а тому підлягає задоволенню.

З огляду на це вимога позивача про визнання недійсним підпункту 2.3.1 договору не підлягає задоволенню, оскільки в силу ст. 215 ЦК України визнання нікчемної умови право чину недійсною судом не вимагається.

Статтею 651 ЦК України передбачена можливість розірвання договору за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Суд вважає, що вимога позивача про визнання недійсним підпункту в) підпункту 2.3.3. кредитної угоди не може бути задоволена, така умова є загальною по відношенню до спеціальної умови, визначеної підпунктом 2.3.1 угоди, не поширюється на правовідношення щодо порядку зміни відсоткової ставки, а стосується порядку одностороннього розірвання та зміни договору з підстав, визначених ст. 651 ЦК України, була погоджена домовленістю сторін і не суперечить закону.

З огляду на це судом не приймаються до уваги заперечення представника відповідача щодо застосування вимог ст. 651 ЦК України в обґрунтування правомірності підвищення процентної ставки.

На підставі викладеного, ст.ст. 16, 216, 217, 651 ЦК України, Закону України від 12 грудня 2008 року № 661-VI "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо заборони банкам змінювати умови договору банківського вкладу та кредитного договору в односторонньому порядку, керуючись ст.ст. 213, 215, ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства комерційного банку „Приватбанк про визнання незаконним підвищення процентної ставки, визнання недійсними умов кредитної угоди та зобовязання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати протиправним встановлення Публічним акціонерним товариством комерційним банком „Приватбанк ОСОБА_3 за кредитною угодою № 0708/26, укладеною 16 серпня 2007 року, процентної ставки в розмірі 30% на рік, починаючи з 1 лютого 2009 року.

Зобовязати Публічне акціонерне товариство комерційний банк „Приватбанк здійснити ОСОБА_3 перерахунок визначених кредитною угодою № 0708/26, укладеною 16 серпня 2007 року, сум виплат, виходячи з процентної ставки в розмірі 18% річних, починаючи з 1 лютого 2009 року.

В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_3 відмовити.

Звільнити ОСОБА_3 від сплати судового збору на підставі п. 18 ст. 4 Декрету КМ України „Про державне мито

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Рівненської області через Сарненський районний суд протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження, яка може бути подана протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя: