Київський районний суд м. Одеси
Справа № 2-410/10 р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2010 року місто Одеса

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого - судді Непоради М.П.

при секретарях Пилипенко Н.Ю., Панченко О.В., Єрьоменко Л.В., Яіцької А.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - Третя одеська державна нотаріальна контора про визнання права власності в порядку спадкування за законом, ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визначення порядку користування квартирою та по зустрічному позову ОСОБА_2 до Гріцука ОСОБА_4, ОСОБА_1 про визначення порядку користування квартирою,

ВСТАНОВИВ:

В березні 2005 року позивач ОСОБА_1 звернулася до Київського районного суду м. Одеси із позовом до ОСОБА_2, третя особа - Третя одеська державна нотаріальна контора про визнання права власності в порядку спадкування за законом, посилаючись на те, що 21 березня 2004 року помер її син ОСОБА_2 Валерій Іванович. ОСОБА_5 не залишив заповіту.

Після його смерті відкрилася спадщина по закону на 1/3 частину спадкового майна що складає 1/6 частину квартири 32 по вул. Ільфа та Петрова у м. Одесі.

Згідно договору купівлі-продажу від 30 січня 2003 року спірна квартира належить померлому ОСОБА_5 та відповідачки ОСОБА_2 в рівних долях.

Відповідачка ОСОБА_2 постійно проживає у зазначеної квартирі.

Спадкоємцями першої черги по закону після смерті ОСОБА_5 є син ОСОБА_3, дружина померлого ОСОБА_2 та матір ОСОБА_1.

В встановлений законом строк позивачка ОСОБА_1 звернулася до нотаріальної контори з заявою про отримання свідоцтва на спадщину по закону, але їй було відмовлено у зв'язку с тим, що відповідачка ОСОБА_2 не надала оригінал договору купівлі- продажу спірної квартири, та їй було відмовлено.

Позивачка ОСОБА_1 просить суд визнати за нею право власності у подяку спадщини за законом 1/3 частину спадкового майна що складає 1/6 частину квартири № 32 по вул. Ільфа та Петрова у м. Одесі після смерті її сина ОСОБА_5.

В лютому 2005 року позивач ОСОБА_6 звернувся до Київського районного суду м. Одеси із позовом до ОСОБА_2 про визначення порядку користування квартирою, посилаючись на те, що йому на підставі сумісної часткової власності належить 1/6 частина від ? частки трикімнатної квартири (загальною площею 64.9 кв.м.) квартири АДРЕСА_1 і Петрова в м. Одесі. Позивач просить суд виділити йому та ОСОБА_1 у квартирі АДРЕСА_2 і Петрова в м. Одесі житлову кімнату площею 12,7 кв.м., залишивши підсобні і господарські приміщення в загальному користуванні співвласників, а саме ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_1, а також зобов'язати ОСОБА_2 не чинити перешкоди у здійсненні ОСОБА_3 та ОСОБА_1 права володіння і користування - кімнатою 12,7 кв.м. в квартирі АДРЕСА_3 і Петрова в м. Одесі, а так само володіння й користування підсобними й господарськими приміщеннями, які перебувають у користуванні ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_1.

ОСОБА_2 позовні вимоги ОСОБА_3 та ОСОБА_1 не визнала, та звернулася до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_1 Пилипівни про визначення порядку користування квартирою, посилаючись на те, що 30 січня 2003 року нею, сумісно із ОСОБА_5, з яким вона знаходилась у зареєстрованому шлюбі була придбана в рівних частках АДРЕСА_4 і Петрова в м. Одесі.

21 березня 2004 року ОСОБА_5 помер, не залишивши заповіту, та після його смерті відкрилася спадщина у вигляді ? частки зазначеної квартири, яка була прийнята у рівних частках (тобто по 1/6 часки) сином померлого - ОСОБА_3 та його матір'ю Грицук А.П.

ОСОБА_2 зазначає, що після смерті її чоловіка, між нею та відповідачем Гріцуком І.В. виник спір про розподіл та порядок користування спадковим майном, а саме ОСОБА_3 наполягає на передачу йому в користування житлової кімнати, площею 12,7 кв.м. та лоджії 2,9 кв.м., а взагалі 15,6 кв.м., залишивши при цьому в загальному користуванні кухню, коридор та санвузол, котрі складають близько 12 кв.м., що значніше більше перевищує спадкову масу майна.

ОСОБА_2 просить суд постановити рішення, яким визначити порядок користування квартирою 32 будинку 8 по вул. Ільфа і Петрова в м. Одесі, виділивши їй в користування житлову кімнату площею 17,2 кв.м., житлову кімнату площею 12,7 кв.м., ло- джию площею 2,9 кв.м.. відповідачам виділити в користування житлову кімнату площею 10,6 кв.м. із балконом площею 2,26 кв.м., інші приміщення залишити в загальному користуванні сторін.

Представники ОСОБА_7 та ОСОБА_3 у судовому засідання позовні вимоги ОСОБА_7 та ОСОБА_3 підтримали, просили задовольнити позови у повному обсязі, а в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 відмовити.

Представник відповідача по первісним позовам та позивача по зустрічному позову позовні вимоги ОСОБА_3 та ОСОБА_1 не визнала, просила відмовити в задоволенні позовів, зустрічний позовом просила задовольнити.

Представник третьої особи - Третьої одеської державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, сповіщався належним чином про час та місце слухання справи, до матеріалів справи залучений лист з проханням слухати справу за їх відстуністю, вирішення спору залишено на розсуд суду.

Заслухавши думку сторін по справі, доводи та пояснення представників сторін по справі, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне:

В судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про народження ОСОБА_5 16.06.1953 року І-ФС № 518590 у графі «мать» вказано ОСОБА_8.

Згідно договору купівлі-продажу, посвідченого Першою одеською державною нотаріальною конторою 30 січня 2003 року за реєстром № 8-286, зареєстрованого у Одеському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості в кн. 21 доп.к.-34, номер запису 65 ОСОБА_5, ОСОБА_2 належить у рівних долях квартира АДРЕСА_2 та Петрова у м. Одесі.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_5 на момент смертиі належало 1/2 частини квартири АДРЕСА_2 та Петрова у м. Одесі.

Як убачається з матеріалів справи спадкоємцем майна ОСОБА_5, померлого 21.03.2004 року є його син ОСОБА_5, який отримав свідоцтво про право на спадщину за законом 29 жовтня 2004 року.

Спадкове майно, на яке видано свідоцтво складається з ? частини трикімнатної квартири, що знаходиться у м. Одесі по вул. Ільфа та ПетроваАДРЕСА_5 на 1/3 частин спадкового майна, що складає 1/6 частину квартири.

Як убачається з матеріалів справи спадкоємцем майна ОСОБА_5 померлого

21.03.2004 року є його дружина ОСОБА_2, яка отримала свідоцтво про право на спадщину за законом 23 вересня 2004 року.

Спадкове майно, на яке видано свідоцтво складається з '/г частини трикімнатної квартири, що знаходиться у м. Одесі по вул. Ільфа та ПетроваАДРЕСА_5 на 1/3 частин спадкового майна, що складає 1/6 частину квартири.

09 липня 2004 року позивачка ОСОБА_1 звернулася до Третьої державної нотаріальної контори м. Одеси із заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину за законом. Свідоцтво про право на спадщину за законом вона не отримала до теперішнього часу.

Згідно зі ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив та батьки.

Як убачається із матеріалів справи ОСОБА_1 є спадкоємцям першої черги.

Згідно ч.1 ст. 1267 Цивільного Кодексу України частки у спадщини кожного із спадкоємців за законом є рівними.

Таким чином, суд, розглянувши позовну заяву ОСОБА_1, дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення сторін по справі, вважає позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - Третя одеська державна нотаріальна контора про визнання права власності в порядку спадкування за законом обгрунтованими та законними, а тому позов в цій частині підлягаючим задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до технічного паспорту від 28.12.2004 року на АДРЕСА_6 і Петрова в м. Одеси зазначена квартира складається із житлової кімнати площею 12,7 кв.м., житлової кімнати площею 10,6 кв.м.. житлової кімнати площею 17.2 кв.м., кухня - 9,5 кв.м., ванна кімната. 2,5 кв.м., коридор площею 8.6 кв.м., туалет площею 0,9 кв.м., балкон - 2,9 кв.м. Загальна площа квартири становить 64,9 кв.м., житлова - 40,5 кв.м.

Виходячи з положень ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними, тобто ОСОБА_2 належить 1/3 частка спадкового майна, що становить 1/6 частку спадкового майна, ОСОБА_3 та ОСОБА_1 належить по 1/6 частки спадкового майна, тобто відповідачам належить 2/6 частки спірної квартири, що становить 21,6 кв.м. загальної площі квартири.

ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу № 8-286 від 30 січня 2003 року належить ? частина (що становить 32,45 кв.м. загальної площі) квартири АДРЕСА_7 і Петрова в м. Одесі та 1/6 частка (що становить 10,816 кв.м. загальної площі) спадкового майна в цій квартири, яка відкрилася після смерті чоловіка ОСОБА_3, тобто ОСОБА_2 належить 43,26 кв.м. загальної площі спірної квартири.

Згідно вимог ст. 358 ЦК України співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

Відповідно до вимог ст. 361 ЦК України співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності.

Таким чином, суд вважає, що відповідно до наданих до суду документів ОСОБА_9 та ОСОБА_1 володіють на підставі спільної часткової власності 2/6 частками квартири АДРЕСА_6 і Петрова в м. Одесі тому вимоги позивача ОСОБА_3 ОСОБА_2 про визначення порядку користування квартирою є законними та обгрунтованими, так як відповідно до ідеальної частки ОСОБА_3 та ОСОБА_1 є співвласниками спірної квартири, та їм належить 21,6 кв.м. загальної площі квартири, з якої житлової - 13,5 кв.м., підсобної - 10,8 кв.м., та виділення в користування ОСОБА_3 та ОСОБА_1 житлової кімнати площею 12,6 кв.м. та вимоги ОСОБА_3 підлягають судовому захисту і задоволенню, а в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 повинно бути відомвлено.

Статтею 391 Цивільного кодексу України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Статтею 55 Конституції України гарантований судовий захист прав і свобод людини та громадянина.

Відповідно до статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Рішення суду як найважливіший акт правосуддя, покликане забезпечувати захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини та здійсненого проголошення Основним Законом України принципу верховенства права.

Рішення суду є законним тоді, коли суд, виконав всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 2 Цивільного процесуального кодексу України, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до статті 8 Цивільного процесуального кодексу України, також правильно тлумачив ці норми.

Обгрунтованим визнається рішення, яке ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу свої вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність або допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинами, які мають значення для вирішення справи.

Суд враховує той факт, що представником ОСОБА_2 не доведено суду та не надано доказів, на які вона посилалася в судових засіданнях, заперечуючи проти позовів ОСОБА_3 та ОСОБА_1, також суд приймає до уваги, що представником ОСОБА_3 неодноразово заявлялося клопотання про призначення судової будівельно-технічної експертизи. судом неодноразово призначалася вказана експертиза, але представником Гріцук Н.В. вимоги щодо клопотання експертів та оплату експертизи здійснено не було, що свідчить про незацікавленість представника ОСОБА_2 у повному та всебічному розгляді справи.

Керуючись ст. 55 Конституції України, ст. ст. 15, 16, ч.1 ст. 316, 361, 319, 391. 1261, 1267 Цивільного кодексу України, ст.ст. 8, 10, 11, 57, 208, 209, 212-215, 223 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особа - Третя одеська державна нотаріальна контора про визнання права власності в порядку спадкування за законом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/3 частин спадкового майна, що складає 1/6 частину квартири АДРЕСА_2 та Петрова у м. Одесі, яке відкрилося після смерті сина ОСОБА_10, який помер 23 березня 2004 року.

Позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визначення порядку користування квартирою - задовольнити.

Виділити в користування ОСОБА_3 та ОСОБА_1 у квартирі АДРЕСА_8 і Петрова в м. Одесі житлову кімнаті площею 12,7 кв.м., залишивши подібні і господарські приміщення в загальному користуванні ОСОБА_2. ОСОБА_3 та ОСОБА_1

Зобов'язати ОСОБА_2 не чинити перешкоди у здійсненні ОСОБА_3 та ОСОБА_1 права володіння і користування житловою кімнатою 12,7 кв.м. в квартирі АДРЕСА_3 і Петрова в м. Одесі, а так само володіння й користування підсобними й господарськими приміщеннями. які перебувають у користуванні ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_1.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_1 про визначення порядку користування квартирою відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя М.П. Непорада