Деснянський районний суд м.Чернігова
РІШЕННЯ

Іменем України

14 жовтня 2010 року м. Чернігів

Деснянський районний суд міста Чернігова у складі: головуючої - судді Лямзіної Н.Ю.,

при секретарі - Кашка Т.Ю.,

з участю позивача, відповідачки, представника відповідачки - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів, зменшення розміру аліментів,

встановив:

13.09.2010 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення аліментів з відповідачки, зменшення розміру аліментів на ОСОБА_4, 08.08.1995 року, посилаючись на те, що його донька постійно проживає з ним, тому стягнення з нього аліментів проводитись не повинно. Згідно ч.І ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю батьків, може бути згодом зменшено за рішенням суду за позовом платника у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та наполягав на їх задоволенні.

Відповідачка та її представник позовні вимоги не визнали, зазначаючи, що позов заявлено з метою уникнення стягнення аліментів та виплати заборгованості по аліментах, що утворилась за період з 01.09.2007 року по 01.10.2010 року.

В судовому засіданні встановлено, що з часу народження, 08 серпня 1995 року, до 28 серпня 2010 року донька позивача і відповідачки - ОСОБА_4 проживала з відповідачкою, та знаходилася на її утриманні.

З матеріалів справи та з пояснень сторін по справі вбачається, що неповнолітня донька позивача та відповідачки стала заручницею неприязних відносин своїх батьків

28 серпня 2010 року після сварки з відповідачкою донька пішла жити до позивача.

Представник відповідача наполягала на тому, що на момент звернення до суду донька мешкала у позивача усього 14 днів,невідомо коли вона повернеться і цей термін неможливо встановити, як постійне місце проживання.

Відповідно до довідки КП «Деснянське» ЧМР від 08.10.2010 року, ОСОБА_4 зареєстрована разом з матір'ю за адресою пр.-т ПеремогиАДРЕСА_1. Суд не приймає до уваги довідку від 11.09.2010 року № 113 (а.с.8) наданої позивачем, оскільки в ній містяться незастережні виправлення.

Згідно з оглянутою в судовому засіданні адміністративною справою №3-5428/10 ОСОБА_3 було притягнуто до адміністративної відповідальності за неналежне виконання батьківських обов'язків. Наведене свідчить про те, що станом на 17.08.2010 року ОСОБА_4 мешкала у відповідачки.

Свідок з боку відповідача підтвердив в суді, що ОСОБА_4 мешкає у відповідача з кінця серпня 2010 року.

У судовому засіданні неповнолітня ОСОБА_4 підтвердила, що на день розгляду справи вона дійсно мешкає у відповідача, але такі короткострокові переїзди були і раніше, у травні після чергової сварки з відповідачкою ОСОБА_4 на декілька тижнів переходила жити до позивача, після сварки з ним поверталася до відповідачки.

Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» місце проживання визначено, як адміністративно- територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком не менше шести місяців на рік.

Позивачем не надано належних доказів на підтвердження того, що ОСОБА_4 постійно мешкає у нього.

Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України, відповідачем не доведено обставин, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тому у задоволенні позову належить відмовити.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 208, 209, 212-215, 292, 294 ЦПК України України, суд, -

вирішив:

в задоволенні позову ОСОБА_2 відмовити. Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Чернігівської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуюча: Н. Ю. Лямзіна