РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2010 року Волноваський районний суд Донецької області

в складі головуючого - судді Голуб Т.І.

при секретарі Метьолкіной Н.В.

за участю представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Волноваха цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення боргу,

ВСТАНОВИВ:

21.10.2009 року позивачка звернулась в суд з даним позовом. Посилалась на те, що відповідачка 26.02.2009 року взяла у неї в борг 10000 гр. на один місяць із сплатою 10 відсотків. У встановлений розпискою строк відповідачка повернула лише частину боргу. 22.04.2009 року відповідачка знову на тих же умовах взяла у неї у борг 2000 гр., які також не повернула у встановлений договором строк, що підтверджується розпискою. ОСОБА_5 теперішній час борг не повернутий, тому просила суд стягнути з відповідачки на її користь борг з урахуванням індексу інфляції за весь період прострочки, відсотки за користування грошима та відсотки, встановлені договором, а всього 13550 гр. 65 коп. та судові витрати.

Позивачка в судове засідання не заявилась, надала заяву, в якій просить суд розглянути справу у її відсутність, на задоволенні позовних вимог наполягає.

Представник позивачки в судовому засіданні на позові наполягає.

Відповідачка позов визнала частково та пояснила, що вона сплатила позивачці борг у розмірі 7200 гр., в іншій частині позовні вимоги визнає.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст.ст. 1046, 1049 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов*язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Позичальник зобов*язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості , що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Судом встановлено, що відповідачка 26.02.2009 року взяла у позивачки в борг 10000 гр., які зобов*язалась повернути протягом місяця та 22.04.2009 року взяла у борг 2000 гр., які зобов*язалась повернути на тих самих умовах, про що написала розписку. Як вбачається із реєстру про розмір та час повернення боргу, який не оспорюється сторонами, станом на 11.10.2009 рік відповідачка повернула позивачці частину боргу у розмірі 6000 гр. ОСОБА_5 теперішній час залишок боргу не повернутий і тому суд вважає, що відповідачка порушила умови договору і з неї на користь позивачки необхідно стягнути вказану суму неповернутого боргу.

Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов*язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України, згідно якої боржник, який прострочив виконання грошового зобов*зання, на вимогу кредитора зобов*язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Договором позики, укладеним між сторонами, % річних не встановлений, тому за період з червня 2009 року по листопад 2009 року, виходячи з розміру 3% річних, заборгованість за весь час прострочення сплати боргу складає 60гр., виходячи з розрахунку: 4800 гр.хЗ%:12 міс.х5 міс.

Таким чином, загальна сума боргу складає 4860 гр., який необхідно стягнути з відповідачки на користь позивачки.

В частині стягнення з відповідачки на користь позивача 10% на інфляцію, як передбачено у договорі позики, суд вважає необхідним відмовити, оскільки позивачка та її представник у судовому засіданні, у відповідності із ст. 60 ЦПК України, не надали суду будь-яких доказів, які б підтверджували позовні вимоги у цій частині.

На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідачки на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в сумі 48гр. 60 коп. та 120 гр. витрат за інформаційно-технічне забезпечення, оскільки позовні вимоги задоволені частково, а також 800 гр. витрат на правову допомогу.

На підставі ст.1049, 1050 ЦК України, ст. 88 ЦПК України, керуючись ст.ст.60,212-214 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення боргу задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 борг 4860 гр., судовий збір 48 гр. 60 коп., витрати за інформаційно-технічне забезпечення 120 гр. та 800 гр. витрат на правову допомогу, а всього 5828 гр. 60 коп.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Донецької області через Волноваський районний суд шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом 10 днів з дня оголошення рішення й подання після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

Суддя