Апеляційний суд Вінницької області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2010 року м. Вінниця

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду

Вінницької області в складі:

Головуючого Колоса С.С.,

Суддів : Іващука В.А., Вавшка В.С.

При секретарі : Топольській В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення порядку користування квартирою, зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права особистої приватної власності на квартиру за апеляційною скаргою представника позивачки ОСОБА_1 - ОСОБА_3 на рішення Ленінського районного суду м. Вінниці від 10 листопада 2009 року, -

В с т а н о в и л а :

Рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці від 10 листопада 2009 року в позові про встановлення порядку користування квартирою - відмовлено. Зустрічний позов задоволено. Визнано за ОСОБА_2 Право особистої приватної власності на квартиру АДРЕСА_1 .

Вирішено питання відшкодування та розподілення судових витрат .

Своє рішення суд мотивував тим, що придбана за час шлюбного життя квартира АДРЕСА_1 не є спільною сумісною власністю подружжя, так як придбана за особисті кошти ОСОБА_2, отримані від продажі іншої квартири, що була його власністю .

У апеляційній скарзі представник ОСОБА_3 просить рішення суду першої інстанції скасувати, ухвалити нове, яким позов ОСОБА_1

задовольнити, а в зустрічному позові відмовити, посилаючись на недотримання норм матеріального та порушення норм процесуального права .

В запереченнях ОСОБА_2 просить апеляційну скаргу відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін за її безпідставності .

В судове засідання сторони не з'явились, хоча належним чином повідомлені. Про причини неявки суду не сповістили. Представник ОСОБА_3 також належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи. Звернулась з клопотанням про відкладення розгляду справи в зв"язку з тим, що знаходиться на санаторному лікуванні, однак в клопотанні відмовлено, так як будь - яких доказів з цього приводу суду не надала .

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення у межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити з наступних підстав .

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно та всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухваленням нового рішення є недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважає встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи .

Задовольняючи позов, судом не дотримано зазначених норм процесуального права .

Так, судом встановлено і не заперечується учасниками, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 17 червня 1978 року. Під час шлюбного життя 17 грудня 1999 року ними придбано квартиру АДРЕСА_1 ( а. с. 18 ) .

Судова колегія прийшла до висновку, що дана квартира є спільною сумісною власністю подружжя, виходячи з наступного .

Відповідно до ст. 60 ч. 1 СК України ( ст. ст. 22, 24 КпШС України ) майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини ( навчання, ведення домашнього господарства, догляду за дітьми, хвороба тощо ) самостійного заробітку ( доходу ). Як зазначалось вище квартира придбана за час шлюбу .

Твердження ОСОБА_2, що квартира придбана за його особисті кошти отримані від продажі квартири АДРЕСА_2 є безпідставними та суперечать матеріалам.

Так, дійсно ОСОБА_2 продав ОСОБА_4 зазначену квартиру 8 грудня 1999 року за 10 578 гривень ( а. с. 17). Спірна ж квартира придбана за 13 000 гривень .

З справи вбачається, що в березні 1996 року ОСОБА_1 продала квартиру АДРЕСА_3, що була її особистою власністю.

ОСОБА_2 не надано жодного доказу, що кошти отримані від продажу його квартири повністю пішли на придбання спірної, а кошти отримані від продажу квартири, що була власністю ОСОБА_1 на поїздку до Італії .

Свідки допитані в судовому засіданні не підтвердили того факту, що спірна квартири придбана за особисті кошти ОСОБА_2, тобто коштів отриманих в результаті продажу квартири по вул. Пушкіна м. Вінниця .

Крім того, рішенням Ленінського районного суду м. Вінниця від 4 березня 2009 року, яке набуло законної сили, встановлено, що при розгляді даної справи беззаперечно встановлено, що ОСОБА_1 є співвласником квартири АДРЕСА_1 і при чому розмір частки рівний з розміром частки ОСОБА_2 ( а. с. 40 - 42 ) .

Ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 28 квітня 2009 року зазначене рішення залишено без змін. В мотивувальній частині ухвали зазначено, що спірна квартира є спільною сумісною власністю подружжя .

Враховуючи вище викладене, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити, рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким позов ОСОБА_1 задовольнити, а в зустрічному позові відмовити .

На підставі викладеного та, керуючись ст.ст. 307, 309, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

В и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - задовольнити .

Рішення Ленінського районного суду м. Вінниці від 11 листопада 2009 року - скасувати та ухвалити нове, яким :

Позов представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 - задовольнити .

Встановити порядок користування квартирою № 62 по вул. Космонавтів, 42 м. Вінниця, виділивши :

ОСОБА_1 в користування кімнату 62-6 площею - 8,4 кв. м. та кімнату 62-2 площею - 11,4 кв. м. ,

ОСОБА_2 в користування кімнату 62-7 площею - 17, 6 кв. м.,

Коридор 62-1 площею - 12, 2 кв. м., кухню 62-8 площею 7, 6 кв. м., туалет 62-3 площею -1,2 кв. м., ванну 62-4 площею 2, 6 кв. м. залишити у спільному користуванні ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

В зустрічному позові ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права особистої власності на квартиру - відмовити .

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення .

Протягом двох місяців з дня набрання законної сили рішення може бути оскаржено у касаційному порядку до Верховного Суду України.

Судді :