Роздільнянський районний суд Одеської області
Справа №2-254/2010
18 лютого 2010 року Роздільнянський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді Ільяшук A.B.,
при секретарі Войнікової Л.Ф.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м.Роздільна цивільну справу за позовною заявою Акціонерного комерційного банку «ПОРТО-ФРАНКО» до ОСОБА_1 - про стягнення заборгованості,-
12 жовтня 2009 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача та просив суд стягнути з ОСОБА_1 суму заборгованості у розмірі 6055,20 доларів США у гривнях за офіційним курсом української гривни до долара США на день здійснення платежу позивачу, а також судові витрати по справі. Позовні вимоги мотивує тим, що 01 вересня 2006 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_1 укладений кредитний договір №2320/1-06, відповідно до якого позивач прийняв на себе зобовязання по видачі кредиту на поточні потреби в сумі 5000 доларів США на строк до 31 серпня 2007 року зі сплатою 18% річних, а відповідач прийняв на себе зобовязання своєчасного повернення позивачу всієї суми кредиту, відсотків у розмірах, у строки і на умовах, визначених Кредитним договором. Позивач свої зобовязання виконав у повному обсязі і надав відповідачу ОСОБА_1 кредитні кошти, а відповідач їх отримав, що підтверджується заявою про видачу готівки №1 від 01.09.2006 року. Згідно п.3.7 Договору відповідач повинен, починаючи з жовтня 2006 року щомісячно погашати заборгованість по кредиту не менш 458 доларів США на тіло кредиту і нараховані відсотки. Згідно п.3.8 Договору відповідач ОСОБА_1 зобовязаний за користування кредитом сплачувати відсотки щомісячно з 1 -го , але не пізніше 10-го числа від фактичної заборгованості за кредитом у розмірі 18% річних. Зобовязання у строк відповідач не виконує, з березня 2007 року не сплачує щомісячний платіж, а також відсотки, тим самим порушуючи умови Кредитного договору та вимоги діючого законодавства. 18.04.2007 року позивач направив на адресу відповідача попередження про дострокове погашення кредиту, але заборгованість до теперішнього часу не сплачена. У результаті цього у відповідача існує заборгованість перед позивачем на вказану вище суму. Відповідно до Кредитного договору №2320/1-06 від 01.09.2006 року та ч.2 ст.524 ЦК України сторони визначили грошовий еквівалент зобовязання у іноземній валюті, а саме: в доларах США. Згідно з ч.2 ст.533 ЦК України, якщо у зобовязанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнах, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу У звязку з коливанням офіційного курсу української гривни до долара США, позивач просить стягнути заборгованість у доларах США.
Представник позивача підтримав позов та просив його задовольнити, справ;' розглянути та постановити рішення без його участі, згоден на постановления заочно^: рішення.
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з*явився, будучи належним чином сповіщений про час, дату і місце судового засідання через оголошення у пресі - газето «Урядовий курєр» та «Чорноморські новини», заперечень на позовну заяву не надав, причини неявки суду не повідомив. Суд за згодою позивача провів заочний розглядсправи та ухвалює заочне рішення на підставі ст.224-ст.226 ЦПК України за наявними у справі доказами.
Розглянувши матеріали цивільної справи, дослідивши заяви представника позивача, оцінивши усі докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку про задоволення позову.
Судом встановлено наступне. 01 вересня 2006 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_1 укладений кредитний договір №2320/1-06, відповідно до якого позива- прийняв на себе зобовязання по видачі кредиту на поточні потреби в сумі 5000 доларів США на строк до 31 серпня 2007 року зі сплатою 18% річних, а відповідач прийняв на себе зобовязання своєчасного повернення позивачу всієї суми кредиту, відсотків у розмірах, у строки і на умовах, визначених Кредитним договором (а.с.6-7). Позивач свої зобовязання виконав у повному обсязі і надав відповідачу ОСОБА_1 кредитні кошти, а відповідач їх отримав, що підтверджується заявою про видачу готівки №1 від 01.09.2006 року (а.с.8). Згідно п.3.7 Договору відповідач повинен, починаючи з жовтня 2006 року щомісячно погашати заборгованість по кредиту не менш 458 доларів США на тіло кредиту і нараховані відсотки. Згідно п.3.8 Договору відповідач ОСОБА_1 зобовязаний за користування кредитом сплачувати відсотки щомісячно з 1-го , але не пізніше 10-го числа від фактичної заборгованості за кредитом у розмірі 18% річних. Зобов`язання у строк відповідач не виконує, з березня 2007 року не сплачує щомісячний платіж, а також відсотки, тим самим порушуючи умови Кредитного договору та вимоги діючого законодавства. 18.04.2007 року позивач направив на адресу відповідача попередження про дострокове погашення кредиту, але заборгованість до теперішнього часу не сплачена (а.с.10-12). У результаті цього у відповідача існує заборгованість перед позивачем на вказану вище суму. Відповідно до Кредитного договору №2320/1-06 від 01.09.2006 року та ч.2 ст.524 ЦК України сторони визначили грошовий еквівалент зобовязання у іноземній валюті, а саме: в доларах США. Згідно з ч.2 ст.533 ЦК України, якщо у зобовязанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнах, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу. У звязку з коливанням офіційного курсу української гривни до долара США, позивач просить стягнути заборгованість у доларах США. Згідно до вимог ст.526 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимогам ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Банк виконав свої зобовязання на підставі ч.І ст.1054 ЦК України, тобто надав позичальнику грошові кошти (кредит) у розмірі і на умовах, передбачених договором. Стаття 1048 ЦК України передбачає, що кредитор має право на отримання від боржника процентів, що нараховуються на суму кредиту. Розмір та порядок отримання відсотків встановлюється договором.
Позов оснований на законі, доведений доказами, дослідженими у судовому засіданні, та підлягає задоволенню.
На підставі статей2,15,526,543,546,553,610,611,612,629,1048-1050,1054 ЦК України, керуючись статтями 10,11, 60, 209,212,214,215,217,218,224-226 ЦПК України, СУД -
Позовну заяву Акціонерного комерційного банку «ПОРТО-ФРАНКО» - задовольните
Стягнути з ОСОБА_1 судові витрати по справі, а саме: 485.02 гривен державного мита та 120 гривен ІТЗ розгляду справ у суді.
Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Одеської області через Роздільнянський районний суд Одеської області шляхом подачі протягом 10 днів після проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і подачею протягом 20 днів апеляційної скарги або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя: А.В.Ільяшук