Біляївський районний суд Одеської області
Справа № 2-2131/10
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

21 вересня 2010 року Біляївський районний суд

Одеської області

в складі : головуючого судді Бобуйок А.Д.

при секретарі Стасішиній В.О.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в місті Біляївка цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої злочином

В С Т А Н О В И В :

Позивачі звернулись до суду з позовною заявою, в якій просять стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 матеріальні збитки в сумі 20 412,98грн. та на користь ОСОБА_2 540, 44 грн., заподіяні злочином.

При цьому посилаються на те, що відповідач 7 листопада 2005 року на 464 км + 500 метрів автодороги Одеса-Київ, керуючи автомобілем ГАЗ 2410, держномер 2633 ОЕ. рухаючись зі сторони м. Києва в сторону м. Одеси, в порушення вимог Правил дорожнього руху України, не вибрав безпечний режим, при обгоні попутного транспортного засобу, не справився з керуванням автомобіля та допустив виїзд на зустрічну смугу руху, де зіткнувся з передньою частиною автомобіля ВАЗ-21093 держномер 73083 під керуванням ОСОБА_4, який рухався в сторону м.Києва по середній смузі руху, від отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_4 помер по дорозі в лікарню, а ОСОБА_5 померла на місці пригоди. Їх дочка ОСОБА_6 отримала тяжкі тілесні ушкодження. Вироком Біляївського районного суду від 23 червня 2006 року та Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 9 листопада 2006 відповідач був визнаний винним в скоєні злочину за ст. 286 ч.3 КК України.

Свої вимоги мотивують тим, що позивач ОСОБА_1 за власні кошти поховав покійних, які були його зятем та дочкою, встановив памятники, а тому просить стягнути на його користь матеріальні збитки, які складають:

-витрати повязані з організацією та проведенням похорон ОСОБА_4 та ОСОБА_4

О.Є. 5315,84 грн.;

-витрати, повязані з виготовленням та встановленням памятника ОСОБА_5 та

ОСОБА_4 15 097, 14грн..

ОСОБА_2, яка є опікуном малолітньої ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, витратила на придбання медикаментів для неї на суму 540, 44 грн..

Позивачі в судовому засіданні на позові наполягали. При цьому пояснили, що в результаті ДТП, яка сталась з вини ОСОБА_3 загинули їх дочка та зять, а онука отримала тяжкі тілесні ушкодження. За свої кошти вони поховали їх, закупили продукти на поминальні обіди, встановили памятник, лікували онуку.

Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, та пояснив, що відразу після аварії він розрахувався з позивачами. Йому не було відомо за що він віддав гроші, він вважав що це гроші на похорони.

Заслухавши представника позивачів, відповідача та його адвоката ОСОБА_7, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що вироком Біляївського районного суду від 23 червня 2006 року та Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 9 листопада 2006 відповідач був визнаний винним в тому, що 7.11.2005 року на 464 км + 500 метрів автодороги Одеса-Київ, керуючи автомобілем ГАЗ 2410, держномер 2633 ОЕ. рухаючись зі сторони м. Києва в сторону м. Одеси, порушив Правила дорожнього руху та допустив зіткнення з іншим транспортним засобом, в результаті чого ОСОБА_4Ю.(зять позивачів) та ОСОБА_5 (дочка позивачів) одержала тяжкі тілесні ушкодження, від яких померли, а їх дочка ОСОБА_6В.(онука позивачів) отримала тяжкі тілесні ушкодження.

Відповідно розяснень Пленуму Верховного Суду України в п. 24 постанови №6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» (з наступними змінами та доповненнями) у випадку смерті потерпілого організація або громадянин, відповідальні за заподіяння шкоди, зобовязані відшкодувати витрати на поховання (в тому числі на ритуальні послуги та обряди) тій особі, яка понесла ці витрати.

Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, а відповідно п. 1 ч. 1 ст. 1201 вказаного Кодексу особа, яка завдала шкоди смертю потерпілого, зобовязана відшкодувати витрати особі, яка зробила необхідні витрати на поховання та на спорудження надгробного памятника.

Згідно заяви позивачів, яка знаходиться в матеріалах кримінальної справи № 1-141/06 (а.с.204), ОСОБА_3 відшкодував матеріальну шкоду в сумі 26,000 грн. за пошкоджений автомобіль.

З договорів-замовлень на організацію та проведення поховання №012129 та №012130 від 9.11.2005, накладної №52, довідки про вартість послуг по установці памятника вбачається, що позивач ОСОБА_1 на похоронний обряд витратив 5315,84 грн , на надгробний памятник 15 097,14грн., а з наданих чеків вбачається, що ОСОБА_2 на придбання медикаментів витратила 540,44 грн., а тому суд вважає необхідним задовольнити вимоги позивачів про їх відшкодування в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 209, 212-215 ЦПК України, ст. ст. 22, 1166, 1187, 1201ЦК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» №6 від 27.03.1992 року (з наступними змінами та доповненнями), суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої злочином

задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в сумі 20 412,98 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду в сумі 540,44 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір 209, 52 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи 120 грн.

Рішення суду може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його проголошення до Одеського апеляційного суду через Біляївський райсуд.

Суддя Біляївського районного суду

Одеської області ОСОБА_8