АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2010 року року колегія суддів судової палати по цивільним справам апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого Приходченко А.П.

суддів Лаченкової О.В., Басуєвої Т.А.

при секретарі Солодової І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07 вересня 2010 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Комунального підприємства «Профдезінфекція», Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Новомосковську Дніпропетровської області про стягнення недоплачених страхових виплат, відшкодування моральної шкоди, -

встановила:

ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до КП «Профдезінфекція», ФСС НВУ в м. Новомосковську Дніпропетровської області про стягнення недоплачених страхових виплат, відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07 вересня 2010 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, невідповідність висновків суду обставинам справи ,ставить питання про скасування рішення суду та ухвалення нового рішення по справі про задоволення іі позовних вимог.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, що з'явилися, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає за необхідне її відхилити.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Розглядаючи спір, колегія суддів вважає, що суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Судом встановлено, підтверджено матеріалами справи та сторонами не заперечується, що ОСОБА_2 в період з 04 травня 1987 року працювала дезінфектором у відділі профдезінфекції Новомосковського району. 21 січня 1999 року відділ профдезінфекції перейменований у Комунальне підприємство «Профдезінфекція».

Відповідно до наказу директора КП «Профдезінфекція» від 03 травня 2007 року № 27, працівники підприємства були зобов'язані пройти медичний огляд за 2008 рік в термін з 17 березня 2008 року до 20 березня 2008 року. За період з 17 по 20 березня 2008 року (на період проходження медобстеження) за ОСОБА_2 була збережена заробітна плата, що підтверджується табелем виходу на роботу за березень 2008 року.

ОСОБА_2, яка працювала на посаді дезінфектором, медичного обстеження в повному обсязі не пройшла. Згідно заключного акту за результатами періодичного медичного огляду працівників КП «Профдезинфекція» від 25 квітня 2008 року ОСОБА_2 не зазначена як працівник підприємства, який пройшов медогляд.

За не проходження обов'язкового медичного огляду, порушення ст. 169 КЗпПУ, ОСОБА_2 на підставі наказу від 02 червня 2008 року № 23 була відсторонена від виконання своїх функціональних обов'язків без збереження заробітної плати.

З 24 серпня 2008 року до 02 жовтня 2008 року ОСОБА_2, не повідомивши адміністрацію підприємства про причину відсутності на роботі, проходила обстеження в Українському науково-дослідному інституті промислової медицини в м. Кривий Ріг.

Згідно довідки начальника відділу відшкодування шкоди потерпілим від 09 липня 2009 року встановлено, що підприємство КП «Профдезінфекція» при складанні довідки про середньомісячну заробітну плату ОСОБА_2 вилучило 7 календарних днів за вересень 2008 року ,коли потерпіла знаходилася на медичному обстеження.

16 жовтня 2008 року ОСОБА_2 була звільнена з посади відповідно п.2 ст. 40 КЗпП

України.

Згідно висновку МСЕК від 13 січня 2009 року ОСОБА_2 вперше встановлена стійка втрата професійної працездатності 70% та встановлена 2 група інвалідності.

На підставі довідки КП «Профдезінфекція» про середньомісячну заробітну плату, 02 березня 2009 року Постановою ФСС НВУ в місті Новомосковську Дніпропетровської області їй була призначена щомісячна страхова виплата в розмірі 519,49 грн. Сума страхової виплати встановлена відповідно до довідки про середню заробітну плату ОСОБА_2, яка видана КП «Профдезінфекція» 30 січня 2009 року.

17 липня 2009 року КП «Профдезінфекція» була видана нова довідка, відповідно до

якої 03 серпня 2009 року Постановою ФСС НВУ в місті Новомосковську Дніпропетровської

області ОСОБА_2 була призначена щомісячна страхова виплата в меншому розмірі - 469,69

грн.

Суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог з наступних підстав.

Відповідно до ст. 169 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов'язаний за свої кошти організувати проведення періодичних медичних оглядів працівників, зайнятих на роботах із шкідливими чи небезпечними умовами праці.

Згідно ст. 123 КЗпП України, за час перебування в медичному закладі на обстеженні за працівниками, зобов'язаними проходити таке обстеження, зберігається середній заробіток за місцем роботи.

Згідно до п.2.17.; п.2.18 «Порядку проведення медичних оглядів працівників певних категорій», затвердженого наказом МОЗ України № 246 від 21 травня 2007 року, за результатами періодичних медичних оглядів (протягом місяця після їх закінчення) комісія оформляє заключний акт за результатами періодичного медичного огляду працівників за формою, зазначеною у додатку 9. У разі необхідності, Комісія має право направити працівника з підозрою на захворювання, а також працівника зі стажем роботи більше 10 років на додаткові обстеження, консультації та оздоровчі заходи в спеціалізовані лікувально-профілактичні заклади, на кафедри та курси професійних захворювань вищих медичних навчальних закладів і закладів післядипломної освіти.

Оскільки позивачка не пройшла в повному обсязі періодичний медичний огляд, лікарською комісією на додаткові обстеження не направлялась, а тому суд вірно вказав, що вона проходила медичне обстеження у період з 24 вересня 2008 року до 02 жовтня 2008 року із власної ініціативи.

Відповідно ст. 51 Закону України «Про обов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою непрацездатності та витратами, зумовленими похованням» № 2240-ІЇЇ від 18 січня 2001 року довідка, видана замість листка непрацездатності не є підставою для оплати тимчасової непрацездатності.

За таких обставин, суд прийшов до вірного висновку, що підстав для оплати позивачці середнього заробітку за час перебування на обстежені в Українському науково-дослідному інституті промислової медицини в м. Кривий Ріг в період з 24 вересня 2008 року до 02 жовтня 2008 року не має, так як зазначене обстеження проходилося позивачкою не під час направлення підприємством на обстеження.

Відповідно до ст. 23 ЦК України, моральна шкода полягає, у тому числі у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала в зв'язку з протиправною поведінкою відносно неї.

Таким чином, враховуючи правомірність дій відповідачів, суд вірно прийшов до висновку, що у позивачки не виникло підстав і для відшкодування моральної шкоди.

Колегія суддів вважає, що кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог або заперечень по ним.

Доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи. Крім того приведені в апеляційній скарзі доводи зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці.

З'ясувавши в достатньо повному об'ємі права та обов'язки сторін, обставини справи, перевіривши доводи та давши їм правову оцінку, суд постановив рішення, що відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені наявними в матеріалах справи письмовими доказами, поясненнями сторін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07 вересня 2010 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Судді