КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №2-578/2010
Провадження № 578
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.09.2010 року Київський районний суд м. Полтави в складі :

головуючого - судді Кузіної Ж.В.,

при секретарі - Пелих Н.М.

за участю позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3, представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, виконавчого комітету Київської районної у м. Полтаві ради про скасування п.7 рішення виконавчого комітету Київської районної у м. Полтаві ради № 474 від 01.10.1991 року « Про дозвіл на оформлення робіт у домоволодіннях», зобов»язання вчинення дій по усунення перешкод у користуванні, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом про скасування рішення в частині, зобов»язання відповідача ОСОБА_3 усунути перешкоди в користуванні будинком по вул.. Некрасова,30 м. Полтави шляхом зняття самовільно збудованих споруд металевого гаражу, шиферних добудов до нього, паркану, відновлення ливневої каналізації міста до попереднього стану посилаючись на те, що сторони та треті особи ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 є співвласниками домоволодіння по вул. Некрасова, 30 м. Полтави . Домоволодіння розташоване на неприватизованій земельній ділянці площею 1219 кв. м. Рішенням Київського райсуду м. Полтави від 15.10.1987 р. визначений порядок користування спільної земельної ділянки та виділено співвласникам домоволодіння відповідні земельні ділянки. Проте вказаний порядок не відповідає ідеальним часткам, фактичному користуванню, порушує права співвласників та норми СНИП 02.07.1-89, що підтверджується висновком експерта-оцінювача землі ОСОБА_8 Відповідно до п.7 рішення виконавчого комітету Київської районної у м. Полтаві ради № 474 від 01.10.1991 року « Про дозвіл на оформлення робіт у домоволодіннях» відповідачу ОСОБА_3 дозволено встановити металевий гараж в домоволодінні по вул. Некрасова,30 ,яке прийнято з порушенням законодавства, оскільки співвласники не надавали згоди на встановлення гаражу. Спірний гараж з шиферною добудовою був встановлений відповідачем ОСОБА_3 на каналі зовнішньої

( водостічної ) мережі відкритого типу попередньо засипавши та зменшивши площу перетину каналу до 0,25м2 та який служить для відведення поверхневих вод з вул. Шевченка, Уютна, ОСОБА_9, Некрасова, Коцюбинського. Відповідачем самочинно влаштований окремий в»їзд до домоволодіння та поставлений паркан-штахетник, у зв»язку з цим прохід до частини будинку позивача складає 80-90см. Встановлений гараж перешкоджає водовідведенню та в результаті чого подвір»я позивача постійно затоплене, така ж ситуація і в інших подвір»ях.

У судовому засіданні позивач та представник позивача підтримали позовні вимоги пославшись на викладені в позовній заяві обставини та просили позов задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача - виконавчий комітет Київської районної у м. Полтаві ради позовні вимоги в частині скасування п.7 рішення виконавчого комітету Київської районної у м. Полтаві ради № 474 від 01.10.1991 року « Про дозвіл на оформлення робіт у домоволодіннях» не визнав та пояснив, що рішення прийняте з дотриманням вимог законодавства , а тому відсутні будь-які підстави для його скасування. Що стосується позовних вимог про знесення гаражу, вважає їх необґрунтованими, оскільки згідно ухвали суду, комісією у складі працівників виконкому Київської районної у м. Полтаві ради та за участю голови вуличного комітету ОСОБА_10 , сторін було оглянуто місце розташування спірного гаражу. У результаті огляду було встановлено, що гараж розташований над каналом зовнішньої (водостічної) мережі відкритого типу лише близько 20 см та не заважає відведенню поверхневих вод. Даний канал має глибину близько 0,5 м, вичищений. Такий канал є тільки на подвір»ї відповідача, на подвір»ї позивача такий канал відсутній взагалі, а на тому місці де б він мав би бути побудований сарай. Крім того, подвір»я по вул. Некрасова,30 м. Полтави розташоване в низині, що також впливає на відтік поверхневих вод.

Просив відмовити у задоволенні позову.

Відповідач ОСОБА_3 позов не визнала та пояснила, що розташований згідно рішення виконкому Київської райради металевий гараж не знаходиться на зливовій каналізації та ніяким чином не порушує прав та інтересів інших осіб. Просила відмовити у задоволенні позову.

Треті особи ОСОБА_5, який представляє свої інтереси та інтереси ОСОБА_6 за довіреністю, ОСОБА_7 в судовому засіданні 20.10.2009 року пояснили, що покладаються на розсуд суду при вирішенні позову , в судове засідання не з»явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належно, клопотань про відкладення справи не надходило.

Треті особи - Управління з питань містобудування та архітектури виконкому Полтавської міської ради, КП «Полтавська містка шляхово-експлуатаційна дільниця» Полтавської міської ради, Інспекція Державного архітектурно-будівельного контрою у Полтавській області, Управління з контролю за використанням та охороною земель у Полтавській області, Полтавська міська рада, Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Полтавської міської ради в судове засідання своїх представників не направили, про час та місце розгляду справи повідомлені належно, причина неявки невідома, клопотань про відкладення не надходило.

Тому суд, враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та взаємовідносини сторін, приймаючи до уваги відсутність підстав, передбачених ст. 169 ЦПК України для можливого відкладення розгляду справи, вважає за можливе розглянути справу без участі осіб, що в судове засідання не зявились.

Суд, заслухавши сторони, свідків, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що згідно договору купівлі-продажу від 16.01.1993 року ОСОБА_11 продала, а ОСОБА_1 купила 8/25 частини жилого будинку з відповідною частиною надвірних побудов за адресою м. Полтава, вул. Некрасова,30.

Відповідач ОСОБА_3 є власником 7/50 частини цього ж домоволодіння, що не заперечувалось сторонами та підтверджується матеріалами справи.

Іншими співвласниками цього домоволодіння є ОСОБА_6 - 3/20 частини, ОСОБА_7 6/25 частини, ОСОБА_5 3/20 частини.

Згідно рішення Київського районного суду м. Полтави від 15.10.1987 року встановлений прядок користування земельної ділянки між співвласниками. Рішення набрало законної сили та відповідно до акту про розподіл земельної ділянки від 09.12.1987 року виконано , а саме проведений реальний розподіл земельної ділянки.

У судовому засіданні позивач та представник позивача наголошували , що такий поділ не відповідає ідеальним часткам, фактичному користуванню, порушує права співвласників та норми СНИП 02.07.1-89, що підтверджується висновком експерта-оцінювача землі ОСОБА_8 від 04.04.2002 року.

Судом не можуть бути прийняті до уваги заперечення позивача в частині невідповідності такого поділу з посиланням на висновок спеціаліста від 04.04.2002 року, оскільки відповідно до ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі , що набрало законної сили , не доказуються при розгляді інших справ,у яких беруть участь у справі ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Згідно ч.1 ст. 377 ЦК України до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором.

Позивач є власником 8/25 частини домоволодіння, яке розташоване за адресою м. Полтава, вул. Некрасова, 30 з 1993 року , а тому для неї є обов»язковий встановлений порядок користування земельною ділянкою відповідно до рішення Київського районного суду м. Полтави від 09.12.1987 року, а за таких обставин посилання на невідповідність розміру земельної ділянки та користування шляхом встановлення паркану, окремого в»їзду ОСОБА_3 на виділеній їй земельній ділянці є неприйнятними .

Пунктом 7 рішення виконавчого комітету Київської районної у м. Полтаві ради № 474 від 01.10.1991 року « Про дозвіл на оформлення робіт у домоволодіннях» дозволено ОСОБА_3, враховуючи , що інтереси співвласника ОСОБА_11 не порушені, земельна ділянка поділена, зареєструвати в міжміському БТІ переобладнаний сарай «Ж» гаражем розміром 3,60х5,50м в домоволодінні АДРЕСА_1.

Відповідно до зазначеного рішення відповідачем зареєстровано спірний гараж в БТІ, а тому він не самовільно побудованим. Окрім того пред»явлення позовних вимог про знесення будь-яких будівель і споруд відноситься до компетенції відповідних рад.

Позивач обґрунтовуючи свої позовні вимоги в частині скасування п.7 зазначеного рішення посилається на відсутність згоди попереднього власника ОСОБА_11 та інших співвласників, проте доказів на підтвердження зазначених обставин суду надано не було.

Частиною 1 статті 11 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних або юридичних осіб, поданими відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч.1 статті 60, ч.1 ст. 131 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених законом. Сторони зобов»язані подати свої докази чи повідомити про них суд до або під час попереднього судового засідання у справі.

Так, позивачем не наведено підстав, які б слугували доказами в обґрунтування даних позовних вимог, не зазначено обставини,які б підтверджували чи спростовували надання згоди ОСОБА_11

Також, при придбанні у 1993 році 8/25 частини домоволодіння, яке розташоване за адресою м. Полтава, вул. Некрасова, 30 позивач прийняла встановлений порядок користування земельною ділянкою та згоду попереднього власника ОСОБА_11 надану у 1991 році на встановлення відповідачем гаражу, яка є для нею обов»язковою та у зв»язку з цим не можуть бути скасовані раніше видані дозволи на переобладнання чи будівництво надані попереднім власником.

Крім того , у судовому засіданні позивач підтвердила, що за її зверненням виготовлено робочий проект «Водовідведення дощових та талих вод з земельних ділянок в межах вулиць Некрасова, Нечуй-Левицького, Шевченка по вул. Некрасова,30 в м. Полтаві .

Відповідно до робочого проекту виконаного ПП ОСОБА_12 «ОСОБА_8.-студія» АБ № 201367 розроблені технічні умови № 124 від 25.03.2009 року на підключення об»єкту, що проектується - водовідведення дощових та талих вод , де зазначено вид будівництва нове , вказані техумови є дійсними до 26.03.2010 року.

Також відповідно до листа виконавчого комітету Київської районної у м. Полтаві ради складеного на виконання ухвали суду від 10.08.2010 року ,яким встановлено , що на території домоволодіння по вул. Некрасова, 30 м. Полтави взагалі відсутня зливова каналізації міста, її частина існує лише на подвір»ї, яке знаходиться у користуванні ОСОБА_3, на подвір»ї позивача така каналізація відсутня.

Допитані в судовому засіданні свідок ОСОБА_13 суду пояснила, що проживає на ІНФОРМАЦІЯ_1 , після дощу, вода збирається з вулиць Шевченка, ОСОБА_9 та можливо візуально визначити , що гараж відповідача перешкоджає проходу води.

Свідок ОСОБА_14 суду пояснила, що з 2005 року її подвір»я стало затоплюватися водою , зі слів сусідів дізналась , що на зливовій каналізації побудований гараж.

Судом не можуть бути прийняті до уваги пояснення свідків ОСОБА_13, ОСОБА_14, оскільки в судовому засіданні сторонами не заперечувалось підтоплення подвір»я після злив, проте не надано достатніх доказів, щодо наявності взагалі зливової каналізації міста для поверхневого водовідведення .

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 суду пояснив, що є головою вуличного комітету, був присутній під час огляду комісією виконавчого комітету Київської районної у м. Полтаві ради гаражу відповідача. Зазначений гараж не перешкоджає та не може перешкоджати водовідведенню. На території подвір»я ОСОБА_3 є облаштований канал для відтоку поверхневих вод, на подвір»ї ОСОБА_1 такий канал відсутній.

Позивачем у судовому засіданні не спростований факт на який посилаються відповідачі щодо відсутності на території її подвір»я зливової каналізації чи каналу для відтоку поверхневих вод, що на думку суду може впливати на стан затоплення її подвір»я після злив.

За таких обставин у судовому засіданні позивачем не надано доказів у розумінні ст. 57 ЦПК України на підтвердження заявлених позовних вимог, а тому позов не підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.. 377, 291 ЦК України, ст..ст. 10,11,60,131, 209, 212, 213-215 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуючий Ж.В.Кузіна