Справа №2-1852/10 11.05.2010
Провадження №22ц-762/10
Державний герб України
Справа № 22ц 762/10 Головуючий першої інстанції: Олефір М.В.
Категорія: 27 Суддя-доповідач апеляційного суду: ОСОБА_1
У Х В А Л А

Іменем України

11 травня 2010 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючого: Лисенка П.П.,

суддів: Колосовського С.Ю.,

ОСОБА_1,

при секретарі судового засідання: Завтурі О.С.,

за участю представника позивача ОСОБА_2, відповідачки ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 15 січня 2010 року, яке ухвалено за позовом відкритого акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором кредиту,

в с т а н о в и л а :

В жовтні 2009 р. відкрите акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» (далі ОСОБА_4), звернулося з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором кредиту.

В обґрунтування своїх вимог позивач вказував, що 28 серпня 2007 р. між Банком та ОСОБА_3 (позичальник) укладено кредитний договір № 08/08/2007/840 К 1804 (далі Договір), за умовами якого ОСОБА_4 передав відповідачці 79300 доларів США кредиту на строк до 25 серпня 2037 р. зі сплатою позичальником 12,49% річних за користування кредитом. Відповідно до пункту 3.3 ОСОБА_4 відповідачка зобовязувалася здійснювати погашення кредиту та сплату відсотків за користування щомісячно в сумі 855,91 доларів США.

Посилаючись на вказані обставини, а також на те, що відповідачка свої зобовязання за ОСОБА_4 не виконує належним чином, внаслідок чого заборгованість за ОСОБА_4 станом на 10 серпня 2009 р. становить 88367,71 доларів США: 78244,18 доларів США основного боргу, 9282,51 доларів США по відсотках за користування кредитом та 841,02 долара США пені, позивач просив суд стягнути з неї зазначену заборгованість за договором кредиту, що в національній валюті України становить 680767,19 грн. та судові витрати.

Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 15 січня 2010 року позов задоволено частково: постановлено стягнути з відповідачки на користь Банку 680647 грн. 64 коп. заборгованості по кредитному договору та 1820 грн. судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 вказує на те, що рішення прийнято судом з порушенням норм матеріального і процесуального права, оскільки фактично вирішено про дострокове повернення суми кредиту, а тому просить рішення суду скасувати, справу направити на новий розгляд.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника позивача, відповідачки, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню із таких підстав.

З матеріалів справи вбачається та судом встановлено, що 28 серпня 2007 р. між Банком та ОСОБА_3 (позичальник) укладено кредитний договір № 08/08/2007/840 К 1804. За умовами ОСОБА_4 передав відповідачці 79300 доларів США кредиту для придбання чотирьох земельних ділянок в с. Гурївка Новоодеського району Миколаївської області на строк до 25 серпня 2037 р. за умови сплати позичальником 12,49% річних за користування кредитом та повернення суми кредиту з відсотками частинами: по 855,91 доларів США до 25 числа кожного місяця.

У звязку з порушенням позичальником умов ОСОБА_4 щодо повернення кредиту (оплати проводились з простроченням встановлених договором строків та не в повному обсязі) утворилась заборгованість, яка станом на 10 серпня 2009 р. складала: 78244,18 доларів США основного боргу, 9282,51 доларів США по відсотках за користування кредитом та 841,01 долара США пені, а всього 88367,71 доларів США або 680767,19 грн. Під час розгляду справи в суді відповідачкою було внесено у погашення боргу за ОСОБА_4 15 доларів США або 119,55 грн.

За таких обставин справи суд обґрунтовано відповідно до положень ст. ст. 525, 526, 530, 610, 611, 1050 ЦК України прийшов до висновку, що з відповідача стягнути заборгованість за договором в сумі 680647 грн. 64 коп.

Колегія не може прийняти до уваги посилання в апеляційній скарзі на безпідставне включення до суми заборгованості залишку непогашеної суми кредиту, оскільки такий висновок суду ґрунтується на положеннях ч. 2 ст. 1050 ЦК України.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд, вирішуючи питання про дострокове повернення суми кредиту не прийняв рішення про розірвання договору суперечать вимогам закону. Так, в силу ч. 2 ст. 1054, ч. 2 ст. 1050 ЦК України ОСОБА_4 має право вимогати дострокового повернення частини суми кредиту, що залишилась, та сплати процентів за користування кредитом, якщо позичальник прострочив повернення чергової частини кредиту. В той же час, зазначене не є обовязковою підставою для розірвання договору, оскільки договір може бути розірваний за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом (ч. 2 ст. 651 ЦК України). Вимоги про розірвання договору Банком не заявлялись, отже у суду відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України не було підстав вирішувати питання про розірвання договору кредиту.

Також не заслуговують на увагу доводи апелянта про те, що суд не зменшив суму пені, оскільки відповідачка в судовому засіданні не посилалася на обставини, які могли бути в силу ч. 3 ст. 551 ЦК України підставою для зменшення розміру неустойки та нею не надавались відповідні докази.

З урахуванням викладеного колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду, яке постановлено з дотриманням вимог матеріального і процесуального закону.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити, рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 15 січня 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: