01.07.10 ,
Апеляційний суд Херсонської області
Справа № 22ц-1697/2010р. Головуючий в 1 інстанції:
Доповідач: Кузнєцова О.А.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2010 року липня місяця 1 дня колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Херсонської області в складі:

головуючого Кузнєцової О.А.

суддів Приходько Л.А.

ОСОБА_2

при секретарі Ляшенко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 10 грудня 2009 року та ухвалу Суворовського районного суду м. Херсона від 12 січня 2010 року по справі за позовом закритого акціонерного товариства «Титанік» до товариства з обмеженою відповідальністю «Правовий цент «Понтифік», ОСОБА_3, третя особа приватний нотаріус ОСОБА_4 про визнання договору купівлі-продажу недійсним, визнання права власності на нерухоме майно та витребування майна,

встановила:

У серпні 2008 року ЗАТ «Агрофірма «Радан», правонаступником якої є ЗАТ «Агрофірма «Титанік», звернулося до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що рішенням Суворовського районного суду м. Херсона від 18 грудня 2003 року стягнуто солідарно з ЗАТ «Агрофірма «Радан», ОСОБА_5, ОСОБА_6 збитки на загальну суму 356976,50 грн. Ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 30 березня 2004 року рішення залишено без змін. Ухвалою Верховного Суду України від 9 серпня 2004 року виконання рішення Суворовського районного суду м. Херсона та ухвали апеляційного суду Херсонської області зупинено до закінчення касаційного провадження у справі. Однак 07.09.2004 року ухвалою Суворовського районного суду м. Херсона була затверджена мирова угода на стадії виконання рішення суду, якою ЗАТ «Агрофірма «Радан» передало у власність ТОВ «ПЦ «Понтифік» в тому числі нежилі приміщення № 5 площею 20,1 кв.м, № 6 площею 21,5 кв.м, № 7 площею 20,6 кв.м, № 8 площею 7,6 кв.м, № 9 площею 10,7 кв.м адміністративного корпусу літ. «А», що розташовані в м. Херсоні, вулиця Червонофлотська, 17. На підставі цієї ухвали суду ТОВ «ПЦ «Понтифік» 26 серпня 2005 року уклав з ОСОБА_3 договір купівлі-продажу цих нежилих приміщень. Позивач просив суд визнати договір купівлі-продажу спірних нежилих приміщень недійсним, витребувати їх у ОСОБА_3 та визнати за ЗАТ «Агрофірма «Титанік» право власності на них.

Рішенням Суворовського районного суду м. Херсона від 10 грудня 2009 року позов задоволено. Визнано договір купівлі-продажу нерухомого майна, укладений між ТОВ «Правовий центр «Понтифік» та ОСОБА_3 недійсним. Вилучено у ОСОБА_3 та передано ЗАТ «Агрофірма «Радан» нежилі приміщення № 5 площею 20, 1 кв.м, № 6 площею 21,5 кв.м, № 7 площею 20,6 кв.м, № 8 площею 7,6 кв.м, № 9 площею 10,7 кв.м адміністративного корпусу літ. «А», що розташовані в м. Херсоні, вулиці Червонофлотська, 17. Визнано за ЗАТ «Агрофірма «Радан» право власності на нежилі приміщення № 5 площею 20, 1 кв.м, № 6 площею 21,5 кв.м, № 7 площею 20,6 кв.м, № 8 площею 7,6 кв.м, № 9 площею 10,7 кв.м адміністративного корпусу літ. «А», що розташовані в м. Херсоні, вулиці Червонофлотська, 17.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Херсона від 12 січня 2010 року виправлено допущену в повному тексті рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 10 грудня 2009 року описку. У вступній та резолютивній частині рішення слова: «ЗАТ «Агрофірма «Радан» виправити на «ЗАТ «Агрофірма «Титанік».

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить ухвалу та рішення суду скасувати, вважаючи їх незаконними і необґрунтованими, ухвалити по справі нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні позову.

Письмові заперечення в суд апеляційної інстанції не надходили.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали та рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що згідно свідоцтву про право власності, яке видане на підставі рішення виконкому Херсонської міської ради від 29.08.2003 року, ЗАТ «Агрофірма «Колос» належали нежилі приміщення за адресою: м. Херсон, вул. Червонофлотська, буд.17.

Рішенням Суворовського районного суду м. Херсона від 18.12.2003 року стягнуто солідарно з ЗАТ «Агрофірма «Радан», ОСОБА_5, ОСОБА_6 збитків на загальну суму 356976,50 грн., рішення залишено без змін ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 30.03.2004 року.

07.09.2004 року ухвалою Суворовського районного суду м. Херсона була затверджена мирова угода, відповідно якої ЗАТ «Агрофірма «Радан» передало у власність ТОВ «ПЦ «Понтифік» майно, в тому числі нежилі приміщення № 5 площею 20,1 кв.м, № 6 площею 21,5 кв.м, № 7 площею 20,6 кв.м, № 8 площею 7,6 кв.м, № 9 площею 10,7 кв.м адміністративного корпусу літ. «А», що розташовані в м. Херсоні, вулиці Червонофлотська, 17.

26.08.2005 року між ТОВ «ПЦ «Понтифік» та ОСОБА_3 був укладений договір купівлі-продажу вказаного нерухомого майна за ціною 100000 грн.

Ухвалою Верховного Суду України від 09.03.2005 року рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 18.12.2003 року та ухвала апеляційного суду Херсонської області від 30.03.2004 року в частині задоволення вимог на користь ТОВ «ПЦ «Понтифік» про стягнення збитків та виключення зі складу засновників були скасовані, справу в цій частині направлено на новий розгляд до суду першої інстанції, при новому розгляді ухвалою Суворовського районного суду м. Херсона від 15.07.2005 року провадження у справі закрито.

Ухвалою від 16.01.2006 року Суворовського районного суду м. Херсона ухвала про затвердження мирової угоди скасована та провадження по справі закрито.

Згідно Цивільного кодексу України особа, яка вважає, що її речові права порушені, має право звернутись до суду як з позовом про визнання відповідної угоди недійсною (статті 215-235), так і з позовом про витребування майна з чужого незаконного володіння (стаття 330, стаття 338).

ЗАТ «Агрофірма «Титанік» звернулась з позовом про визнання договору купівлі-продажу недійсним з підстав його невідповідності вимогам закону.

Стаття 215 ЦК України встановлює загальне правило про те, що правочин є недійсним у звязку з недодержанням в момент його вчинення стороною (сторонами) загальних вимог, які необхідні для чинності правочину, передбачених статтею 203 ЦК України.

Однак статтею 216 ЦК України визначено особливі правові наслідки недійсності правочину. Зокрема, кожна із сторін зобовязана повернути другій стороні в натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування, якщо законом не встановлені особливі умови їх застосування або особливі правові наслідки окремих видів недійсних правочинів.

Отже, на угоду, укладену з порушенням вимог закону, не поширюється загальне правило про наслідки недійсності правочину (двостороння реституція), якщо сам закон передбачає інші наслідки такого порушення.

Таким чином, права особи, яка вважає себе власником майна, не підлягають захистові шляхом задоволення позову до добросовісного набувача з використанням правового механізму, встановленого статтями 215, 216 ЦК України.

З"ясувавши усі обставини справи, які мають суттєве значення для правильного вирішення спору, колегія суддів встановила, що результатом задоволення заявленого позову стало застосування судом першої інстанції наслідків недійсності угоди, які стосуються сторін угоди і не поширюються на права позивача, який вважає себе власником спірного майно, не будуючи стороною угоди.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає за необхідне скасувати рішення суду в частині визнання недійсним договору купівлі-продажу від 26 серпня 2005 року нерухомого майна, який укладений між ТОВ «ПЦ «Понтифік» та ОСОБА_3 та постановити в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ЗАТ «Агрофірми «Титанік».

Відповідно до статті 330 ЦК України якщо майно відчужене особою, яке не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до статті 388 цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього.

Пунктом 3 частини 1 статті 388 ЦК України передбачено, що в разі придбання майна за відплатним договором у особи, яке не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у випадку, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Враховуючи те, що майно вибуло з володіння позивача не з його волі, а ТОВ «ПЦ «Понтифік» не мало права відчужувати спірне майно, оскільки на час укладання мирової угоди, якою ЗАТ «Агрофірма «Радан» передавала спірне майно ТОВ «ПЦ «Понтифік» у рахунок сплати боргу, вони не знали про існування ухвали Верховного Суду України, якою було призупинено дія рішення суду та ухвали апеляційного суду про стягнення з них боргу, тому на підставі ч. 1 ст. 388 ЦК України суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про задоволення вимог позивача про витребування спірного майна від відповідача ОСОБА_3

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 314 ЦПК України, колегія суддів, -

Вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 10 грудня 2009 року скасувати в частині визнання недійсним договору купівлі-продажу від 26 серпня 2005 року нежилих приміщень № 5 площею 20,1 кв.м, № 6 площею 212,5 кв.м, № 7 площею 20,6 кв.м, № 8 площею 7,6 кв.м, № 9 площею 10,7 кв.м адміністративного корпусу літ. «А», що розташовані в м. Херсоні, вулиця Червонофлотська, 17, який укладений між товариством з обмеженою відповідальністю «Правовий Центр «Понтифік» та ОСОБА_3, посвідчений приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу ОСОБА_4

Ухвалити в цій частині нове рішення, яким відмовити у позові закритого акціонерного товариства «Агрофірма «Титанік» до товариства з обмеженою відповідальністю «Правовий центр «Понтифік» та ОСОБА_3 про визнання недійсним договору купівлі-продажу від 26 серпня 2005 року нежилих приміщень № 5 площею 20,1 кв.м, № 6 площею 212,5 кв.м, № 7 площею 20,6 кв.м, № 8 площею 7,6 кв.м, № 9 площею 10,7 кв.м адміністративного корпусу літ. «А», що розташовані в м. Херсоні, вулиця Червонофлотська, 17, який укладений між товариством з обмеженою відповідальністю «Правовий Центр «Понтифік» та ОСОБА_3, посвідчений приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу ОСОБА_4

Рішення суду змінити в частині зазначення про вилучення нерухомого майна та зазначити, що слід витребувати у ОСОБА_3 нежилі приміщення № 5 площею 20,1 кв.м, № 6 площею 212,5 кв.м, № 7 площею 20,6 кв.м, № 8 площею 7,6 кв.м, № 9 площею 10,7 кв.м адміністративного корпусу літ. «А», що розташовані в м. Херсоні по вулиці Червонофлотська, 17.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Ухвалу Суворовського районного суду м. Херсона від 12 січня 2010 року залишити без змін.

Рішення суду набирає законної сили з моменту його проголошення і з цього часу може бути оскаржено в касаційному порядку до Верховного суду України протягом двох місяців.

Головуючий:

Судді: