РІШЕННЯ

Іменем України

Справа № 2-1672/10

провадження у справі №

22 вересня 2010 року м. Новоград-Волинський

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області

в складі: головуючої судді Михайловській А.В.,

при секретарі Ковальовій З.С.,

з участю позивача ОСОБА_1,

розглянувши у попередньому судовому засіданні в місті Новоград-Волинський цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини,

встановив:

26.07.2010 року ОСОБА_1 позивач по справі, звернувся до суду з цим позовом та просив змінити місце проживання неповнолітньої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, залишивши її на вихованні з ним. Свої вимоги мотивує тим, що рішенням суду шлюб з відповідачкою було розірвано, а дітей: меншу дочку ОСОБА_4 залишено на вихованні з відповідачкою, старшу ОСОБА_5 з ним. Після розірвання шлюбу дочка ОСОБА_4 проживала з ОСОБА_2, однак відповідачка не працювала, не створила належних умов для її проживання, вихованням не займалась. За його пропозицією з жовтня 2009 року, за згодою відповідачки, обидві доньки проживають разом з ним. Діти перебувають на повному його утриманні та вихованні.

В попередньому судовому засіданні позивач позов підтримав з підстав, що в ньому зазначені, просив задовольнити його з винесенням рішенням у попередньому судовому засіданні.

Відповідачка в судове засідання не зявилася, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, у письмовій заяві просила розглянути справу у її відсутність, позов визнає, а тому суд вважає за можливе винести рішення у відсутності відповідачки.

Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 174 і 175 цього Кодексу.

Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, давши їм належну оцінку, суд задовольняє позов з таких підстав.

З копій свідоцтв про народження видно, що сторони по справі мають неповнолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду від 15.04.2008 року шлюб між сторонами було розірвано, а неповнолітніх дітей ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4 залишено на виховання з батьком, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 залишено на виховання з матірю (а.с.4).

Актом обстеження матеріально-побутових умов від 19.05.2010 р. встановлено, що ОСОБА_6 проживає у будинку своєї матері. Будинок без зручностей, складається з 1 житлової кімнати, кухні та коридору. Електроенергія відсутня понад 1,5 місяці. Крім того, з відповідачкою проживає співмешканець та мати-пенсіонерка, зі слів якої ОСОБА_6 ніде не працює та зловживає спиртними напоями.

Актом обстеження матеріально-побутових умов від 17.05.2010 р. встановлено, що ОСОБА_1 проживає у приватному будинку, який складається із 2 житлових кімнат, кухні та коридору. Створено всі належні умови для проживання дітей.

Із заяви від 25.05.2010 р. слідує, що відповідачка ОСОБА_2 не заперечує щодо зміни місця проживання доньки ОСОБА_3 та залишенні її з позивачем.

З довідки № 3231 від 22.06.2010 р., виданої КП «Новоград-Волинськжитлосервіс» слідує, що діти ОСОБА_5 та ОСОБА_3 проживають разом з ОСОБА_1.

Відповідно до висновку органу опіки та піклування від 09.06.2010 року батько систематично відвідує батьківські збори в ЗОШ № 2, приводить і забирає доньку зі школи. Даним висновком, враховуючи думку дитини та її батьків, орган опіки та піклування вважає доцільним змінити місце проживання ОСОБА_3 та залишити її на виховання батькові ОСОБА_1.

Відповідно до ч. 1 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Судом встановлено, що сторони дійшли спільної згоди про місце проживання дитини при одному з батьків, зокрема з позивачем.

Ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

В ч. 6 даного Закону зазначено, що батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров'я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов'язків відповідно до закону.

При таких обставинах суд приходить до висновку про задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 3, 11, 57-60, 88, 130, 174, 208, 209, 213-215, 218, 223 ЦПК України, ст.ст. 160, 161 СК України, ст. 29 ЦК України, Законом України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 р., Декларацією прав дитини від 20.11.1959 р., яка ратифікована Україною, суд, -

вирішив:

Позов задовольнити.

Визначити місце проживання малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, за місцем фактичного проживання батька ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, АДРЕСА_1, що в м. Новограді-Волинському Житомирської області.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 8 грн. 50 коп. судового збору та 120 грн. витрат на ІТЗ, сплачені останнім при подачі позовної заяви до суду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана апеляційному суду Житомирської області через Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області протягом 10 днів позивачем з дня його оголошення, відповідачкою з дня отримання його копії.

Головуюча: