Жовтневий районний суд м.Дніпропетровська
№ 2- 7950
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2010 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

у складі: головуючого

судді Антонюка О.А.

при секретарі Ткаченко Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом закритого акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Україна» до ОСОБА_1 про стягнення суми страхового відшкодування та витрат, -

ВСТАНОВИВ:

ЗАТ «Страхова компанія «АХА Україна» 04 листопада 2009 року звернулося до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення суми страхового відшкодування та витрат. Позивач в своєму позові посилався на те, що 14 листопада 2003 року відповідач уклав з ПАТ Укрсиббанк договір страхування ризику за кредитом овердрафт, по якому отримано кредит. Умови договору відповідач не виконав. ПАТ Укрсиббанк уклав угоду з позивачем і передав йому ризики та свої майнові інтереси стосовно зобовязань по встановленню ліміту овердрафту по договору відкриття карткового рахунку відповідачу. Позивач погасив всі заборгованості відповідача перед ПАТ Укрсиббанк і звернувся до відповідача з питанням відшкодування цього страхового відшкодування. Відповідач відмовився це робити. Вважають вказані дії відповідача протиправними і просили стягнути з нього на їх користь суму страхового відшкодування 5292 грн. 38 коп., а також судові витрати 172 грн. 95 коп., задовольнивши уточнений позов у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не зявилася, про день і час слухання справи повідомлялася належним чином, про причини неявки суду не повідомила. Суд вважає можливим розгляд справи без участі вказаного відповідача згідно зі ст. 169 ЦПК України.

Зясувавши думку сторін, оцінивши надані і добуті докази, перевіривши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і підлягаючими задоволенню.

Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

В судовому засіданні встановлено, що 14 квітня 2006 року між відповідачем ОСОБА_1 та ПАТ «Укрсиббанк» був укладений договір № 0274Д/11/04 за кредитом овердрафт, згідно якого відповідачу встановлено ліміт овердрафт та відкрито картковий рахунок з видачею платіжної картки. У відповідності до вказаного договору відповідач зобовязався повернути банку отримані кошти та сплатити проценти у порядку, передбаченому договором. За період дії вказаного договору відповідач свої зобовязання перед банком належним чином не виконував, внесків з метою погашення кредиту своєчасно не сплачував. Просрочена заборгованість відповідача банку по кредиту склала 5292 грн. 38 коп.

У відповідності до договору страхування кредитного ризику банку від 14 листопада 2003 року та на підставі страхового сертифікату майнові інтереси ПАТ «Укрсиббанк», повязані з наданням відповідачу кредиту згідно з договором № 0274Д/11/04 від 14 квітня 2006 року були застраховані позивачем. Згідно умов страхування на підставі розрахунку суми страхового відшкодування та страхового акту позивач сплатив страхувальнику ПАТ «Укрсиббанк», згідно заяви останнього, суму страхового відшкодування в розмірі 5292 грн. 38 коп. шляхом перерахування зазначеної суми на розрахунковий рахунок страхувальника.

Згідно ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, що виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування у межах фактичних витрат переходить право вимоги, що страхувальник (чи інша особа, що одержала страхове відшкодування) має до особи, відповідальної за заподіяння шкоди.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Збитками є втрати, яких особа зазнала у звязку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Таким чином неправомірними діями відповідача, повязаними з порушенням умов кредитного договору позивачу було завдано майнової шкоди, які знаходяться в безпосередньому причинно-слідчому звязку зі вказаними діями відповідача і підлягають повному відшкодуванню за рахунок винної особи.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв'язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч. 4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивач заперечує будь-які домовленості і зобовязання стосовно відповідача по незаконним (з точки зору відповідача) діям відносно нього по кредиту, предмета спору, а відповідач цього не довів, твердження відповідача про наявність будь-яких інших зобовязань або відсутність вини стосовно позовних вимог є припущенням.

Не може суд прийняти до уваги заперечення відповідача проти позову повністю, оскільки воно спростовується вищенаведеним і нічим обєктивно не підтверджується.

При таких обставинах суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму страхового відшкодування 5292 грн. 38 коп., а також судові витрати 172 грн. 95 коп., а всього 5465 грн. 33 коп.

Таким чином, позовна заява знайшла своє підтвердження в ході судового засідання і підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 3, 8, 19, 55, 124 Конституції України, ст. ст. 993, 1166 ЦК України, ст. 27 Закону України «Про страхування», ст. ст. 3, 10, 11, 61, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Стягнути з ОСОБА_1 на користь закритого акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Україна» суму страхового відшкодування 5292 грн. 38 коп., а також судові витрати 172 грн. 95 коп., а всього 5465 грн. 33 коп..

Рішення може бути оскаржено в апеляційний суд Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом 10 днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя