Справа № 2-2919/10
Провадження № 2-2919/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.11.2010 м.Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва в складі :

головуючого судді Разумовської О. Г.,

при секретарях Лазарєвій Д.В.,

ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 з обмеженою відповідальністю фірми «Приватавтолюкс» про стягнення матеріальної та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

25. 11. 2009 ОСОБА_2, ОСОБА_3 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Ухвалою суду від 23. 06. 2010 до участі у справі співідповідача було залучено ОСОБА_6 з обмеженою відповідальністю фірму «Приватавтолюкс», оскільки у вказаної особи є однорідні спільні з відповідачами у справі обовязки, що виникли з однієї підстави , що полягало у праві користування транспортним засобом, яким спричинено шкоду автомобілю позивачів.

Свої позовні вимоги позивачі обґрунтовува тим, що внаслідок ДТП, яка сталася 11. 03. 2009 з вини водія автомобілю НОМЕР_1, ОСОБА_5, що належить відповідачу ОСОБА_4, автомобілю НОМЕР_2, належного позивачам, було завдано механічні пошкодження. Постановою Ленінського районного суду Миколаївської області від 30. 03. 2009 ОСОБА_5 визнано винним у скоєнні ДТП. Відповідачі повинні відшкодувати позивачам збитки, завдані транспортному засобу позивачів внаслідок пошкодження в ДТП. Окрім того позивачі вказали на необхідність відшкодування завданої їм моральної шкоди шкоди, яка полягала в моральних стражданнях через стресовий стан, повязаний з ДТП. Відповідач ОСОБА_4 виплатив позивачам грошові кошти у якості відшкодування нанесених збитків у розмірі 1250, 00 грн. Відповідно до звіту автотоварознавчого дослідження сума нанесеного транспортному засобу позивачів збитків становить 5692, 03 грн., а тому відповідачі зобовязані відшкодувати дану матеріальну шкоду, з урахуванням частково сплачених грошових коштів, у розмірі 4442, 03 грн. До теперішнього часу відповідачі вказані збитки не відшкодували. Зазначені обставини стали підставою для звернення позивача до суду з даним позовом.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив стягнути з відповідачів у якості відшкодування заподіяної матеріальної шкоди, завданої транспортному засобу у розмірі 4442, 03 грн., у якості відшкодування моральної шкоди суму у розмірі 1700, 00 грн. кожному з позивачів, витрати на сплату послуг адресно-довідкового бюро у розмірі 29, 77 грн., вартість відправлених телеграм у сумі 93, 88 грн., витрати на правову допомогу у розмірі 1200, 00 грн., а також судові витрати по сплаті державного мита у розмірі 68, 00 грн., витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового розгляду справи у розмірі 120, 00 грн., позов підтримав, обставини, викладені в позові, підтвердив, просив суд позовні вимоги задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_4 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, проти задоволення позову заперечив, вважаючи його безпідставним та необґрунтованим. Вказаував на те, що постановою Ленінського районного суду м. Миколаєва винним у скоєнні ДТП визнано ОСОБА_5 , який і повинен нести відповідальність з відшкодування завданої шкоди позивачам. В задоволенні позовних вимог до ОСОБА_4 просив відмовити.

Відповідач ОСОБА_5 до судового засідання не зявився про час та місце судового розгляду повідомлявся вчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Представник відповідача ОСОБА_6 з обмеженою відповідальністю фірми «Приватавтолюкс» позов не визнав, проти задоволення позовних вимог до ТОВ фірми «Приватавтолюкс» заперечував. Свої заперечення обгрунтовував тим, що ОСОБА_5 у трудових відносинах з ТОВ фірмою «Приватавтолюкс» не перебував, транспортний засіб «ГАЗ 3221», д/н НОМЕР_3, у власності ТОВ фірми «Приватавтолюкс» не був, а тому позовні вимоги до вказаного відповідача є необгрунтованими та безпідставними. У задоволенні позовних вимог до ТОВ фірми «Приватавтолюкс» просив відмовити.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 11. 03. 2009 о 09:30 на пр. Жовтневому в м. Миколаєві відповідач ОСОБА_5, керуючи транспортним засобом «ГАЗ 3221», д/н НОМЕР_3, належним на праві власності ОСОБА_4, порушивши Правила дорожнього руху, допустив зіткнення з автомобілем НОМЕР_4, внаслідок чого автомобілі зазнали механічних пошкоджень. Постановою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 30. 03. 2009 ТертичногоВолодимира Володимировича визнано винним у скоєнні ДТП.

Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Постанова Ленінського районного суду м. Миколаєва від 30. 03. 2009 вступила в законну силу.

Вартість відновлювальних робіт з ремонту транспортного засобу «ЗАЗ ДЕО», д/н НОМЕР_5 визначено у розмірі 5692, 03 грн. Зазначене підтверджується звітом про незалежне, експертне дослідження вартості матеріального збитку заподіяного власникові дорожнього транспортного засобу від 29. 09. 2009 № 200.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ч. 1 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, повязана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Відповідно до роз'яснень, вказаних в п. 4 Пленуму Верховного Суду України від 27. 03. 1992 №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» під власником джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, які здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки на підставі права власності, повного господарського ведення, оперативного управління або з інших причин (договір оренди, довіреність і інше).

Відповідно до ч. 1 ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обовязків. В судовому засіданні встановлено, що відповідач ОСОБА_5, який на час скоєння ДТП керував належним відповідачу ОСОБА_4 транспортним засобом «ГАЗ 3221», д/н НОМЕР_3, не перебував в трудових відносинах з відповідачем ОСОБА_6 з обмеженою відповідальністю фірмою «Приватавтолюкс», а тому шкода, завдана ним відкодовується власником джерела підвищеної небезпеки - ОСОБА_4.

Вказана вище сума грошових коштів, виначених звітом експерта для оплати відновлювальних робіт підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_4

В процесі досудового вирішення спору відповідачем ОСОБА_4 виплачено позивачам грошові кошти у розмірі 1250, 00 грн., що підтверджується розпискою ОСОБА_4

До теперішнього часу відповідач не сплатив позивачу суму залишку для оплати відновлювальних робіт у розмірі 4442, 03 грн. та не повідомив про причини невиплати.

Для проведення огляду автомобілю після ДТП позивачами було витрачено грошові кошти на оплату послуг з проведення експертного дослідження у розмірі 450, 00 грн. та на відправлення телеграм відповідачу у розмірі 132, 14 грн., сплату послуг адресно-довідкового бюро у розмірі 29, 77 грн.

Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Суд, беручи до уваги докази, додані позивачем до матеріалів справи, заслухавши пояснення учасників процесу, при визначенні розміру матеріального відшкодування, приходить до висновку про необхідність задоволення вказаних позовних вимог у повному обсязі: з відповідача ОСОБА_4 підлягають стягненню грошові кошти для оплати відновлювальних робіт у розмірі 4442, 03 грн., на оплату послуг з проведення експертного дослідження у розмірі 450, 00 грн., на відправлення телеграм відповідачу у розмірі 132, 14 грн., сплату послуг адресно-довідкового бюро у розмірі 29, 77 грн.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_5, ОСОБА_6 з обмеженою відповідальністю фірми «Приватавтолюкс» про стягнення матеріальної шкоди суд вважає слід відмовити, оскільки в судовому засіданні позивачами не було надано доказів на обгрунтування підстав спільної відповідальності вказаних осіб при відшкодуванні шкоди, завданої внаслідок ДТП. Доданий до матеріалів справи договір про сумісну діяльність від 01. 01. 2009 № 47/09 не є такою підставою.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

У відповідності зі ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Згідно з п. п. 5, 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 р. N 4 Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обовязковому зясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного звязку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен зясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат та з урахуванням інших обставин.

Суд, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, з урахуванням сімейних обставин та матеріального становища позивача оцінює моральну шкоду, нанесену відповідачем позивачам у розмірі 500, 00 грн. кожному з позивачів. Зазначені суми відшкодування нанесеної моральної шкоди підлягають стягненню з відповідача.

В іншій частині відшкодування моральної шкоди суд вважає за необхідне відмовити, оскільки позивачем в судовому засіданні не надано належним чином оформлених доказів, що їх обгрунтовують.

Оскільки позивачі не мають необхідних навичок та досвіду, вони були вимушені звернутися за кваліфікованою юридичною допомогою, що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру від 20. 11. 2009 № 47, якою підтверджується сплата позивачем за надання юридичних послуг у розмірі 1200, 00 грн. Зазначені витрати на підставі ст. 84 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивачів у якості відшкодування витрат на правову допомогу.

На підставі ст. ст. 86- 88 ЦПК України, з відповідача на користь ОСОБА_7 підлягають стягненню судові витрати у розмірі 188, 00 грн.

Керуючись ст. ст. 208-218 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 з обмеженою відповідальністю фірми «Приватавтолюкс» про стягнення матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2, ОСОБА_3 в якості відшкодування матеріальної шкоди 4442, 03 грн., сплати послуг експерта 450, 00 грн., сплати послуг адресно-довідкового бюро 29, 77 грн., сплати вартості відправлених телеграм 132, 14 грн.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 в якості відшкодування моральної шкоди 500, 00 грн.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 в якості відшкодування моральної шкоди 500, 00 грн.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2, ОСОБА_3 понесені судові витрати в розмірі 188, 00 грн., та витрати по правовій допомозі в розмірі 1200, 00 грн.

В задоволенні інших позовних вимог та вимог ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_5, ОСОБА_6 з обмеженою відповідальністю фірми «Приватавтолюкс» про стягнення матеріальної та моральної шкоди відмовити.

Рішення набирає законної сили через 10 днів після його проголошення.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області у строк та в порядок, передбачений ст. ст. 294, 296 ЦПК України.

Суддя: підпис: ОСОБА_8