Броварський міськрайонний суд Київської області
справа 2-2082/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«07» травня 2010 року м.Бровари Київської області

Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Василишина В.О.,

при секретарі Пархоменко А.В.,

за участю: представника позивачів ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до ОСОБА_4 сільської ради Броварського району Київської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування,

в с т а н о в и в:

У березні 2010 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулися до суду із позовом, в якому просили визнати за ними право спільної часткової власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5, який помер 06 липня 2009 року, на нерухоме майно, яке належало ОСОБА_6, яка померла 29 серпня 2001 року, а саме: - житловий будинок (літ. «А-1»), загальною площею 78,6 кв.м. та житловою площею 43,5 кв.м., гараж (літ. «Б»), погріб (літ. «В»), сарай (літ. «Г») відповідно до зведеного акту вартості будівель та споруд, розташованих за адресою: Київська область, Броварський район, село Красилівка, вулиця Будьонного, 4.

В обґрунтування позову зазначали про те, що 29 серпня 2001 року померла їхня мати ОСОБА_6, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 29 серпня 2001 року, виданим ОСОБА_4 сільською радою. ОСОБА_6 належали зазначені вище житловий будинок з прилеглими до нього будівлями, що підтверджується технічним паспортом на будинок. Вартість будинку згідно із зведеним актом будівель та споруд складає - 65 881 грн.

ОСОБА_6 25 листопада 1998 року склала заповіт. Згідно із заповітом вона на випадок своєї смерті зробила наступне заповітне розпорядження, в якому зазначено, що все належне їй майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося й взагалі все те, що повинно було належати їй на день смерті їй і на що вона мала право заповідала сину ОСОБА_5

06 липня 2009 року ОСОБА_5 помер.

Разом із тим, як було зясовано вподальшому, ОСОБА_5 не оформив за життя правовстановлюючі документи на будинок й прилеглі до нього будівлі, оскільки вважав, що фактично прийнявши спадщину вона вже буде належати йому.

При оформленні спадщини виявилося, що право власності на житловий будинок з прилеглими до нього спорудами не було зареєстроване а ні за ОСОБА_6, а ні за ОСОБА_5

Представник позивачів ОСОБА_1 заявлені позовні вимоги у судовому засіданні підтримав.

Відповідач ОСОБА_4 сільська рада Броварського району Київської області у судове засідання не зявилася, надала суду письмову заяву, в якій просить розглянути справу у відсутності їхнього представника, заявлені позовні вимоги визнає.

Розяснивши представнику позивачів наслідки визнання позову, суд дійшов висновку, що оскільки визнання позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб, тому суд вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 померла 29 серпня 2001 року у віці вісімдесяти девяти років, про що в Книзі реєстрації смертей 29 серпня 2001 року ОСОБА_4 сільською радою Броварського району Київської області зроблено відповідний актовий запис за № 33.

Відповідно до фотокопії заповіту від 25 листопада 1998 року ОСОБА_6 на випадок своєї смерті заповіла все своє майно ОСОБА_5 Заповіт посвідчений секретарем Красилівської сільської ради ОСОБА_7 25 листопада 1998 року й внесено до реєстру за № 126.

Як вбачається з копії свідоцтва про смерть від 07 липня 2009 року (а.с.21) ОСОБА_5 помер 06 липня 2009 року у віці шістдесяти семи років, про що в книзі реєстрації актів про смерть 07 липня 2009 року зроблено запис № 28.

З копії технічного паспорта на житловий будинок № 4 по вулиці Будьонного в селі Красилівка видно, що ОСОБА_6 належали: житловий будинок А 1, гараж Б, погріб В., сарай Г (а.с.31).

Згідно із довідкою ОСОБА_4 сільської ради № 109 від 12 березня 2010 року (а.с.25) по записам у погосподарській книзі за 1991-1995 роки, особовий рахунок 417, головою господарства в селі Красилівка, по вулиці Будьонного, 4 по день смерті була ОСОБА_6, яка померла 29 серпня 2001 року. Земельну ділянку, площею 0,40 га, виділено рішенням виконавчого комітету ОСОБА_4 сільської ради Броварського району Київської області від 13 жовтня 1997 року № 65, у тому числі за призначенням: 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, 0,15 га для ведення особистого підсобного господарства в селі Красилівка по вулиці Будьонного, 4. Домоволодіння побудоване у 1962 році, що проведено по обліку ОСОБА_4 сільської ради. Право власності на садибу не оформлялося у звязку з тим, що від забудовника відповідної заяви не надходило. ОСОБА_6, яка померла 29 серпня 2001 року, та ОСОБА_5, який помер 06 липня 2009 року, були постійно зареєстрованими та проживали за вказаною вище адресою. На даний час у спадковому будинку ніхто не проживає та не зареєстрований.

У комунальному підприємстві Київської обласної ради «Броварське міжміське бюро технічної інвентаризації» відсутня інформація про реєстрацію права власності на нерухоме майно за адресою: Київська область, Броварський район, село Красилівка, вулиця Будьонного, 4 (а.с.109).

Із витребуваної копії спадкової справи щодо майна померлої ОСОБА_6 вбачається, що ОСОБА_5, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 із заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини звернулися 05 грудня 2003 року. ОСОБА_5 фактично прийняв спадщину після смерті ОСОБА_6

Спадкова справа щодо майна ОСОБА_5, який помер 06 липня 2009 року, відкрита. ОСОБА_2 та ОСОБА_3 із заявами до нотаріальної контори про прийняття спадщини звернулися 28 липня 2009 року.

З копії зведеного акту вартості будівель та споруд по господарству за адресою: с.Красилівка, вул.Будьонного, 4 видно, що господарство складається з: житлового будинку (літ. «А-1»), гаражу (літ. «Б»), погрібу (літ. «В»), сараю (літ. «Г»).

Згідно із ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно із ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

За змістом ст.ст. 356, 357 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом.

Оцінивши досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи, що спадкодавець на законних підставах володіла житловим будинком, а також те, що позивачі фактично прийняли спадщину після смерті ОСОБА_5, який фактично прийняв спадщину, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на законі та підлягають задоволенню.

На підставі ст.ст. 328, 1218, 1261 ЦК України, керуючись ст.ст. 130, 174, 212 215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 та ОСОБА_3 право спільної часткової власності (по ? частині кожній) на житловий будинок (літ.«А-1»), загальною площею 78,6 кв.м. та житловою площею 43,5 кв.м., гараж (літ.«Б»), погріб (літ.«В»), сарай (літ.«Г») відповідно до зведеного акту вартості будівель та споруд за адресою: Київська область, Броварський район, село Красилівка, вулиця Будьонного, 4, які належали ОСОБА_6, що померла 29 серпня 2001 року, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_5, що помер 06 липня 2009 року.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області через Броварський міськрайонний суд шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у зазначений вище строк, рішення суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.О.Василишин