г Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 2-421/10
Номер провадження ...
У Х В А Л А

про повернення заяви

23 лютого 2010 року, суддя Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1, розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та про поділ майна, що є спільною сумісною власністю подружжя,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом та просить постановити рішення, згідно з яким розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, зареєстрований 20.09.2006 року Дзержинським відділом РАЦС Криворізького МУЮ, актовий запис №563, та розділити спільне сумісне майно подружжя автотранспортний засіб.

Ухвалою суду від 08.02.2010 року дану позовну заяву було залишено без руху, так як вона не відповідала вимогам п.п.5,6 ч. 2, ч. 5 ст.119 ЦПК України, тому позивачу було запропоновано в строк до 22.02.2010 року усунути вказані недоліки, а саме:

-Місцезнаходження відповідача зазначено Криворізький слідчий ізолятор № 4, проте дана обставина не підтверджується жодним документом;

-Крім того, відсутня повна інформація і її документальне підтвердження стосовно статусу відповідача на цей час чи є він засудженим за вчинення злочину і на який саме строк, оскільки, відповідно до ст. 107 Сімейного кодексу України, шлюб розривається державним органом реєстрації актів цивільного стану за заявою одного з подружжя, якщо другий із подружжя засуджений до позбавлення волі на строк не менш як три роки, незалежно від наявності між ними майнового спору;

-Також, за відсутності документів, які підтверджують місцезнаходження відповідача, не можливо вирішити питання щодо підсудності розгляду справи,відповідно до глави 1, розділу ІІІ ЦПК України,

-Крім того, позивачем не обґрунтовано звернення з вимогою про розірвання шлюбу саме до Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу, оскільки домовленість між подружжям відсутня, дітей на утриманні позивачки немає;

-Не викладені підстави розірвання шлюбу причини, за якими позивач вважає, що збереження шлюбу суперечить її інтересам;

-Вимоги позову суперечать викладеним обставинам, а саме позивач просить суд розділити спільне сумісне майно подружжя автомобіль НОМЕР_1 і з метою забезпечення позову накласти на нього (автомобіль) арешт. проте, згідно з викладеними позивачем обставинами, Державною виконавчою службою на вказаний автомобіль вже накладений арешт, відповідно до виконавчого документу № 3-2419 від 17.07.2008 року «Про оплатне вилучення транспортного засобу, який належить ОСОБА_3В.», призначена експертиза щодо оцінки вартості автомобіля для його подальшого примусового продажу. В даному випадку, розподіл спільного сумісного майна вищевказаного автомобіля і накладення на нього арешту суперечить вимогам діючого законодавства.

-Вимога щодо накладення арешту на автомобіль не відповідає вимогам ст.ст. 151, 152ЦПК України;

-Позивач не зазначає, коли саме вона дізналась про місцезнаходження автотранспортного засобу, чи оскаржувала дії державного виконавця стосовно вищевикладених обставин, згідно з вимогами діючого законодавства;

-Вимоги про розірвання шлюбу не сплачені державним митом та витратами на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи;

-Позивач не зазначила ціну позову. Позовні вимоги щодо розподілу майна не сплачені державним митом, відповідно до п. «а» ч. 1 ст. 3 Декрету Кабінету Міністрів України «Про державне мито» (1% ціни позову, але не менше 3 неоподаткованих мінімумів доходів громадян) та витратами на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи;

-Вимога про розгляд справи без інформаційно-технічного забезпечення судового процесу не містить обґрунтування і суперечить ч. 10 ст. 6 ЦПК України.

Позивачем відповідно до ухвали від 08.02.2010 року у встановлений строк вимоги суду не було виконано, тому є всі підстави вважати позовну заяву неподаною та повернути її позивачу.

Керуючись ст.121 ч.2 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та про поділ майна, що є спільною сумісною власністю подружжя, вважати неподаною та повернути її позивачу.

Заява про апеляційне оскарження ухвали може бути подана протягом пяти днів, а апеляційна скарга на ухвалу суду протягом десяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя