РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2010 року м.Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Короткого І.П.

при секретарі Бондар І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, акціонерного комерційного регіонального банку «Регіон-банк», треті особи арбітражний керуючий ОСОБА_3, приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_4»я Валеріївна про визнання угоди недійсною,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати недійсним договір купівлі продажу нежитлових приміщень, літ.В-1, загальною площею 137,5 кв.м., літ.Г-2, загальною площею 214,2 кв.м., літ.Д-1, загальною площею 378,1 кв.м., літ.Е-5, загальною площею 2538,3 кв.м., літ.Ж-1, загальною площею 42,8 кв.м., літ.К-1, загальною площею 19,9 кв.м., літ.Л-1, загальною площею 232,7 кв.м., які розташовані за адресою: м.Харків, вул.Чигирина Юлія, буд.13, укладений

25.05.2009року між відповідачами та посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_4 В огрунтуванні своїх позовних вимог зазначив, що зазначені нежитлові приміщення належали позивачу на праві власності та за договором іпотеки, укладеним між позивачем та акціонерним комерційним регіональним банком «Регіон-банк» (далі - АКРБ «Регіон-банк») від 23.10.2006 року були передані в іпотеку АКРБ «Регіон-банк» для забезпечення кредитного договору, укладеного 23.10.2006 року між позивачем та АКРБ «Регіон-банк». Постановами господарського суду Харківської області від

16.03.2009року та 18.05.2009 року було порушено справу про банкрутство фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 та було накладено арешт на все майно та грошові кошти, які йому належать. Але в порушення ст.38 Закону України «Про іпотеку», ст.ст.203, 215 ЦК України, ст.ст.12, 25 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», ст.ст.27, 34 Закону України «Про виконавче провадження» без повідомлення позивача як власника майна, без наявності необхідного обсягу цивільної дієздатності, при наявності арешту на майно позивача, АКРБ «Регіон-банк» продав ОСОБА_2 зазначені нежитлові приміщення, які належали позивачу (а.с.54-57).

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та зазначив, що всі обставини справи зазначені у позові.

Представник відповідача АКРБ «Регіон-банк» позов не визнав та у письмових запереченнях зазначив, що оскаржувана угода була укладена між АКРБ «Регіон-банк» та ОСОБА_2 правомірно (а.с.106-108).

Представник відповідача ОСОБА_2 позов не визнав та у письмових запереченнях зазначив, що при укладанні оскаржуваної постанови були дотримані усі необхідні норми законодавства (а.с.90-95).

Третя особа арбітражний керуючий ОСОБА_3 до суду не з»явилась а.с.83).

Третя особа приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_4 до суду не з»явилась, у письмових поясненнях вказала, що нею була посвідчена оскаржувана угода. При цьому було перевірено обсяг повноважень представника продавця, відсутність заборони на вчинення такої угоди (а.с. 129-1 ЗО).

Дослідивши докази по справі, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити, виходячи з такого.

Судом встановлено, що позивачу на праві власності належали нежитлові приміщення літ.В-1, загальною площею 137,5 кв.м., літ.Г-2, загальною площею 214,2 кв.м., літ.Д-1, загальною площею 378,1 кв.м., літ.Е-5, загальною площею 2538,3 кв.м., літ.Ж-1, загальною площею 42,8 кв.м., літ.К-1, загальною площею 19,9 кв.м., літ.Л-1, загальною площею 232,7 кв.м., які розташовані за адресою: м.Харків, вул.Чигирина Юлія, буд.13. 23.10.2006 року між позивачем та АКРБ «Регіон-банк» було укладено кредитний договір, за умовами якого позивач зобов»язаний повернути АКРБ «Регіон-банк» кредит в сумі еквівалентній 5 050 000 грн. та сплатити відсотки. 23.10.2006 року між позивачем та АКРБ «Регіон-банк» було укладено договір іпотеки, за умовами якого позивач передав АКРБ «Регіон- банк» в рахунок забезпечення договору кредиту зазначені вище нежитлові приміщення. Зобов»язання за договором кредиту позивач перед АКРБ «Регіон- банк» не виконав. 25.05.2009 року АКРБ «Регіон-банк» за договором купівлі- продажу, посвідченому приватним нотаріусом ОСОБА_4, продав ОСОБА_2 зазначені нежитлові приміщення.

Ці обставини підтверджуються договором купівлі-продажу від 25.05.2009 року (а.с.16), договорами дарування від 29.12.2004 року, від 05.11.2004 року (а.с.17-18), договором іпотеки від 23.10.2006 року (а.с.19-21), письмовими вимогами АКРБ «Регіон-банк» про повернення боргу (а.с. 109-113).

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд вважає, що позивач не довів суду, що оскаржувана угода купівлі- продажу від 25.05.2009 року, укладена між відповідачами, не відповідала вимогам ст.203 ЦК України.

Так, посилання позивача на порушення вимог ст.ст.27, 34 Закону України «Про виконавче провадження» при укладанні угоди є безпідставним, а надані позивачем докази накладання арешту на майно (ухвали господарського суду Харківської області від 12.05.2009 року (а.с.7), від 16.03.2009 року (а.с.8), від

04.06.2009року (а.с.9), лист КП «Харківське МБТІ» (а.с. 11), заява позивача до Московського ВДВС (а.с. 12)), висновків суду не спростовують, оскільки при укладанні оскаржуваної угоди нотаріусом було перевірено відомості Єдиного реєстру заборон відчуження об»єктів нерухомого майна (а.с. 151-159) і не встановлено заборон на відчуження зазначених нежитлових приміщень.

Також безпідставними є посилання позивача на відсутність у продавця необхідного обсягу цивільної дієздатності.

Так, як встановлено судом, продавцем у договорі від 25.05.2009 року виступав АКРБ «Регіон-банк» у особі голови правління ОСОБА_5, що відповідає вимогам ст.38 Закону України «Про іпотеку», п.п.4.1. - 4.4. оскаржуваного договору купівлі-продажу, ст.92 ЦК України.

Крім того, в позовній заяві позивач посилається на порушення при укладанні договору купівлі-продажу вимог ст.ст.12, 25 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», які регулюють питання забезпечення вимог кредиторів і мораторій на задоволення вимог кредиторів. Але такі доводи позивача висновіків суду не спростовують.

Так, відповідно до ухвали господарського суду Харківської області від

16.03.2009року був накледений арешт на зазначені нежитлові приміщення під час розгляду справи про банкрутство ФОП ОСОБА_1, але ухвалою того ж суду від

12.05.2009року цей арешт було скасовано (а.с.7-8). Повторно ухвалою господарського суду Харківської області арешт на зазначені нежитлові приміщення було накладено лише 29.05.2009 року (а.с.96-99). Тобто у день укладання оскаржуваної угоди 25.05.2009 року заборони на їх відчуження не малося, що також підтверджує і витягом з Єдиного реєстру заборон відчуження об»єктів нерухомого майна (а.с.151-159).

Не відповідає також встановленим судом обставинам і твердження позивача про те, що його не було повідомлено про продаж предмету іпотеки, оскільки це спростовується письмовими вимогами АКРБ «Регіон-банк» до позивача та поштовими повідомленнями про отримання їх позивачем (а.с.109- 113).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 11, 60, 88, 214, 215 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Заяву про апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя

03.06.2010