16.09.10 ,
Апеляційний суд Херсонської області
Справа №2ц-5559/2010р. Головуючий в І інстанції Категорія: 57 ОСОБА_1 Доповідач: Полікарпова О.М.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2010 року вересня місяця 16 дня колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого: Полікарпової О.М.

Суддів: Приходько Л.А.

ОСОБА_2

при секретарі: Корольчук Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою Державного казначейства України на постанову Бериславського районного суду Херсонської області від 18 серпня 2008 р. в справі за позовом ОСОБА_3 до Державного казначейства України, Головного управління Пенсійного фонду України, Управління Пенсійного фонду України в Бериславському районі в Херсонській області про зобов'язання вчинити певні дії, -

встановила:

У липні 2008 р. ОСОБА_4 звернулася до суду з вищезазначеним позовом. Посилаючись на те, що відповідно до Закону України «Про соціальний захист дітей війни» вона є дитиною і має право на відповідні державні соціальні гарантії, ст. б зазначеного вище Закону дає їй право на щомісячну допомогу в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, яка їй не нараховується, а також на те, що про порушення своїх прав довідалася у 2008 р. з преси, ОСОБА_4 просила поновити пропущений строк для звернення до суду за захистом порушених прав, стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області та Управління Пенсійного фонду України в Бериславському районі на її користь недоплачену, як дитині війни, щомісячну державну соціальну допомогу за 2006 - 2007 роки в сумі 2733,30 грн., зобов'язати відповідачів нарахувати зазначену соціальну допомогу з 01.01.2008 p., судові витрати покласти на відповідача.

Постановою Бериславського районного суду Херсонської області від 18 серпня 2008 р. позов ОСОБА_4 задоволено частково, стягнуто з Державного казначейства України на користь ОСОБА_4 735,30 грн..

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі Державне казначейство України, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить постанову суду скасувати та прийняти нову, якою відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог до Державного казначейства України.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення, в межах визначених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

При стягненні грошових коштів з Державного казначейства України та відмові у задоволенні інших позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що фінансове забезпечення гарантованих державою соціальних виплат здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України, у зв'язку з чим відповідачем, який має відповідати за пред'явленим позовом, є Державне казначейство України.

Проте такого висновку суд дійшов з порушенням норм матеріального і процесуального права, що відповідно до ст. 309 ЦПК України є підставою для скасування постанови і ухвалення по справі нового рішення.

Судом встановлено, що позивач отримує пенсію за віком та належить до категорії громадян, яким визначено статус дитини війни (а.с. 6).

Ст. б Закону України «Про соціальний захист дітей війни» в редакції від 18 листопада 2004 р. передбачено, що дітям війни пенсії або щомісячне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30% мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до ст. 58 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» Пенсійний фонд є органом, який здійснює керівництво та управління солідарною системою, провадить збір, акумуляцію та облік страхових внесків, призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати, забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, допомоги на поховання, здійснює контроль за цільовим використанням коштів Пенсійного фонду, вирішує питання, пов'язані з веденням обліку пенсійних активів застрахованих осіб на накопичувальних пенсійних рахунках, здійснює адміністративне управління Накопичувальним фондом та інші функції, передбачені цим Законом і статутом Пенсійного фонду. Пенсійний фонд є самоврядною неприбутковою організацією і здійснює свою діяльність на підставі статуту, який затверджується його правлінням.

Відповідно до Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 24.10.2007 р. №1261, та з урахуванням Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у містах, затвердженого Постановою Правління Пенсійного фонду України від

30.04.2002р. №8-2 (з відповідними змінами), управління Пенсійного фонду в районах, містах, районах у містах забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, безпосередньо призначає (здійснює перерахунок) і виплачує пенсії та інші виплати відповідно до чинного законодавства, отже є відповідачем у справах щодо здійснення перерахунку підвищення до пенсій за відповідними позовами.

Як свідчать матеріали справи, Управління Пенсійного фонду України в Бериславському районі Херсонської області було включено до переліку відповідачів за пред'явленим позовом, як орган, уповноважений за законом призначати і виплачувати пенсії, останнє приймало участь у справі.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що Державне казначейство України не має відповідати за пред'явленим позовом і у задоволенні вимог до нього слід відмовити.

Згідно з п. 17 ст. 77 Закону України від 20.12.2005 р. «Про Державний бюджет України на 2006 рік» дію ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» було зупинено на 2006 рік.

Відповідно до Закону України від 19.01.2006 р. «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2006 рік» до Закону України від 20.12.2005р. «Про Державний бюджет України на 2006 рік» внесено зміни, згідно з якими виключено п. 17 ст. 77 цього Закону, а новою редакцією ст. 110 Закону встановлено, що пільги дітям війни, передбачені ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», запроваджуються у 2006 році поетапно, за результатами виконання бюджету у першому півріччі, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України за погодженням з Комітетом Верховної ОСОБА_3 України з питань бюджету.

Кабінетом Міністрів України протягом 2006 року рішення на виконання вимог ст. 110 Закону України «Про Державний бюджет України на 2006 рік» не приймалися. Отже, пільги для дітей війни, передбачені ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», у 2006 році запроваджено не було. Таким чином в 2006 р. у відповідача не було підстав проводити виплати підвищення до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, а тому в цій частині позовних вимог ОСОБА_4 слід відмовити.

Згідно з п. 12 ст. 71 Закону України від 19.12.2006 р. «Про Державний бюджет України на 2007 рік» дію ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» на

2007рік було зупинено, але рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 р. таке зупинення визнано неконституційним.

Законом України від 28.12.2007 р. «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» внесені зміни до Закону України «Про соціальний захист дітей війни» та ст. 6 цього Закону викладено в такій редакції: «Дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни (відповідно до п. 20 ст. 14 Закону України від «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» зазначена надбавка становить 10% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.)

Згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 р. зміни, внесені підпунктом 2 п. 41 розділу II Закону України від 28.12.2007 p., щодо розмірівпідвищення пенсії дітям війни визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними).

Враховуючи, що відповідно до ч. 2 ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України про їх неконституційність, положення Конституції України щодо дії нормативно-правових актів у часі, а також положення ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» у редакції 2004 року, які поновили свою дію у 2007 році - з 09.07.2007 p., а у 2008 році - з 22.05.2008 p., право на здійснення перерахунку підвищення до пенсії у розмірах, визначених Законом України «Про соціальний захист дітей війни», мають діти війни з

09.07.2007р. по 31.12.2007 р. та з 22.05.2008 р. по 31.12.2008 p.. Відповідно у 2007 році у період із 01.01.2007 р. до 09.07.2007 р. та у 2008 році - з 01.01.2008 р. до

22.05.2008р. положення законів про Державний бюджет на ці періоди були чинними та підлягали виконанню.

Вихідним критерієм обчислення розміру підвищення до пенсії дітям війни відповідно до Закону України «Про соціальний захист дітей війни» є розмір мінімальної пенсії за віком, визначений ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

За таких обставин постанова Бериславського районного суду Херсонської області від 18 серпня 2008 р. підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення по суті заявлених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309 ЦПК України, колегія суддів, -

вирішила:

Апеляційну скаргу Державного казначейства України задовольнити.

Постанову Бериславського районного суду Херсонської області від 18 серпня 2008 р. скасувати і ухвалити нове рішення, яким позов ОСОБА_3 задовольнити частково.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Бериславському районі Херсонської області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_3 з підвищенням її на ЗО відсотків мінімальної пенсії за віком в розмірі, встановленому ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування» та провести відповідні виплати за період з 09.07.2007 р. по 31.12.2007 р. та з 22.05.2 0 08 р. по 31.12.2008 року.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили негайно з дня його оголошення, є остаточним і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: