Ульяновський районний суд Кіровоградської області
Справа №2-0-281/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2010 року м. Ульяновка

Ульяновський районниу суд Кіровоградської області у складі:

головуючого - судді Запорощук А. В.

при секретарі - Гусятинській Л. О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ульяновського районного суду заяву ОСОБА_1 зацікавлена особа Управління Пенсійного фонду України у Ульяновському районі та ОСОБА_2 про встановлення факту перебування на утриманні особи

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою, в якій просить встановити той факт, що вона перебувала на утриманні дочки ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . В заяві заявниця зазначила що встановлення даного факту їй потрібно для звернення щодо призначення пенсії в звязку з втратою годувальника.

Заяник в судовому засіданні заяву підтримала, пояснила, що покійна ОСОБА_3 являлась її дочкою. З 1999 року вона вийшла на пенсію. Проживає з 1986 року разом з чоловіком ОСОБА_4 удвох. На даний він є пенсіонером за віком. До моменту смерті донька постійно її навідувала, купувала ліки та продукти харчування. Вважає, що перебувала на її утриманні та просить встановити даний факт.

Представник зацікавленої особи - управління пенсійного фонду в Ульяновському районі проти встановлення факту заперечив, пояснивши, що заявниця не подала доказів того, що вона перебувала в покійної ОСОБА_3 на утриманні.

Представники зацікавленої особи - ОСОБА_2 проти встановлення факту заперечили, пояснивши, що їх довіритель являвся чоловіком покійної, є інвалідом 2 групи, не працездатний. Проживав з нею до моменту смерті, та перебував на її утриманні.

Заслухавши пояснення заявниці, її представника представників зацікавлених осіб, свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява про встановленню даного факту задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно ст. 234 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст.256 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується довідкою Грушківської сільської ради 376 від 20 травня 2010 року. (а.с.6 )

Заявниця являлась матірю покійної, що підтверджується актовим записом про народження (витяг №5) від 21 травня 2010 року (а.с.5)

Як встановлено, заявниця проживала окремо від покійної починаючи з 1986 року разом з чоловіком ОСОБА_4 , що підтверджується витягами з погосподарської книги №6 особовий рахунок НОМЕР_1 .

Після смерті доньки заявник звернулась до Управління Пенсійного фонду України у Ульяновському районі з приводу оформлення пенсії за віком померлого годувальника, однак в оформленні пенсії на зазначених умовах їй було відмовлено за відсутності у заявника документу про перебування на утриманні у померлого годувальника.

Згідно із ст. 36 Закону України „Про пенсійне забезпечення пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії.

Відповідно до ст. 38 Закону України „Про пенсійне забезпечення члени сім`ї, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які і самі одержували яку-небудь пенсію, мають право перейти на нову пенсію.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є та був інвалідом 2 групи на час смерті ОСОБА_3 , спільно з нею проживав, вів з нею спільне господарство існував за рахунок коштів працездатної дружини, а тому суд вважає, що перебував на її утриманні.

Будучи допитаною у якості свідка по справі ОСОБА_10 пояснила, що вона підтверджує, що покійна допомагала батькам по господарству, відвідувала їх, купувала періодично ліки та харчі. Однак факт того, що прибутки покійної ОСОБА_3 були єдиним та постійним джерелом для існування заявниці підтвердити не може. Крім цього пояснила що їхні відносини були сімейними та сімя заявниці купувала покійній дочці одяг та коштовності. Свідки ОСОБА_11 та ОСОБА_12 дали аналогічні свідчення. Дану обставину підтвердив і свідок ОСОБА_4 , який також вказав що він з дружиною допомагав дочці матеріально. У відповідності до довідки, виданої Грушківською сільською радою від 14.04.2010 року № 122(а.с.40) визначено, що ОСОБА_3 проживала від заявниці окремо, обходила хворого чоловіка - інваліда 2 групи, та виховувала та навчала доньку.

Суд не має підстав брати під сумнів достовірність фактів, які повідомили свідки, даних про зацікавленість свідків під час розгляду судової справи не виявлено. Інших доказів того, що кошти, які надавала покійна є основним та постійним джерелом для існування заявниці, заявниця не надала.

Оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає факт, що заявниця перебувала на утримані покійної ОСОБА_3 та після її смерті втратила джерело для існування не доведеним.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 38 Закону України „Про пенсійне забезпечення, ст. ст. 10, 58, 130, 208, 209, 212-215, 218, 234, 235, 256 Цивільного процесуального кодексу України,

вирішив:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 зацікавлена особа Управління Пенсійного фонду України у Ульяновському районі та ОСОБА_2 про встановлення факту перебування на утриманні особи відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Кіровоградської області протягом 20-ти днів з дня проголошення рішення.

Суддя