Справа № 2-97/10
Провадження № б.п
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

" 14" квітня 2010 року Києво - Святошинський районний суд Київської області в складі :

головуючого судді Усатова Д.Д.

при секретарі Смик М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в місті Києві, цивільну справу :а позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа : ВАТ «Страхова Компанія «Нова» про відшкодування шкоди, спричиненої внаслідок ДТП, -

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2008 року позивач звернулась до суду з позовом та просила стягнути з ОСОБА_2 на її користь матеріальну шкоду, заподіяну внаслідок ДТП в розмірі 74759,09 грн, вартість оцінки матеріальної шкоди в сумі 530,00 грн., моральну шкоду в сумі 10000,00 грн. та судові витрати.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 02.12.2007 року ОСОБА_2 о 14.25 год. керуючи автомобілем НОМЕР_1 по а/д Київ - Чоп, поблизу с. Стоянка, під час виконання розвороту не переконалась, що це буде безпечним і не створить перешкод іншим учасникам дорожнього руху, не надала перевагу в русі автомобілям, які рухались в попутному напрямку по смузі дорожнього руху, на яку ОСОБА_2 мала намір перестроїтись, внаслідок чого сталося зіткнення з автомобілем «Фольксваген» д.н. НОМЕР_2, власником якого є ОСОБА_1, під керуванням водія ОСОБА_3

Дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення ОСОБА_2 п.п. 10.1, 10.3 Правил дорожнього руху України, що підтверджується постановою Святошинського районного суду м. Києва від 26.12.2007 року.

Внаслідок вищевказаної ДТП автомобіль позивача «Фольксваген» д.н. НОМЕР_2 отримав механічні пошкодження.

Цивільно - правова відповідальність автомобіля НОМЕР_1, на момент ДТП була застрахована у ВАТ «СК «Нова».

Згідно звіту №409/04/08 від 02.12.2007 року вартість матеріальної шкоди завданої власнику автомобіля «Фольксваген» д.н. НОМЕР_2, внаслідок ДТП складає 99749,09 грн.

За проведення автотоварознавчого дослідження з визначення розміру матеріальної шкоди, завданої власнику автомобіля позивачем понесені витрати в сумі 530,00 грн.

Зазначає, що ВАТ «СК «Нова» виконала своє зобов'язання і перерахувала їй 20.05.2008 року в рахунок страхового відшкодування, як потерпілій стороні 24990,00 грн. без врахування франшизи, яка складає 510,00 грн.

Таким чином, залишилась невідшкодована матеріальна шкода в сумі 74759,09 грн. Крім матеріальних збитків позивачу заподіяно моральну шкоду, яка полягає у тому, що на протягом тривалого часу постійно відчувала моральні переживання, оскільки діями відповідача їй було завдано майнової шкоди.

Відновити автомобіль ОСОБА_1 не має можливості, оскільки вона є підприємцем і автомобіль приносив її заробіток, здійснюючи перевезення пасажирів.

Крім того, внаслідок ДТП постраждав пасажир, виплатою страхового відшкодування яккому страховою компанією займалась позивач.

Моральну шкоду позивач оцінює у 10000,00 грн. На підставі вищевикладеного просила позов задовольнити.

Представник позивача у судовому засіданні уточнив позовні вимоги та просив стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду заподіяну внаслідок ДТП в сумі 88095,34., вартість оцінки матеріальної шкоди в сумі 530,00 грн., моральну шкоду в сумі 10000.00 грн., витрати на правову допомогу в сумі 5000,00 грн. та судові витрати в сумі 791,40 грн.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги своєї довірительки підтримав повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позовних вимог ОСОБА_1 заперечував посилаючись на те, що розмір матеріальної шкоди є значно завищеним, викликає сумніви та не відповідає дійсним пошкодженням автомобіля внаслідок ДТП, яке сталося 02.12.2007 року.

Також, ОСОБА_1 не доведено завдання їй моральної шкоди, яку вона оцінює в сумі 10000,00 грн.

На підставі вищевикладеного просив у позові відмовити.

Третя особа ВАТ «Страхова Компанія «Нова» в судове засідання свого представника не заправила, про дату та час розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки не повідомила, а тому суд вважає за можливе розглянути справу у її відсутність на підставі наявних у й доказів.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, вивчивши та оцінивши докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, заподіяна неправомірними рішенням, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи,відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утримання бійцівських порід тощо , що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" N 6 від 27.03.92 р.

«Володілець джерела підвищеної небезпеки не відповідає за шкоду, заподіяну цим джерелом, якщо доведе, що воно вибуло з його володіння внаслідок протиправних дій інших осіб, а не з його вини. Особи, які вчинили ці протиправні дії, відшкодовують шкоду за правилами відповідальності володільців джерел підвищеної небезпеки, а коли цьому сприяла винна поведінка володільця (не була забезпечена належна охорона і т.п.), відповідальність за шкоду, заподіяну джерелом підвищеної небезпеки, може бути покладено на особу, що протиправно заволоділа цим джерелом, і на його володільця відповідно до ступеня вини кожного з них».

Згідно вищевказаної Постанови Пленуму Верховного Суду України, під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо).

Судом встановлено, що 02.12.2007 року о 14.25 годин ОСОБА_2 керуючи автомобілем НОМЕР_1 по а/д Київ - Чоп, поблизу с. Стоянка, під час виконання розвороту не переконалась, що це буде безпечним і не створить перешкод іншим учасникам дорожнього руху, не надала перевагу в русі автомобілям, які рухались в попутному напрямку по смузі дорожнього руху, на яку ОСОБА_2 мала намір перестроїтись, внаслідок чого сталося зіткнення з автомобілем «Фольксваген» д.н. НОМЕР_2, власником якого є ОСОБА_1, під керуванням водія ОСОБА_3

Внаслідок ДТП автомобілю «Фольксваген», державний реєстраційний номер НОМЕР_2, власником якого є ОСОБА_1, завдано механічних пошкоджень.

Автомобіль «Фольксваген» д.н. НОМЕР_2 належить на праві власності ОСОБА_1

Постановою судді Святошинського районного суду м. Києва від 26.12.2007 року ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 68,00 грн. на користь держави (а.с. 9).

Постановою судді Апеляційного суду м. Києва від 17.12.2008 року, ОСОБА_2 відмовлено в поновлені строку на апеляційне оскарження постанови Святошинського районного суду м. Києва від 26.12.2007 року. Апеляційну скаргу повернуто ОСОБА_2 (а.с. 171-172).

Жодного доказу вини позивача у скоєнні ДТП в ході розгляду справи не виявлено.

Згідно ч.4 ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчиненні вони цією особою.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що дії водія ОСОБА_2 вочевидь не відповідали вимогам ПДР України, а тому вона, як особа, що керувала автомобілем НОМЕР_1, внаслідок чого позивач понесла значні матеріальні збитки, є єдиною винною особою, дії якої призвели до ДТП.

Цивільно - правова відповідальність, згідно полісу №ВВ/2469848, власника автомобіля НОМЕР_3, була застрахована у ВАТ «СК «Нова»» на 25000,00 грн. з франшизою, «а складає 510,00 грн. (а.с. 10).

Для встановлення матеріальної шкоди завданої, внаслідок вищевказаної ДТП автомобілю Фольксваген» д.н. НОМЕР_2 позивач звернулась до «Декра Експерт».

Згідно звіту про оцінку вартості матеріальної шкоди, завданої автомобілю №409/04/08 від 2.12.2007 року, складеного «Декра Експерт», матеріальний збиток заподіяний власникуавтомобіля «Фольксваген» д.н. НОМЕР_2, внаслідок ДТП складає 99749,09 грн.(а.с. 12-33).

За проведення звіту з визначення матеріального збитку заподіяного власнику автомобіля Фольксваген» д.н. НОМЕР_2, позивачем понесено витрати в сумі 530,00 грн.

У зв'язку з тим, що у відповідача ОСОБА_2 та її представника виник сумнів у повноті, ясності, правильності вищевказаного звіту, 30.06.2009 року судом була призначена судова автотоварознавча експертиза, проведення якої було доручено експерту КНДІСЕ.

Згідно висновку №5821 судової автотоварознавчої експертизи від 17.12.2009 року складеного КНДІСЕ, матеріальний збиток завданий власнику автомобіля «Фольксваген» д.н. НОМЕР_2, що належить ОСОБА_1, внаслідок ДТП, що сталась 02.12.2007 року о 14.25 год. в Стоянка по а/д Київ - Чоп складає 113085,34 грн. (а.с. 178-187).

Будь - яких доказів які б викликали сумнів у повноті, ясності, правильності висновку 5821 судової автотоварознавчої експертизи від 17.12.2009 року, чи доказів пов'язаних з достатньою професійною кваліфікацією експерта, сторонами надано не було, тому суд вважає го вірним та обґрунтованим і таким, що не суперечить матеріалам справи, поясненням сторін і же бути взятим до уваги судом при ухвалені рішення.

Крім того, встановлено, що ВАТ «СК «Нова» виконала своє зобов'язання і перерахувала ОСОБА_4 20.05.2008 року в рахунок страхового відшкодування, як потерпілій стороні 24990,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №6526 від 20.05.2008 року (а.с. 11).

Таким чином, матеріальна шкода, яка не відшкодована ОСОБА_2 внаслідок вищевказаної ДТП перед ОСОБА_1, складає 88095,34 грн.

Отже, матеріальні збитки, заподіяні позивачу джерелом підвищеної небезпеки, яким керувала відповідач становлять: 88095,34 грн. - матеріальна шкода завдана внаслідок ДТП, 530,00 н. - вартість оцінки матеріальної шкоди, а всього 88625,34 грн.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 88095,34 грн. - матеріальної шкоди завданої внаслідок ДТП та 530,00 грн. - вартість оцінки матеріальної шкоди, за вирахуванням вартості автомобіля позивачки, що постраждав у ДТП, у розмірі 10 гривень, яка встановлена згідно біржової угоди №000138 від 24.03.2009 року.

Що стосується позовної вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача 10000,00 н. суми моральної шкоди, то слід зазначити наступне.

Відповідно до положень ст.ст. 23, 1167 ЦК України позивач має право на відшкодування ральної шкоди, завданої внаслідок порушення його прав. При цьому, моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається залежно від характеру правопорушення, глибини душевних страждань, ступеня вини відповідача, який завдав моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування.

Як встановлено в судовому засіданні позивачу внаслідок ДТП була завдана моральна шкода, яка полягала у моральних переживання, яких вона зазнала у зв'язку з ушкодженням її чайна.

При цьому, виходячи з обставин справи суд вважає, що розмір моральної шкоди, завданої ОСОБА_1 внаслідок ДТП, в сумі 10000,00 грн. значно завищений нею і з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню сума 500,00 грн.

Згідно вимог ст. ст. 27, 28, 29, 30 ЦТІК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позивач частково довела ті обставини на які вона посилалась як на підставу своїх позовних вимог.

Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлений Постановою Кабінету Міністрів України від 27.04.2006 року №590 «Про граничні розмірі компенсації витрат, пов'язаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави».

Відповідно до квитанцій до прибуткового касового ордеру №08/10-13 від 13.10.2008 року позивачем були оплачені юридичні послуги на загальну суму 5000,00 грн. (а.с. 55).

Згідно ч. 1 ст. 84 ЦГЇК України, витрати пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги.

Відповідно до п. 1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Встановлено, що при поданні позову до суду, позивачем було сплачено судовий збір у сумі 761,40 грн. та витрати на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 грн.

Таким чином, суд приходить до висновку, про стягнення з відповідача на користь позивача суми сплаченого судового збору 761,40 грн., витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 30 грн. та витрат на правову допомогу в сумі 5000,00 грн., а всього - 5791,40 грн.

Керуючись ст.ст. 23, 1166, 1167, 1187 ЦК України, ст. ст. 57, 59, 60, 62, 64, 88, 169, 212, 213, 214, 215, 224 ЦПК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" N 6 від 27.03.92 р., суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: ВАТ «Страхова Компанія «Нова» про відшкодування шкоди, спричиненої внаслідок ДТП - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 88085,34 гривень, вартість оцінки матеріальної шкоди в розмірі 530,00 гривень, сплаченого у справі держмита 761,40 гривень, витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу 30,00 гривень, витрати на правову допомогу 5000,00 гривень та відшкодування моральної шкоди в розмірі 500,00 гривень, а всього 94906,74 гривень.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області через Києво - Святошинський районний суд Київської області протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження, яка подається в десятиденний термін з дня проголошення рішення.

Суддя: