Справа № 2-23/2010
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.09.2010 року Котовський міськрайонний су Одеської області

в складі: г о л о в у ю ч о г о - Фабіжевського С.А.

при с е к р е т а р і - Поберещенко К.В.

з участю прокурора - Шигаль Є.О.

а д в о к а т а - Кузьонного О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Котовську Одеської області справу за позовом Котовського міжрайонного прокурора Одеської області в інтересах Котовського міського відділення № 2823 ВАТ «Державний ощадний банк України`до ОСОБА_1 про стягнення 68858 грн. 35 коп.

В с т а н о в и в :

Прокурор збільшивши в залежності від зміни курсу долара США свої вимоги, остаточно наполягав на стягненні з відповідачки на користь філії Котовського міського відділення № 2823 ВАТ «Державний ощадний банк України» 68858 грн.35 коп. за договором кредиту.

Представник філії Котовського міського відділення № 2823 ВАТ «Державний ощадний банк України» позов підтримав. При цьому додав, що про смерть ОСОБА_2 банк дізнався лише з заяви відповідачки від 13 грудня 2007 року. А вже 10 червня 2008 року прокурор в його інтересах звернувся з позовом до суду.

Відповідачка позов не визнала, стверджуючи, що вже в квітні 2007 року вона разом зі своєю подругою ОСОБА_3 приходила до керуючого філією банка ОСОБА_4 і сповістила про смерть свого чоловіка, а також, що треба робити з машиною марки «ВАЗ - 21104», 2006 року випуску, що був у заставі по кредитному договору. Потім, влітку 2007 року вона ще раз зверталася до ОСОБА_4 з аналогічного питання, але відповіді не отримала. Нарешті, в грудні 2007 року, отримавши від банка запит стосовно кредиту (вих.№ 1009 від 10.12.07р.) 13.12.07р. письмово сповістила банк про загибель свого чоловіка ОСОБА_2 . Стверджувала, що банк достеменно знав про смерть її чоловіка і несвоєчасно звернувся через прокуратуру до суду. Просила врахувати, що особисто кредит вона не отримувала. Надала свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_5 . З цих підстав просила у позові відмовити. Свідок ОСОБА_3 стверджувала, що дійсно в квітні 2007 року вона разом з відповідачкою ходила до керуючого філією банку ОСОБА_4 з питанням що робити з договором кредиту та машиною, яка була в заставі за цим договором бо її, відповідачки, чоловік ОСОБА_2 , трагічно загинув.

Свідок ОСОБА_5 стверджував, що з загиблим ОСОБА_2 вони були друзями, разом працювали у фірмі «Реал-Автур», дружили сім`ями. Коли загинув ОСОБА_2 правління фірми вирішило допомогти сім`ї загиблого і в залежності від прибутків фірми спробувати сплачувати за кредит та по відсотках. На виконання цього він особисто наприкінці лютого 2007 року та у березні 2007 року двічі сплачував у кредитному відділі поточну суму кредиту та відсотки і тоді ж казав представнику банка про смерть ОСОБА_2 на запитання його чому він, а не ОСОБА_2 сплачує кредит. Чи направлялася копія рішення правління фірми по ОСОБА_2 до банку він не знає.

Допитаний у якості свідка ОСОБА_4 підтвердив, що влітку 2007 року від когось з своїх працівників, він, як керуючий філії банку дізнався про смерть ОСОБА_2 і визнав, що тоді ж відповідачка приходила до нього з приводу кредиту чоловіка та заставленої машини, але подробиць їх розмови він не пам`ятає. Але, офіційно він дізнався про смерть ОСОБА_2 лише 13 грудня 2007 року, коли відповідачка надала банку заяву, в якій сповістила про це. Вислухавши сторони, свідків, дослідивши представлені докази,суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Встановлено, що 02 лютого 2007 року між філією Котовського міського відділення № 2823 ВАТ «Державний Ощадний банк України» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № 514-Н, згідно якого останній отримав кредит у сумі 9000 доларів США строком до 02 лютого 2012 року зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,2 %. Кредит було забезпечено договором застави автомобіля марки ВАЗ-21104, 2006 року випуску д/н НОМЕР_1 . Але, через 15 днів, а саме, ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 трагічно загинув внаслідок ДТП.

28 лютого 2007 року та 30 березня 2007 року ОСОБА_5 особисто у погашення кредиту сплачує в установу банка відповідно 82 долари США відсотків та 226 доларів США кредиту і 94 долара США по відсоткам і усно сповіщає представника банку про смерть боржника.

Наприкінці квітня 2007 року та влітку 2007 року відповідачка двічі зверталася до кредитної філії Котовського відділення № 2823 ВАТ «Державний Ощадний банк України» ОСОБА_4 з приводу невиконання зобов`язань чоловіка по кредиту та про долю заставленої автомашини. Але, ніякої відповіді не отримала. Нарешті, 13 грудня 2007 року на запит банка стосовно кредиту письмово повідомила банк про смерть чоловіка. Вказані обставини стверджувалися відповідачкою, підтверджені свідками ОСОБА_3 та ОСОБА_5 . Свідок ОСОБА_4 визнав у судовому засіданні, що влітку 2007 року він дізнався про смерть ОСОБА_2 . Крім того, підтверджені кредитним договором № 514-Н від 02 лютого 2007 року, заявою відповідачки від 13.12.2007 року, договором застави транспортного засобу від 02.02.2007 року, квитанцією № 36 від 01.02.2007 року про отримання ОСОБА_2 коштів готівкою, довідкою з Ощадбанку № 938 від 13.07.2010 року, с свідоцтвом про смерть ОСОБА_2 серії НОМЕР_2 від 21.02.2007 року, довідкою з Кодимської держнотконтори № 1066/02-14 від 26.08.2010 року про те, що 22 вересня 2007 року Кодимською держнотконторою видано свідоцтво про право на спадщину за законом на ім`я дружини померлого ОСОБА_1 на 4/5 частини кВ. АДРЕСА_1 та на ім`я неповнолітнього сина померлого ОСОБА_6 на 1/5 частку цього ж житла.

З довідки з Ощадбанку № 211 від 24.07.09 року вбачається, що останнє погашення кредиту ОСОБА_2 у розмірі 226 доларів США та по відсоткам 94 долара США було проведено 30 березня 2007 року. Разом з тим, згідно п.2.2 кредитного договору № 514-Н від 02.02.2007 року банк має право вимагати від позичальника достроково повернення суми кредиту у випадку одноразового прострочення сплати чергового платежу по кредиту та відсотків за користування кредитом понад двох місяців. Але, банк не скористався цим правом.

Оцінюючи встановлені у судовому засіданні обставини справи у їх сукупності, суд дійшов до висновку, що принаймі влітку 2007 року банк достеменно знав про загибель ОСОБА_2 . Аале, позовна заява надійшла до суду лише 10 червня 2008 року. При цьому суд враховує, що п.1 ст. 1281 ЦК України не зобов`язує спадкоємців обов`язково у письмовій формі сповістити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги (час відкриття спадщини це день смерті спадкодавця - п.2 ст. 1220 ЦПК України). Згідно п. 2 ст. 1281 ЦК України кредитору спадкодавця повинно протягом 6 місяців з часу, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, заявити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від терміну вимагання повернення кредиту.

Нарешті, п.4 ст. 1281 ЦК України передбачає те, що кредитор спадкодавця, який не заявив вимоги спадкоємцям, які прийняли спадщину у 6-місячний термін, позбавляється прав вимагати повернення кредиту. Тому суд, встановивши те, що достеменно вже влітку 2007 року банк знав про смерті ОСОБА_2 , заявив через прокурора свої вимоги лише 10 червня 2008 року, пропустив тим самим зазначений вище термін і у позові прокурору в інтересах банку слід відмовити.

Виходячи з наведеного та керуючись ст.ст. 10, 60, 212, 215 ЦПК України, ст. 1281 п.2, 4 ЦК України, -

В И Р І Ш И В :

Котовському міжрайонному прокурору Одеської області в його позові до ОСОБА_1 про стягнення 68858 грн. 35 коп. - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя -