Справа № 2-2208/10
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2010 року м. Суми

Зарічний районний суд м. Суми в складі:

головуючого судді Сидоренко А.П.

з участю секретаря Косухіної Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства „Український Державний центр радіочастот в особі Сумської філії Українського Державного центру радіочастот про визнання незаконними наказів про накладення дисциплінарних стягнень та відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з зазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з 23 червня 1998 року він працював на посаді інженера 2 категорії Українського Державного центру радіочастот та нагляду за звязком, який в подальшому було перереєстровано в Державне підприємство „Український Державний центр радіочастот (далі ДП УДЦР), а з 16 серпня 1999 року переведений на посаду заступника начальника Сумської філії. Наказом № 34/К від 11 вересня 2009 року на нього було покладено виконання обовязків начальника Сумської філії ДП УДЦР на 20 днів з 14 вересня по 03 жовтня 2009 року. Наказом № 51/К від 13 листопада 2009 року на позивача було накладено дисциплінарне стягнення, а саме оголошено догану за неодноразове використання адміністративного автотранспорту в особистих цілях не за службовим призначенням, перевищення службових повноважень. Вважає накладення дисциплінарного стягнення незаконним, оскільки начальник філії не був уповноважений без згоди державного підприємства „Український Державний центр радіочастот накладати на нього дисциплінарне стягнення, крім того, від нього в порушення вимог ст. 149 КЗпП України не були відібрані письмові пояснення. Наказом начальника Сумської філії від 10 листопада 2009 року позивачу було наказано в термін до 15 листопада 2009 року розробити та подати на затвердження в електронному та паперовому вигляді показники преміювання колективів підрозділів Сумської філії групи радіочастотного моніторингу. Позивач 11 листопада 2009 року письмово повідомив начальника Сумської філії про неможливість виконання зазначеного наказу без введення в дію нових положень про групи та просив перенести термін виконання зазначеного наказу до 15 листопада 2009 року. 17 листопада 2009 року позивач надав в письмовій формі начальнику СФ ДП УДЦР пояснення про те, що розробити до 15 листопада 2009 року нові показники преміювання підлеглих груп не мав можливості через відсутность нових положень про групи та наказу ДП УДЦР № 367 від 04 вересня 2009 року „Про затвердження типової структури філії. Наказом № 52/К від 17 листопада 2009 року на нього було накладене дисциплінарне стягнення у виді догани за невиконання наказу № 106 від 10 листопада 2009 року. Зазначає, що начальник Сумської філії ДП УДЦР і в цьому випадку не мав права без згоди ДП УДЦР накладати на нього дисциплінарні стягнення. Крім того накладення дисциплінарних стягнень спричинили йому душевні страждання, оскільки була принижена його ділова професійна репутація, на підставі зазначених наказів була складена незадовільна характеристика, що стало причиною не проходження позивачем атестації на займаній посаді. Ставить питання про визнання незаконними наказу № 51/К від 13 листопада 2009 року та наказу № 52/К від 17 листопада 2009 року про накладення на нього дисциплінарного стягнення у вигляді догани та стягнення з відповідача на його користь моральної шкоди в розмірі 1700 грн.

В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі.

Представник ДП УДЦР та представник СФ УДЦР з доводами позивача не погодилися, зазначали, що дисциплінарні стягнення були накладені на позивача у відповідності до вимог діючого законодавства, зокрема застосування дисциплінарних стягнень здійснювались відповідним органом, письмові пояснення були витребувані у позивача по кожному випадку вчинення проступку, вид дисциплінарного стягнення відповідав тяжкості проступку. До того ж позивачем не доведено факт завдання йому моральних страждань. Просять відмовити у задоволенні позову.

Суд, вислухавши осіб, які приймають участь у справі, свідка, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 23 червня 1998 року позивач був прийнятий в Український Державний центр радіочастот та нагляду за звязком на посаду інженера 2 категорії, а з 13 серпня 2004 року займає посаду заступника начальника Сумської філії Українського державного центру радіочастот, що підтверджується копією наказу № 76-К від 16 серпня 1999 року (а.с. 91) та копією трудової книжки позивача (а.с. 24-25).

Згідно наказу начальника СФ УДЦР №51/К від 13 листопада 2009 року за неодноразове використання адміністративного автотранспорту в особистих цілях не за службовим призначенням, перевищення службових повноважень ОСОБА_1 оголошено догану (а.с. 45).

Наказом начальника СФ УДЦР № 106 від 10 листопада 2009 року у звязку із затвердженням і введенням в дію наказом ДП УДЦР № 376 від 04.09.2009 року типової структури філій всіх категорій, для внесення змін до колективного договору в частині системи преміювання за поточні результати роботи зобовязано в термін до 15 листопада 2009 року розробити та подати на затвердження в електронному та паперовому вигляді показники преміювання колективів підрозділів Сумської філії, а саме групи радіочастотного моніторингу та групи РЕЗ, ВП та радіочастотних присвоєнь відповідальний заст. начальника ОСОБА_1 (а.с. 42).

Відповідно до наказу начальника СФ УДЦР № 52/К від 17 листопада 2009 року за невиконання наказу Сумської філії № 106 від 10 листопада 2009 року „Про розробку показників преміювання підрозділів філії оголошено догану заст. начальника філії ОСОБА_1 (а.с. 38).

Ст. 139 КЗпП України передбачено обовязок працівника працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержуватися трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

Згідно ст. 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана; звільнення.

Відповідно до ст. 147-1 КЗпП України дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника.

Як вбачається з Положення про Сумську філію Українського державного центру радіочастот, затвердженого Наказом ДП УДРЦ № 201 від 20.06.2008 року, начальник філії приймає на роботу, звільняє, заохочує працівників філії та накладає на них стягнення відповідно до законодавства, самостійно і на основі рішень Підприємства (ДП УДЦР) видає накази, підписує договори й інші документи; за згодою Підприємства призначає та звільняє з посади заступника начальника та головного бухгалтера (а.с. 14-18).

Виходячи з зазначеного Положення про Сумську філію УДЦР, начальнику філії надано право самостійно заохочувати та накладати дисциплінарні стягнення на працівників, тоді як згода ДП УДЦР на звільнення заступника начальника філії є обовязковою. Таким чином доводи позовної заяви про те, що начальник філії, накладаючи дисциплінарне стягнення, діяв поза межами своїх повноважень, не узгодивши це питання з ДП УДЦР, є безпідставними.

Згідно ч.1 ст. 149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення.

10 листопада 2009 року з метою визначення причин збільшення пробігу адміністративного автотранспорту (автомобіль ВАЗ 2104 номерний знак 09-59 СІА) в період з 14.09-02.10.2009 року та запобігання в подальшому використання автотранспорту в неслужбових цілях начальником СФ УДЦР видано наказ № 109 про проведення службового розслідування та створено комісію для проведення службового розслідування (а.с. 48).

13 листопада 2009 року на адресу голови вказаної комісії позивачем була надана службова записка з приводу використання автомобіля ВАЗ 2104 в період з 04 вересня 2009 року по 02 жовтня 2009 року (а.с. 56).

Таким чином доводи позивача щодо порушення порядку застосування до нього дисциплінарного стягнення не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи та спростовуються зазначеними письмовими доказами.

Крім того, факт вчинення позивачем дисциплінарного проступку, яке виразилось у використанні службового автотранспорту в особистих цілях не за службовим призначенням, підтверджується показами свідка ОСОБА_2, який в судовому засіданні зазначав про неодноразові факти здійснення ним поїздок на службовому транспорті на дачу позивача під час виконання останнім обовязків начальника СФ УДЦР, яка розташована в Сумському районі, куди здійснювалися перевезення інструментів, продуктів харчування тощо.

Не надано доказів та не знайшли свого підтвердження посилання позивача в судовому засіданні про використання ним службового автотранспорту відповідно до п. 6.1 Колективного договору на 2008-2009 р. ДП УДЦР, згідно якого один раз на рік працівники філії мають можливість отримати платні автотранспортні послуги до 150 км пробігу, оплату за які проводити з розрахунку 10% вартості послуг. Зокрема відсутні докази, які підтверджують факт звернення позивача з відповідною заявою про надання йому службового автотранспорту для особистих цілей з зазначенням мети поїздки, кілометражу тощо.

Не заслуговують на увагу твердження позивача щодо неправомірності накладення на нього дисциплінарного стягнення за невиконання наказу Сумської філії № 106 від 10 листопада 2009 року „Про розробку показників преміювання підрозділів філії.

Дійсно 11 листопада 2009 року позивач звернувся до начальника СФ ДП УДЦР з письмовою заявою, повідомивши про неможливість виконання зазначеного наказу без введення в дію нових положень про групи, з проханням надати йому ксерокопію наказу ДП УДЦР № 376 від 04.09.2009 року „Про затвердження типової структури філії, а також перенесення терміну виконання наказу (а.с. 41).

Як вбачається з службової записки економіста 2 кат. ОСОБА_3, позивачу було надано ксерокопію зазначеного наказу ДП УДЦР № 376 від 04.09.2009 року та він отримав її 11 листопада 2009 року, про що свідчить його підпис (а.с. 80).

Не дивлячись на зазначені обставини, позивачем станом на 17 листопада 2009 року не виконано наказ від 10 листопада 2009 року „Про розробку показників преміювання підрозділів філії, хоча для його виконання він мав достатньо часу, не враховуючи вихідні дні 14 та 15 листопада. Крім того надані представником відповідача показники преміювання колективів підрозділів СФ ДП УДЦР не дають підстави вважати про їх великий обсяг та необхідність витрачення значного часу для їх розробки.

Твердження позивача, що показники преміювання були ним розроблені в електронному вигляді 17 листопада 2009 року не знайшли свого підтвердження та спростовуються письмовими поясненнями позивача, викладеними ним на адресу начальника СФ ДП УДЦР (а.с. 39).

Відповідно до ст. 139 КЗпП України трудовою дисципліною передбачено не тільки додержання правил внутрішнього трудового розпорядку, а й своєчасне та точне виконання розпоряджень власника або уповноваженого ним органу, а тому відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог позивача.

Таким чином суд приходить до висновку про відсутність порушень норм діючого трудового законодавства при притягненні позивача до дисциплінарної відповідальності та накладенні дисциплінарних стягнень.

Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 139, 147, 147-1 КЗпП України, ст.ст. 10, 11, 57-60, 212-215, 218 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Сумської області через Зарічний районний суд м. Суми шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у 20-денний строк, рішення суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя А.П.Сидоренко