РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.10.2010р. Вільногірський міський суд Дніпропетровської області

в складі головуючого судді Литвинової Р.А.,

при секретарі Заіка А.В.,

за участю представника позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, представника третьої особи ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Вільногірську цивільну справу за позовом відділу капітального будівництва та комунального господарства виконавчого комітету Вільногірської міської ради до ОСОБА_2 про стягнення зайво нарахованих та виплачених коштів (третя особа - фінансове управління Вільногірської міської ради),

ВСТАНОВИВ:

Позивач - відділ капітального будівництва та комунального господарства виконавчого комітету Вільногірської міської ради звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення зайво нарахованих та виплачених коштів, в якому зазначає наступне.

Вільногірським міським фінансовим управлінням 29.06.2006р. була проведена перевірка правильності нарахування заробітної плати, правильності складання штатних розписів по загальному та спеціальному фондах за період з 01.01.2006р. по 01.08.2006р., ведення меморіальних ордерів №5 та наказів у 2006р. по відділу капітального будівництва та комунального господарства (далі ВКБ та ЖКГ) виконавчого комітету Вільногірської міської ради, відповідно до результатів перевірки була складена довідка.

Перевіркою було встановлено, що штатний розпис по спеціальному фонду станом на 01.01.2006р. згідно Постанови КМ України №2288 від 13.12.1999р. «Про впорядкування умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, місцевого самоврядування та їх виконавчих органів, органів прокуратури, судів та інших органів» (зі змінами і доповненнями) відсутній.

За рахунок спеціального фонду ВКБ та ЖКГ проводилися видатки за виконання робіт працівниками.

Виявлено, що у січні 2006р. з ОСОБА_2 у відділі відсутня трудова угода. Платіжним дорученням №23 від 01.02.2006р. було безпідставно здійснено касові видатки у сумі 268.11грн., ця сума підлягає відшкодуванню ОСОБА_2

Йому було направлено лист-попередження від 20.03.2009р. про необхідність повернення нарахованих та виплачених коштів.

Позивач просить стягнути з відповідача вказану суму нарахованих та виплачених коштів та всі витрати, пов'язані з розглядом справи.

В судовому засіданні представник позивача підтримала позов та викладені в ньому доводи, просила його задовольнити.

Представник третьої особи підтримала все те, що було висловлено представником позивача. Вона підтвердила, що при проведенні перевірки було виявлено, що у відділі була відсутня трудова угода з ОСОБА_2. Після перевірки акт було підписано без зауважень осіб, які брали участь у його складанні і ніхто з них зауважень не висловив.

Відповідач ОСОБА_2 суду пояснив, що він категорично не згодний з пред'явленим до нього позовом. Він пам'ятає, що дійсно у 2006р., приблизно один місяць, працював у відділі капітального будівництва по виконанню перевірки технічної документації по газифікації вул. Колхозної в м. Вільногірську. Як цього вимагалось, з ним було укладено трудову угоду. Після завершення роботи було підписано акт

виконаних робіт. При виплаті йому грошей всі ці документи були, інакше казначейство не пропустило б оплату. На даний час в нього немає копії трудової угоди, бо такий тривалий час він такі документи не зберігає. На його думку, можливо ця угода і зараз знаходиться у відділі КБ в робочому столі, але він не мав можливості перевірити, бо там опечатано. Він не може пояснити, - куди вони поділи вказані документи і чому їх не виявилось при проведенні перевірки.

Відповідач просить відмовити в задоволенні позову.

Свідок ОСОБА_4 суду показав, що з 2005р. він працював у відділі капітального будівництва міськвиконкому. Він пам'ятає, як їм попав проект по газифікації вулиць м. Вільногірська (Привокзальної та Колхозної), провели тендер і йому був потрібний спеціаліст по технаглядам та по документації. Йому порекомендували ОСОБА_2, з ним була укладена трудова угода, визначена сума, це було десь в межах 200грн. Трудову угоду з ОСОБА_2 він підписував особисто. Під час його роботи всі ці документи були у відділі, а коли він звільнявся, то передав їх, також були всі ці документи і в комп'ютері. Він возив ці документи в Дніпропетровськ на вул. Кірова, 2, всі документи були в наявності, також акти виконаних робіт, там все перевіряли, було все в порядку. Потім він звільнився в роботи вже завершувались без його участі.

Свідок ОСОБА_5 суду показала, що в 2006р. вона працювала у відділі капітального будівництва міськвиконкому головним бухгалтером. Може підтвердити, що у січні 2006р. з ОСОБА_2 укладалась трудова угода на виконання робіт, пов'язаних з газифікацією вулиць в м. Вільногірську. Також в січні був підписаний акт виконаних робіт, саме ці документи були підставою для проведення оплати за виконану роботу ОСОБА_2. Казначейство завжди вимагало саме ці документи - трудову угоду та акти виконаних робіт. У разі їх відсутності, він би не отримав грошей.

Заслухавши пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, повно і всебічно з'ясувавши обставини, на які посилались сторони як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову з наступних підстав.

Згідно ст.ст.10,11 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених позивачем вимог і на підставі доказів сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Судом встановлено, що між сторонами склались трудові правовідносини, а саме відповідач в зазначений в позові період часу (в січні 2006 року) перебував в трудових правовідносинах з позивачем, з ним була укладена письмово трудова угода на виконання певних робіт, пов'язаних з газифікацією деяких вулиць м. Вільногірська. Вказану обставину в судовому засіданні підтвердили свідки ОСОБА_4, який показав, що він особисто укладав та підписував з ОСОБА_2 трудову угоду. Аналогічні показання дала свідок ОСОБА_5

Позивач стверджує протилежне, тобто, що документів, які були б підставою для оплати грошей ОСОБА_2, при перевірці відділу капітального будівництва не було в наявності. Однак, цей факт не може служити доказом того, що відповідачем завдано шкоду позивачеві. Відсутність трудової угоди при проведенні перевірки у відділі не свідчить про те, що вона була відсутня взагалі і, зокрема під час проведення виплати йому грошей. Як пояснив відповідач та допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5, - у разі відсутності трудової угоди та акту виконаних робіт відповідачу не були б виплачені гроші.

Позивачем не надано суду переконливих доказів, які б спростовували заперечення відповідача проти позову та показання свідків, тому у суду відсутні підстави їм не довіряти.

Виваживши доводи всіх учасників процесу, суд дійшов до висновку, що відсутні законні підстави для стягнення зайво нарахованих коштів (на думку позивача)

з відповідача.

Позивач в своєму позові посилається на ст.1166 ЦК України, вважаючи, що відповідачем завдано йому майнову шкоду. Однак, позивачем не доведено, що шкоду завдано з вини відповідача і що вона взагалі має місце.

На глибоке переконання суду, факт ненадання (або відсутності) в момент проведення перевірки у відділі капітального будівництва трудової угоди з ОСОБА_2, на підставі якої йому було виплачено грошові кошти за виконання певних робіт, не може бути доказом відсутності цих документів в період виплати йому коштів. Цей факт також не може служити доказом наявності вини відповідача у завданні майнової шкоди позивачу і не може бути підставою для стягнення з нього коштів у відшкодування шкоди.

У відповідності до вимог ст.1215 ЦК України заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї..., надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача, поверненню не підлягає.

Про наявність арифметичної помилки позивач не наголошував. Доказів щодо проявів елементів недобросовісності з боку відповідача стороною позивача суду не надано.

Ст.233 ч.З КЗпП України передбачає строк в один рік для звернення власника або уповноваженого ним органу до суду в питаннях стягнення з працівника матеріальної шкоди, заподіяної підприємству, установі, організації.

У відповідності до вимог ч.ч.3,4 ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Крім того, відповідач заявив клопотання, виклавши це письмово, щодо застосування строку позовної давності (а.с.31).

З огляду на вищенаведене суд дійшов до висновку про відмову в задоволенні позову.

У відповідності до ст.88 ЦПК України з позивача підлягає до стягнення державне мито, яке він зобов'язаний був сплатити при подачі даного позов

Керуючись ст.ст. 10, 11, 58-60, 88, 209, 212-215, 218 ЦПК України, ст.ст. 1215, 256, 257, 267 ч.ч.3,4 ЦК України, ст.233 ч.З КЗпП України, суд

ВИРІШИВ:

Відділу капітального будівництва та комунального господарства виконавчого комітету Вільногірської міської ради в задоволенні позову до ОСОБА_2 про стягнення зайво нарахованих та виплачених коштів (третя особа - фінансове управління Вільногірської міської ради) відмовити.

Стягнути з відділу капітального будівництва та комунального господарства виконавчого комітету Вільногірської міської ради на користь держави державне мито в сумі 51.00 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Особи, які беруть участь у справі, в повним рішенням суду зможуть ознайомитись після 26.10.2010р.

Повний текст рішення суду виготовлено 28.10.2010р.

Суддя Р.А. Литвинова