г Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 2-420/10
Номер провадження ...
У Х В А Л А

про повернення заяви

18 лютого 2010 року, суддя Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1, розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом та просить постановити рішення, згідно з яким стягнути з відповідача на її користь матеріальну та моральну шкоду у сумі 35000,00 грн., що повязана з неповернення грошових коштів за договором позики від 29.12.2006 року, та судові витрати.

Ухвалою суду від 03.02.2010 року дану позовну заяву було залишено без руху, так як вона не відповідала вимогам п.п.5,6 ч. 2 ст.119 ЦПК України, тому позивачу було запропоновано в строк до 17.02.2010 року усунути вказані недоліки, а саме:

-Викладені в позові обставини, згідно з якими відповідач «уникає зустрічі з позивачем, не бажає взагалі повертати заборгованість, незаконно відмовився від повернення коштів», а також те, що «відповідач має стабільних доход, за власною ініціативою не повернув гроші і навмисно спричинив позивачу моральну шкоду» не підтверджені відповідними доказами (направлення відповідачу письмової вимоги про повернення коштів рекомендованим листом, довідка про доходи відповідача тощо);

-Згідно п.3 Договору позики грошей в матеріалах позову, сторонами був визначений порядок погашення боргу, з обовязком щоденної сплати визначеної суми із встановленням щомісячної суми погашення боргу, проте позивач взагалі не зазначив, чи відбувались ці сплати, в якому розмірі і яка сума вже сплачена;

-В позові не зазначено, чи звертався позивач до нотаріуса щодо вчинення останнім виконавчого напису про безспірне стягнення суми боргу, що передбачено п.п.5,7 Договору позики грошей;

-Позивачем визначена грошова сума моральної шкоди в розмірі 5000,00 грн., проте позивач не вказав і не обґрунтував, з чого він виходить при визначенні розміру шкоди;

-При викладенні обставин, якими обґрунтовуються спричинення моральної шкоди позивачу, останній зазначив, що моральна шкода полягає в приниженні його честі і гідності, проте не зазначив, в чому це полягає в приниженні його честі і гідності, проте не зазначив, в чому це полягає. Крім того, у випадку, коли в позові йдеться про розгляд питань захисту честі та гідності і відшкодування моральної (немайнової) шкоди з ціною позову від 100 до 10000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, розмір державного мита визначений як 5 відсотків ціни позову (п.п. 3 п. «ж» ч. 1 ст. 3 Декрету Кабінету Міністрів України «Про державне мито» із змінами та доповненнями), у той час як позивачем сплачено 0,5 неоподаткованого мінімуму доходів громадян. В даному випадку позивачем не конкретизовані позовні вимоги стосовно моральної шкоди і питання про захист честі та гідності, що робить не можливим встановити розмір державного мита;

-Не підтверджені обставини, зазначені в позові звертання до банків та інших фінансових організацій, статус позивача як підприємця;

-Не зазначені підстави для звільнення від доказування вищевикладених обставин позову.

Позивачем відповідно до ухвали від 03.02.2010 року у встановлений строк вимоги суду не було виконано, тому є всі підстави вважати позовну заяву неподаною та повернути її позивачу.

Керуючись ст.121 ч.2 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики, вважати неподаною та повернути її позивачу.

Заява про апеляційне оскарження ухвали може бути подана протягом пяти днів, а апеляційна скарга на ухвалу суду протягом десяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя