Турківський районний суд Львівської області
Справа № 2-212/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2010 року Турківський районний суд Львівської області в складі: головуючої, судді Строни Т.Г., при секретарі Рогач К.М. розглянувши в м.Турці позовну заяву Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_1 Аваль» до ОСОБА_2 про стягнення 5000 грвн.,

встановив:

29.03.2010 року до суду із даним позовом звернулося Публічне акціонерне товариство «ОСОБА_1 Аваль».

Посилаються на те, що 14.07.2010 року уклали із ОСОБА_2 кредитний договір про надання кредиту в сумі 5000 грн. на термін до 14.07.2008 року, а відповідачка зобов»язалася сплачувати відсотки у розмірі 24,1% річних та здійснювати повернення кредиту щомісячними платежами.

Позивач свої зобов»язання за договором виконав належним чином перерахувавши кошти в сумі 5000 грвн. на поточний рахунок № НОМЕР_1, які надалі відповідачка отримала готівкою через касу позивача. Однак відповідачка свої зобов»язання не виконує: з 23.07.2009 року не сплачує проценти за користування кредитом та не здійснює повернення кредиту щомісячними платежами, внаслідок чого заборгованість станом на 10.03.2010 року становить 5000 грвн., з яких: 5000 грвн. - заборгованість за кредитом. Згідно ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов»язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Відповідачці було направлено письмову вимогу про дострокове погашення грошових зобов»язань у строк до 20.11.2009 року року, але відповідачка своїх зобов»язань не виконала.

В судовому засіданні представниця позивача позов підтримала і надала пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві.

В судове засідання відповідачка не з»явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена шляхом поміщення оголошення в газеті «Урядовий кур'єр» .

Вислухавши представницю позивача, дослідивши обставини справи, всі наявні документи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, із таких підстав.

Судом встановлено, що 14.07.2010 року Публічне акціонерне товариство «ОСОБА_1 Аваль» уклало із ОСОБА_2 кредитний договір про надання кредиту в сумі 5000 грн. на термін до 14.07.2010 р., а відповідачка зобов»язалася сплачувати відсотки у розмірі 24,1% річних та здійснювати повернення кредиту щомісячними платежами.

Позивач свої зобов»язання за договором виконав належним чином, перерахувавши кошти в сумі 5000 грвн. на поточний рахунок № НОМЕР_1, які надалі відповідачка отримала готівкою через касу позивача. Однак відповідачка свої зобов»язання не виконує: з 23.07.2009 року не сплачує проценти за користування кредитом та не здійснює повернення кредиту щомісячними платежами, внаслідок чого заборгованість станом на 10.03.2010 року становить 5000 грвн., з яких 5000 грвн. непогашена сума кредиту.

Згідно ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов»язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Відповідачці було направлено письмову вимогу про дострокове погашення грошових зобов»язань у строк до 20.11.2010 року, але відповідачка своїх зобов»язань не виконала.

Наведені вище обставини підтверджуються кредитним договором № 010/08-5/14270-ф від 14.07.2006 р., розрахунком заборгованості за договором від 14.07.2006 року, випискою з рахунку № НОМЕР_2, копією вимоги про дострокове виконання грошових зобов»язань за кредитним договором № НОМЕР_2 від 14.07.2006 року.

Не довіряти даним доказам у суду немає підстав.

В силу ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов»язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

В силу ст.ст. 1054, 1050 ЦК України наслідком порушення боржником зобов»язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право банку достроково вимагати повернення всієї суми кредиту.

В силу ст.88 ЦПК України стягненню з відповідачки підлягають судові витрати: 51 грн. по сплаті судового збору, 120 грн. по сплаті витрат із ІТЗ, а всього 5171 грн. 00 коп.

На підставі наведеного вище та керуючись ст.ст. 4,10,11,60,212 ЦПК України, ст.ст. 526,527,530,1050,1054 ЦК України, суд

вирішив:

позов задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_2 в користь Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_1 Аваль» 5000 гривень заборгованості за кредитним договором, та 171 грвн. судових витрат, а всього 5171 грвн.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Львівської області через районний суд протягом 10 днів із дня його проголошення.

Окрім цього відповідачка має право подати заяву про перегляд даного рішення протягом 10 днів із дня отримання його копії.

Головуюча-