Дубенський міськрайонний суд Рівненської області
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

9листопада 2010 року

Дубенський міськрайонний суд Рівненської області

В особі головуючого судді Стадійчука А.О.

при секретарі Лаврик О.В.

представника позивача адвоката ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дубно справу за позовом ОСОБА_2 до ВІДКРИТОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «КРАЇНА» про стягнення страхового відшкодування за договором, інфляційних витрат, відсотків та неустойки (пені),

В С Т А Н О В И В :

19 березня 2010 року ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом де вказує, що 5 вересня 2008 року між нею та ВАТ «Страхова компанія «Країна» було укладено договір автомобільного страхування № 09/015654/ПР/2.1.5.1.

Згідно з даним Договором страхова компанія прийняла на себе зобовязання відшкодовувати збитки, які може зазнати позивач в результаті пошкодження, знищення або втрати застрахованого транспортного засобу, а саме - автомобіля HYUNDAI TUCSON, 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, який належить їй на праві власності, що стверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії ВКС №035150.

12 квітня 2009 року вказаний автомобіль, під керуванням водія ОСОБА_3, її чоловіка, потрапив у дорожньо-транспортну пригоду в результаті якої був значно пошкоджений.

Даний випадок підпадає під ознаки страхового випадку передбаченого п.6.3.1. Договору дорожньо-транспортна пригода.

На виконання пункту 14.1.1., після пошкодження застрахованого транспортного засобу, страхувальник негайно повідомив про випадок в органи МВС та страховика, до ремонту предявив пошкоджений транспортний засіб для огляду страховику, тобто виконав зобовязання покладені на нього Договором.

13 квітня 2009 року відповідачу подано письмову заяву про причини та обставини страхового випадку за формою страховика.

Результатом розгляду вказаної заяви стала відмова Страхової компанії у виплаті їй страхового відшкодування, яка викладена в листі страховика від 24 липня 2009 року за №6688.

У своїй відповіді відповідач вказує на надання нею неправдивих відомостей щодо причин та обставин страхового випадку. В обґрунтування відмови відповідач посилається на акт розслідування випадку наїзду автомобіля на дорожній світлофор «А» охоронюваного переїзду 93 км. Верба-Камяниця від 12 квітня 2009 року, згідно якого пошкодження застрахованого транспортного засобу сталося по причині відмови гальм, а відтак, пояснення які були надані до СК «Країна» не співпадають з актом який склали працівники ДАІ.

Такий висновок є безпідставним та не ґрунтується на дійсних причинах ДТП.

Згідно довідки виданої відділенням ДАІ для обслуговування адміністративної території м. Дубно та Дубенського району, ДТП сталася внаслідок порушення водієм ОСОБА_3 пунктів 12.1., 12.3. Правил дорожнього руху, тобто не вибрана водієм безпечна швидкість руху та не врахована дорожня обстановка.

Такі ж причини зазначені в постанові Дубенського міськрайонного суду від 24 квітня 2009 року, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3

Акт, на який посилається відповідач, складено та підписано особами у складі чотирьох чоловік. Проте в даному акті відсутні відомості про наявність у когось із цих спеціалістів технічних знань, які необхідні для перевірки гальмівної системи автомобіля на предмет її справності. В акті проставлено підписи представника залізниці, інспектора ДАІ та інших осіб, він не скріплений печаткою відповідного органу ДАІ, а тому не може прийматися до уваги як джерело доказів, оскільки складений не вповноваженими на те компетентними особами.

Висновок відповідача про технічні несправності автомобіля до настання дорожньо-транспортної пригоди спростовуються наступним:

-«Отчет об оценке стоимости материального ущерба, причиненого повреждением транспортного средства № 00043/5/09-23479» від 28 травня 2009 року, замовником якого є ВАТ «СК «Країна», в перелік запасних частин, необхідних для відновлювального ремонту, не містить деталей та складових частин гальмівної системи автомобіля;

-Витягом з акта огляду автомобіля від 8 травня 2009 року, складений незалежним експертом приватним підприємцем ОСОБА_4, за присутності представника ВАТ «СК «Країна» ОСОБА_5 та завіреного підписами зазначених осіб, підтверджується факт справності та неушкодженості гальмівної системи автомобіля HYUNDAI TUCSON;

-Згідно довідки № 09 від 28 серпня 2009 року, виданої приватним підприємцем ОСОБА_6 (СТО «Власт»), який проводив відновлювальний ремонт автомобіля, гальмівна система вказаного автомобіля була справна та ремонту не піддавалась;

-Наявністю талона про проходження державного технічного огляду на застрахований автомобіль, свідчить про вчасне ним державного технічного огляду та технічну справність автомобіля на момент ДТП. Даний талон був вилучений 12 квітня 2009 року після ДТП, що стверджується актом про його вилучення.

Враховуючи, що відповідач не вказує інших причин, які б перешкоджали виплаті страхового відшкодування, його відмова у виплаті їй страхового відшкодування за заявленим випадком є незаконною.

Відповідно до ст.526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.

Виплата страхового відшкодування здійснюється страховиком в межах страхової суми за пряму шкоду, завдану транспортному засобу в цілому або окремим його деталям чи частинам, з урахуванням франшизи, у результаті настання одного або кількох випадків (пункт 6.2. Договору).

Зі змісту п.6.4.5. Договору слідує, що у разі настання страхового випадку, передбаченого п.6.3.1. (дорожньо-транспортна пригода), з вини страхувальника без участі інших осіб та якщо розмір завданої шкоди застрахованому транспортному засобу перевищує 50% його дійсної вартості, застосовується безумовна франшиза в розмірі 5% від страхової суми. Страхова сума транспортного засобу складає 117 270 грн. (п.6.5 Договору), безумовна франшиза яка підлягає застосуванню 5863,50грн.

Відповідно до п.6.12 Договору, виплата страхового відшкодування за шкоду, що заподіяна транспортному засобу, сплачується без врахування відсотків зносу за деталі, що підлягають заміні.

Згідно «Отчета об оценке стоимости материального ущерба, причиненого повреждением транспортного средства № 00043/5/09-23479» від 28 травня 2009 року, замовленого відповідачем, вартість відновлювального ремонту транспортного засобу, без врахування відсотків зносу за деталі, що підлягають заміні, складає 102 727,80 грн. Страхове відшкодування яке підлягає виплаті, з урахуванням безумовної франшизи становить 96 864 грн. 30 коп.

Відповідно до п.17.1 Договору, страхове відшкодування виплачується після встановлення факту настання страхового випадку і підтвердженням цього випадку компетентними органами, а також визначення розміру збитку, підтвердженого відповідними документами. Підтвердженням цього є «Отчет об оценке стоимости материального ущерба, причиненного повреджением транспортного средства …» від 28 травня 2009 року, який протягом 3-х днів отриманий відповідачем. Інші документи для виплати страхового відшкодування знаходились у розпорядженні відповідача до настання вказаної дати.

В пунктах 17.2. та 17.2.1. Договору зазначено, що страховик здійснює виплату страхового відшкодування на пізніше 25 днів з моменту одержання всіх необхідних документів для підтвердження факту настання причин, обставин та наслідків страхового випадку та визначення розміру збитків. Останній день виплати страхового відшкодування припадає на 25 червня 2009 року.

Відповідно до вимог ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який просрочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За час прострочення, тобто з 26 червня 2009 року по 31 жовтня 2010 року, відповідач повинен сплатити на користь позивача 10 751,94 грн. інфляційних витрат та 3 924,99 грн. відсотків за користування чужими коштами (3% річних від простроченої суми.

Відповідно до ч.5 ст.10 Закону України «Про захист прав споживачів», у разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожен день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі 3% вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством.

Відносини між страховиком та страхувальником врегульовані ЦК України та Законом України «Про страхування», який є спеціальним регулюючим законом.

Нарахування неустойки (пені) необхідно провести до п.3 ч.1 ст.20 Закону України «Про страхування», ч.1 ст.992 ЦК України та Договору автомобільного страхування № 09/015654/ПР/2.1.5.1. від 5 вересня 2008 року.

Згідно уточненого розрахунку, за несвоєчасне здійснення страхового відшкодування відповідач повинен сплатити на її користь неустойку (пеню) у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє на момент прострочення, від суми заборгованості, за кожен день прострочення платежу (п.13.4.6. Договору автомобільного страхування), що в грошовому еквіваленті за час прострочення, тобто з 26 червня 2009 року по 31 жовтня 2010 року становить 25 480,62 грн.

Просить стягнути з відповідача на її користь: 96 864,30 грн. страхового відшкодування; 10 751,94 грн. інфляційних витрат; 3 924,99 грн. відсотків за користування чужими грошовими коштами; 25 480,62 грн. неустойки (пені), а всього 137 021,85 грн. Також стягнути витрати за надання юридичної допомоги адвокатом в розмірі 20 000 грн. та витрати за інформаційно-технічне забезпечення.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_2 та її представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі відповідно до вимог викладених у позовній заяві.

Представник відповідача ОСОБА_7 позовні вимоги не визнала, подала заперечення на позов, де вказує, що 12 квітня 2009 року застрахований транспортний засіб HYUNDAI TUCSON, д/н НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_3, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди зазнав серйозних пошкоджень, про відповідач бук повідомлений заявою 13 квітня 2009 року.

Так як обставини ДТП були досить суперечливими, відповідач прийняв рішення про проведення страхового розслідування згідно з п. 17.2.3. Договору, де страховик (Відповідач) у випадку обєктивної необхідності проведення додаткових заходів із розслідування обставин страхового випадку призначає термін для здійснення такого розслідування, після закінчення якого приймає одне з рішень.

При розслідуванні було встановлено:

-В поясненнях ОСОБА_3, які були дані ним в день ДТП інспектору ДАІ вказано, що «коли я рухався по грунтовій дорозі неподалік залізничного переїзду в с. Камяниця, колеса мого автомобіля попали на яму і автомобіль почало заносити, я почав гальмувати, але автомобіль почало заносити і розвернуло…»;

-В журналі запису правопорушень переїзду 93 км. Черговим Котульським було записано « в 11.00 при відкритті шламбаонів їхала машина, водій не скористався гальмами і збив з правої сторони сигналізацію. Шофера спитав, що трапилось, відповів що відказали гальма…»;

-Відповідно до акту розслідування випадку наїзду автомобіля на дорожній світлофор «А» від 12.04.2009 року, складеного черговим по переїзду, інспектором ДАІ та відповідачем, зазначено, « в 11.00 при відкритому положенні автошлагбауна був здійснений наїзд автомобіля по причині відказу гальм…»;

-В поясненнях, наданих до СК «Країна» самим позивачем 29.04.2009 року вказано, що «на спуску, коли я проїхав перший знак «залізничний шлагбаум» на повороті ближче до лівого краю проїзної частини автомобіль попав в вибоїну і його почало «нести». Я нажав на гальма, але автомобіль продовжував рух…».

13.04.2009 року представником СК «Країна» було проведено огляд пошкодженого транспортного засобу. Справність гальмівної системи визначити візуальним оглядом 13.04.2009 р. було неможливо, так як пошкодження були суттєвими, автомобіль потребував додатково огляду експертом в умовах СТО.

8 травня 2009 року був проведений повторний огляд за участю спеціаліста-автотоварознавця ОСОБА_4 Під час повторного огляду несправність гальмівної системи зафіксовано не було. За час від ДТП до огляду позивач міг її відремонтувати, а тому ні довідка ПП ОСОБА_8, ні лист ФОП ОСОБА_4 не підтверджує факту справності гальм на момент ДТП.

Пунктом 18.3.15 Договору страхування передбачено, що не вважається страховим випадком подія, внаслідок порушення страхувальником або водієм правил експлуатації та/або ремонту транспортних засобів, у тому числі використання технічно несправного транспортного засобу.

24.07.2009 року СК «Країна» було прийнято рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування, про що було повідомлено страхувальника листом за вихідним № 6688.

Просить відмовити в позові.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_9 позовні вимоги не визнала, дала пояснення по вищевикладених підставах та просить в позові відмовити.

Суд вислухавши доводи позивача та його представника, відповідача, пояснення свідків, дослідивши матеріали справи прийшов до висновку, що позов обґрунтований та підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що 5 вересня 2008 року між позивачем ОСОБА_2 та ВАТ «Страхова компанія «Країна» в особі директора ОСОБА_10, було укладено договір № 09/015654/ПР/2.1.5.1. автомобільного страхування автомобіля HYUNDAI TUCSON, 2007 року випуску, номерний знак НОМЕР_1, який належить позивачці на праві власності (а.с.4). Відповідно до п.6.1. за цим Договором підлягає відшкодуванню: пряма шкода, заподіяна Страхувальнику у звязку пошкодженням або втратою застрахованого транспортного засобу та додаткового обладнання до нього внаслідок настання одного або декілька ризиків (6.3.1 6.3.4.) Пункт 6.3.1. передбачає страховий випадок ДТП.

12 квітня 2009 року вказаний автомобіль під керуванням водія ОСОБА_3, який мав право на керування даним транспортним засобом на законних підставах, потрапив у дорожньо-транспортну пригоду, в результаті чого отримав механічні пошкодження, що стверджується довідкою ВДАІ від 16.04.2009 року (а.с.9). За що водій ОСОБА_3 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ст.139 ч.2 КУпАП (а.с.10).

13 квітня 2009 року ОСОБА_3 була подана заява голові Правління СК «Країна» на виплату страхового відшкодування за пошкоджений автомобіль в результаті ДТП яка мала місце 12 квітня 2009 року об 11 год. 15 хв. В с. Камяниця Дубенського району на залізничному переїзді (а.с.38-40).

24 липня 2009 року за № 6688 позивачці ОСОБА_2 від СК «Країна» було надіслано повідомлення про відмову у виплаті страхових коштів за пошкоджений автомобіль, з посиланням на акт розслідування нещасного випадку наїзду автомобіля на дорожній світлофор «А» охоронюваного переїзду 93 км. ОСОБА_11 Камяниця від 12.04.2009 р., де зазначено, що пошкодження вказаного застрахованого транспортного засобу сталося по причині відмови гальм та пояснення, які були надані до СК «Країна» не співпадають з актом, який склали працівники ДАІ. Згідно з п.п.18.3.15. п.18.3 Договору, страховик не відшкодовує шкоду в разі порушення Страхувальником або водієм правил експлуатації та/або ремонту транспортних засобів, в тому числі використання технічно несправного транспортного засобу (відповідно до Правил дорожнього руху) (а.с.29).

Посилання відповідача на те, що під час ДТП яка мала місце 12 квітня 2009 року у застрахованому автомобілі була несправна гальмівна система, не знайшло свого підтвердження в суді.

Під час огляду пошкодженого автомобіля 8 травня 2009 року представником українсько-німецького підприємства «ДЕКРА Експерт» ОСОБА_4 та представником СК «Країна» ОСОБА_5, крім інших виявлених пошкоджень зазначено, що під час пересування активно використовувались гальма пошкодженого автомобіля, які справно працювали на момент огляду. Слідів витікання гальмівної рідини з системи не встановлено. Даний факт свідчить про неушкодженість гальмівної системи (а.с.11).

Приватним підприємцем СТО «Власт» ОСОБА_6 видана довідка де зазначено, що пошкоджений автомобіль з 26 червня по 28 серпня 2009 року знаходився на ремонті з наступними дефектами: значне пошкодження всього кузова, пошкодження передньої підвіски, але автомобіль під час прийому для ремонту пересувався з використанням гальм, слідів витіку гальмівної рідини не було, що свідчить про те, що гальмівна система автомобіля під час прийому для ремонту була справна і ремонту не піддавалась (а.с.28).

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5, пояснили, що після ДТП вони в м. Дубно оглядали пошкоджений автомобіль. Перетягували його з одного боксу в інший де знаходилась оглядова яма, при цьому застосовувались гальма, які працювали. При огляді автомобіля на ямі, не було виявлено пошкоджень гальмівної системи, днище було сухе, не було слідів від гальмівної рідини.

В «Отчете об оценке стоимости материального ущерба, причиненного повреджением транспортного средства №00043/5/09-23479», ніде не зазначено про несправність гальмівної системи і які необхідно витрати на її ремонт (а.с.13-18).

Застрахований транспортний засіб своєчасно пройшов технічний огляд в ДАІ, де після ДТП працівником ДАІ було вилучено талон про проходження державного технічного огляду (а.с.7).

Перераховані докази підтверджують той факт, що на момент ДТП яка мала місце 12 квітня 2009 року, автомобіль Hyundai Tucson перебував у технічно справному стані.

Доводи відповідача в тій частині, що в поясненні водій ОСОБА_3 вказував, що колеса автомобіля попали на яму і автомобіль почало заносити, він почав гальмувати, але автомобіль занесло і розвернуло (а.с.5), та в акті розслідування випадку наїзду автомобіля на дорожній світлофор від 12.04.2009 рок, де вказано, що «…по причині відказу гальм», не є доказом того, що гальмівна система автомобіля на момент ДТП була технічно несправною. Даний автомобіль ніхто не оглядав і не досліджував гальмівну систему спеціалістами, а тому доводи відповідача є безпідставними.

Відповідно до вимог ст.526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Стаття 992 ЦК України передбачає, що у разі несплати страховиком страхувальнику або іншій особі страхової виплати, страховик зобовязаний сплатити неустойку в розмірі, встановленому договором або законом.

В пункті 3 ч.1 ст.20 Закону України «Про страхування» передбачено, що страховик зобовязаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхової виплати (страхового відшкодування) шляхом сплати страхувальнику неустойки (штрафу, пені), розмір якої визначається умовами договору страхування або законом.

Відповідач безпідставно не виконав умови договору автомобільного страхування, а тому не виконання умов договору однією із сторін, в даному випадку СК «Країна», тягне за собою стягнення з відповідача усіх невиплачених сум, пені та судових витрат.

Розрахунки позивача проведені відповідно до умов договору автомобільного страхування, Закону України «Про страхування» та ЦК України.

Суд прийшов до висновку, що з СК «Країна» на користь позивача необхідно стягнути:

-96864,30 грн. страхового відшкодування (117270 грн. страхова вартість автомобіля, 5% безумовна франшиза = 5863,5 грн.);

-10751,94 грн. інфляційних витрат (страхове відшкодування х на середній індекс інфляції за період з липня 2009 року во вересень 2010 року включно (96864,30 х 111,1/100) 96864,30);

-3924,99 грн. відсотки за користування коштами (96864,30 грн. х 3%/365 днів х 493 дні);

-25480,62 грн. неустойки (пені) за період прострочення (з 26.06.2009 року по 31.10.2010 р. = 2744,05 +16302,97 + 1512,68 + 1488,79 = 3414,13);

-20 000 грн. витрат за надання юридичної допомоги позивачеві адвокатом;

-120 грн. витрат понесених позивачем на сплату інформаційно-технічного забезпечення,

а всього підлягає до стягнення 157 141 грн. 85 коп.

З відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в розмірі 1% від суми задоволеного цивільного позову.

Керуючись ст.ст.526,527,610,611,626,629,979,992 ЦК України, ст.ст.10,57,60, 81,88,212,213,214,215,218 ЦПК України, суд

Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_2 до Відкритого акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна» про стягнення страхового відшкодування за договором, інфляційних витрат, відсотків та неустойки (пені) - задоволити.

Стягнути з Відкритого акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна», ідентифікаційний код 20842474, на користь ОСОБА_2 96 864, 30 грн. страхового відшкодування; 10 751,94 грн. інфляційних витрат; 3 924,99 грн. відсотків за користування грошовими коштами; 25 480,62 грн. неустойки (пені); 120 грн. витрат за інформаційно-технічне забезпечення; 20 000 грн. витрат за надання юридичної допомоги адвокатом, а всього стягнути 157 141 (сто пятдесят сім тисяч сто сорок одну) грн. 85 коп.

Стягнути з Відкритого акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна» в дохід держави 1 370 (одну тисячу триста сімдесят) грн. 22 коп. державного мита.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Рівненської області протягом десяти діб через Дубенський міськрайонний суд Рівненської області.

Суддя: