Справа №2а-51/10 05.08.2010 05.08.2010 05.08.2010
Справа № 22ц-4504/10р. Головуюча по 1 інстанції Франчук О.Д.
Категорія 57 Доповідач апеляційного суду ОСОБА_1
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2010 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючого Данилової О.О.,

суддів: Буренкової К.О., Довжук Т.С.,

при секретарі судового засідання Голубкіній О.О.,

без участі сторін,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві справу

за апеляційною скаргою Управління праці та соціального захисту населення Южноукраїнської міської ради Миколаївської області

на постанову Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 21 січня 2010 року за позовом

ОСОБА_2

до

Управління праці та соцзахисту населення Южноукраїнської міської ради Миколаївської області

(далі - Управління праці та соцзахисту населення)

про визнання неправомірною бездіяльність та

зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

19 листопада 2009 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Управління праці та соцзахисту населення про визнання неправомірною бездіяльність щодо відмови виплати їй допомоги по догляду за дитиною по досягненню нею 3-річного віку у розмірі не менш прожиткового мінімуму для дітей до 6 років; зобовязати відповідача перерахувати та провести виплату щомісячної допомоги по догляду за дитиною до 3 років у розмірі прожиткового мінімуму для дитини до 6 років з березня 2009 року по вересень 2009 року.

Вимоги свого позову позивачка мотивувала тим, що відповідно до положень Закону України від 21 листопада 1992 року № 2811-ХІІ "Про державну допомогу сім'ям з дітьми" вона, як мати доньки Лідії, ІНФОРМАЦІЯ_1, має право на допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі встановленому законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років. Між тим, вона отримувала державну допомогу в розмірі 130 грн. на місяць, що значно менш прожиткового мінімуму.

Постановою Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 21 січня 2010 року позовні вимоги задоволено. Дії відповідача визнано неправомірними та зобов'язано його провести перерахунок призначеної позивачці державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та виплатити їй перераховану суму відповідно до ст. 15 Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми" за період з березня 2009 року по вересень 2009 року.

В апеляційній скарзі Управління праці та соцзахисту населення, посилаючись на невірне застосування місцевим судом норм матеріального права, просить рішення суду скасувати і ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги в повному обсязі, суд першої інстанції виходив з положень ст. 15 Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми" та вважав, що доводи позивачки щодо розміру щомісячної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років є обґрунтованими.

Між тим, з таким висновком суду погодитися не можна, оскільки суд неправильно застосував норми матеріального права, що відповідно до п. 4 ст. 309 ЦПК України є підставою для скасування оскарженого рішення і ухвалення нового рішення.

Так, позивачка, маючи доньку Лідію, ІНФОРМАЦІЯ_1, здійснює догляд за нею і має право на допомогу по догляду за дитиною у розмірі, встановленому ч. 1 ст. 15 Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми", згідно з якою допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі встановленому законом.

Відповідно до цієї норми Закону допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі встановленому законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років.

Частиною 1 ст. 14 цього Закону допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку виплачується щомісяця з дня призначення допомоги по догляду за дитиною і по день досягнення дитиною вказаного віку включно.

Згідно п. 23 розділу ІІ Закону України "Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 28 грудня 2007 року № 107-VІ (далі - Закон № 107-VІ) частину 1 ст. 15 Закону № 2811-ХІІ викладено в іншій редакції та встановлено, що допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі, що дорівнює різниці між прожитковим мінімумом, встановленим для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 130 гривень.

Положення п. 23 розділу ІІ Закону № 107-VІ неконституційними не визнавались та не скасовувались.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачка за зазначений нею період щомісячно отримує допомогу на доньку Лідію, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 130 грн. 00 коп.

Тобто, у відповідача були відсутні зобов'язання надати позивачці допомогу по догляду за дитиною до досягненню нею трирічного віку у розмірі прожиткового мінімуму за період з 01 березня 2009 року по 01 вересня 2009 роки, та дії відповідача узгоджувалися з положеннями ч. 2 ст. 19 Конституції України.

Враховуючи те, що Управління праці та соціального захисту населення за зазначений період виплачувало позивачці допомогу у розмірах, встановлених новою редакцією статті 15 Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми", колегія суддів вважає, що дії відповідача в цей проміжок часу були правомірними, а тому позов є необґрунтованим та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 303, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Управляння праці та соціального захисту населення Южноукраїнської міської ради Миколаївської області задовольнити.

Постанову Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 21 січня 2010 року скасувати та ухвалити нове рішення.

В задоволенні позову ОСОБА_2 до Управляння праці та соцзахисту населення Южноукраїнської міської ради Миколаївської області про визнання неправомірною бездіяльність та зобов'язання вчинити певні дії, відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуюча

Судді