Справа № 2-70/10
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

"05" листопада 2010 р. м.Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області у складі:

головуючого- судді Кравціва В.І.,

при секретарі Рибію Ю.Л.,

з участю позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2,

представника позивача ОСОБА_3,

представника позивачів - адвоката Бороди В.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_5 та ОСОБА_2 до ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12 та ЖЕК № 1 м. Самбора про усунення перешкод у користуванні квартирами та прибудинковою територією,

встановив:

ОСОБА_1, ОСОБА_5 та ОСОБА_2 17.06.2009 пред'явили позов до ОСОБА_13, ОСОБА_7, ОСОБА_7., ОСОБА_12 та ЖЕК № 1 м. Самбора про усунення перешкод у користуванні квартирами в будинку АДРЕСА_1 та прибудинковою територією біля цього будинку, шляхом знесення аварійних сараїв та вбиральні, які знаходяться на їхній прибудинковій території.

У обґрунтування позовних вимог посилалися на те, що вони є власниками квартир АДРЕСА_1 їхній будинок розміщений на земельній ділянці площею 820 м2 і межує із сусіднім будинком АДРЕСА_2 земельна ділянка якого становить 920 м . На подвір»ї сусіднього будинку розміщено п»ять дерев»яних споруд - сараїв, надвірна вбиральня, які знаходяться у користуванні відповідачів та тильним фасадом заходять на їхню земельну ділянку. Будівлі збудовані декілька десятків років тому назад без офіційного дозволу. На даний час вони утримуються у вкрай незадовільному технічному та санітарному стані: дерево конструкції частково прогнило, місцями відсутнє перекриття, сарайчики засмічені спожитими речами і є джерелом виплоду гризунів, а також ці сараї розміщені із порушенням норм пожежної безпеки. Надвірною вбиральнею ніхто не користується. Крім цього, дані споруди знаходяться на віддалі 10 метрів від їхнього житлового будинку, тоді як відстань повинна бути не менше 12 метрів. Таке розміщення будівель чинить їм перешкоди у користуванні прибудинковою територією, оскільки її неможливо облаштувати для відпочинку, обслуговування будинку та інших потреб, а також з вікон квартир видно неприємний вигляд зруйнованих господарських будівель, звідки йде неприємний запах.

Після пред'явлення позову до участі у справі залучено як відповідачів ОСОБА_6, ОСОБА_8, ОСОБА_18. та ОСОБА_10, котрі проживають у АДРЕСА_2.

У судовому засіданні позивачі та їх представники у підтримання своїх позовних вимог посилалися на обставини, викладені у позовній заяві.

Відповідачі, будучи належним чином повторно повідомлені, про що свідчать повідомлення про вручення поштових відправлень, у судове засідання не з'явилися, від них не надійшло заяви про розгляд справи за їх відсутності, а тому суд постановив ухвалу про розгляд справи у їх відсутності на підставі наявних у ній доказів.

Представник відповідача ЖЕК № 1 м. Самбора позов визнала та пояснила, що сараї відповідачів є самовільним будівництвом і на балансі ЖЕК № 1 не числяться.

Представник третьої особи - Самбірської міської ради просив позов задоволити, посилаючись на те, що сараї є самочинним будівництвом та не відповідають вимогам ДБН 360-92.

Заслухавши пояснення позивачів, представників позивачів, представників відповідача та третьої особи, з'ясувавши всі обставини справи і перевіривши їх доказами, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Із свідоцтв про право власності від 22 грудня 1994 року та 6 жовтня 2000 року, виданих Самбірською міською радою, та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно вбачається, що ОСОБА_2, ОСОБА_5 та ОСОБА_1 на праві приватної власності належать відповідно квартири АДРЕСА_1 ( а.с. 9-10).

Згідно витягу з плану забудови кварталу АДРЕСА_1 розташований на земельній ділянці площею 820 м , ширина ділянки від АДРЕСА_1 становить 24,7 м2, з протилежної сторони 22, 5 м2. довжина 32, 5 м2 (а.с. 42).

Із схеми розміщення господарських будівель на прибудинковій території будинку АДРЕСА_1 видно, що гаражами позначеними на схемі під номерами 7, 8. 9, 10 і 11 користуються відповідно ОСОБА_10, ОСОБА_14, ОСОБА_15 та ОСОБА_12, котрі проживають відповідно у квартирах АДРЕСА_2, а вбиральнею, позначеною на схемі під № 6 користуються мешканці квартир АДРЕСА_2 ОСОБА_16 та ОСОБА_7 (а.с.101)

Згідно повідомлення ЖЕК № 1 м. Самбора даних про рік забудови підсобних приміщень на прибудинковій території між будинками АДРЕСА_1 немає. Мешканці будинків АДРЕСА_1 користуються підсобними приміщеннями та гаражами згідно схеми, які розташовані на прибудинковій території цих будинків; мешканці будинку № 30 користуються підвальними приміщеннями вибірково; комунальні вигоди мешканцями зроблено за власний рахунок, крім ОСОБА_16 ( кв. № 1) та ОСОБА_7 (кв. № 4; будинки № 28 та 30 обладнані водопостачанням та центральною каналізацією ( а.с. 100).

Із повідомлень виконавчого комітету Самбірської міської ради, Самбірської СЕС, акту міжвідомчої комісії виконавчого комітету Самбірської міської ради від 09.12.2009 року вбачається, що в межах території прибудинкової ділянки, яка закріплена за будинком АДРЕСА_1 розміщена (тильним фасадом) дерев'яна споруда у складі 5 сараїв та надвірна вбиральня, які утримуються вкрай незадовільному технічному, санітарному і протипожежному стані і є джерелом виплоду гризунів. На господарські будівлі мешканців будинку № 30, що розташовані в межах земельної ділянки будинку № 28 немає жодних правових документів ( а.с. 5, 41,48).

Із повідомлення Державного пожежного нагляду видно, що господарські дерев'яні будівлі, що розташовані на прибудинковій території будинку АДРЕСА_1, не відповідають вимогам ДБН 360-92 ( а.с. 38).

Згідно матеріалів інвентаризаційних справ № 2113 та № 2114 Самбірського МБТІ на будинки АДРЕСА_1 до складу вказаних будинків сараї і вбиральні не належать.

Із акту міжвідомчої комісії виконавчого комітету Самбірської міської ради відомо, що на господарські будівлі мешканців будинку № ЗО, які розташовані в межах земельної ділянки будинку № 28 ніяких правових документів немає, тобто їх можна віднести до самочинно збудованих об'єктів ( а.с.48).

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦК України споруда або інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Згідно ч. 4 ст. 376 ЦК України якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила самочинне будівництво або за її рахунок.

Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Отже, господарські будівлі, якими користуються відповідачі, є самочинним будівництвом, що розташовані на земельній ділянці, власником якої є Самбірська міська рада, і вона заперечує проти визнання права власності на вказані об'єкти та розміщення споруд порушує права ОСОБА_1, ОСОБА_5 та ОСОБА_2 на користування їх майном, а тому їх порушене право підлягає захисту способом зобов'язання відповідачів знести самочинно збудовані будівлі.

Керуючись ст.ст. 209, 212, 213, 215 ЦПК України, ст.ст. 376, 391 ЦК України,

Вирішив:

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_5 та ОСОБА_2 задовольнити.

Зобов'язати власників квартир у будинку АДРЕСА_2 ОСОБА_17, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10. ОСОБА_11 та ОСОБА_12 не чинити перешкоди ОСОБА_1, ОСОБА_5 та ОСОБА_2 у користуванні квартирами будинку АДРЕСА_1 та прибудинковою територією цього будинку шляхом знесення господарських будівель та надвірних споруд, що розташовані на прибудинковій території будинку АДРЕСА_1, а саме зобов'язати: ОСОБА_10 знести гараж, який згідно схеми розміщення господарських будівель позначений під номером 7, ОСОБА_7 - знести гараж, позначений під номером 8 та надвірну вбиральню, яка позначена під номером 6, ОСОБА_15 - знести гараж позначений під номером 9 та ОСОБА_12 знести гаражі позначені під номерами 10 і 11.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через місцевий суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя