Апеляційний суд Житомирської області
13 жовтня 2010 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Житомирської області в складі: головуючого - судді: Олексієнка М.М., суддів: Худякова А.М., Снітка С.О., з участю: ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м. Житомирі апеляційні скарги управління Пенсійного фонду України в Лугинському районі, ОСОБА_2, ОСОБА_3 на рішення Луганського районного суду від 18 червня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5 до управління Пенсійного фонду України в Лугинському районі (надалі - ПФУ) про визнання дій неправомірними щодо нарахування та виплати пенсії, передбаченої Законом України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (надалі - Закон №796-12),
ОСОБА_2, ОСОБА_3 звернулись до суду з позовом до ПФУ про визнання неправомірною відмову у проведенні перерахунку по пенсії в розмірах, передбачених ст. ст. 50, 54 Закону №796-12 та стягнути з січня 2009 року по квітень 2010 року на їх користь по 62 760 грн., зобов'язавши продовжити виплати з урахуванням змін прожиткового мінімуму в подальшому. Посилались на те, що обоє, будучи інвалідами 2 групи, пов'язаної з аварією на Чорнобильській АЕС, отримують державну пенсію і додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, з розрахунків, визначених постановами Кабінету Міністрів України, хоча повинні одержувати у розмірах, передбачених ст. ст. 50, 54 вище згаданого Закону.
Рішенням Луганського районного суду від 18.06.2010 року позов задоволено частково. Стягнуто з управління Пенсійного фонду України в Луганському районі на користь ОСОБА_2 додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, в результаті аварі на Чорнобильській АЕС за період з 01.03.2009 року по 30.04.2010 року в сумі 4350 грн. та державну пенсію, як особі, яка віднесена до 1 категорії, передбаченої Законом №796-12, за пер-од з 01.03.2009 року по 30.04.2010 року в сумі 54110,00 грн. Стягнуто на користь ОСОБА_3И додаткову пенсію з 01.03.2009 року по 27.07.2009 року в сумі 1339,84 грн. та державну пенсію, як особі, віднесеній до 1 категорії, передбаченої Законом №796-12, за період з 01.03.2009 року по 27.07.2009 року в сумі 16215 грн. В решті у позові відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ПФУ просить рішення районного суду скасувати. Вказує на те, що пенсійний фонд не є належним відповідачем у справі, оскільки фінансування витрат, пов'язаних із соціальним захистом громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету, а не Пенсійного фонду. При призначенні і виплаті пенсії ПФУ керувався Законом України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". Нарахування і виплата пенсії в частині, передбаченої ст.54 Закону №796-12 проводилась за правилами постанови Кабінету Міністрів України №е>54 від 16.07.2008 року. Не враховано судом і положення ст.28 згаданого закону щодо визначення мінімального розміру пенсії та невірно проведено розрахунки виплати різниці у пенсії.

Позивачі не погоджуються з рішенням суду в частині відмови у задоволенні позову про зобов'язання відповідача сплачувати пенсію до вимог Закону №796-12, тому в апеляційній скарзі просять рішення в цій частині скасувати і ухвалити нове про задоволення позову в повному об'ємі.

З'ясувавши обставини справи за правилами ст.304-1 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги ПФУ частково та відмову у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_2, ОСОБА_3, виходячи з наступного.

Згідно матеріалів справи, зокрема копій посвідчень, довідок ПФУ, судом вірно встановлено, що позивачі є особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, визнані інвалідами 2 групи, пов'язаної з аварією на Чорнобильській АЕС, тому мають право на державну пенсію та додаткову пенсію у розмірах, передбачених ст. ст.50, 54 Закону №796-12.

Виходячи із загальних засад пріоритету законів над підзаконними актами, вирішуючи даний спір, районний суд прийшов до обґрунтованого висновку, що при визначенні розміру державної пенсії для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, застосуванню підлягає саме Закон №796-12, а не постанова Кабінету Міністрів України №654, яка істотно звужує обсяг встановлених законом прав.

При розрахунку державної пенсії, передбаченої ст.54 Закону №796-12, застосуванню підлягає розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, установлений у законі про Державний бюджет України на відповідний рік, з урахуванням якого визначається мінімальний розмір пенсії за віком. Тому доводи представника відповідача про необхідність визначення доплат за правилами постанови Кабінету Міністрів є безпідставні.

Відповідно до Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.10.2007 року №1261 та з урахуванням Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у містах, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30.04.2002 року №8-2 (з відповідними змінами), управління Пенсійного фонду в районах, містах, районах у містах забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій,

безпосередньо призначає (здійснює перерахунок) і виплачує пенсії та інші виплати відповідно до чинного законодавства. Тому, у справах щодо здійснення перерахунку підвищення до пенсії належним відповідачем повинно виступати Управління пенсійного фонду, а не управління праці та соціального захисту населення.

Проте суд припустився помилки, коли обрав спосіб захисту права позивачів шляхом стягнення різні у пенсії.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України. Згідно з ч. 2 ст. 1 ЦК України до майнових відносин, заснованих на адміністративному або іншому владному підпорядкуванні однієї сторони другій стороні, цивільне законодавство не застосовується, якщо інше не встановлено законом.

Ураховуючи наведе, рішення суду в частині стягнення коштів слід зміни, зобов'язавши відповідача провести нарахування/перерахування та виплату належних сум відповідно до закону.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі позивачів не ґрунтуються на вимогах закону, тому задоволені бути не можуть. Суд, виходячи з положень ст. 1 ЦПК України, захищає порушені, невизнані або оспорювані права і не може на майбутнє зобов'язувати вчиняти певні дії.

Інших порушень процесуального законодавства, які б давали підстави до зміни чи скасування судового рішення, колегія суддів не вбачає.

За даних обставин, рішення суду в решті є обґрунтованим, відповідає вимогам чинного законодавства та матеріалам справи, тому підстав до його скасування немає.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 303, 304-1, п. З ч.І ст. 307, ст. ст. 308, 316, 324 ЦПК України, колегія суддів,

вирішила:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Лугинському районі задовольнити частково, а апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3 відхилити.

Змінити рішення Луганського районного суду Житомирської області від 18 червня 2010 року в частині стягнення з управління Пенсійного фонду України в Лигинському районі Житомирської області на користь ОСОБА_6, ОСОБА_3 доплату до додаткової пенсії та державної пенсії.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Луганському районі здійснити перерахунок та виплату на користь ОСОБА_2 додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, в результаті аварі на Чорнобильській АЕС за період з 01.03.2009 року по 30.04.2010 року та державну пенсію, як особі, яка віднесена до 1 категорії, передбаченої Законом №796-12 за період з 01.03.2009 року по 30.04.2010 року в розмірах, визначених ст. ст. 50, 54 Закону №796-12.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Луганському районі здійснити перерахунок та виплату на користь ОСОБА_3 додаткової пенсію з 01.03.2009 року по 27.07.2009 року та державну пенсію, як особі, віднесеній до 1 категорії, передбаченої Законом №796-12, за період з 01.03.2009 року по 27.07.2009 року в розмірах, передбачених ст. ст. 50, 54 Закону №796-12. В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточним і в касаційному порядку оскарженню не підлягає.