Комсомольський районний суд м.Херсона
Справа № 2-931/2010
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 серпня 2010 року Комсомольський районний суд м. Херсона у складі:

головуючого - судді Гуцалюк О.В.,

при секретарі Рудниченко С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа, що не заявляє самостійних вимог ОСОБА_4 про сплату не отриманого доходу,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1, який діє за довіреністю в інтересах ОСОБА_2, звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_3, посилаючись на те, що відповідач з 2001 року по 01.06.2008 року безпідставно проживав у ІНФОРМАЦІЯ_1, що належить ОСОБА_2 Просив суд стягнути з відповідача суму не отриманих доходів за вказаний період в розмірі 46824,00гн.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги у повному обсягу, просив позов задовольнити.

Представник позивача та адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні наполягали на задоволені позову у повному обсягу, додатково пояснили, що відповідно до рішення суду від 09 квітня 2009 року, відповідача було виселено та знято з реєстрації з спірного будинку, як особу, яка безпідставно проживала у ньому, оскільки будь-якого дозволу власник майна -ОСОБА_2 не надавав. Просили суд стягнути суму з відповідача, як особи яка користувалась майном без правових підстав суму за використання майна в розмірі 46824,00гн.

ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та пояснив, що він з усної згоди власника майна ОСОБА_2 вселився у спірний будинок, здійснював догляд за ним, був відповідальним зберігачем майна за виконавчим провадженням, проводив оплату комунальних платежів. Він та члени його родини зареєструвались за даною адресою. Коли стала потреба звільнити будинок, звільнив його і передав представнику власника ОСОБА_1

Представник відповідача адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні позовні вимоги вважав необґрунтованими, просив суд відмовити у їх задоволенні, оскільки жодних доказів на те, що відповідач проживав безпідставно сторона позивача не надала. У той же час відповідач відкрито користувався майном та ніс усі витрати по його належному утриманню.

Третя особа - ОСОБА_4 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та пояснив, що відповідач на законних підставах проживав у будинку, був відповідальним зберігачем майна, коли державним виконавцем було накладено арешт на майно.

Заслухавши пояснення осіб, які брали участь в розгляді справи, дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 такими, що не підлягають задоволенню.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 на підставі договору дарування від 25.06.1998 року є власником 23/100 частин жилого домоволодіння № 99 по вул. Ломоносова в м. Херсоні. Рішенням Комсомольського районного суду м. Херсона від 02.02.2001 року задоволено позов ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення боргу та із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 стягнуто 55000 гривень. Ухвалою того ж суду від 29.06.2006 року задоволено подання начальника ДВС у Комсомольському районі м. Херсона та змінено спосіб виконання рішення суду від 02.02.2001 року, а саме передано у власність ОСОБА_4 23/100 частин будинку № 99 по вул. Ломоносова в м. Херсоні, що належать ОСОБА_2 Ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 25.04.2007 року ухвалу Комсомольського районного суду м. Херсона від 29.06.2006 року скасовано, в задоволенні подання начальника ДВС про зміну способу виконання рішення суду відмовлено. Таким чином, станом на сьогоднішній день власником 23/100 частин будинку № 99 по вул. Ломоносова в м. Херсоні є ОСОБА_2

Відповідно до довіреностей від 29.12.2006 року та від 08.01.2008 року ОСОБА_1 уповноважений управляти і розпоряджатись усім майном що належить ОСОБА_2 у тому числі представляти його інтереси в суді з усіма правами, які надані законодавством стороні по справі, третій особі, потерпілому тощо.

З листа ВДВС Комсомольського РУЮ у м. Херсоні від 20.06.2008 року вбачається, що до 29.01.2008 року відповідальним зберігачем нерухомого майна, а саме 23/100 частин домоволодіння № 99 по вул. Ломоносова м. Херсона був ОСОБА_3, що в свою чергу в судовому засіданні сторонами не заперечувалось.

Відповідно до ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про:

1) повернення виконаного за недійсним правочином;

2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння;

3) повернення виконаного однією із сторін у зобов'язанні;

4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Виходячи зі змісту вказаної норми, якщо за правилами ст. 387 ЦК подається віндикаційний позов про повернення майна із чужого незаконного володіння, то на підставі положень даної статті власник може вимагати стягнення доходів від користування річчю або відшкодування вартості речі в разі погіршення її якості під час незаконного володіння нею.

Згідно із ч. 1 ст. 1214 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, зобов'язана відшкодувати всі доходи, які вона одержала або могла одержати від цього майна з часу, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про володіння цим майном без достатньої правової підстави. З цього часу вона відповідає також за допущене нею погіршення майна.

У даному випадку передбачено, повернення набувачем доходів від використання майна та відшкодування йому витрат, зроблених для збереження та підтримки стану майна. Тобто, особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, зобов'язана відшкодувати всі доходи, які вона одержала або могла одержати від цього майна з часу, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про безпідставність набуття такого майна.

Таким чином з вищевикладених норм суд приходить до висновку що позивач набуває право вимоги про стягнення доходів від користування річчю, в разі отримання іншою особою (у даному випадку відповідачем) доходів або можливості отримання доходів від користування майном. В судовому засіданні факт отримання доходів ОСОБА_3 або реальної можливості отримання ним доходів (при його безпосередньому мешканні у будинку), від користування майном доведено не було, рівно як і завдання ним погіршень під час користування спірним майном.

Крім того, суд приходить до висновку, що посилання позивача на норми ст.ст. 1212, 1214 ЦК України є безпідставними, оскільки не було доведено факт безпідставного володіння ОСОБА_3 спірним майном, так як підставою щодо володіння майном був ОСОБА_6 державного виконавця, де обов»язок щодо належного зберігання майна було покладено саме на відповідача, що в свою чергу мало зобов»язання щодо утримання майна в належному стані та що в свою чергу, виключає можливість застосування вищезазначених норм цивільного законодавства України до даних правовідносин.

Суд відхиляє покази свідків по справі, а також надані письмові відповіді на поставлені судом питання ОСОБА_2 від 08.11.2009 року, оскільки такі не стосуються обставин, на які, як на правову підставу своїх позовних вимог, посилається позивач, після уточнення ним позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10, 11, 212, 213-215 ЦПК України, ст.ст. 1212, 1214 ЦК України, суд -

в и р і ш и в :

В задоволені позову ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа, о не заявляє самостійних вимог ОСОБА_4 про сплату не отриманого доходу відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Херсонської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя _____________________ О.В. Гуцалюк