Справа № 22ц-944 2010 р
Головуючий у 1-й ОСОБА_1
Доповідач Юхименко А.Г.
УХВАЛА

Іменем України

15 березня 2010 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

Головуючого - судді Юхименка А.Г.,

суддів : Мікуш Ю.Р., Курій Н.М., секретаря Балюк О.С.,

з участю: сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за апеляційною скаргою СП ТОВ «Інтернешенел Телеком*юнікешен Компані» на рішення Франківського районного суду м.Львова від 05 листопада 2009 року;-

встановила:

Оскаржуваним рішенням частково задоволено позов ОСОБА_2 до СП ТОВ «Інтернешенел Телеком*юнікешен Компані», третя особа ОСОБА_3 про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та виплату вихідної допомоги.

Поновлено ОСОБА_2 на посаді фахівця з продажу Львівської філії СП ТОВ «Інтернешенел Телеком*юнікешен Компані».

Стягнуто з відповідача в користь позивача 17339 (сімнадцять тисяч триста тридцять дев*ять) грн. 08 коп. середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 26 січня 2009 року по 05 листопада 2009 року.

Рішення в частині поновлення на роботі та стягнення зарплати за один місяць в розмірі 1850 гривень допущено до негайного виконання.

В дохід держави стягнуто з відповідача 173 грн. 39 коп. судового збору та 120 грн. витрат за ІТЗ по розгляду справи.

Рішення оскаржив відповідач, просить його скасувати та ухвалити нове, яким в позовних вимогах ОСОБА_2 відмовити в повному їх обсязі, оскільки суд допустив порушення процесуального і матеріального закону та зробив висновки, які не відповідають дійсним обставинам справи.

При цьому зазначають, що суд безпідставно прийшов до висновку, що позивач має більш високу кваліфікацію і продуктивність праці перед іншими, залишеними на роботі фахівцями з продажу (Чаторийським, Ониськовець, Лівіцькою, Білою). При цьому не враховано, що Лівіцька була вагітною, а Біла - одинокою матір»ю, тому їх звільняти не було підстав; Ониськовець має вищу освіту і досвід роботи продавця-консультанта; на момент звільнення позивачки Чаторийський вже був повідомлений про скорочення посади і звільнений з роботи з 17 лютого 2009 р., тому не було можливості залишати на цій посаді позивачку; до того ж продуктивність її праці була нижчою в порівнянні з іншими працівниками; не враховано норми посадової Інструкції, яка надає переваги на залишення на роботі іншим особам, а не позивачці, хоч вона й має вищу освіту.

Вислухавши доповідача, пояснення представника відповідача, позивача, перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що її слід відхилити, виходячи з наступного.

Згідно ч.І ст.42 КЗпП України при скороченні чисельності чи штату працівників у зв*язку із змінами в організації виробництва і праці, переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці.

На виконання вказаних вимог закону та наведених доводів позивачки, суд прийшов до правильного висновку, що вона в порівняні з залишеними на роботі фахівцями з продажу має більш високу кваліфікацію і продуктивність праці, оскільки в 2005 році закінчила Національний університет »Львівська політехніка» і отримала повну вищу освіту за спеціальністю «Міжнародна економіка» та здобула кваліфікацію магістра з економіки підприємництва, а в лютому 2008 р. закінчила правничий факультет Львівського національного університету імені ОСОБА_4 за спеціальністю правознавство з присвоєнням кваліфікації юриста та за триваліший від них стаж роботи у відповідача до дисциплінарної відповідальності, не притягалась (а.с.9,10), а тому звільнення з роботи було незаконним.

Так, з поданих відповідачем документів вбачається, що залишені після звільнення позивачки на роботі фахівці з продажу Лівіцька, Раско, Берещак і Чаторийський мали диплом лише спеціалістів (а.с. 182,184,187,218), Біла вчилася лише на першому курсі НУ «Львівська політехніка» (а.с. 191), а Онисковець мав диплом магістра, але не за спеціальністю кваліфікацією по займаній посаді (а.с. 185).

Висновки щодо незаконності звільнення позивачки з роботи суд вмотивув відповідними належними доказами, з їх оцінкою колегія погоджується. Доводи скарги їх не спростовують, тому її слід відхилити.

Керуючись ст.ст.307, 308 ЦПК України, колегія суддів;

ухвалила:

Апеляційну скаргу СП ТОВ «Інтернешенел Телеком*юнікешен Компані» на ріше Франківського районного суду м.Львова від 05 листопада 2009 року відхилити, а рішення Франківського районного суду м.Львова від 05 листопада 2009 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді