Яготинський районний суд Київської області
Справа № 2-702/2010 р.
РІШЕННЯ

Іменем України

6 вересня 2010 року Яготинський районний суд

Київської області у складі:

головуючого судді Литвин Л.І.

при секретарі Ковряк 0.0.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Яготин Київської області справу за позовом ОСОБА_1 до Супоївської сільської ради про встановлення факту перебування на утриманні, факту прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до Яготинського районного суду з позовною заявою до Супоївської сільської ради про встановлення факту перебування на утриманні, факту прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно, в котрій зазначено, що 27 січня 2000 року помер ОСОБА_2. Після смерті останньої залишилася спадщина у вигляді права на земельну частку (пай) площею 3,22 га, розташованої на території Супоївської сільської ради Яготинського району Київської області. В силу ст. 531 ЦК України /в редакції 1963 року/ вона є спадкоємцем померлого ОСОБА_2, оскільки понад три роки із жовтня 1997 року по день його смерті перебувала на утриманні останнього, так як була особою непрацездатною та перебувала на пенсії, яку отримувала в невеликому розмірі. Інших спадкоємців немає. Померлий ОСОБА_2 на той час працював у сільському господарстві, отримував заробітну плату, тримав підсобне господарство. Він купував їй особисті речі, отримуючи в рахунок заробітної плати зерно. В передбачений законом шестимісячний термін із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 до державної нотаріальної контори вона не зверталась, Проте, своїми діями, які виразились в користуванні та розпорядженні речами та майном померлого, вона фактично прийняла спадщину, а тому просила встановити факт перебування її на утриманні ОСОБА_2, факт прийняття нею спадщини після його смерті та визнати за нею право власності на спадкове майно.

В судовому засіданні представник позивачки підтримав позовні вимоги.

2

Представник відповідача в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, звернувся до суду з заявою про розгляд справи у його відсутності та про визнання позову.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивачки, свідків, дослідивши докази, враховуючи, що представник відповідача позов визнав та визнання представником відповідача позову не суперечить закону та не порушує права, свободи, інтереси інших осіб, суд вважає, що визнання представником відповідача позову може бути прийнято судом, а позов підлягає до задоволення.

В силу ст. 531 ЦК України (в редакції 1963 року) до числа спадкоємців за законом належать непрацездатні особи, що перебували на утриманні померлого не менше одного року до його смерті. При наявності інших спадкоємців вони успадковують нарівні із спадкоємцями тієї черги, яка закликається до спадкоємства.

Згідно ст. 548 ЦК України (в редакції 1963 року) прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

В силу ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Так, обставини, зазначені позивачкою, знайшли свої підтвердження в показах свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, які є сусідами позивачки та підтвердили той факт, що вона проживала разом з ОСОБА_2К, на протязі чотирнадцяти років в будинку за № 22 по вул. Ковпака в с. Супоївка Яготинського району Київської області, а коли пішла на пенсію, то перебувала на його утриманні, так як отримувала пенсію в невеликому розмірі, а ОСОБА_2 працював у КСП «Супоївське» завідуючим фермою, отримував заробітну плату та тримав підсобне господарство. Після його смерті вона залишилась проживати в його будинку, де і проживає по даний час. З копії паспорта позивачки (а.с.5), з корпії свідоцтва про смерть (а.с.6), із сертифікату на право на земельну частку (пай), з копії пенсійного посвідчення (а.с.8), з довідок Супоївської сільської ради (а.с.9-10) встановлено, що 27 січня 2000 року помер ОСОБА_2. Після його смерті залишилася спадщина у вигляді права на земельну частку (пай) площею 3,22 га, розташованої на території Супоївської сільської ради Яготинського району Київської області. Позивачка з жовтня 1997 року на день смерті ОСОБА_2 перебувала на його утриманні, оскільки була особою пенсійного віку, не працювала, пенсію отримувала в невеликому розмірі. ОСОБА_2 працював у КСП «Супоївське» завідуючим фермою, отримував заробітну плату, зерно, тримав підсобне господарство. Він сплачував комунальні послуги, купував продукти харчування та особисті речі позивачці. В передбачений законом шестимісячний термін із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 до державної нотаріальної контори вона не зверталась. Проте, своїми діями, які виразились в тому, що після смерті ОСОБА_2 вона користувалась та розпорядилась особистими речами та майном померлого, залишилась проживати в його будинку, фактично прийняла спадщину, а тому, суд вважає, що є всі підстави для задоволення позову.

Керуючись ст.174 ЦПК України, ст.ст. 531, 548, 549 ЦК України (в редакції 1963 року), суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Супоївської сільської ради про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Встановити, що ОСОБА_1 перебувала на утриманні ОСОБА_2, померлого 27 січня 2000 року, не менше одного року до його смерті.

Встановити, що ОСОБА_1 прийняла спадщину після смерті ОСОБА_2, померлого 27 січня 2000 року.

Визнати за ОСОБА_1 право на земельну частку (пай) розміром 3,22 умовних кадастрових гектарів, вартістю 12 478 (дванадцять тисяч чотириста сімдесят вісім) гривень, яка розташована на території Супоївської сільської ради Яготинського району Київської області та належала ОСОБА_2, померлому 27 січня 2000 року, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) члена КСП «Супоївське» від 19 грудня 1996 року, виданого на підставі рішення Яготинської районної державної адміністрації від 16 грудня 1996 року № 506.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області шляхом подачі через Яготинський районний суд апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Литвин Л.І.