Справа № 2-3031/2010р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2010 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого - судді Крамаренко Т.В.

при секретарі Пучко І.В.,

за участю позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до відкритого акціонерного товариства комерційного банку «Надра» (надалі ВАТ КБ «Надра») та філії відкритого акціонерного товариства комерційного банку «Надра» Миколаївського регіонального відділення (надалі філії ВАТ КБ

«Надра» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

У квітні 20І0 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ВАТ КБ «Надра» та філії ВАТ КБ «Надра» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Свої вимоги позивач обгрунтовував тим, що з відповідачем він уклав Договір депозиту у доларах США. який рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 07.07.2009 року стягнуто на його користь у розмірі 93 398,83грн., яке до теперішнього часу не виконане. На момент ухвалення рішення та до подачі позову курс долару США виріс, споживчі ціни також виросли. Посилаючись на викладене просив стягнути різницю курсу долара США - З 549,90грн., індекс інфляції за прострочення виконання грошового зобовязанні - 8 872,89грй.„ моральну шкоду у розмірі 10 000грн., суму пені відповідно до Закону України «Про захист прав споживачів» - 1 101 172,21грн..

Крім того, просив стягнути матеріальну шкоду у розмірі 12 900грн,, мотивувавши тим, що ним було укладено договір підряду з АТЗТ БК «Гліноземпромбуд» на ремонт квартири у сумі 98 927грн. відповідно до додаткової угоди він повинен сплатити 176 ОббгріЬ, різниця між договорами складає 77 139грн. з яких 12 900грн. це подорожчання матеріалів, які він вважає реальними збитками та просив стягнути з відповідача.

У судовому засіданні позивач заявлений позов підтримав та просив про його задоволення, пояснивши, що до теперішнього часу вклад йому не повернуто. ,

Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнала, посилаючись на те, що відповідачеві неодноразово запропоновувалася мирова угода, просила в позові відмовити.

Вислухавши пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши письмові докази, суд дійшов наступного.

Між позивачем та відповідачем 04 березня 2008 року було укладено договір №328313 строкового банківського вкладу (депозиту) «Мій вибір». Згідно умов Договору/ позивач передав відповідачу готівкою грошову суму у розмірі 11 038 доларів США строком на 12 місяців зі сплатоку 10,9% річних.

Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 07 липня 2009 року з ВАТ КБ «Надра» на користь позивача стягнуто депозит з процентами у розмірі 93 398,83грн..

Судом встановлено, що зазначене рішення суду до теперішнього часу не виконано.

Згідно ч.2 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив викоцаиия грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно довідки Головного управління статистики у Миколаївській і області від 22.02.2010р. індекс інфляції за період з лютого 2009 року по січень 2010 року складає 109,5%.

Таким чином, на користь позивача підлягає стягненню з ВАТ КБ «Надра» сума інфляції за невиконання грошового зобовязання - 8 872,89грн..

У відповідності зі ,ст.524 ЦК України, зобовязання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні.

Отже, вимоги позивача про стягнення різниці курсу долара США з відповідача не підлягають задоволенню, оскільки, це не передбачено законодавством України та крім того, сума депозиту уже була стягнута в національній валюті.

Правовідносини стосовно банківських вкладів регулюються спеціальними нормами ЦК України (глава 71), а відповідальність за порушення грошових зобов'язань передбачена ст.625 ЦК України. Крім того, відповідальність за ч.5 ст.10 Закону України «Про захист прав споживачів» у вигляді пені за кожен день прострочення настає за неналежне виконання послуг, а не грошового зобов'язання.

За такого, вимоги позивача про стягнення неустойки (пені) за ч.5 ст.10 Закону України «Про захист прав споживачів» задоволенню не підлягають.

Що стосуєтьЬя вимог позивача про відшкодування моральної шкрди, то такі: [зрмоі|р не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до розяснень, що містяться в п. 2 Постанови Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 року №4 «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немдйнової) шкоди та вимог ст.23 ЦК України спори: про відшкодування моральної шкоди розглядаються, коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції України та іншим законодавством, яке встановлює відповідальність за заподіяння моральної шкоди.

Згідно зі ст.611 ЦК України моральна шкода підлягає відшкодуванню у разі порушення зобовязання, якщо таке відшкодування встановленого договором або законом.

Ураховуючи те, що ні законом ні договором не передбачено стягнення моральної шкоди в правовідносинах, що виникли між сторонами, позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч.2 ст.22 ЦК України реальні збитки мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Тому у задоволенні вимог про відшкодування матеріальної шкоди, також зслід відмовити, оскільки не має причинного звязку між подорожчанням будівельних матеріалів, необхідних для ремонту квартири позивача, відповідно до договору підряду, га невиконанням своїх зобовязань відповідача.

Враховуючи те, що Філія ВАТ КБ «Надра» не є юридичною особою та дає ш підставі положення затвердженого ВАТ КБ «Надра», то вимоги ОСОБА_1 до Філії ВАТ КБ «Надра» є необгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 грн. та на користь держави судовий збір у розмірі 88 грн. 72 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 10, 88, 209. 212-215 ЦПК України суд, -

ВИРІ ШИВ:

У задоволенні вимог ОСОБА_1 до філії відкритого акціонерного товариства комерційного банку «Надра» Миколаївського регіонального відділення про відшкодування ма*геріальної та моральної шкоди - відмовити.

Вимоги ОСОБА_1 до відкритого акціонерного товариства

комерційного байку «Надра» про відшкодування матеріальної та моральної задовольнити частково.

Стягнути з відкритого акціонерного товариства комерційного банку «Надра» на користь іичирко ОСОБА_3 індекс інфляції за прострочення виконання грошового обовязання - 8 872,89 (вісім тисяч вісімсот сімдесят дві) гривні 89 кой:.

В іншій частини позову відмовити.

Стягнути з відкритого акціонерного товариства комерційного банку, «Надра» на користь ОСОБА_4 витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 (сто двадцять) гривень.

Стягнути з відкритого акціонерного товариства комерційного банку «Надра» на користь держави судовий збір у розмірі 88 (вісімдесят вісім) гривень 72 коп..

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом 10 днів з дня проголошення рішення та подачі апеляційної скафги протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження, або в порядку ч.4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя