Справа № 2-680/10
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2010 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Борис О.Н., при секретарі Хазієвій Т.В., за участю позивача ОСОБА_1, представника позивача адвоката ОСОБА_2, представників відповідачів : ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кривого Рогу цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 діючої в інтересах неповнолітнього ОСОБА_6 до житлово - експлуатаційної організації №31 м. Кривого Рогу, виконавчого комітету Жовтневої районної у місті ради, управління житлово -комунального господарства виконкому міської ради, Криворізької міської ради про визнання права на постійне місце проживання, визнання майнового права на приватизацію житла, визнання незаконним рішення виконавчого комітету Жовтневої районної ради народних депутатів Дніпропетровської ради про визнання житлового приміщення службовим -,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить визнати за нею та її неповнолітнім сином право на користування , проживання та приватизацію квартири АДРЕСА_1, визнати незаконним та скасувати рішення виконавчого комітету Жовтневої районної ради народних депутатів Дніпропетровської ради від 22.03.1996 року про затвердження службовою квартири АДРЕСА_1, визнати ордер на вказану квартиру таким , що є ордером звичайного зразка та зобов'язати не чинити перешкод у вільному користуванні , розпорядженні та приватизації квартири АДРЕСА_1.

Позов, на задоволенні якого у судового засіданні наполягав позивач, обґрунтовано тим, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_7 і була вселена у квартиру АДРЕСА_2 , на підставі ордеру , який був виданий на ім'я її чоловіка ОСОБА_7, відповідно до рішення виконкому Жовтневої райради народних депутатів від 22.03.1996 року. Вважає що цей ордер є ордером звичайного зразка і не відноситься до спеціального ордеру для службової квартири. У вересні 1996 року шлюб між нею та ОСОБА_7 було розірвано, проте вони надалі проживали однією сім'єю у спірній квартирі. Рішенням громадської комісії з житлових питань вона була зареєстровану у цю квартиру. У 1998 році рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу ОСОБА_7 був визнаний таким , що втратив право користування квартирою та знятий з реєстраційного обліку у зв»язку з припиненням трудових відносин з КЖП №31 м. Кривого Рогу. На думку позивача рішення про затвердження квартири АДРЕСА_1 службовою прийнято незаконно і підлягає скасуванню , оскільки прийнято з порушенням встановленого законом порядку та порушує її права та неповнолітнього сина на постійне проживання, користування та приватизацію спірної квартири.

Представник відповідача - Криворізької міської ради, у судовому засіданні проти заявлених позовних вимог заперечувала у повному обсязі та просила у задоволенні позову відмовити. Не визнаючи позовні вимоги , представник відповідача пояснила, що рішенням виконкому Жовтневої районної ради №151 від 22.03.1996 року квартиру АДРЕСА_1 було затверджено службовою квартирою ЖКК-31 , де ОСОБА_7 працював трактористом. Відповідно до Переліку категорії працівників, яким може бути надано службові жилі приміщення , затвердженого ОСОБА_8 Міністрів УРСР від 04.02.1988 року №37 ОСОБА_7 було надано квартиру . Оскільки ОСОБА_7 був звільнений з КЖП 31 за власним бажанням , тому , відповідно до ст. 124 Житлового кодексу УРСР , п.34 Положення про порядок надання службових жилих приміщень і користування ними робітники та службовці , що припинили трудові відносини з підприємством , установою , організацією , підлягають виселенню з службового приміщення з усіма особами, які з ними проживають , без надання іншого жилого приміщення.

Представник відповідача ЖЕО №31 м. Кривого Рогу, у судовому засіданні проти заявлених позовних вимог заперечувала у повному обсязі та просила у задоволенні позову відмовити. Не визнаючи позовні вимоги , представник відповідача пояснила, що згідно ст. 118 ЖК України службові приміщення призначаються для заселення громадянами , які у зв'язку з характером їх трудових відносин повинні проживати за місцем їх роботи або поблизу від нього , жиле приміщення включається до службових рішенням відповідного виконавчого комітету районної у місті ОСОБА_8. Позивач ОСОБА_1 жодного дня не працювала в КЖП 31 м. Кривого Рогу , тому і не включена до службового ордеру. Крім цього, службове жиле приміщення дається громадянам на час виконання ними своїх службових обов'язків , які потребують проживання у такому приміщенні. Відповідно надання спірній квартирі статусу службової є законним , службові квартири не підлягають обліку в УЖКГ Криворізької міської ради. Крім цього , пояснення позивачки про те , що їй не було відомо про статус квартири - службова є неправдивим, оскільки вона була учасником судового процесу у 1998 році у Жовтневому районному суді м. Кривого Рогу , де вирішувалось питання про виселення її чоловіка - ОСОБА_7 з службового приміщення без надання іншого жилого приміщення.

Представник відповідача - виконавчого комітету Жовтневої районної у місті ради , у судовому засіданні проти заявлених позовних вимог заперечувала у повному обсязі та просила у задоволенні позову відмовити. Не визнаючи позовні вимоги , представник відповідача пояснила , відповідно до п.9 ст. 15 ЖК України виконавчі комітети районних, міських, районних у містах рад народних депутатів мають право приймати рішення про включення жилих приміщень до числа службових , тому виконком Жовтневої районної у місті ради мав право прийняти рішення про включення жилого приміщення до службового. Книга обліку службових приміщень є у виконкому Жовтневої районної у місті ради , але згідно номенклатури справ зберігається протягом 5 років після закінчення. Згідно акту виконавчий комітет Жовтневої районної у місті ради передав на зберігання у міський архів виконкому Криворізької міської ради на зберігання документи 1994-1997 років. Згідно п. 8 хПоложення» службові житлові приміщення надаються незалежно від перебування працівника на квартирному обліку , без додержання черговості та пільг, установлених для забезпечення громадян житлом . П.12 « Положення...» службові жилі приміщення надаються у межах 13,65 кв м жилої площі на одну особу , але не менше рівня середньої забезпеченості громадян жилою площею в даному населеному пункті , а згідно з рішенням виконкому Криворізької міської ради 24.12.1990 року №307 рівень середньої забезпеченості при наданні житлової площі - 9 кв м. Щодо позовних вимог про визнання права на приватизацію квартири , то відповідно до приписів ЗУ « Про приватизацію державного житлового фонду» до об'єктів приватизації належать квартири багатоквартирних будинків , одноквартирні будинки, кімнати у квартирах та одноквартирних будинках , де мешкають два і більше наймачів, які використовуються громадянами на умовах найму Відповідно до Рішення Конституційного Суду № 10 рп-2000 від 28.09.200 року не підлягають приватизації квартири віднесені у встановленому порядку до числу службових.

Позивач та її представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили задовольнити , посилаючись на ті самі підстави.

Вислухавши осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню за наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено.

Рішенням виконавчого комітету Жовтневої районної ради №151 від 22.03.1996 року квартиру АДРЕСА_3 затверджено службовою ЖКК №31. Дана обставина підтверджується Рішенням ( а.с. 9).

Відповідно до ордеру №307 ( а.с.30), підставою видачі якого було вищезазначене Рішення, ОСОБА_7 було надано право на заняття житлового приміщення за адресою АДРЕСА_4, яке є службовим ЖКК 31.

З 06.05.1996 року по 09.09.1996 року позивач ОСОБА_1Є перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_7, який розірвано 09 вересня 1996 року ( а.с. 24).

У період перебуванні у шлюбі у ОСОБА_1Є та ОСОБА_7 08 липня 1997 року зародився син ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвом про народження . ( а.с. 25).

Рішенням громадської комісії по житловим питанням 07.02.1997 року позивач ОСОБА_1Є та її неповнолітній син ОСОБА_6 були зареєстровані у квартиру ІНФОРМАЦІЯ_1. ( а.с. 33)

З інформації наданої КЖП № 31 ОСОБА_7 працював трактористом КЖП №31 з 20.05.1993 року та звільнений 07.07.1997 року за власним бажанням, (а.с.23)

Відповідно до рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 21.09.1998 року ( а.с. 33) , яке набрало законної сили, за позовом КЖП 31 м. Кривого Рогу , ОСОБА_7 було виселено з службового приміщення - квартири АДРЕСА_1 , без надання іншого. ОСОБА_1Є . , як одинока особа з неповнолітнім сином ОСОБА_6 , залишились проживати у службовому жилому приміщенні, відповідно до приписів п.5 ст. 125 ЖК України.

Так, згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини , на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини , які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі , виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Згідно із ч. 1 ст. 4 ЖК Української PCP жилі будинку і жилі приміщення в будівлях , що належать державі, є державним житловим фондом.

Частиною 1 ст. 5 ЖК Української PCP передбачено, що державний житловий фонд перебуває у віданні місцевих ОСОБА_8 народних депутатів ( житловий фонд місцевих ОСОБА_8)

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 118 ЖК Української PCP службові жилі приміщення призначаються для заселення громадянами, які у зв'язку з характером їх трудової відносин повинні проживати за місцем роботи або поблизу від нього. Жиле приміщення включається до числа службових саме рішенням виконавчого комітету районної , міської , районної в місті ОСОБА_8 народних депутатів.

Пунктом 6 Положення про порядок надання службових жилих приміщень і користування ними в Українській PCP, затвердженого постановою ОСОБА_8 Міністрів УРСР від 04.02.1988 року №37, установлено процедуру виключення жилого приміщення з числа службових. Так, указане виключення провадиться на підставі клопотання підприємства, установи, організації рішенням виконавчого комітету відповідної районної , міської, районної у місті ОСОБА_8 народних депутатів

Статтею 55 Конституції України встановлено, що права та свободи людини та громадянина захищаються судом.

Відповідно до ч. 1 ст. З ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально - правові заходи примусового характеру , за допомогою яких проводиться поновлення ( визнання) порушених ( оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та обов'язків закріплений ст. 16 Цивільного кодексу України. Власник порушеного права може скористатись не будь- яким , а конкретним способом захисту свого права.

Вирішуючи питання щодо заявлених позовних вимог в частині визнання за позивачкою права на приватизацію суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову у цій частині, оскільки захисту підлягає порушене або невизнане право. Позивачка до органів приватизації не зверталась , тому спір відсутній.

Вимоги щодо визнання незаконним та скасування рішення виконкому Жовтневої районної ради народних депутатів №151 від 22.03.1996 року про затвердження квартири № 67 y будинку №1 по вул. Десантній у м. Кривому Розі Дніпропетровської області є безпідставними , оскільки дане рішення стало підставою видачі ордера на службове приміщення саме ОСОБА_7 , як основному квартиронаймачу. Таким чином, рішення не стосувалось будь- яких прав позивачки ОСОБА_1 Крім цього , вказаний ордер на службове житло не може бути визнаний таким , що є ордером звичайного зразка, оскільки , згідно зі ст. 122 ЖК УРСР, на підставі рішення про надання службового жилого приміщення виконавчий комітет районної, міської, районної у місті ОСОБА_8 народних депутатів видає громадянинові спеціальний ордер, який є лише єдиною підставою для вселення у надане жиле приміщення. Вимоги, що пред'являються законом як до самого ордеру , так і умов його видачі, найчастіше порушуються , що може спричинити визнання такого ордеру недійсним

Тому, на думку суду, усні та письмові доводи позивача, якими вона обґрунтовувала позовні вимоги в частині визнання права на приватизацію , визнання незаконним та скасувати рішення виконавчого комітету Жовтневої районної ради народних депутатів Дніпропетровської ради від 22.03.1996 року про затвердження службовою квартири АДРЕСА_1, визнання ордеру на вказану квартиру таким, що є ордером звичайного зразка та зобов'язання не чинити перешкод у вільному користуванні, розпорядженні та приватизації квартири АДРЕСА_1, спростовуються матеріалами справи і не можуть бути покладені в основу рішення, інших доказів суду не надано, тому підстав вважати їх обґрунтованими у суду немає.

Оскільки позивачем в цій частині не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження позову, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні позовних вимог в цій частині, в порядку ст. 88 ЦПК України судові витрати віднести за рахунок позивача.

Також суд зазначає, що порушення питання про виключення жилого приміщення із числа службових є правом ЖЕО №31 м. Кривого Рогу, якщо відпала потреба в такому її ,_( використанні, на підставі клопотання адміністрації та профспілкового комітету ЖЕО №31.

Керуючись ст.ст. 10,11, 60,88, 212,214-215 Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст. 15 ЦК України, ст.ст. 118,122-125 Житлового кодексу України , Положення про порядок надання службових жилих приміщень і користування ними В Українській PCP, затвердженого ОСОБА_8 Міністрів УРСР від 04.02.1988 №37, Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1, діючої в інтересах неповнолітнього ОСОБА_6 до житлово - експлуатаційної організації №31 м. Кривого Рогу, виконавчого комітету Жовтневої районної у місті ради, управління житлово - комунального господарства м. Кривого Рогу, Криворізької міської ради про визнання права на постійне місце проживання, визнання майнового права на приватизацію житла, визнання незаконним рішення виконавчого комітету Жовтневої районної ради народних депутатів Дніпропетровської ради про визнання житлового приміщення службовим задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 та неповнолітнім ОСОБА_6 право на користування та проживання у ІНФОРМАЦІЯ_2.

В решті частині позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя: О. Н. Борис