Жовтневий районний суд м.Дніпропетровська
Справа № 2-511/10
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2010 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

У складі:

Головуючого судді Мазниці А.А.

При секретарі Ковальській Т.Г.

За участю:

Позивача ОСОБА_1

Представника позивача ОСОБА_2

Розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення суми, -

В С Т А Н О В И В :

У жовтні 2008 року позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом. В обгрунтування заявлених вимог з урахуванням їх уточнення (а.с. 129-132) послався на те, що у період з травня 2005 р. до вересня 2007 р. включно різними сумами передав у борг ОСОБА_4 48.000, 00 доларів США, що на той час дорівнювало 242.000, 00 грн. Передача кожної суми грошових коштів була оформлена окремою розпискою, а 01.04.2008 р. боржник видав позивачеві нову розписку на загальну суму заборгованості, при цьому попередні розписки були знищені. З метою усунення впливу інфляційних процесів на розмір зобовязання сторони в узагальненій розписці обумовили порядок повернення позики, що передбачав застосування вартості мірної одиниці золота у ПАТ КБ ПриватБанк. У квітні 2008 р. ОСОБА_4 помер, його спадкоємцем є відповідач ОСОБА_3, що прийняла спадщину, оскільки проживала зі спадкодавцем на час його смерті. Враховуючи, що остання несе зобовязання за боргами спадкодавця, позивач просив суд стягнути з неї на його користь 457.132, 50 грн. боргу та судові витрати.

У судовому засіданні позивач та його представник заявлені вимоги підтримали, на їх задоволенні наполягали.

Відповідачка до суду не зявлялася, від отримання судових повісток за місцем свого проживання ухилялася (а.с. 98, 99, 115, 116). 27.09.2010 р. до суду зявилася, надала письмові заперечення проти позову (а.с. 139, 140) та залишила зал суду до початку судового засідання, посилаючись на відсутність коштів на юридичну допомогу, що є підставою для закінчення розгляду справи без її участі.

Вислухавши пояснення осіб, що приймають участь у справі, дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що 01.04.2008 р. була складена розписка про те, що ОСОБА_4 отримав від ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 14.825, 00 доларів США та 11 мірних зливків золота 999,9 проби вагою 100 г кожний, загальною вагою 1100 г, які зобовязався повернути на протязі календарного місяця з часу предявлення вимоги. Зазначена розписка була підписана сторонами правочину ОСОБА_4 та ОСОБА_1, а також ОСОБА_3 та ОСОБА_5 як свідками (а.с. 7).

Доводи відповідачки щодо неправомірності та недійсності даного правочину суд оцінює критично, оскільки немає підстав вважати, що він був укладений без дотримання вимог ст. ст. 203-208, 1046, 1047 ЦК України щодо його форми та змісту.

Посилання відповідачки на те, що цей правочин боржником ОСОБА_4 не укладався і не підписувався ані останнім, ані нею, не можуть бути прийняті до уваги як бездоказові. Так, пославшись на ці обставини, вона їх не підтвердила будь-яким чином, у заяві від 14.06.2010 р. послалася на необхідність проведення у справі судової почеркознавчої експертизи для встановлення авторства підписів у розписці від 01.04.2008 р. (а.с. 134), втім від явки до суду та участі у розгляді справи у подальшому ухилилася, у звязку з чим є неможливим обговорення та вирішення питань про отримання експериментальних зразків її підпису, вільних зразків її підпису та підпису ОСОБА_4, а також обговорення питання про оплату проведення експертизи. За викладених обставин суд вважає призначення експертизи недоцільним у звязку з неможливістю її проведення, а вищезазначені доводи відповідачки не доведеними.

20.04.2008 р. ОСОБА_4 помер (а.с. 31). Після його смерті з заявами про прийняття спадщини звернулися його дружина ОСОБА_3 та їх спільний син ОСОБА_6 (а.с. 27, 30), втім у подальшому останній свою заяву відкликав та відмовився від спадщини на користь матері (а.с. 29). Також відмовилася від спадщини на користь матері дочка ОСОБА_7 тес Л.О. та спадкодавця ОСОБА_8 (а.с. 28).

Виходячи з наведеного єдиним спадкоємцем померлого боржника ОСОБА_4, що прийняла спадщину, є відповідачка ОСОБА_3 втім своє право на спадкове майно, до складу якого входить зокрема домоволодіння по пр. Гагаріна, 71а у м. Дніпропетровську та земельна ділянка площею 0,0375 га під ним (а.с. 8, 9), вона станом на час вирішення справи не оформила.

Аналізуючи фактичні обставини справи, суд доходить висновку про те, що між позивачем та боржником ОСОБА_4 виникли правовідносини позики, врегульовані положеннями ст. ст. 1046-1050 ЦК України, а також загальними нормами зобовязального права. У цих правовідносинах боржник ніс обовязок у визначений угодою строк повернути отриману суму, встановлений ст. ст. 526, 1049 ЦК України.

Відповідно до ст. ст. 1281, 1282 ЦК України кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він довідався або міг довідатися про відкриття спадщини, предявити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Останні у свою чергу зобовязані задовольнити вимоги кредитора у повному обсязі, але не більше вартості майна, одержаного ними у спадщину.

Згідно ст. 16 ЦПК України одною з форм судового захисту цивільних прав та інтересів є примусове виконання обовязку в натурі.

Згідно ст. 533 ЦК України, грошове зобовязання повинне бути виконане у гривнях, а у випадку визначення грошового еквіваленту в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Виходячи з положень зазначених норм цивільного закону, а також приймаючи до уваги, що відповідачка прийняла спадщину у вигляді нерухомого майна, вартість якого очевидно перевищує розмір позовних вимог, а позивач звернувся до суду з позовом до спадкоємців померлого боржника до збігу шести місяців з дня його смерті (а.с. 4), суд вважає позовні вимоги обґрунтованими. Разом з тим немає підстав для задоволення їх у повному обсязі виходячи з наступного.

Так, зі змісту уточненого позову вбачається, що позивач претендує на повернення йому грошових коштів у загальному розмірі 48.000, 00 доларів США, переданих ним боржнику у вигляді позики декількома платежами у період з травня 2005 р. до вересня 2007 р. Оскільки відповідачка заперечувала факт отримання боржником від позивача будь-яких коштів, письмовими доказами підтверджується надання останнім ОСОБА_4 лише 14.825, 00 доларів США (а.с. 7), суд оцінює факт отримання решти грошових коштів, щодо яких предявлені вимоги, як не доведений та вважає за необхідне у задоволенні позову в частині, що стосується цих коштів, відмовити. При цьому підлягає стягненню з відповідачки на його користь за курсом НБУ на день ухвалення рішення 14.825, 0 доларів США х 7,90 грн/долар США = 117.117, 50 грн.

Питання про юридичну долю валютних цінностей зливків золота у загальному обсязі 1.100 г, зазначених у розписці від 01.04.2008 р., та дійсність повязаних з ними вимог судом не досліджуються і не вирішуються згідно ч. 1 ст. 11 як такі, що виходять за межі заявлених позивачем вимог.

Згідно ст. 88 ЦПК України судові витрати у справі покладаються на сторону, проти якої постановлене рішення, пропорційно задоволеній частині позовних вимог. При цьому підлягає стягненню з відповідача на користь позивача 1.401, 17 грн., в тому числі 1171, 17 грн. судового збору пропорційно задоволеній частині позовних вимог, 30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, 200, 00 грн. витрат на виклик відповідача.

Витрати на оплату послуг адвоката компенсації не підлягають, оскільки з матеріалів справи не вбачається, що такі були здійснені. Витрати на оплату послуг КП Дніпропетровське МБТІ компенсації не підлягають, оскільки з доданих документів не вбачається за можливе встановити, які саме послуги були оплачені та чи мають вони відношення до розгляду даної справи.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 16, 203-208, 533, 1046-1050, 1281, 1282 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 60, 88, 212-215 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 117.117, 50 грн. (сто сімнадцять тисяч сто сімнадцять гривен 50 коп.).

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

В порядку розподілу судових витрат стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 1.401, 17 грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги , якщо таку скаргу не буде подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає чинності після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, що брали участь у справі, втім не були присутні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя А.А. Мазниця