АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа 22-ц-1351/2010 р. Головуючий 1 інстанції - Шишкін О. В.
Категорія - договірна Доповідач - Табачна Н. Г.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

1 квітня 2010 року судова колегія судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області в складі :

Головуючого : Зазулинської Т. П.

Суддів : Табачної Н. Г.

ОСОБА_1

При секретарі : Коршун І. О.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 26 жовтня 2009 року, за позовом ОСОБА_2 до відкритого акціонерного товариства комерційний банк Надра про поновлення порушеного права, повернення грошових коштів та стягнення моральної шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

В квітні 2009 року позивачка звернулася до суду з вищевказаним позовом.

Вона посилалася на те, що 29 липня 2008 року уклала з відповідачем на 1 рік договір строкового банківського вкладу Моє майбутнє, в рамках пакету послуг ПП Базовий № 1181908.

Згідно договору вона передала 1700 Євро. Банк зобовязався виплатити вклад та відсотки на нього на умовах і в порядку, передбачених договором.

Відсоткова ставка за договором складає 10,6%.

За умовами договору банк повинен повернути вклад на вимогу вкладника в кінці дії вкладу або у разі дострокового розірвання договору.

Вона неодноразово зверталася до відповідача з заявами про виплату відсотків за вкладом, але ні відсотки ні відповіді на свої звернення не отримала.

У звязку із закінченням терміну дії договору вона звернулася з заявами від 29 липня 2009 року і від 10 серпня 2009 року про виконання банком умов договору. Однак знов не отримала ніякої відповіді. Не повернуто їй ні вклад, ні відсотки за вкладом.

Вона вважає, що зазначеним відповідач порушив її права, заподіяв моральну шкоду. Відповідач користується її грошима, не повертає їх і перешкоджає їй розпоряджатися ними на свій власний розсуд.

Більш того, відповідач запропонував пролонгувати договір на кабальних умовах - під 1,9% річних.

Позивачка просила поновити її порушене право, стягнути з відповідача на її користь 1700 Євро, нараховані відсотки, 3 000 грн. у відшкодування моральної шкоди і витрати по справі.

Заочним рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 26 жовтня 2009 року позовні вимоги задоволено.

Вирішено стягнути на користь позивачки суму вкладу - еквівалент 1700 Євро в розмірі 20 417 грн. та нараховані відсотки, 3 000 грн. у відшкодування моральної шкоди і судові витрати в сумі 568 грн. 15 коп.

Позивачка рішення суду оскаржує, просить його змінити і стягнути суму вкладу у тій валюті, яку вона внесла банку - 1700 Євро. Вона вважає., що вклад має бути повернутий на умовах і в порядку укладеного договору. В ньому не передбачено повернення грошей в гривнях.

Перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія дійшла наступного.

Відповідно до вимог ст. 309 ч. І п. 4 ЦПК України рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення або зміні у разі порушення або неправильного застосування норм матеріального або процесуального права.

З матеріалів справи вбачається, що 29 липня 2008 року сторони уклали договір строкового банківського вкладу № 552741 Моє майбутнє в рамках пакету послуг ПП Базовий+ № 1181908 до 29 липня 2009 року.

Згідно договору позивачка передала банку 1700 Євро, а банк зобовязався виплатити вклад і відсотки на умовах договору. Відсоткова ставка складала 10,6%.

Незважаючи на те, що термін договору сплинув, та незважаючи на неодноразові звернення позивачки банк грошей і відсотків не повернув, тобто умови договору не виконав.

За такими обставинами суд обгрунтовано поновив її порушене право і зобовязав повернути суму вкладу.

В той же час не можна погодитися з тим, що відповідача зобовязано повернути суму вкладу в національній валюті України - гривні.

У відповідності до ч. 1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобовязується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Оскільки умовами договору не передбачено виплат в іншій формі чи в іншому порядку, у суду не було підстав для стягнення суми в іншій валюті. До того ж таких вимог позивачка не заявляла.

За договором вкладу позивачка внесла суму 1 700 Євро, а банк зобовязався таку ж суму з нарахованими відсотками повернути.

Тому і виконання взятих договірних зобовязань має бути у відповідності до умов договору. Поверненню підлягає внесена сума у Євро.

Крім цього, не можна погодитися з висновком суду про стягнення 3 000 грн. у відшкодування моральної шкоди.

Задовольняючи в цій частині позовні вимоги, суд виходив з того, що позивачці завдано моральної шкоди, 3 000 грн. у відшкодування якої підлягає стягненню на підставі п.5 ч.І ст. 4 Закону України Про захист прав споживачів, який є спеціальним законом в даному виді правовідносин, оскільки позивачка являється споживачем послуг банку, а також на підставі загальних норм цивільного закону і Конституції України.

Такі висновки свідчать про неправильне застосування норм матеріального права та про повільне тлумачення цих норм закону.

Дійсно позивачка являється споживачем послуг банку. Укладеним сторонами договором не передбачено відшкодування моральної шкоди, а на підставі ст. 4 ч. 1 п. 5 Закону України Про захист прав споживачів споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на відшкодування шкоди (збитків), завданих дефектною чи сфальсифікованою продукцією або продукцією неналежної якості, а також майнової та моральної (немайнової) шкоди, заподіяної небезпечною для життя і здоровя людей продукцією у випадках, передбачених законодавством.

Послуга відповідача не являється продукцією, спожитою позивачкою, яка створила небезпеку для її життя чи здоровя.

Відповідно до вимог ч. З ст. 303 ЦПК України апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обовязковою підставою для скасування рішення.

Таким чином, рішення в зазначеній частині підлягає зміні. Позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309 ч. 1 п. 4, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

ВИРІШИЛА :

Апеляційну скаргу задовольнити частково. Заочне рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 26 жовтня 2009 року змінити, зобовязавши відкрите акціонерне товариство комерційний банк Надра повернути позивачці вклад в сумі 1700 Євро, а також скасувавши його в частині стягнення у відшкодування моральної шкоди 3000 грн. і в задоволенні цих позовних вимог відмовити.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили негайно, але може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом 2 місяців.

Головуючий:

Судді: