Київський районний суд м. Одеси
Справа № 2-4540
УХВАЛА

9 листопада 2010 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого-судді Салтан Л.В.

при секретарі Небесній О.О.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

до Управління пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеси про визнання права на отримання державної соціальної допомоги підтримки дітей війни, визнання незаконною бездіяльності, зобовязання вчинити певні дії та відшкодування матеріальної шкоди,

ВСТАНОВИВ

В провадженні Київського районного суду м. Одеси знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеси про визнання права на отримання державної соціальної допомоги підтримки дітей війни, визнання незаконною бездіяльності, зобовязання вчинити певні дії та відшкодування матеріальної шкоди.

23 квітня 2010 року відкрито провадження у зазначеній справі.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 8 червня 2010 року провадження у справі зупинено до розгляду Конституційним Судом України конституційного подання Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвідомчості справ, повязаних із соціальними виплатами» від 18 лютого 2010 року № 1691-VI.

Суд, проаналізувавши матеріали справи, вважає що провадження у справі слід закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України, виходячи з такого.

14 вересня 2010 року опубліковане рішення Конституційного суду України від 9 вересня 2010 року № 19-рп/2010 «У справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвідомчості справ, повязаних із соціальними виплатами».

Відповідно до резолютивної частини зазначеного рішення Конституційний суд України вирішив:

Визнати такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвідомчості справ, повязаних із соціальними виплатами» від 18 лютого 2010 року № 1691-VI, а саме:

пункту 2 розділу І: «Пункт 3 частини першої статті 18 Кодексу адміністративного судочинства України (Відомості Верховної Ради України, 2005 р., №№ 35 - 37, ст. 446) виключити»;

пункту 2 розділу II: «Після набрання чинності цим Законом адміністративні суди завершують розгляд справ, провадження в яких було відкрито за пунктом 3 частини першої статті 18 Кодексу адміністративного судочинства України. Адміністративні позови, апеляційні та касаційні скарги чи подання, подані до набрання чинності цим Законом до відповідних адміністративних судів в адміністративних справах, передбачених пунктом 3 частини першої статті 18 Кодексу адміністративного судочинства України, і за якими провадження не відкрито, передаються цими судами до відповідних судів, які здійснюватимуть їх розгляд у порядку цивільного судочинства».

Визнати таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), пункт 2 частини першої статті 15 Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвідомчості справ, повязаних із соціальними виплатами» від 18 лютого 2010 року N 1691 -VI.

Положення Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвідомчості справ, повязаних із соціальними виплатами» від 18 лютого 2010 року № 1691-VI та Цивільного процесуального кодексу України, визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним судом України цього рішення.

Враховуючи викладене, станом на момент розгляду справи є чинним положення статті 18 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до якого місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні усі адміністративні справи щодо спорів фізичних осіб з субєктами владних повноважень з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообовязковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

З урахуванням вищенаведеного, а також того, що є неконституційним пункт 2 частини першої статті 15 Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвідомчості справ, повязаних із соціальними виплатами» від 18 лютого 2010 року № 1691 VI, суд вважає, що справа за позовом ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеси про визнання права на отримання державної соціальної допомоги підтримки дітей війни, визнання незаконною бездіяльності, зобовязання вчинити певні дії та відшкодування матеріальної шкоди не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України , суд,

УХВАЛИВ:

Закрити провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеси про визнання права на отримання державної соціальної допомоги підтримки дітей війни, визнання незаконною бездіяльності, зобовязання вчинити певні дії та відшкодування матеріальної шкоди.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги на ухвалу суду протягом пяти днів з дня її проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення ухвали суду, можуть подати апеляційну скаргу протягом пяти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Головуючий