ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОСОБА_1
справа № 2- 1898 /2010
провадження № Б/н1586
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" травня 2010 р.

Дарницький районний суд м. Києва в складі: головуючого

судді Ящук Т.І.

при секретарі Жиленко Ю.Г.

з участю позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 районної в м. Києві ради , треті особи - Головне управління земельних ресурсів Київської міської державної адміністрації , Головне управління юстиції у м. Києві - про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на земельну ділянку, -

встановив:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_3 районної в м. Києві ради, треті особи - Головне управління земельних ресурсів КМДА, Головне управління юстиції в м. Києві - про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на земельну ділянку, посилаючись на наступні обставини.

Позивачу належить на праві власності 1/ 3 частина земельної ділянки по вул. Арефєва, 12 у ОСОБА_3 районі м. Києві, власником 1/3 частини вказаної земельної ділянки був померлий 24.12.2008 року ОСОБА_4, рідний дядько позивача . Власником ще 1/3 частини земельної ділянки була ОСОБА_5, яка померла 25.08.2009 року .

Відповідно до заповіту ОСОБА_4 спадкоємцем частини житлового будинку є позивач ОСОБА_2, у звязку з цим нотаріусом було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом 10.07.2009 року. Однак на частину земельної ділянки, що належала померлому ОСОБА_4, заповіту складено не було.

Тому після смерті дядька бабуся позивача ОСОБА_5 фактично вступила в управління і володіння спадковим майном , подавши 18.06.2009 року заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини. 25.08.2009 року ОСОБА_5 померла, не встигши отримати свідоцтво на спадщину за законом.

Інших спадкоємців першої черги ні за законом, на за заповітом крім позивача, у померлої немає. Батько позивача - ОСОБА_6, син ОСОБА_5 помер в 1992 році.

18.06.2009року нотаріусом також було посвідчено заповіт ОСОБА_5, яким вона заповіла все своє майно позивачу. Після смерті бабусі позивач фактично вступив в управління і володіння спадковим майном, в межах шестимісячного строку звернувся до Шістнадцятої Київської державної нотконтори, але йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на 1/3 частину земельної ділянки, яку фактично успадкувала ОСОБА_5, оскільки вона не оформила свої спадкові права.

Тому позивач просив встановити факт прийняття спадщини ОСОБА_5 після її померлого 24.12.2008 року сина ОСОБА_4 - на 1/3 частину земельної ділянки по вул. Арефєва, 12 у м. Києві. Також просив визнати право власності за ним на вказану 1/3 частину земельної ділянки, яка на даний період часу зареєстрована на праві власності за померлим ОСОБА_4

В судовому засіданні позивач ОСОБА_2 підтримав заявлені позовні вимоги та просив позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача - ОСОБА_3 районної в м. Києві ради ОСОБА_7 про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Представник третьої особи - Головного управління юстиції в м. Києві про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав клопотання про розгляд справи в його відсутності, просив винести рішення у відповідності до норм чинного законодавства.

Представник третьої особи - Головного управління земельних ресурсів КМДА в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, заперечень на позов не надав, судом визнано за можливе розглянути справу у відсутності третьої особи.

Вислухавши позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до свідоцтва про смерть , виданого відділом ЗАГС Харківського району м. Києва, 13.03.1992 року помер ОСОБА_6 у віці 37 років ( а.с. 9), який був батьком позивача ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим ОСОБА_3 відділом ЗАГС м. Києва 24.07.1982 року ( а.с. 16).

08.06.1999 року позивач ОСОБА_2 отримав свідоцтво про право на спадщину за законом , видане 16-ю Київською державною нотаріальною конторою. Спадкове майно, на яке видане це свідоцтво, складається з 1/3 частини житлового будинку № 12 по вул. Арефєва у м. Києві з відповідними надвірними будівлями та спорудами ( а.с. 21).

Рішенням Київської міської ради № 65/3156 від 02.02.2006 року земельна ділянка по вул. К.Арефєва, 12 у м. Києві, площею 0,10 га була передана у власність для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд в рівних частинах ( по 1/3) ОСОБА_2, ОСОБА_4 та ОСОБА_5.

Співвласникам було видано державні акти про право власності на вказану земельну ділянку : ОСОБА_2 - 07.07.2006 року ; ОСОБА_5 - 23.06.2006 року, ОСОБА_4 - 01.09.2006 року (а.с. 6-8).

Як вбачається з заповіту, складеного ОСОБА_4, посвідченого державним нотаріусом 16-ї Київської державної нотаріальної контори 15.06.2004 року, він заповів належну йому на праві приватної власності 1/3 частину жилого будинку по вул. Арефєва, 12 у м. Києві - ОСОБА_2 ( а.с. 46).

24.12.2008року ОСОБА_4 помер у віці 57 років, про що Відділом РАЦС ОСОБА_3 РУЮ в м. Києві видано свідоцтво про смерть ( а.с. 44).

28.05.2009року позивач ОСОБА_2 звернувся з заявою до 16-ї Київської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини, а 10.07.2009 року він отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом - на 1/3 частину житлового будинку № 12 по вул. Арефєва у м. Києві ( а.с. 23) , що зареєстроване в Київському міському БТІ 16.07.2009 року, ставши таким чином власником 2/3 вказаного будинку.

18.06.2009року до Шістнадцятої Київської нотаріальної контори також звернулась ОСОБА_5 з заявою про прийняття спадщини після свого сина ОСОБА_4, яка складається з 1/3 частини земельної ділянки, розміром 0,10 га по вул. Арефєва, 12 у ОСОБА_3 районі м. Києва ( а.с. 56 ).

Згідно з довідкою КП «Управління житлового господарства» Дарницького району м. Києва від 30.09.2009 року , батько позивача ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, дядько ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, бабуся ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4 проживали та були зареєстровані до моменту смерті за адресою м. Київ, вул. Арефєва, 12 ( а.с. 17).

Статтею 1297 ЦК України передбачено , що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

З викладеного вбачається, що ОСОБА_5 належним чином прийняла спадщину у вигляді 1/3 частини земельної ділянки по вул. Арефєва, 12 у м. Києві, звернувшись до нотаріальної контори з відповідною заявою.

Отже, в судовому засіданні знайшов підтвердження факт прийняття спадщини ОСОБА_5 після померлого 24.12.2008 року сина ОСОБА_4 - на 1/3 частину вказаної земельної ділянки.

25.08.2009року ОСОБА_5 померла у віці 86 років , що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим відділом реєстрації смерті у м. Києві 25.08.2009 року ( а.с. 13), та не встигла отримати свідоцтво про право на спадщину після ОСОБА_4 і провести державну реєстрацію права власності на частину земельної ділянки.

Як вбачається з акту , складеного комісією служби приватного сектора КП «Управління житлового господарства» Дарницького району м. Києва 14.10.2009 року , ОСОБА_2 не зареєстрований, але фактично проживає у приватному будинку по вул. К.Арефєва, 12 у м. Києві ( а.с. 10).

Відповідно до вимог ст. 1266 ЦК України , внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Звернувшись до Шістнадцятої Київської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після бабусі ОСОБА_5, єдиним спадкоємцем якої є позивач, 13.10.2009 року він отримав листа про неможливість нотконтори видати свідоцтво про право на спадщину - частину земельної ділянки № 12 по вул. Арефєва в м. Києві, оскільки у померлої не виникло право власності на вказану земельну ділянку.

Статтею 125 ЦК України , встановлено , що право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникають з моменту державної реєстрації цих прав .

Відповідно до ст. 1268 ЦК України , спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені.

Пунктом «г» ч. 1 ст. 81 Земельного кодексу України передбачено , що громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Виходячи з тих обставин , що ОСОБА_5 належним чином прийняла спадщину після померлого сина ОСОБА_4, але не встигла оформити та зареєструвати своїх спадкових прав, а позивач фактично вступив в управління і володіння спадковим майном, подавши відповідну заяву до нотаріальної контори, однак йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину , вбачається, що позивач не може іншим способом захистити свої спадкові права, ніж звернувшись з даним позовом до суду.

Відповідно до ст. 392 ЦК України , власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Статтею 1277 ЦК України визначено , що у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття суд визнає спадщину відумерлою за заявою відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Тому враховуючи загальні положення спадкового законодавства про те, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття, та положення земельного законодавства, що громадяни набувають права власності на землю, прийнявши спадщину , суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги ОСОБА_2 та визнати за ним право власності в порядку спадкування після померлої ОСОБА_5 - на 1/3 частину земельної ділянки по вул. Арефєва, 12 у м. Києві, яка на даний період часу зареєстрована на праві власності за ОСОБА_4

На підставі викладеного , ст. 392, 1225, 1266, 1268, 1277, 1296 Цивільного кодексу України , ст. 81, 125 Земельного кодексу України , керуючись ст. 10,11, 57,60,61 , 209, 213, 215,218 ЦПК України ,суд ,-

вирішив:

Позов задовольнити.

Встановити факт прийняття спадщини ОСОБА_5 після померлого

24.12.2008року сина ОСОБА_4 на 1/3 частину земельної ділянки, що належить померлому ОСОБА_4, що розташована по вул. Арефєва, 12 у ОСОБА_3 районі м. Києва.

Визнати право власності в порядку спадкування за ОСОБА_2 на вказану 1/3 частину земельної ділянки, площею 0,10 га , розташованої по вул. Арефєва, 12 у ОСОБА_3 районі м. Києва ( кадастровий номер 90:155:0229) , яка належала померлому

24.12.2008року ОСОБА_4 на підставі державного акту про право власності на земельну ділянку серії КВ № 142012 від 01.09.2006 року.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом 10 днів з дня проголошення рішення та апеляційної скарги на рішення суду протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений статтею 294 ЦПК України, рішення суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя :