РІШЕННЯ

Іменем України Справа № 2-115/10

26.04.2010 року Бердичівський міськрайонний суд в складі: головуючого-судді Хавронюк О.Л., з участю секретаря - Кукурузи В.М., позивача, відповідачів ОСОБА_1, ОСОБА_2, представника відповідача - ОСОБА_3, розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Бердичеві цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_5 про вселення, встановлення порядку користування квартирою, покладення обов"язку не чинити перешкоди в користуванні житлом , стягнення моральної шкоди

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з зазначеними вимогами з тих підстав, що після виконання рішення суду про його вселення в квартиру АДРЕСА_1 в ОСОБА_6,відповідачі змінили замок вхідних дверей , в квартиру його не пускають,чинять перешкоди в користуванні житлом , він не може вселитись у свою власність. Дії відповідачів завдають йому моральної шкоди, яка полягає в тому, що він не може вселитись в житло, й нього відсутній притулок ,що призвело до пригніченого стану, вжиття додаткових зусиль для організації життя .

В судовому засіданні позивач заявлені вимоги про вселення, встановлення порядку користування квартирою, покладення обов"язку не чинити перешкоди в користуванні житлом , стягнення моральної шкоди в сумі 5 тисяч гривень з кожного із відповідачів підтримав. При розгляді справи уточнив вимоги в частині встановлення порядку користування квартирою : просить виділити йому в користування кімнату площею 17,3 кв.м.. Позивач суду зазначив, що має право на 1/5 частину квартири, хоче мати окремий вугол, оскільки на протязі 2 років житла не має , проживає в гаражі. Моральна шкода полягає в тому, що він 2 роки страждає без житла , відповідачі живуть в квартирі його батьків.

Будучи допитаним в якості свідка позивач ствердив, що за рішенням суду він був вселений в квартиру в листопаді 2007 року -, йому були надані ключі від квартири при свідках.Проте через годину після проведення вселення виконавцем він повернувся в квартиру і не зміг відкрити двері наданим ключем . В квартирі він був ще один раз в лютому-березні 2 008 року разом з техніком БТІ, яка проводила обмір квартири. Двері йому відкрив чоловік відповідачки , він ключем їх не відкривав.В травні -червні 2008 року хотів вселити на свою житлову площу свого брата ОСОБА_7, який повернувся з місць позбавлення волі.Відповідачка ОСОБА_1 відмовила у вселенні брата і його самого , через що він розсердився і викинув ключі.

Відповідачі позов не визнали. Відповідач ОСОБА_1,допитана як свідок, вказала , що викладені в заяві позивача обставини є наклепом .Вона його в квартиру пускала, не перешкоджала ні в чому , щодо вселення і проживання позивача жоден з відповідачів і вона сама не заперечує. Належна позивачу 1/5 частина квартири не складається з однієї жилої кімнати, оскільки в квартирі проживає вона з чоловіком, її сини та їх сім"ї, і їм всім необхідна житлова площа. Моральної шкоди ніхто не заподіював.Під час вселення позивача державним виконавцем йому були надані ключі. Він після вселення жодного разу не приходив. 8.01.2008 року він своїм ключем відкрив двері ,зайшов з жінкою -техніком з БТІ, оглянули квартиру і вийшли.В равні -червні 2 008 року позивач прийшов разом з нині покійним братом. ОСОБА_2 сказав, що не пустить їх в квартиру до її приходу. Вона не дозволила йому зайти в квартиру разом з братом,позивач звертався в міліцію, при дільничному інспекторові погрожував їй, що підірве двері.Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_5 підтримали доводи ОСОБА_1 про невизнання позовних вимог через їх безпідставність.Допитаний як свідок ОСОБА_5 ствердив, що позивач провокує конфлікти, ні на які пропозиції не погоджується ,стосунки є непримиренними , не уявляє проживання фактично 4 сімей в квартирі.

Представник відповідача ОСОБА_5 Д-В. ОСОБА_3 зазначив, що задоволення позову обмежить права інших співвласників квартири та членів їх сімей. Позивач не мав можливості зайти в квартиру зі своєї вини - через те, що викинув ключі. Моральна шкода є наслідком його дій, а не відповідачів, він сам створив конфліктну ситуацію .

Вислухавши пояснення сторін, свідків , дослідивши представлені сторонами письмові докази, суд прийшов до висновку про часткове задоволення позову.

Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини .

Судом встановлено, що сторони по справі є співвласниками квартири АДРЕСА_2 ОСОБА_6. Відповідачці ОСОБА_1 належить 2/5 частини вказаної квартири, позивачу та відповідачам ОСОБА_5,ОСОБА_2 - по 1/5 частині квартири кожному. Право власності сторін та їх частки у праві власності стверджується представленими витягами про реєстрацію права власності на нерухоме майно( а.с.11,140),рішенням суду про визнання права власності ( а.с.13-14),копією спадкової справи ( а.с.125-146),спору щодо розміру часток немає.

Вказана квартира складається згідно з технічним паспортом ( а.с.б,9)з трьох кімнат та підсобних приміщень, жилою площею 47,2 кв.м.,загальної площею 62,2 кв.м.( зокрема 1 кімната - 16,1 кв.м., друга -13,8 кв.м., третя - 17,3 кв.м. , кухні, ванни, вбиральні, коридору, балкону.

Таким чином, відповідно до часток сторін у праві спільної часткової власності позивачу та відповідачам ОСОБА_2,ОСОБА_5 належить кожному по 9,4 4 кв.м. жилої площі (12,44 загальної площі), а відповідачці ОСОБА_1 відповідно 18,88кв.м. ( 24,88кв.м. загальної).

Рішенням суду від 7.05.2007 року ( а.с.15-17) було постановлено вселити позивача в квартиру № 45 по вул.Фрунзе.9 в ОСОБА_6, виділити йому в користування жилу кімнату площею 16.1 кв.м. згідно плану .

Як вбачається з плану квартири від 8.01.2008 року (а.с.7,8)приміщення квартири :коридор, санвузол, кухня, кімната площею 16,1 кв.м. самовільно переплановані , площа вказаної жилої кімнати після переобладнання становить 11,6 кв.м..Факт перепланування квартири стверджено також повідомленням з - Бердичівського міськвиконкому(а.с.5), не заперечується і самими відповідачами. Таким чином, позивач вправі ставити питання про встановлення порядку користування квартирою, оскільки виділена йому в користування житлова кімната площею 16.1 кв.м. була самовільна перепланована відповідачами, її площа значно зменшилась

Згідно з вимогами ст.ст. 328, 345,358 ЦК України в квартирі, яка є -спільною частковою власністю на вимогу учасника цієї власності , може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов. Позивачем заявлено такі вимоги.

Встановлення порядку користування спірною квартирою згідно з вимогами позивача : виділення йому в користування кімнати площею 17,3 кв.м., а відповідачам -інші жилі кімнати порушує права співвласників щодо часток сторін в користуванні житлом, відступ від часток є значним. Тому суд прийшов до висновку про часткове задоволення вимог позивача, захист порушених прав позивача як власника частини житлового приміщення і виділення йому в користування кімнати площею 13,8 кв.м., відповідачам виділяється в користування жилі кімнати згідно з проектною документацією площею 16,1 кв.м. та 17,3 кв.м.. За умови виділу в користування вказаних житлових кімнат права власників порушені не будуть, відступ від часток у праві власності є незначним.

Доводи позивача про факт незаконного, всупереч вимогам ст.9, ст. 150 ЖК України, ст..379,383 ЦК України позбавлення відповідачами його права користування жилим приміщенням як співвласника житла шляхом заміни замків вхідних дверей квартири, відсутності ключів у позивача, чинення йому перешкод в користуванні жилим приміщенням, заподіяння моральної шкоди в судовому засіданні свого підтвердження не знайшли, відповідачі такі доводи спростували наступними доказами.

З пояснень свідків ОСОБА_8,ОСОБА_7 ОСОБА_9, ОСОБА_10, вбачається, що рішення суду про вселення позивача було виконано в їх присутності восени 2 007 року , позивачу були надані ключі від квартири без жодних конфліктів і перешкод Після вселення він своїм ключем 8.01.2008 року відкрив квартиру ключем , зайшов з техніком БТІ для обміру квартири. Технік БТІ ОСОБА_11 посвідчила, що за замовленням позивача виконувала обміри квартири, в квартирі їм ніхто перешкод не чинив, конфліктів не було. Державний виконавець Наумчук суду пояснив, що ним виконувалось рішення суду про вселення. Виконавче провадження було відкрито 23.08.2007 року , а актом від 13.11.2007 року виконано реально .Під час виконання рішення про вселення всі учасники були стримані , помірковані. Місяців через два після вселення позивач звертався до нього з усною заявою про повторне вселення, на що він дав йому роз"яснення. Свідки ОСОБА_10,ОСОБА_7ствердили , що влітку 2008 року позивач хотів вселити свого брата в квартиру,між сторонами був конфлікт ,ОСОБА_4 звертався з цього приводу в міліцію. Після свого вселення позивач не виявляв будь-якого бажання сам вселитись і жити в квартирі. Позивач,допитаний за його клопотанням як свідок, суду ствердив, що через неприязні стосунки з ОСОБА_1 він ключі від квартири викинув. Свідок ОСОБА_12 ствердив, що він не бачив позивача в будинку на протязі останніх двох років. Наведені покази свідків , в тому числі і самого позивача спростовують доводи позову про чинення відповідачами йому перешкод в користуванні квартирою, неможливість вселення, заподіяння моральної шкоди.

З матеріалів перевірки Бердичівського МВ УМВС України в Житомирській області № 3561,2378 вбачається, що в травні 2008 року позивач звертався з скаргою на ОСОБА_1, яка не пускає його в квартиру , в липні 2008 року він звертався з заявою про притягнення ОСОБА_1 до кримінальної відповідальності за невиконання рішення суду від 7.05.2007 року. В порушенні кримінальної справи постановами від 30.05.2008 року та 16.07.2008 року було відмовлено. Зі змісту постанов вбачається, що позивач виявляв бажання вселити в квартиру свого брата -ОСОБА_13, на що ОСОБА_1 йому відмовила. Такі письмові докази спростовують доводи позивача про чинення перешкод саме йому особисто в користуванні квартирою, вселенні. На підтвердження вимог про спричинення моральної шкоди жодного доказу позивачем , всупереч вимогам ст.10 ЦПК України, суду не представлено.

Судові витрати позивача, суд відповідно до ст.88 ЦПК України, відшкодовує з відповідачів.

Керуючись ст.ст. 10,11,60,79,81,88, 212, 213, 214,215,209,218 ЦПК України, ст.ст. 328, 358,379,383,391 Цивільного Кодексу України , суд

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_4 до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_5 про вселення, встановлення порядку користування квартирою, покладення обов"язку не чинити перешкоди в користуванні житлом , стягнення моральної шкоди задоволити частково .

Встановити наступний порядок користування квартирою № 4 5 по вул.Фрунзе,9 в ОСОБА_6 .

Виділити ОСОБА_4 в користування жилу -кімнату площею 13,8кв.м. в квартирі № 45 по Фрунзе,9 в ОСОБА_6 .

Виділити ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_5 в користування жилі кімнати площею 16,1 кв.м. та 17,3 кв.м. в квартирі АДРЕСА_3,9 в ОСОБА_6

Підсобні приміщення: кухню, ванну, вбиральню, коридор, балкон залишити в загальному користуванні.

Стягнути з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 по 2,83 грн. з кожного понесених витрат по сплаті державного мита, по 2,50 грн. з кожного понесених витрат за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи .

В решті позовних вимог ОСОБА_4 до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_5 про вселення, покладення обов"язку не чинити перешкоди в користуванні житлом , стягнення моральної шкоди відмовити за безпідставністю .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження , таку заяву може бути подано протягом 10 днів. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана протягом 20 днів після подання заяви, рішення суду набирає законної сили після закінчення цього строку. В разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом. Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються в апеляційний суд Житомирської області через Бердичівський міськрайонний суд

Головуючий :