АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 2-2109/10Головуючий у 1-й інстанції Дзюбич
Провадження № 22ц-1822/10 Доповідач - Демкович Ю.Й.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 серпня 2010 р. колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Демковича Ю.Й.

суддів - Ходоровський М. В., Хома М. В.,

при секретарі - Майка Р.Ю.

з участю представника позивача ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Тернополя цивільну справу за апеляційною скаргою Тернопільської міської ради на рішення Тернопільського міськрайонного суду від 01 червня 2010 року по справі за позовом ОСОБА_2

до Тернопільської міської ради /надалі «Рада»/, третіх осіб - гаражного кооперативу «Східний» /надалі «Кооператив»/, товариства з обмеженою відповідальністю «Тернопільське міське бюро технічної інвентаризації» /надалі «БТІ»/, про визнання права власності на гараж ,

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі Рада просить скасувати спірне рішення суду першої інстанції, вважаючи, що воно постановлено із порушенням норм матеріального й процесуального права, та ухвалити нове, яким відмовити позивачу в задоволенні його вимог.

До порушень норм процесу відносить невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи.

Порушення норм матеріального права вбачає в тому, що суд фактично узаконив самочинне будівництво, під яке у встановленому порядку не виділялася земельна ділянка.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 01.06.10 задоволено позовні вимоги, визнано за ОСОБА_2 право власності на гараж № 54А в гаражному кооперативі «Східний», який розташований по вул. Л.Українки у м. Тернополі.

У суді апеляційної інстанції представник Ради підтримала вимоги скарги, пославшись на мотиви, викладені в ній.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши доповідача, пояснення учасників слухання, колегія вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити, виходячи із наступних мотивів.

У силу ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції вірно визначені правовідносини, які виникли між сторонами спору та вірно оцінено докази, подані ними та досліджені в судовому засіданні.

Приймаючи рішення, суд першої інстанції виходив із того, що позивач за власні кошти збудував спірний гараж, яким користується тривалий час, і оскільки він створив об'єкт власності, який не визнається відповідачем, у відповідності до ст. 392 ЦК України визнав за ним право власності.

Із таким висновком колегія судців погоджується.

Встановлено, що Кооператив є постійним користувачем земельної ділянки, цільове призначення якої будівництво гаражів, й позивачу у 1991 році виділено земельну ділянку під будівництво гаражу № 54А з підвалом за власні кошти.

Згідно із проектом відповідності до будівельних норм та санітарних норм здійсненого самочинного будівництва даного гаражу він перебуває у хорошому технічному стані, відповідає діючим будівельним нормам і правилам, іншим нормативним документам та придатний для подальшої експлуатації.

Колегія судців приходить до висновку, що спірний гараж є власністю позивача, так як вказане майно створене останнім за його кошти, й доказів у спростування цього факту відповідачем не подано.

Судом першої інстанції вірно застосовано положення ст. 392 ЦК України, оскільки у випадку оспорення або невизнання права власності на майно, власник вправі пред'явити позов про визнання цього права.

Згідно із ч. 5 ст. 376 ЦК України, на вимогу власника (користувача) земельної цілянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

Враховуючи те, що позивач є членом кооперативу, колегія судців приходить до висновку, що останній вправі ставити вимогу про визнання права власності на спірне майно, так як він є користувачем земельної ділянки.

Тому, судом вірно застосовані норми матеріального і процесуального права, й підстав для скасування рішення суду, з мотивів, наведених у скарзі, немає.

Керуючись ст. ст. 209, 218, 303, 304, 307, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Тернопільської міської ради відхилити.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду від 01 червня 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду України в касаційному

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_3