Справа №2а-1501/09 05.08.2010 05.08.2010 05.08.2010
Справа № 22ц-4497/10р. Категорія 57
Головуючий по 1 інстанції Пісоцький О.М. Доповідач апеляційного суду ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2010 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючого - Данилової О.О., суддів: Буренкової К.О., Довжук Т.С.,

*

при секретарі судового засідання Голубкіній О.О.,

за участю позивачки ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на постанову Арбузинського районного суду Миколаївської області від 16 листопада 2009 року за позовом

ОСОБА_2 до

Управління праці та соцзахисту населення Арбузинської районної державної адміністрації Миколаївської області (далі - Управляння праці та соцзахисту населення)

про визнання неправомірними дій та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

13 липня 2009 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Управляння праці та соцзахисту населення про визнання неправомірними дій щодо відмови виплати їй допомоги по догляду за дитиною по досягненню нею 3-річного віку у розмірі не менш прожиткового мінімуму для дітей до 6 років за період з жовтня 2006 року по червень 2009 року; зобов'язати відповідача призначити, дорахувати та провести виплату щомісячної допомоги по догляду за дитиною до 3 років у розмірі прожиткового мінімуму для дитини до 6 років.

Вимоги свого позову позивачка мотивувала тим, що відповідно до положень Закону України від 21 листопада 1992 року № 2811-XII "Про державну допомогу сім'ям з дітьми" (далі - Закон № 2811-XII) вона, як мати сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, має право на допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років. Між тим, вона отримувала державну допомогу значно менш прожиткового мінімуму.

Постановою Арбузинського районного суду Миколаївської області від 16 листопада 2009 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 посилаючись на невідповідність рішення суду вимогам закону та фактичним обставинам справи, порушення судом норм процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивачки, представника відповідача, дослідивши обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Так, ст. З Закону № 2811-XII передбачено виплату матерям допомоги у зв'язку з вагітністю та пологами; одноразової допомоги при народженні дитини; допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та інших видів допомоги.

Позивачка, маючи сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 здійснює догляд за ним і має право на допомогу по догляду за дитиною у розмірі, встановленому ч. 1 ст. 15 Закону № 2811-XII, згідно з якою допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі встановленому законом.

Відповідно до цієї норми Закону допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі встановленому законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років.

Частиною 1 ст. 14 цього Закону допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку виплачується щомісяця з дня призначення допомоги по догляду за дитиною і по день досягнення дитиною вказаного віку включно.

Згідно п. 23 розділу II Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2007 року № 107-VI (далі - Закон № 107-УІ) частину 1 ст. 15 Закону № 2811-XII викладено в іншій редакції та встановлено, що допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі, що дорівнює різниці між прожитковим мінімумом, встановленим для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 130 іфивень.

Положення п. 23 розділу II Закону № 107-VI неконституційними не визнавались та не скасовувались.

Як вбачається з матеріалів Справи, позивачка щомісячно отримує допомогу на сина у розмірі 130 грн.

Тобто, суд першої інстанції, який розглядав справу за правилами адміністративного судочинства, повно та всебічно дослідив обставини спору, належно оцінив надані докази та дійшов обґрунтованого висновку про відсутність у відповідача зобов'язання надати позивачці допомогу по догляду за дитиною до досягненню нею трирічного віку у розмірі прожиткового мінімуму, так як дії відповідача узгоджувалися з положеннями ч. 2 ст. 19 Конституції України.

Доводи апеляційної скарги щодо невідповідності рішення суду вимогам закону та фактичним обставинам справи, порушення судом норм процесуального права, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки спростовуються матеріалами справи.

Доводів, щодо пропуску позивачкою строку на звернення до суду за захистом порушених прав за період з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року, апеляційна скарга не містить, що також підтвердила в судовому засіданні апеляційній інстанції позивачка.

Враховуючи викладене колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу відхилити, а судове рішення, як законне та обґрунтоване, залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити, а постанову Арбузинського районного суду Миколаївської області від 16 листопада 2009 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: