РІШЕННЯ

Іменем України Справа № 2-117/10

20.05.2010 року Бердичівський міськраионнии суд в складі: головуючого-судді Шимка В.П., при секретарі Жмурко В.І., позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, представника ОСОБА_5, розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Бердичеві справу за позовом ОСОБА_1 В»ячеславовича до ОСОБА_6, ОСОБА_7, "ОСОБА_8,ОСОБА_9/ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні коморою,

встановив:

В листопаді 2008 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Він зазначив, що згідно договору купівлі - продажу квартири , посвідченого іприватним нотаріусом Бердичівського міськнатокругу 30.07.2008 року р/н 641, зареєстрованого в Бердичівському МБТІ в книзі № 71 , витягу № 19721453, йому іналежить квартира № 9, яка розташована в м. Бердичеві по вул. Червоній , 10-а.

Відповідно до вказаного вище договору він придбав однокімнатну квартиру

загальною площею 23,3 кв.м.

Крім жилої кімнати площею 12.4 кв.м. та кухні площею 5,3 кв.м він придбав і

комору площею 5,6 кв.м., що в плані квартири значиться під номером 9-1. Після вселення в придбану квартиру він не зміг скористатися своїм правом на користування коморою, оскільки відповідачі не дають йому можливості навіть зайти до неї.

На його неодноразові прохання звільнити належну йому комору, відповідачі "відповідають відмовою.

Оскільки власник майна вправі вимагати усунення перешкод в користуванні майном, то просить суд усунути перешкоди в користуванні коморою зобов»язавши відповідачів звільнити її та стягнути з них на його користь судові витрати.

В судовому засіданні позов підтримав з підстав викладених в ньому.

Відповідачі та їх представник позов не визнали, суду пояснили, що будинок № 14-апо вул. Червоній в м. Бердичеві колись був гуртожитком Бердичівського рафінадного "аводу, в якому вони проживали в окремих кімнатах. В подальшому мешканці уртожитку, в тому числі і вони приватизували свої кімнати, але комора площею 5,6 і№.м., зазначена на плані під номером 9-1, залишилася в загальному користуванні, в ній рони зберігали особисті речі. Як її приватизувала попередній власник кімнати № 9 ,7ртожитку ОСОБА_10, їм невідомо, вважають, що приватизація вказаної комори рула незаконною.

Свідки ОСОБА_11, ОСОБА_12 суду пояснили, що дійсно вказана

Ісомора була в загальному користуванні відповідачів. Також вважають, що вона була риватизована незаконно.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що керувництвом ВАТ «Бердичівський цукрорафінадний завод» було надано дозвіл ОСОБА_10, яка проживала у ІНФОРМАЦІЯ_1 на приватизацію вказаної кватири , Житловою площею 12.4 кв.м. та кладової, яка ввійшла у 23,3 кв.м. загальної площі квартири № 9, про що інші мешканці будинку по вул. Червоній ,10 а повідомлені не були.

24.10.2001 року ОСОБА_10 подарувала дану квартиру ОСОБА_13 згідно договору дарування після смерті якого квартиру успадкувала його сестра ОСОБА_14, яка продала вказану квартиру 30.07.08 року позивачу. Наведене стверджується копіями акту від 30.09.2008 р /а.с.41, довідки КП Бердичівське БТІ « /а.с.5/, договору купівлі - продажу від 30.07.2008 року /а.с.8-12/, договору дарування від 24.10.2001 року/а.с.59-64/, свідоцтва про право власності на житло на ім»я ОСОБА_10 /а.с.58/, свідоцтва про право на спадщину за законом /а.с.62-64/, договору купівлі - продажу квартири позивачу /а.с. 65-70/, , а також довідкою КП «Бердичівське міжміське бюро технічної інвентаризації від 15.10.2009 р № 338 /а.с.54/

Отже судом достовірно встановлено, що позивачем вказана комора / кладовка/ площею 5,6 кв.м., зазначена на плані літерами 9-1 /а.с.11-1 придбана позивачем на законних підставах та являється його власністю.

А згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Тобто позов являється підставним і таким, що підлягає задоволенню. Посилання представника відповідачів на те, що 1/6 частина вказаної кладовки належить відповідачці ОСОБА_3, суд до уваги не приймає, оскільки це не має значення для вирішення справи по суті. Відповідач ОСОБА_7. померла 13.01.2010 року/ а.с.89/.

На підставі ст.ст. 79,81,84,88 ЦПК України з відповідачів слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати по : опоплаті держмита в сумі 8 грн 50 коп; інформаційно- технічного забезпечення розгляду справи в сумі 7 грн 50 коп та 250 грн на < правову допомогу, а всього 266 грн /а.с. 1,7/.

Керуючись ст.ст. 10,11,60,79,81,84,88, 212-215 ЦПК України, ст. 391 ЦК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 В»ячеславовича задовільнити.

Усунути перешкоди в користуванні коморою, зобов»язавши відповідачів ОСОБА_6, ОСОБА_8, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звільнити її.

Стягнути в рівних частках з ОСОБА_6, ОСОБА_8, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 В»ячеславовича понесені ним судові витрати в сумі 266 грн.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Житомирської області через Бердичівський міськрайонний суд шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом 10- ти днів після його проголошення і подачі апеляційної скарги протягом 20- ти ; днів після подачі заяви про апеляційне оскарження.

Головуючий