Справа № 2-72/2010
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" грудня 2010 р. Дніпровський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді Чех Н.А.

при секретарі Кузьменко А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення боргу, відсотків за прострочення виконання зобов"язання та моральної шкоди,

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що в грудні 2008 року між ним та відповідачем ОСОБА_2 був укладений договір позики, згідно якого він надав останньому позику в сумі 29 000 доларів США, термін повернення був встановлений до 18.04.2009 року. Договір позики був складений 18.12.2008 року, гарантом виконання договору виступила відповідач ОСОБА_3, яка засвідчила його своїм підписом та печаткою ТОВ "Україна-Моторс". Однак, в зазначений термін відповідач ОСОБА_2 борг не повернув, у зв"язку з чим він (позивач) звертався і до боржника, і до поручителя відповідачів, але вони на телефонні дзвінки не відповідають, за вказаною адресою не проживають, від виконання умов договору ухиляються. Враховуючи це, звернувся до суду за захистом своїх прав з даним позовом та просив стягнути з відповідачів солідарно суму боргу 29 000 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 15.12.2010 року становить 230 930 грн., також просив стягнути з відповідачів солідарно згідно до ст.625 ЦК України три відсотки річних з простроченої суми, що становить 12 470 грн. Крім цього, зазначив, що неправомірні дії відповідачів призвели до того, що він постійно знаходиться в стресовому стані і це призвело до нервового виснаження, наслідком чого стало періодичне перебування на амбулаторному та стаціонарному лікуванні та неможливістю працювати. Стан його здоров"я нестабільний, бо він інвалід війни, йому протипоказано хвилюватися і нервувати, що в даній ситуації неможливо уникнути. Від бездіяльності відповідачів він отримав морально-психологічний стрес, який грунтується на моральних стражданнях, пов"язаних з протиправною дією відповідачів, порушенню його права власності, погіршення стану здоров"я, порушення звичного способу життя. Моральну шкоду оцінив в сумі 56 355 грн., розрахунок якої надав до справи. Також просив стягнути з відповідачів солідарно судові витрати, витрати на правову допомогу. В судове засідання позивач не з"явився, надав суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутності, позов задовольнити, не заперечував проти постановлення заочного рішення.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове засідання не з"явилися, про день та час розгляду справи повідомлялися, про причини неявки суд не сповіщали, ніяких заяв від них до суду не надходило.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

В суді встановлено, що 18.12.2008 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_2 був укладений письмовий договір позики, відповідно до якого відповідач ОСОБА_2 позичив у позивача 29 000 доларів США, які зобов"язався повернути в строк до 18.04.2009 року. Договором передбачено, що у разі неповернення ОСОБА_2 позики до визначеного строку, позивач ОСОБА_1 вправі пред"явити цей договір до стягнення в примусовому порядку. В пункті 6 договору вказано, що гарантом повернення боргу є ОСОБА_3. Договір підписано позикодавцем ОСОБА_1 та позичальником ОСОБА_2 На договорі є напис "Завірено: Директор ТОВ "Україна-Моторс" /ОСОБА_3В./" та стоїть печатка даного товариства. Встановлено, що борг позивачу по цей час не повернуто.

Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов"язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Статтями 526, 530 ЦК України передбачено, що зобов"язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та у визначені строки. По даній справі встановлено що відповідач ОСОБА_2 отримав у позику від позивача грошові кошти, про що було укладено письмовий договір позики, у визначений в договорі позики строк позичальник ОСОБА_2 кошти не повернув. Таким чином, на користь позивача має бути стягнуто суму позики борг, який становить 29 000 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 15.12.2010 року становить 230 930 грн.

Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов"язання, на вимогу кредитора зобов"язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший процент не встановлений договором або законом. Враховуючи суму боргу, три проценти річних за час прострочення становить 12 470 грн.

Стосовно вимоги про стягнення всіх сум, викладених в позовних вимогах, з обох вказаних відповідачів солідарно, суд приходить до наступного. Позивач посилається на те, що відповідачка ОСОБА_3 виступає поручителем згідно до договору позики, тому має нести солідарну відповідальність з боржником ОСОБА_2 відповідно до ст.ст.553, 554 ЦК України. З даним суд не може погодитися, оскільки вказаними статтями передбачено, що поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов"язку - за договором поруки. В даному випадку договору поруки немає, такий договір не укладався; в договорі позики відповідачка ОСОБА_3 є особою, яка завірила договір чи підписи сторін договору; стороною даного договору позики вона не була. Крім того, в пункті 6 договору позики вказано, що гарантом повернення боргу є ОСОБА_3. Дане також не може бути враховано, поручитель і гарант є різними особами, визначено різний порядок оформлення договору поруки та гарантії; гарантами можуть бути певні, визначені законодавством особи; правові наслідки порушення зобов"язань, забезпеченого порукою та забезпеченого гарантією різні, що визначено ст.ст.553, 560 ЦК України.

Таким чином, по даній справі повну відповідальність за порушення грошового зобов"язання має нести лише відповідач ОСОБА_2, який є позичальником грошових коштів. Відповідачка ОСОБА_3 не є особою, яка має нести відповідальність по даному договору позики, тому позовні вимоги, пред"явлені до неї не підлягають задоволенню.

Статтями 16, 611 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу; одним із способів захисту може бути відшкодування моральної (немайнової шкоди). У разі порушення зобов"язання настає правовий наслідок, встановлений договором або законом. По даній справі встановлено, що неправомірні дії відповідача ОСОБА_2 призвели до того, що позивач постійно знаходиться в стресовому стані, від бездіяльності відповідача позивач отримав морально-психологічний стрес, який грунтується на моральних стражданнях, пов"язаних з протиправною дією відповідача, порушенню його права власності, порушення звичного способу життя. Моральну шкоду позивач оцінив в сумі 56 355 грн., розрахунок якої надав до справи, і на думку суду дана сума має бути відшкодована позивачу відповідачем ОСОБА_2

Статтею 88 ЦПК України передбачено, що стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони всі судові витрати. По даній справі позивачем було сплачено 120 грн. - витрати на ІТЗ, 336 грн. за об"яву в засобах масової інформації, 25 грн. за довідку про курс валют, що всього становить 481 грн., і дані судові витрати мають бути відшкодовані відповідачем ОСОБА_2 на користь позивача. Також має бути відшкодовано 3 000 грн. за надання правової допомоги позивачу, що підтверджено договором про надання юридичних послуг. Судовий збір у розмірі 1 700 грн. має бути стягнутий з відповідача ОСОБА_2 в доход держави.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 16, 526, 527, 530, 553, 554, 611, 1046, 1047 ЦК України, ст.ст. 60, 88, 212-215, 218, 223, 228? 232, 233, 294 ЦПК України, суд

В и р і ш и в :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 борг за договором позики в сумі 230 930 грн., за прострочення грошового зобов"язання суму 12 470 грн., моральну шкоду 56 355 грн., витрати на правову допомогу 3 000 грн., судові витрати 481 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 в доход держави судовий збір 1 700 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Заочне рішення може бути оскаржене позивачем до Апеляційного суду міста Києва через Дніпровський районний суд міста Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: