Справа № 2 - 5376

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

1 грудня 2010 року місто Запоріжжя

Жовтневий районний суд міста Запоріжжя в складі :

головуючого - судді - Скользневої Н.Г.,

при секретарі - Голубятникової І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна особистою приватною власністю, -

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2010 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання майна особистою приватною власністю.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 26 травня 1998 року на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого товарною біржею «Торг-інвест», нею було придбано у власність чотирикімнатну квартиру АДРЕСА_1 .

14 червня 2001 року відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» нею за рахунок власних коштів було приватизовано шляхом викупу нежитлове приміщення № 144 девятого поверху (літ. А-9) загальною площею за внутрішніми замірами 14,8 кв.м., яке знаходиться у будинку АДРЕСА_2 . Договір купівлі-продажу об`єкта комунальної власності було укладено між Управлінням у справах приватизації Запорізької міської ради і позивачем та посвідчено приватним нотаріусом Запорізького нотаріального округу Андрєєвою В.М. 14 червня 2001 року за реєстровим № 1989.

Нежитлове приміщення № 144 на цей час є складовою частиною квартири АДРЕСА_1 , про що свідчить технічний паспорт на квартиру.

Право власності на нерухоме майно, а саме: квартиру АДРЕСА_1 зареєстровано в Орендному підприємстві «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації» 29 грудня 2005 року за № 34760 в книзі № 189.

На цей час у позивачки склалися певні стосунки з чоловіком ОСОБА_2 , які призвели до необхідності вирішити питання з розподілом квартири, право власності на яку позивачкою було набуто під час шлюбу, але за рахунок коштів, які належали їй особисто.

На підставі викладеного, просить суд визнати за нею право особистої приватної власності на квартиру АДРЕСА_1 .

Позивач у судове засідання не з`явився, але надав суду заяву з проханням розглянути справу за її відсутності, зазначивши, що на позовних вимогах наполягає в повному обсязі та просила суд їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 , у судове засідання не з`явився, але надав суду заяву з проханням розглянути справу за його відсутності, зазначивши, що позов ОСОБА_1 визнає в повному обсязі.

Суд, вивчивши матеріали справи, взявши до уваги заяви позивача та відповідача, приходить до наступного.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Матеріалами справи встановлено та фактично не зперечується сторонами, що з 27 листопада 1977 року ОСОБА_1 знаходиться у шлюбі з ОСОБА_2 , який зареєстрований будинком одруження, актовий запис № 3232. (а.с. 17)

26 травня 1998 року на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого товарною біржею «Торг-інвест», ОСОБА_1 було придбано у власність чотирикімнатну квартиру АДРЕСА_1 . (а.с. 7)

14 червня 2001 року відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» ОСОБА_1 за рахунок власних коштів було приватизовано, шляхом викупу нежитлове приміщення № 144 девятого поверху (літ. А-9) загальною площею за внутрішніми замірами 14,8 кв.м., яке знаходиться у будинку АДРЕСА_2 . Договір купівлі-продажу об`єкта комунальної власності було укладено між Управлінням у справах приватизації Запорізької міської ради і ОСОБА_1 та посвідчено приватним нотаріусом Запорізького нотаріального округу Андрєєвою В.М. 14 червня 2001 року за реєстровим № 1989. (а.с. 8-11)

Нежитлове приміщення № 144 на цей час є складовою частиною квартири АДРЕСА_1 про що свідчить технічний паспорт на квартиру. (а.с. 14-16)

Право власності на нерухоме майно, а саме: квартиру АДРЕСА_1 зареєстровано в Орендному підприємстві «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації» 29 грудня 2005 року за № 34760 в книзі № 189. (а.с. 13)

На даний час у позивачки склалися певні стосунки з чоловіком ОСОБА_2 , які призвели до необхідності вирішити питання з розподілом квартири, право власності на яку позивачкою було набуто під час шлюбу, але за рахунок коштів, які належали їй особисто.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 57 ЦК України, особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, що належали їй, йому особисто.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання за ОСОБА_1 право особистої приватної власності на квартиру АДРЕСА_1 є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 209, 212, 214-215 ЦПК України, ст. 57 СК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право особистої приватної власності на квартиру АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції шляхом подання в 10-денний строк з дня отримання копії рішення апеляційної скарги, тобто в порядку ч. 1 ст. 294 ЦПК України.

Суддя Н.Г.Скользнєва