Бориспільський міськрайонний суд Київської області
Справа № 2-2794/2010
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 червня 2010 року м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Вознюка С.М.,

при секретарі Бондаренко О.В.,

за участю ОСОБА_1 та ОСОБА_2,

розглянувши y відкритому попередньому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

в с т а н о в и в :

4 червня 2010 року ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому вказувала, що 25 лютого 2000 року у відділі РАГС Бориспільського міськрайонного управління юстиції Київської області зареєстровано шлюб між нею та відповідачем ОСОБА_2, про що було зроблено актовий запис в книзі реєстрації за №43. У сторін це перший шлюб, в якому у них народилась дитина: донька ОСОБА_3 (12.04.2001 р.н.). Сімейне життя в них не склалось, через втрату взаєморозуміння та постійні конфлікти, у звязку з чим з жовтня 2009 року шлюбні стосунки між ними припинені, спільне господарство не ведеться, сімя фактично розпалась. На підставі вищезазначеного позивач просить розірвати шлюб.

В судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтвердила та подала заяву в якій просила розглянути справу на попередньому судовому засіданні.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав та просив шлюб розірвати на попередньому судовому засіданні, про що надав письмову заяву.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, оскільки визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав та інтересів інших осіб.

Судом встановлено, що між позивачкою та відповідачем склалися сімейні правовідносини щодо припинення шлюбу, які врегульовуються ст.ст. 104 ч.2, 105 ч.3, 110 ч.1, 112 Сімейного кодексу України.

Так, під час судового слідства встановлено, що дійсно між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 25 лютого 2000 року укладено шлюб, про що свідчить свідоцтво про одруження, видане відділом РАЦС Бориспільського міськрайонного управління юстиції Київської області, й зроблений в книзі реєстрації актів запис за №43 (а.с.6). У сторін це перший шлюб. В шлюбі народилась одна дитина: донька ОСОБА_3 (12.04.2001 р.н.).

З наданих в ході судового розгляду пояснень позивачки та відповідача, вбачається, що спільне життя у них не склалося, подальше існування їхньої сім'ї неможливе, у звязку з чим сторони відмовляються від примирення. Сторони з жовтня 2009 року проживають окремо й спільного господарства не ведуть.

Також в судовому засіданні встановлено, що майновий спір між позивачем та відповідачем відсутній, спору, щодо місця проживання дитини немає, дитина залишається проживати з матірю. З цього приводу спір відсутній.

З урахуванням зазначеного суд визнає встановленим, що між сторонами у справі подальше спільне життя неможливе, у звязку з чим позивач звернувся з позовом в порядку ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України.

Саме той факт, що сторони разом не проживають, спільного господарства не ведуть, сімя фактично розпалась, унеможливлює їх сумісне співіснування та шкодить їх інтересам та інтересам дитини. При ухваленні рішення судом враховано спільне бажання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 швидше розірвати шлюб, оскільки подальші шлюбні відносини між ними є неприпустимими.

Враховуючи вказане, суд вважає встановленим, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам та інтересам дитини, що має істотне значення, у звязку з чим шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 слід розірвати на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України.

Судові витрати в справі, а саме суму судового збору в розмірі 8 грн. 50 коп. та суму витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 30 грн. 00 коп., відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України покласти на позивача.

Державне мито при реєстрації розірвання шлюбу слід покласти на відповідача.

Керуючись ст.ст. 110 ч.1, 112 СК України, ст.ст. 88, 130, 174, 213-215, 218 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, який зареєстрований 25 лютого 2000 року у відділі РАЦС Бориспільського міськрайонного управління юстиції Київської області, запис в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу №43.

Судові витрати в справі, а саме: 8 грн. 50 коп. судового збору та 30 грн. 00 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, покласти на ОСОБА_1, яка оплатила їх при поданні позову.

При реєстрації розірвання шлюбу стягнути державне мито в розмірі 17 (сімнадцять) грн. з ОСОБА_2. ОСОБА_1 від сплати державного мита звільнити.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження до апеляційного суду Київської області через Бориспільський міськрайонний суд Київської області. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо заяву про апеляційне оскарження було подано, але апеляційна скарга не подана у строк, встановлений ст. 294 ЦПК України, рішення суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Бориспільського міськрайонного суду

Київської області ОСОБА_4