Апеляційний суд Житомирської області
03 березня 2010 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Житомирської області у складі: головуючого - судді: Олексієнка М.М., суддів: Кашапової Л.М., Омельчука М.І.,
при секретарі судового засідання: СапінськоїН.В.,
з участю: ОСОБА_1, ОСОБА_2В ., ОСОБА_3, представника відповідача ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2 рішення Олевського районного суду Житомирської області від 27 листопада 2009 року у справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи - Олевська міська рада, відділ регіонального розвитку, містобудування та архітектури Олевської районної державної адміністрації про усунення перешкод у користуванні при будинковою територією шляхом знесення самочинного будівництва, відшкодування моральної шкоди, зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні при будинковою територією шляхом знищення вигрібної ями, знесення, перенесення сараю, стягнення витрат на лікування та відшкодування моральної шкоди,
У липні 2009 року ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулись в суд з позовом до ОСОБА_3, третя особа - Олевська міська рада, про усунення перешкод в користуванні при будинковою територією, що біля будинку №21 по вулиці Княгині Ольги м. Олевська та стягнення моральної шкоди, посилаючись на те, що відповідачка у квітні 2009 року в супереч встановленим нормам, без проектно-кошторисної документації, в порушення вимог нормативних актів з пожежної безпеки, самовільно стала зводити добудову до своєї частини будинку №12 по вулиці Княгині Ольги кухню розміром 4,0+3,5м2., кімнату розміром 4,0+4,0м2., веранду 3,0+2,0м2. Така прибудова привела до того, що відстань між будинками стала меншою ніж 1 метр, дах
Головуючий у 1 інстанції Стратович О.В. Доповідач - суддя Олексієнко М.М.
Справа № 22ц -209/10 Категорія 6
двоповерхової будівлі заступив на межу сараю та кухні, що, в свою чергу, призвело до зникнення природного освітлення в їх помешканні. Крім того, зведення нового приміщення загрожує обвалом стіни будинку і наражає на небезпеку життя. За незаконне будівництво винну особу постановою заступника начальника інспекції державного архітектурно-будівельного контролю притягнуто до адміністративної відповідальності, проте остання ^ продовжує будівництво, що змушує звертатись за захистом до суду. г
Порушення пов'язані з незаконним будівництвом спонукали до звернення за захистом у різні інстанції та медичні установи за допомогою, оскільки погіршився стан здоров'я. Чергова сварка та знущання з боку ОСОБА_3 привело до гіпертонічного кризу, втрати спокою, погіршення здібностей, неможливості реалізації планів на майбутнє, виникнення роздратованості, відчаю, тому для компенсації моральних страждань з винної особи слід стягнути 10 000 грн. моральної шкоди.
У вересні 2009 року ОСОБА_3 пред'явила зустрічний позов до ОСОБА_1, ОСОБА_2, про стягнення моральної шкоди, усунення перешкод у користуванні при будинковою територією. Посилається на те, що будівництво, яке нею розпочату у квітні 2009 року, виконується на підставі рішення виконавчого комітету Олевської міської ради та відповідно до плану відділу архітектури Олевського району. В теперішній час жодних порушень при будівництві не допускається. Проте позивачка, перейшовши всі межі пристойності, влаштовує привселюдні сварки під час яких ображає нецензурними словами, чим принижує честь та людську гідність, тому розмір моральної шкоди має складати теж 10 000 грн. В наслідок неправомірних дій змушена була проходити лікування, яке коштувало 292 грн.
Якраз, позивачкою, в порушення будівельних, санітарних норм, самовільно збудовано сарай з каналізацією на межі належної їй земельної ділянки, чим створено умови неможливості користування при будинковою територією, тому такі споруди слід знести.
В процесі розгляду справи судом залучено в якості третьої особи - Олевську районну державну адміністрацію в особі відділу регіонального розвитку, містобудування та архітектури.
Рішенням Олевського районного суду від 27 листопада 2009 року у задоволенні позовних вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні при будинковою територією, що біля будинку №21 по вулиці Княгині Ольги м. Олевська, стягнення моральної шкоди та зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення моральної шкоди та усунення перешкод в користуванні при будинковою територією - відмовлено за безпідставністю.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, ОСОБА_2В, з посиланням на порушення норм матеріального та процесуального права, допущених судом, просять рішення суду в частині відмови у задоволенні їх позовних вимог скасувати, а справу в цій направити на новий судовий розгляд. Вказують на те, що відповідачка без належно оформленого дозволу у квітні 2009 року

озпочала будівництво прибудови до належної їй частини будинку. При цьому, якщо за рішенням Олевської міської ради вона повинна була звести кухню розміром 4,0+3,5м2., кімнату 4,0+4,0м2., веранду 3,0+2,0м2., а всього 36,0м., то нею збудовано приміщення 53,1м. Таке будівництво потягнуло збільшення земельної ділянки під будівлю, порушення будівельних норм і правил.

Висновок суду про те, що прибудоване приміщення не перешкоджає в користуванні подвір'ям та частиною будинку не відповідає дійсності, оскільки будівля іще не прийнята в експлуатацію. Як представник Міністерства з надзвичайних ситуацій так і санепідемстанції повинні були провести обстеження не по документах, а по фактично збудованому приміщення, це б дало можливість підтвердити порушення правил пожежної безпеки. Крім того, порушення інсоляції перевіряла не санепідемстанція, а КП „Архітектурно- планове бюро", яке до цього ніякого відношення немає.

Проектом на добудову визначена відстань між дворами та будівництвом 1,5м+1,2м., а фактично відстань становить 40см, а то і 10см.

Пояснення представників третіх осіб про законність будівництва судом не могли братись до уваги, тому що вони зацікавлені особи.

Суд не звернув увагу на порушення допущені при погодженні меж земельної ділянки.

ОСОБА_3 рішення суду не оскаржує.

Вислухавши доводи осіб, які з'явились в судове засідання, з'ясувавши обставини справи в межах апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку про відмову у задоволенні апеляційної скарги з наступних підстав.

Як вірно зазначив суд першої інстанції, з посиланням на ч.І ст.376 ЦК України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

. Будівництво спірного нерухомого майна відповідачкою здійснюється на підставі рішення Олевської міської ради за №299 від 20.12.2007 року (а.с.9), в межах присадибної земельної ділянки. При цьому, як свідчать копія додатку до заяви щодо погодження земельної ділянки та умов будівництва будівель і споруд (а.с.72), протоколу погодження меж земельної ділянки від 21.02.2006 року (а.с.78), співвласники будинковолодіння погодились на порядок користування земельною ділянкою.

Беззпапереченим є той факт, що будівельні роботи були розпочаті без проектно-кошторисної документації. Проте, після виявленого порушення ОСОБА_3 отримала висновок на проект будівництва від 28.07.2009 року (а.с.49) та дозвіл на виконання будівельних робіт за №747/8 від 14.10.2009 року, про що свідчить копія дозволу (а.а.96).

Позивачі не надали суду переконливих доказів тому, що будівництво проводиться з істотним порушенням будівельних норм і правил. Навпаки

зібрані докази свідчать, що добудова до житлового будинку №12 по вул. Княгині Ольги в м. Олевську здійснюється у відповідності до будівельних норм і правил. Зокрема, за експертним висновком №9, проведеним Олевським районним відділом Головного управління МНС України в Житомирській області (а.с.48), порушень правил пожежної безпеки у проектній документації на вказану добудову не виявлено. Будівництво погоджено з головним державним санітарним лікарем Олевського району, Головним державним інспектором з пожежного нагляду Олевського району (а.с.50). За висновком директора Комунального підприємства „Архітектурно-планувальне бюро" від 11.05.2009 року (а.с.69), яке погоджено з головним санітарним лікарем, добудовані приміщення не впливають на тривалість інсоляції житлових кімнат позивачів, вона залишається на тому ж рівні, що і до початку будівництва.

Для визначення чи проводиться будівництво з істотними порушеннями будівельних норм і правил необхідні відповідні докази. З цією метою у відповідності з ч.4 ст.10 ЦПК України апеляційною інстанцією призначено судово-технічну експертизу, проте позивачка відмовилась її проводити, що змушує розглядати справу за наявності тих доказів, які зібрано особами, що беруть участь у справі.

Позивачка не надала будь-яких доказів, які б свідчили, що будівництво проводиться з відхиленням проектної документації, з істотним порушенням будівельних норм і правил.

З урахуванням викладеного, районний суд прийшов до переконливого висновку, що відповідачка не проводить самочинне будівництво спірної будівлі.

Крім того, відповідно до ч.7 ст.376 ЦК України у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов'язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову.

В теперішній час будівництво спірного об'єкту продовжується, тому у разі* виникнення спору зацікавлені особі вправі пред'явити позов на захист своїх прав чи інтересів.

Районним судом обґрунтовано відмовлено у задоволенні позовних вимог щодо відшкодування моральної шкоди.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 303, 304, п.1 ч.І ст. 307, ст. ст. 308, 313, 315, 324 ЦПК України, колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2 відхилити, а рішення Олевського районного суду Житомирської області від 27 листопада 2009 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути

оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців з часу набрання законної сили.