Ленінський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 2-3902/10р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2010 року Ленінський районний суд м.Запоріжжя у складі:

- головуючого судді Лисенко Л.І.

- при секретарі Галютіній С.П.,

розглянув у відкритому судовому засідання справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за законом,

встановив:

Позивачка звернулася в суд з позовом до ОСОБА_3 про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за законом, вказавши, що 05.01.1996 року ОСОБА_4 приватизував квартиру № 3 буд.№ 5 по вул.Дудикіна в м.Запоріжжі, про що адміністрацією Запорізького трансформаторного заводу АТ „Запоріжтрансформатор йому було видано свідоцтво про право власності на житло № 961/257-1437-БП. 23.01.1996 року своє право власності він зареєстрував в ОП ЗМБТІ у реєстрову книгу № 281, реєстровий № 38850. 27.09.2008 року помер ОСОБА_4, батько позивачки і відповідача ОСОБА_3 Після його смерті відкрилася спадщина на квартиру АДРЕСА_1.

Спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_4, відповідно до ст.1261 ЦК України являються сторони, як діти. Інших спадкоємців першої черги немає. Після смерті батька у встановлений законом строк вони своєчасно звернулися до державної нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини, однак отримати свідоцтво про право на спадщину ми не можуть, оскільки у них виникли суперечки щодо розподілу спадкового майна. Таким чином, кожному з них належить після смерті батька 1 : 2 = 1/2 частка спірної квартири.

ОСОБА_4 за життя бажав, щоб позивачка стала власницею квартири після його смерті, збирався зробити заповіт на її ім.я, однак не встиг цього зробити, оскільки передвчасно помер. У звязку із побажанням батька, син позивачки ОСОБА_5 з 1990 року був зареєстрований і фактично мешкав разом із дідом у його квартирі. У теперішній час позивачка вселилася у спадкову квартиру і мешкає там, оскільки іншого житла вона не має.Відповідач ОСОБА_3 житлом забезпечений, тому позивачка готова сплатити відповідачу за вище вказане майно грошову компенсацію, що не суперечить вимогам ст.365 ЦК України.

Позивачка просить визнати за нею право власності в порядку спадкування згідно із законом після смерті ОСОБА_4, померлого 27.09.2008 року.

Відповідач ОСОБА_3 позов визнав, суду пояснив, що він забезпечений житлом і отримав за ? частину спірної квартири грошову компенсацію в сумі 120 тисяч грн..

Відповідно до ст.130 ч.4 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, копію спадкової справи № 1404/2008р., суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом установлено, що 05.01.1996 року ОСОБА_4 приватизував квартиру № 3 буд.№ 5 по вул.Дудикіна в м.Запоріжжі, про що адміністрацією Запорізького трансформаторного заводу АТ „Запоріжтрансформатор йому було видано свідоцтво про право власності на житло № 961/257-1437-БП. 23.01.1996 року своє право власності він зареєстрував в ОП ЗМБТІ у реєстрову книгу № 281, реєстровий № 38850. 27.09.2008 року помер ОСОБА_4, батько позивачки і відповідача ОСОБА_3 Після його смерті відкрилася спадщина на квартиру АДРЕСА_1.

Спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_4, відповідно до ст.1261 ЦК України являються сторони, як діти. Інших спадкоємців першої черги немає. Після смерті батька у встановлений законом строк вони своєчасно звернулися до державної нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини, однак отримати свідоцтво про право на спадщину ми не можуть, оскільки у них виникли суперечки щодо розподілу спадкового майна. Таким чином, кожному з них належить після смерті батька 1 : 2 = 1/2 частка спірної квартири.

ОСОБА_4 за життя бажав, щоб позивачка стала власницею квартири після його смерті, збирався зробити заповіт на її ім.я, однак не встиг цього зробити, оскільки передвчасно помер. У звязку із побажанням батька, син позивачки ОСОБА_5 з 1990 року був зареєстрований і фактично мешкав разом із дідом у його квартирі. У теперішній час позивачка вселилася у спадкову квартиру і мешкає там, оскільки іншого житла вона не має.Відповідач ОСОБА_3 житлом забезпечений, тому позивачка готова сплатити відповідачу за вище вказане майно грошову компенсацію, що не суперечить вимогам ст.365 ЦК України. Оскільки відповідач по справі отримав грошову компенсацію, що підтверджується поясненнями відповідача та наданій суду розпискою, написаною власноруч, суд вважає можливим визнати за позивачкою право власності на квартиру АДРЕСА_2 в порядку спадкування за законом.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10,60,212.213 ЦПК України ст.ст. 346,1261,1267,1268,1270,1278, 1270 ЦК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_2 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, померлого 27.09.2008 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Запорізької області шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом 10 днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга має бути подана протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя