Справа №: 2-282/10
Провадження № 2-282/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2010 року

Андрушівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого - судді Чуб І.А.

при секретарі - Баскаковій Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Андрушівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно, суд,-

в становив:

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому зазначає, що 07.07.2001 року померла її мати - ОСОБА_4, яка постійно проживала в ІНФОРМАЦІЯ_1. Після смерті ОСОБА_4. відкрилась спадщина на належне їй майно: жилий будинок № 8 по вул. Мічуріна в с Міньківці та на приватизовані земельні ділянки: площею 0,25 га - для будівництва і обслуговування жилого будинку та господарських будівель, площею 0,49 га - для ведення особистого підсобного господарства. Спадкоємцями за законом першої черги є позивач та її рідні брати, відповідачі - ОСОБА_2, ОСОБА_3. Спору між ними відносно спадщини немає. Позивач прийняла спадщину після матері відповідно до ст. ст. 529, 549 ЦК 1963 року, оскільки постійно доглядає за будинком, обробляє земельні ділянки після її смерті. Однак вона не може реалізувати своє право на спадкування, оскільки відсутні правовстаноапоючі документи на будинок та земельні ділянки. Вказані документи не можуть бути виготовлені в силу ст.ст. 26, 346 ч.Іп.11 ЦК України у зв'язку зі смертю власника. Позивач просить визнати за нею право власності на жилий будинок за № 8 по вул. Мічуріна в с. Міньківці, Андрушівського району та на приватизовані земельні ділянки: площею 0,25 га - для будівництва і обслуговування жилого будинку та господарських будівель, площею 0,49 га - для ведення особистого селянського господарства

В судовому засіданні позивач свій позов підтримала, обгрунтувавши вищезазначеними обставинами та просила його задовольнити.

Відповідачі в судове засідання не з'явилися, направили заяви про розгляд справи в їх відсутність, при цьому зазначили, що позов визнають, на вказане спадкове майно не претендують та не заперечують проти задоволення позову.

Судом встановлено, що 07.07.2001 року померла ОСОБА_4, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.5). Позивач - дочка померлої та спадкоємець за законом першої черги, що підтверджується копією свідоцтва про народження (ас. 6). Довідкою Міньковецької сільської ради № 572 від 11.11.2009 року підтверджується, що за ОСОБА_4 значиться житловий будинок за адресою: вул. Мічуріна. 8, с. Міньківці, Андрушівського району, Житомирської області (а.с.7). Згідно рішення Міньковецької сільської ради № 26 від 03.11.1993 року ОСОБА_4. були передані у приватну власність земельні ділянки площею 0,25 га - для будівництва і обслуговування жилого будинку та господарських будівель, площею 0,49 га - для ведення особистого підсобного господарства. Позивач прийняла спадщину, оскільки в шестимісячний строк розпорядилася майном померлої, даний факт прийняття спадщини підтверджує довідка Міньковецької сільської ради № 571 від 11.11.2009 року (а.с.9). Згідно довідки державної нотаріальної контори на ім'я відповідачів видано свідоцтво про право на спадщину за законом № 568 на земельну частку КСП «Зоря» (а.с.15). Однак вони не бажають реалізовувати свої спадкові права на вказане позивачем спадкове майно. Заява позивача про відмову від прийняття спадщини, подана з порушенням вимог закону після сплину шестимісячного строку після смерті матері, тому до уваги не береться.

Вирішуючи спір суд також виходить із положень ст. 3 ч.4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року №1952- IV , згідно з якими, право власності на нерухоме майно, набуте згідно з діючим законодавством до набрання чинності цим Законом, визнаються державою. Суд вважає, що спадкодавець був власником нерухомого майна, яке входить до складу спадщини у відповідності з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав нерухоме майно та їх обтяжень». Згідно ст. 120 ЗК України позивач набуває право власності на земельні ділянки з моменту набуття права власності на жилий будинок.

Вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов обгрунтований та підлягає задоволенню. За клопотанням позивача суд не стягує судові витрати з відповідачів.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 209, 212, 214, 215, 218, 256 ч.2 ЦПК України, ст.ст. 529, 549 ч.І п.1 ЦК України 1963 року, ст. 328ЦК України, ст. 120 ЗК України, ст. З ч.4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року №1952- IV, суд, -

вирішив:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на жилий будинок, що знаходиться в с. Міньківці, вул. Мічуріна, 8, Андрушівського району, Житомирської області та на земельні ділянки площею 0,25 га - для будівництва і обслуговування жилого будинку та господарських будівель, площею 0,49 га - для ведення особистого селянського господарства, розташовані с. Міньківці, вул. Мічуріна, 8, Андрушівського району. Житомирської області, як на спадщину за законом, що відкрилася після смерті матері - ВасилюкГанни Лук'янівни, померлої 07.07.2001 року.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Житомирської області через Андрушівський районний суд шляхом подання заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів, з дня проголошення рішення та подання скарги протягом двадцята днів після подання заяви.

Суддя:ОСОБА_5