Справа № 2-1318/10
РІШЕННЯ

Іменем України

11.03.2010 року Києво-Святошинський районний суд в складі: головуючого - судді Медвідь Н.О.,

при секретарі Коростель Д.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області про визначення часток в праві власності на квартиру, визнання права власності на спадкову квартиру в порядку спадкування за заповітом., -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області про визначення часток в праві власності на квартиру та визнання права власності на спадкову квартиру в порядку спадкування за заповітом посилаючись на те, що 22.09.2004 року померла його сусідка ОСОБА_2.

Після її смерті відкрилась спадщина яка складалася з частини квартири АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_2 і її чоловікові на праві спільної сумісної власності.

Але ще при житті ОСОБА_2 все належне їй майно, своїм заповітом від 04.06.2003 р. посвідченим державним нотаріусом Вишневої державної нотаріальної контори за реєстром №2040, заповіла позивачу.

Чоловік спадкодавиці ОСОБА_3 до держнотконтори з заявою про прийняття спадщини не звертався. Але на день смерті дружини він проживав разом з нею, являвся пенсіонером і відповідно до ст.ст. 1241, 1268 ЦК України, вважається таким, що прийняв спадщину.

Ні позивач, ні ОСОБА_3 свідоцтво про право на спадкову частину квартири не отримували. А 07.06.2009 р. помер ОСОБА_3.

Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається з частини квартири АДРЕСА_2.

Крім того ще при житті спадкодавець, своїм заповітом від 4.06.2003 р., посвідченим державним нотаріусом Вишневої міської державної нотаріальної контори, все належне йому майно заповів позивачу.

Позивач, в установлений законом 6-ти місячний строк з часу відкриття спадщини звернувся з заявою про прийняття спадщини до Вишневої міської державної нотаріальної контори.

Та коли, в даний час, позивач звернувся до держнотконтори з тим, щоб отримати свідоцтво про право власності на спадщину, то державний нотаріус відмовила йому у видачі такого свідоцтва, оскільки чинним ЦК України передбачено про необхідність вказати відповідну частку у спільній сумісній власності, а така частка у свідоцтві про право власності на житло не вказана.

Таким чином, позивач вважає , що частки в праві власності на квартиру є рівними і на день смерті ОСОБА_2 становила кожному по 1/2 частині, ОСОБА_2; 1/2 частина в праві власності на квартиру покійному ОСОБА_2 ПетруПетровичу.

Вважає, що він повинен успадкувати згідно заповіту не 1/2 частину квартири, а тільки 1/4 частину квартири. Іншу 1/4 частину належної їй квартири повинен був успадкувати її чоловік ОСОБА_3, а тому вважає, що має право успадкувати за заповітом 1/4 частину квартири №7, будинку №10 по пров.Лісному м.Вишневе Києво-Святошинського району Київської області після смерті 22.09.2004 р. ОСОБА_2 та 3/4 частини тієї ж квартири після смерті 07.06.2009 р. ОСОБА_3 в порядку спадкування за заповітом.

Просив визнати, що покійній ОСОБА_2 і ОСОБА_3 належить по 1/2 частині в праві власності на квартиру №7, будинку № 10 по пров.Лісному м.Вишневе Києво-Святошинського району Київської області.

Визнати за ним право власності на квартиру АДРЕСА_2 в порядку спадкування за заповітами.

В судовому засіданні позивач позов підтримав.

Відповідач в судове засідання не зявився, про час і день слухання справи повідомлені належним чином, згідно заяви від 18.02.2010 р. просив розглянути справу у його відсутність у відповідності до чинного законодавства.

Суд вислухавши осіб, які приймали участь у розгляді справи, вивчивши матеріали справи, позов задовольняє з таких підстав:

Судом встановлено, що 22.09.2004 року померла ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про смерть.

Після її смерті відкрилась спадщина яка складалася з частини квартири АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_2 і її чоловікові на праві спільної сумісної власності, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло.

Спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_2 являвся чоловік спадкодавиці ОСОБА_3.

Але ще при житті ОСОБА_2 все належне їй майно, своїм заповітом від 4.06.2003 р. посвідченим державним нотаріусом Вишневої державної нотаріальної контори за реєстром №2040, заповіла позивачу.

І тому в установлений законом шестимісячний строк, з часу відкриття спадщини, позивач звертався до Вишневої міської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини та прийняв спадщину.

Чоловік спадкодавиці ОСОБА_3 до держнотконтори з заявою про прийняття спадщини не звертався. Але на день смерті дружини він проживав разом з нею, являвся пенсіонером і відповідно до ст.ст. 1241, 1268 ЦК України, вважається таким, що прийняв спадщину.

Ні позивач, ні ОСОБА_3 свідоцтво про право на спадкову частину квартири не отримували. А 07.06.2009 р. помер ОСОБА_3.

Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається з частини квартири АДРЕСА_2.

Крім того ще при житті спадкодавець, своїм заповітом від 04.06.2003 р., посвідченим державним нотаріусом Вишневої міської державної нотаріальної контори, все належне йому майно заповів позивачу.

Позивач, в установлений законом 6-ти місячний строк з часу відкриття спадщини звернувся з заявою про прийняття спадщини до Вишневої міської державної нотаріальної контори. Прийняв спадщину.

На даний час, позивач не може отримати свідоцтво про право власності на спадщину, оскільки чинним ЦК України передбачено про необхідність вказати відповідну частку у спільній сумісній власності.

Суд вважає, що частки померлих в праві власності на квартиру є рівними і на день смерті ОСОБА_2 становила кожному по 1/2 частині, а саме: -1/2 частина в праві власності на квартиру покійній ОСОБА_2

Федорівні;- 1/2 частина покійному ОСОБА_2 ПетруПетровичу.

Таким чином спадковою частиною квартири після смерті ОСОБА_2 являється 1/2 частина квартири.

А спадковою частиною квартири після смерті ОСОБА_3 являється 3/4 квартири АДРЕСА_3 . Із яких 1/2 частина квартири належала ОСОБА_3 згідно свідоцтва про право власності на житло виданого виконкомом Вишневої міської ради 30.10.1995 року. А 1/4 частина квартири це та частина квартири, яку фактично успадкував ОСОБА_3 після смерті своєї дружини, згідно ст.ст.1241, ст.1268 ЦК України, так як являвся непрацездатним на день смерті дружини і постійно проживав разом з нею на час відкриття спадщини.

Позивач ж після смерті ОСОБА_2 повинен успадкувати згідно заповіту не 1/2 частину квартири, а тільки 1/4 частину квартири. Іншу 1/4 частину належної їй квартири повинен був успадкувати її чоловік ОСОБА_3.

Таким чином на даний час позивач повинен успадкувати за заповітом 1/4 частину квартири АДРЕСА_4 після смерті 22.09.2004 р. ОСОБА_2 та 3/4 частини тієї ж квартири після смерті 07.06.2009 р. ОСОБА_3 в порядку спадкування за заповітом, що підтверджується свідоцтвами про смерть, заповітами, свідоцтвом про власність, технічним паспортом, постановами нотаріуса.

Згідно ст. 368 ЦК України Спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Суб'єктами права спільної сумісної власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, а також держава, територіальні громади, якщо інше не встановлено законом.

Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім'ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі.

Згідно ст. 372 ЦК України Майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними.

У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення.

У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.

Згідно ст. 1216 ЦК України Спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Отже, суд, оцінюючи докази в їх сукупності, дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність вимог позивача, оскільки вони відповідають вимогам ст.57-59 ЦПК України.

За таких обставин вимоги позивача суд знаходить обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст..ст.368, 372, 1216-1222, 1261, 1268, 1270, 1272, 1296, 1297, ЦК України, ст.ст. 10, 11, 209, 212, 214-215, 256 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, право власності на квартиру АДРЕСА_2.

На рішення може бути подано заяву про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня проголошення

Апеляційна скарга подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя: