Справа №2-263/10 07.07.2010 07.07.2010 07.07.2010
Провадження №22ц-5213/10
Справа № 22ц-5213/10 Суддя першої інстанції: Ямкова О.О.
категорія 5 Суддя-доповідач апеляційного суду: ОСОБА_1
У Х В А Л А

іменем України

07 липня 2010 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючого Галущенка О.І.,

суддів: Лівінського І.В.,

ОСОБА_2,

при секретарі судового засідання Фірсовій Т.В.,

за участю: позивачки ОСОБА_3, її представника ОСОБА_4,

відповідачки ОСОБА_5, її представника ОСОБА_6,

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві цивільну справу

за апеляційною скаргою

представника позивачки ОСОБА_4

на рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 23 березня 2010 року

за позовом

ОСОБА_3 до ОСОБА_5, Миколаївської міської ради про відновлення меж земельних ділянок та усунення перешкоди в користуванні майном,

в с т а н о в и л а:

В листопаді 2005 року ОСОБА_3 звернулась з позовом до ОСОБА_5 про усунення перешкоди в користуванні майном.

Позивачка зазначала, що вона є власником 25/400 частки житлового будинку № 192 по вул. Велика Морська у м. Миколаєві. Власником 25/100 частки сусіднього будинку № 3-а по вул. Акіма є ОСОБА_5 На межі земельних ділянок відповідачка самовільно перебудувала сарай літ. «ч», який перешкоджає позивачці в користуванні горищем її будинку та земельною ділянкою.

Посилаючись на викладене, позивачка просила суд усунути перешкоди в користуванні зазначеним майном та зобовязати відповідачку знести частину вказаного сараю.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 9 червня 2009 року до участі у справі в якості третіх осіб залучено співвласників зазначених домоволодінь: ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15

В липні 2009 року ОСОБА_3 уточнила свої вимоги, просила суд відновити межу між земельними ділянками домоволодінь № 192 по вул. Велика Морська і № 3-а по вул. Акіма у м. Миколаєві, а також зобовязати ОСОБА_5 знести частину самовільно збудованого сараю літ. «ч», яка порушує межу та перешкоджає в користуванні належним позивачці горищем будинку та земельною ділянкою.

Справа розглядалась судами неодноразово.

Останнім рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 23 березня 2010 року в задоволені позову відмовлено.

В апеляційній скарзі представник позивачки, посилаючись на порушення судом норм процесуального та матеріального права, просив рішення скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які приймали участь у справі, дослідивши докази по справі вмежах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 є власником 25/400 частки житлового будинку № 192 по вул. Велика Морська у м. Миколаєві. Власником 25/100 частки сусіднього будинку № 3-а по вул. Акіма є ОСОБА_5 Остання самовільно перебудувала сарай літ. «ч», який знаходиться на межі земельних ділянок. Водночас, на цій межі розташована і належна ОСОБА_3 житлова прибудова літ. «Б-2», яка також є самовільною. Вважаючи, що саме сарай відповідачки побудовано з порушенням межі, ОСОБА_3 звернулась з позовом до ОСОБА_5 про відновлення межі між вказаними земельними ділянками, а також зобовязання ОСОБА_5 знести частину самовільно збудованого сараю літ. «ч», яка порушує межу та перешкоджає в користуванні горищем належного позивачці на праві власності будинку літ. «Б-1», вхід на яке обладнано з земельної ділянки, розташованої між цим будинком, а також самовільною прибудовою літ. «Б-2» та будівлями літ. «Ц» і «Ж». Остання будівля також є самовільною.

Разом з тим, згідно висновків судових будівельно-технічних експертиз від 29 листопада 2006 року та 28 грудня 2009 року, самовільні будівлі сараю літ. «ч» та прибудови літ. «Б-2» збудовані в порушення існуючих норм та правил без належної відстані від існуючої межі. При цьому, сарай виступає за існуючу межу на 0,35 м. Водночас, в звязку з відсутністю планів відводу землі на вказані вище суміжні земельні ділянки із зазначенням первісних меж суміжного землекористування, експерти встановили неможливість визначити чи має місце порушення меж за рахунок самовільного будівництва відповідачкою спірного сараю та визначити варіанти відновлення меж.

Зазначені висновки позивачкою не спростовані.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позову, оскільки ОСОБА_3 не довела того, що ОСОБА_5 побудувала спірний сарай на території земельної ділянки, відведеної для сусіднього домоволодіння з порушенням межі. Крім того, суд правильно встановив, що самовільне будівництво позивачкою житлової прибудови літ. «Б-2» без належної відстані від існуючої межі, також призвело до обмеження її права в користуванні спірним майном.

Доводи апеляційної скарги про те, що житлова прибудова літ. «Б-2» не є самовільною, суперечать доказам по справі, а саме, технічному паспорту на будинок (т. 1 а.с. 10-13) та листу МБТІ від 22 червня 2010 року, який позивачка надала під час розгляду справи в апеляційному суді.

Інших доводів, які б спростовували висновки суду чи доводили б порушення ним норм цивільного законодавства, апеляційна скарга не містить. Тому підстав для скасування судового рішення колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу представника позивачки ОСОБА_4 відхилити, а рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 23 березня 2010 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але протягом двох місяців може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду України.

Головуючий: Судді: