Києво-Святошинський районний суд Київської області
Справа № 2-4010/10
РІШЕННЯ

Іменем України

18.10.2010 року Києво-Святошинський районний суд в складі головуючого судді Дубас Т.В., при секретарі Паламарчук І.І. , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради про встановлення факту належності житлового будинку та визнання права власності на спадкове майно , -

встановив:

У серпні 2010 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 сільської ради про встановлення факту належності житлового будинку та визнання права власності на спадкове майно .

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовувала тим; що 25 листопада 2009 року померла мати ОСОБА_3 , після смерті якої відкрилася спадщина на будинок № 61 за адресою в ул.. Леніна, с. Бузова Києво-Святошинського району Київської області.

Померла склала заповіт на її ім»я , для прийняття спадщини вона звернулася до приватного нотаріуса Києво- Святошинського нотаріального округу , проте як з»ясувалося даний будинок не зареєстрований в Києво-Святошинському БТІ, тому їй було відмовлено у видачі витягу з Реєстру . Із зазначеним рішенням реєстратора вона звернулася до приватного нотаріуса , проте , нотаріусом було винесено відмову у вчиненні нотаріальних дій. , посилаючись на те , що за життя первинна реєстрація проведена не була.

Просила встановити факт належності будинку , померлій ОСОБА_3 та визнати за нею право власності в порядку спадкування після померлої.

В судовому засіданні представник позивачки позов підтримав. Просив задовольнити .

Відповідач ОСОБА_2 сільська рада в судове засідання не з»явилася направила суду лист про слухання справи в їх відсутності.

Вислухавши пояснення осіб, які брали участь у справі дослідивши письмові докази приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню до часткового задоволення з таких підстав.

Відповідно до ст.. 60 ЦПК України , кожна сторона зобов»язана довести ті обставини , на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Судом встановлено , що 25 листопада 2009 року померла ОСОБА_3 , яка склала заповіт на ім»я позивачки , який ніким не скасований . Позивачка звернулася до нотаріальної контори про прийняття спадщини в установлений законом строк.

Як вбачається з матеріалів , житловий будинок за адресою с. Бузова , вул.. Леніна № 61 Києво- Святошинського району Київської області належав померлій ОСОБА_3 , що підтверджується доказами наявними в матеріалах справи , а саме : будинковою книгою на ім»я ОСОБА_3, актом державної прийомки в експлуатацію індивідуального будівництва затвердженого рішенням виконкому Вузівської сільської ради від 20 грудня 1985 року , технічним паспортом на ім»я ОСОБА_3 , рішенням виконавчого комітету від 22.11. 96 за № 232 про визнання права власності за ОСОБА_3 .

Відповідно до ст. 328, 392, 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов»язки , що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок смерті ( ст. 1281), право власності набувається на підставах, що не заборонені законом ( ст. 328) та власник майна може прид»явити позов про визнання його права власності , якщо це право оспорюється, або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який посвідчує право власності.

Відповідно до вимог ст. 25, 346, 328 ЦК України у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання про визнання належності цього майна попередньому власнику та його спадкоємцям вирішується судом.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом , зокрема із право чинів .

Право власності вважається набутим правомірно , якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом .

Оскільки позивачка як спадкоємиць прийняла спадщину у встановлений законом строк , право інших осіб прийняттям спадщини , зокрема спадкового будинку не порушується , тому суд вважає за можливе визнати за позивачкою право власності на спадковий будинок №61 за адресою вул.. Леніна , с. Бузова Києво-Святошинського району Київської області.

Щодо встановлення факту належності будинку померлій , суд відмовляє , оскільки з підстав припинення права власності є смерть власника.

На підставі ст. 25, ЗО, 328, 346, 1234, 1236, 1268, 1269, 1270, 1273 Цивільного кодексу України, керуючись ст. 60, 209, 212-215 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

вирішив:

Позов задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на будинок № 61 за адресою вул.. Леніна , с. Бузова Києво-Святошинського району Київської області , після померлої Бра мирської ОСОБА_4 .

В решті позову відмовити .

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Київської області протягом десяти з дня його проголошення

Суддя