Слов'янський міськрайонний суд Донецької області
Справа № 2-271-10
РІШЕННЯ

ІМ'ЯМ УКРАЇНИ

12 лютого 2010 року Слов'янський міськрайонний суд Донецької області в складі:

Головуючого Кривошеєва Д.А.

При секретарі Бородавка Н.Ю.

Розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Слов'янська справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Закритого Акціонерного Товариства «ПроКредит Банк», про розірвання договору,

ВСТАНОВИВ:

У Слов'янський міськрайонний суд звернулися ОСОБА_1, ОСОБА_2 з позовом до ЗАТ «ПроКредит Банк», і просять розірвати кредитний договір №17.3785 від 20 вересня 2006 року укладений між ОСОБА_1 і відповідачем, а також розірвати договір поруки № 17.3785-ДП укладений між ОСОБА_2 і відповідачем.

Позивачі обґрунтовують заявлені вимоги тим, що: 20 вересня 2006 року між відповідачем і ОСОБА_1 укладено кредитний договір на суму 25 тисяч гривень, під 26% річних, а між відповідачем і ОСОБА_2 укладено договір поруки, відповідно якого ОСОБА_2 зобовязувалась погасити заборгованість по вказаному кредитному договору. З моменту укладення кредитного договору і до листопада 2008 року вони добросовісно виконували взяті на себе зобовязання по кредитному договору. В подальшому їх фінансове становище погіршилось заробітна плата ОСОБА_1 зменшилась із 2474,42 гривень на місяць до 1501,84 гривень на місяць, а ОСОБА_2 не працює і постійних доходів не має. У звязку з чим виникла заборгованість по кредиту і відповідач звертався до суду з позивом про стягнення з них даної заборгованості. Рішенням суду від 15 вересня 2009 року з них на користь банку повністю стягнута вся сума заборгованості по кредиту, а з подальшим нарахуванням банком відсотків за користуванням кредитом вони не згодні. Так як на теперішній час виникли істотні зміни обставин, ніж на час укладання зазначених договорів погіршилось їх фінансове становище, вони просять розірвати вищевказані кредитний договір і договір поруки, та не накладати на них штрафні санкції за порушення спірного договору.

Позивачка ОСОБА_2 у ході судового розгляду справи підтримала заявлені позовні вимоги і просила задовольнити їх у повному обсягу.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Надав заяву про розгляд справи без його участі.

Представник відповідача позовні вимоги не визнав і просив у їх задоволенні відмовити. У ході судового розгляду представник відповідача підтвердив, що між відповідачем і позивачами 20 вересня 2006 року укладались зазначені договори: кредитний і поруки. Так як кредитний договір і договір поруки ОСОБА_1 і ОСОБА_2 належним чином не виконували, за зверненням відповідача, рішенням суду з них на користь ЗАТ «ПроКредит Банк» повністю стягнута вся сума заборгованості по кредитному договору.

Також представник відповідача показав, що підстави на які посилаються позивачі не являються істотними і не можуть служити підставою для розірвання укладених з ними кредитного договору і договору поруки.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що: позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ЗАТ «ПроКредит Банк», про розірвання договору, підлягає задоволенню.

Так у ході судового засідання достовірно було встановлено, що:

20 вересня 2006 року між ЗАТ «ПроКредит Банк» і ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 17.3785 відповідно якого відповідачем надано ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 25 тисяч гривень, для задоволення особистих потреб, на строк 36 місяців, а ОСОБА_1 зобовязувався повернути наданий кредит та сплатити відсотки 26% річних.

20 вересня 2006 року між ЗАТ «ПроКредит Банк» і ОСОБА_2 укладено договір поруки №17.3785-ДП відповідно якого поручитель ОСОБА_2 добровільно зобовязувалась перед кредитором виплатити за зобовязаннями по кредитному договору укладеному ЗАТ «ПроКредит Банк» з ОСОБА_1

У звязку з невиконанням зобовязань взятих на себе ОСОБА_1 по кредитному договору і ОСОБА_2 по договору поруки, ЗАТ «ПроКредит Банк» звертався до суду з позовом про стягнення заборгованості по даному кредитному договору.

Рішенням Словянського міськрайонного суду від 15 вересня 2009 року з ОСОБА_1 і ОСОБА_2 на користь ЗАТ «ПроКредит Банк» солідарно стягнута заборгованість по вищевказаному кредитному договору, яка виникла станом на 14 травня 2009 року, а саме: заборгованість по кредитному договору у розмірі 9794,99 гривень, заборгованість по відсоткам у розмірі 1103,34 гривень, відсотки за фактичне користування простроченим капіталом у розмірі 353,67 гривень, пеню за користування кредитом у розмірі 3465,97 гривень, а всього на загальну суму 14717,97 гривень.

Згідно довідки ЗАТ «Словянський механічний завод» слідує, що середньомісячна заробітна плата ОСОБА_1 у період з січня по листопад 2008 року становила 2474,42 гривень. В період з січня по жовтень 2009 року середньомісячна заробітна плата ОСОБА_1 становить 1501,84 гривень.

Також в ході судового засідання було встановлено, і дана обставина не оспорювалась представником відповідача, що ОСОБА_2 не працює і постійного джерела доходу не має.

Згідно вимог ст. 651 ЦК України слідує, що:

«2. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.»

Згідно вимог ст. 652 ЦК України слідує, що:

«1. У разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов'язання.

Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

2. Якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний.»

З урахуванням зібраних по справі доказів наданих сторонами, суд приходить до висновку, що фінансове становище позивачів на час укладення оспорюваних договорів і на теперішній час суттєво змінилось, заробітна плата яку отримує ОСОБА_1 значно зменшилась із 2474,42 гривень до 1501,84 гривень на місяць, а ОСОБА_2 доходів не має.

Вказану обставину суд оцінює як істотну зміну обставин яка не була відома позивачам і якби позивачі могли передбачити погіршення свого фінансового становища зазначені договори: кредитний і договір поруки між сторонами укладено не було.

Також при вирішенні даного спору суд приймає до уваги, що за рішенням суду, заборгованість за кредитним договором, відсотки за користуванням кредиту і пеня у повному обсягу стягнута з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь ЗАТ «ПроКредит Банк». Подальше покладення на позивачів обовязку виконувати кредитний договір тягне за собою нарахування для них з боку відповідача відсотків за користування кредитом, та пені за невиконання кредитного договору, що являється порушенням принципу рівності сторін договору, учасником якого є споживач позивачі по справі.

Відповідно вимог ст. 21 Закону України «Про захист прав споживачів» слідує, що права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо: порушується принцип рівності сторін договору, учасником якого є споживач.

Доводи представника відповідача про те що погіршення фінансового стану позивачів не являється підставою для розірвання оспорюваних договорів, не знайшли свого підтвердження у ході судового розгляду справи, а тому не приймаються судом до уваги при вирішенні даного спору.

Відповідно вимог частини 3 ст. 652 ЦК України у разі розірвання договору внаслідок істотної зміни обставин, суд на вимогу будь-якої із сторін, визначає наслідки розірвання договору, виходячи із необхідності справедливого розподілу витрат між сторонами. Оскільки сторонами вимоги щодо необхідності розподілу витрат не заявлялась, суд вважає можливим не вирішувати питання про їх розподіл між сторонами.

У звязку з викладеним суд приходить до висновку, що вимоги позивачів знайшли своє підтвердження у ході судового розгляду і підлягають задоволенню у повному обсягу.

На підставі викладеного, керуючись Законом України «Про захист прав споживачів», ст.ст. 651, 652 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 14, 212 - 215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Кредитний договір №17.3785 від 20 вересня 2006 року укладений між ОСОБА_1 і Закритим Акціонерним Товариством «ПроКредит Банк» - розірвати.

Договір поруки № 17.3785-ДП укладений між ОСОБА_2 і Закритим Акціонерним Товариством «ПроКредит Банк» - розірвати.

Стягнути з Закритого Акціонерного Товариства «ПроКредит Банк» на користь ОСОБА_1, ОСОБА_2 понесені ними судові витрати у сумі 54 гривні.

Стягнути з Закритого Акціонерного Товариства «ПроКредит Банк» на користь держави судовий збір в сумі 213 гривня, на р/р 0075, банк ГУДКУ в Донецькій області, МФО 834016, ОКПО 34686605, Код платежу 22090100, а також витрати на інформаційно-технічне забезпечення у сумі 103 гривень на р/р 0004, отримувач Державний бюджет Ворошилівського району м. Донецька, ЕДРПОУ 34686537, МФО 834016, банк ГУДКУ у Донецькій області.

Рішення може бути оскаржене в судову палату по цивільних справах апеляційного суду Донецької області, через Словянський міськрайонний суд, протягом десяти днів з дня проголошення рішення, шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження рішення. Апеляційна скарга на рішення суду, подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження, одночасно з подачею копії скарги до апеляційного суду Донецької області.

Рішення складене в одному екземплярі в нарадчий кімнаті.

Суддя Слов'янського міськрайонного суду

ОСОБА_3