Справа №2-1732/10 12.08.2010 12.08.2010 12.08.2010
Провадження №22ц-4523/10
РІШЕННЯ іменем України

12 серпня 2010 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області в складі: головуючого Данилової О.О., суддів: Буренкової К.О., Довжук Т.С.,

розглянувши у відсутності сторін у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві апеляційну скаргу

ОСОБА_1 на постанову Заводського районного суду м. Миколаєва від 26 січня 2010 року по справі за позовом

ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України в Заводському районі м.Миколаєва

області про визнання дій протиправними та покладення обов'язку провести

перерахунок пенсії

УСТАНОВИЛА:

У жовтні 2009 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до Управління Пенсійного Фонду в Заводському районі м.Миколаєві ( далі - УПФ), в якому зазначав, що він є інвалідом III групи внаслідок захворювання, пов'язаного з участю в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а тому повинен отримувати державну та додаткову пенсії відповідно до статей 50 та 54 Закону України від 28 лютого 1991 року №796-ХІІ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» ( далі - Закон №796-ХІІ).

Посилаючись на те, що розмір призначених йому та виплачених пенсій не відповідає розміру, встановленому цим законом, а відповідач відмовив провести перерахунок, ОСОБА_1 просив визнати протиправною таку відмову та зобов'язати УПФ провести перерахунок пенсії по інвалідності у розмірі 3450 грн.60 коп. з 14 вересня 2009 року з наступним збільшенням відповідно до діючого законодавства, а також стягнути недоплачену суму.

В додатковій заяві позивач просив провести перерахунок і за попередні роки.

Постановою Заводського районного суду м.Миколаєва від 26 січня 2010 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач просив рішення суду скасувати та задовольнити його позов, посилаючись на те, що суд невірно застосував норми матеріального права.

Апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 є інвалідом III групи і віднесений до категорії 1 осіб, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Позивач отримує пенсію по інвалідності та додаткову пенсію за статтями 50 та 54 Закону №796-ХІІ.

Статтею 49 Закону № 796-ХІІ передбачено, що пенсії особам, віднесеним до категорії 1,2,3,4, встановлюються у вигляді : а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Справа №22ц-4523/10 Категорія: 57

Відповідно до частини 4 статті 54 Закону №796-ХІІ, яка визначає підстави та умови призначення державних пенсій особам, віднесеним до категорії 1, в усіх випадках розміри пенсій не можуть бути меншими, ніж по III групі інвалідності - шість мінімальних пенсій за віком.

Згідно зі статтею 50 цього закону інвалідам III групи цієї категорії щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, виплачується у розмірі 50 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Таким чином, вихідним критерієм розрахунку державної та додаткової пенсії є мінімальна пенсія за віком.

Мінімальний розмір пенсії за віком згідно зі статтею 28 Закону України від - липня 2003 року №1058-ІУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування < далі -Закон №1058-ІУ) встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб. я> втратили працездатність, визначеного законом.

Розрахунок державної пенсії ОСОБА_1 з 1 січня 2009 року відповів-: здійснював відповідно до Постанови Кабінету ОСОБА_2 України № 654 від 16 липнх 2008 року, якою встановлено, що така пенсія для інвалідів III групи цієї категорії не може бути меншою за 980 грн.(а.с.11-13).

Нарахування додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, з 1 січня 2009 ро»г> відповідач здійснював відповідно до пункту 4 Постанови Кабінету ОСОБА_2 У країн від 28 травня 2008 року №530, яка передбачає розмір додаткової пенсії для осіб і; категорії - 15 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого законом для осіб, ят: втратили працездатність (а.с.11-13).

Встановлені цими нормативними актами суми не відповідають розмірі* мінімальної пенсії за віком у період 2009 року.

При визначенні норми права, за якою має визначатися розмір державно: та додаткової пенсії позивачу, колегія судців вважає необхідним виходити пріоритетності законів над підзаконними нормативними актами, та положень статт. II Конституції України про недопустимість звуження змісту та обсягу існуючих пра; "і свобод.

Отже, при розрахунку державної та додаткової пенсій, передбачених статтями :"§ та 54 Закону № 7696-ХІІ, застосуванню підлягає розмір прожиткового мінімуму осіб, які втратили працездатність, установленого законами про Державний бюдже" відповідний рік, з якого визначається мінімальний розмір пенсії за віком.

Положення частини 3 статті 28 Закону №1058-ІУ не є перешкодою д застосування даної величини ( мінімального розміру пенсії за віком) для обрахувзі інших пенсій чи доплат, пов'язаних з мінімальною пенсією за віком, оскільки чин? законодавством не встановлено іншого, крім передбаченого частиною 1 цієї с:_%§ мінімального розміру пенсії за віком.

Цей висновок не суперечить змісту ухвали Конституційного Суду України від і травня 2009 року №27-у/2009, в якій також зазначено про наявність прогалини законодавчому регулюванні цього питання.

Колегія суддів не може погодитись і з посиланням УПФ на частину 5 ста~ Закону №796-ХІІ щодо повноважень Кабінету ОСОБА_2, оскільки останньому на право визначати порядок обчислення пенсій по інвалідності, а не змінювати їх г встановлений законом.

Не підлягає застосуванню до спірних правовідносин і положення статті 71 «Про Державний бюджет України на 2009 рік», бо за змістом цієї норми ОСОБА_2 України надано право встановлювати розміри лише тих виплат, в* критерієм розрахунку яких є розмір мінімальної заробітної плати, а не мінім пенсії.

Посилання відповідача на відсутність бюджетних коштів для реал відповідної програми не приймаються до уваги, оскільки ці обставини не можуть підставою для відмови у поновленні порушених прав громадян, а фінансування цих видатків не є предметом спору. Проблеми надання бюдж. .

коштів УПФ для виконання покладених на нього обов'язків у справах цієї категорії виходять за межі заявлених вимог.

Безпідставним є також посилання відповідача на неможливість нецільового використання коштів Департаменту, оскільки суд не вирішував питання про проведення виплат із власних джерел фінансування останнього.

Оскільки суд першої інстанції помилково послався на редакцію статей 50 та 54 Закону №796-ХІІ, яка рішеннями Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 визнана неконституційною, невірно визначив пріоритет підзаконних актів, якими є постанови Кабінету ОСОБА_2 України, над законом, постанова суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову.

При визначенні строку, з якого відповідач має здійснити розрахунок, колегія суддів виходить з того, що матеріали справи містять лише докази порушення прав ОСОБА_1 з 1 січня 2009 року ( а.с.12). Інших доказів позивач суду не надав.

Керуючись статтями 304-1, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів

вирішила :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Заводського районного суду м. Миколаєва від 26 січня 2010 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати незаконними дії Управління Пенсійного Фонду в Заводському районі м.Миколаєві щодо нарахування у 2009 році ОСОБА_1 державної та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю.

Зобов'язати Управління Пенсійного Фонду в Заводському районі м.Миколаєва перерахувати та виплатити ОСОБА_1 державну пенсію по інвалідності внаслідок захворювання, пов'язаного з участю в ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, а також додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, відповідно до статей 50 та 54 Закону України від 28 лютого 1991 року №796-ХІІ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи з величини прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом на відповідний період, з 1 січня 2009 року.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: