Справа 2-1344/10
Номер провадження 2-1344/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.11.10 року.Рахівський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючої судді - Бліщ О.Б.

при секретарі - Вербещук В.А.

з участю представника позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засідання в залі суду в місті Рахів матеріали цивільної справи за позовом

ОСОБА_2

до

ОСОБА_3

про

стягнення боргу за договором позики

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася з позовом до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики, зазначивши, що 11 липня 2008 року між нею та ОСОБА_3 був укладений в присутності двох свідків усний договір позики, відповідно до якого ОСОБА_2І, надала відповідачу ОСОБА_3 позику в сумі 33000 гривень готівкою. Того ж дня відповідач ОСОБА_3 і ОСОБА_2 власноручно підписали договір позики від 11 липня 2008 року на суму 33000 грн., за яким ОСОБА_2 передала відповідачу вище зазначену суму, а відповідач ОСОБА_3 зобов'язався повернути позичені кошти не пізніше 30 жовтня 2008 року. У встановлений договором строк і на момент подачі позову до суду відповідач взяте на себе зобов'язання не виконав. На неодноразові пропозиції позивачки, щодо добровільного повернення боргу відповідач не звертає належної уваги, ухиляючись від вирішення спору у досудовому порядку, що змусило позивачку звернутися до суду за захистом порушених прав. Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Сума основного боргу станом на день подачі позову до суду становить 33000 грн., витрати від інфляції становлять 20617 грн., 3% річних становлять 1980 грн. Відповідач ОСОБА_3 на момент подачі позову борг не повернув, враховуючи те, що вирішити дане питання в порядку досудового врегулювання спору із-за прямої відмови відповідача повернути борг не являється можливим, просить стягнути з ОСОБА_3 в її користь, заборгованість за договором позики, а саме основний борг у сумі 33000 грн., 3% річних в сумі 1980 грн. та 20617 грн. витрат пов'язаних з інфляцією. Витрати по справі покласти на відповідача.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 змінив позовні вимоги, просить зменшити витрати пов'язані з інфляцією до 13259 гривень 87 копійок та наполягає на задоволенні позову.

Відповідач ОСОБА_3 в судові засідання 17.11.2010 року та 29.11.2010 року, жодного разу не з'явився, про причину неявки суду не повідомив, був належним чином повідомлений про день та час слухання справи рекомендованими листами.

Суд, з'ясувавши обставини справи та дослідивши наявні в справі докази, прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Судом встановлено, що між відповідачем, В лад ом Нуцу Васильовичем та позивачкою, ОСОБА_2 був укладений договір позики від 11 липня 2008 року, підтвердженням якого є розписка, за яким позивачка надала відповідачу позику в сумі 33000 гривень готівкою. При цьому відповідач взяв на себе зобов'язання своєчасно повернути суму боргу, у строк до 30 жовтня 2008 року. Сторони в даному договорі позики не встановили розмір річних відсотків за користування кредитом.

Згідно із ч.2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання , на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

З матеріалів справи досліджено, що відповідач взяті на себе зобов'язання, що виникають з умов договору, не виконав, внаслідок чого, станом на 29.10.2010 року виникла заборгованість за договором позики а саме: сума основного боргу - 33000 гривень, заборгованість по відсоткам за користування - 1980 гривень.

Стосовно позовних вимог позивачки, щодо виплати їй витрат пов'язаних з інфляцією, то останньою не було надано достатньо доказів понесення нею таких витрат, а тому у стягненні 13259.87 гривень витрат пов'язаних з інфляцією слід відмовити.

Вимоги позивачки ОСОБА_2 про добровільну сплату простроченої заборгованості відповідач, ОСОБА_3 проігнорував.

Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

З урахуванням часткового задоволення позову, стягненню з відповідача на користь позивачки підлягають судові витрати в сумі 349.80 гривень судового збору, 120 гривень на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в суді, відповідно до вимог ст.88 ЦПК України. Також в матеріалах справи міститься квитанція від 20 жовтня 2010 року, якою підтверджено, що позивачка сплатила ОСОБА_1 300 гривень за надання юридичних послуг, пов'язаних з розглядом даної справи, вказані витрати відносяться до судових витрат, і підлягають стягненню з відповідача, а всього 769.80 гривень

Керуючись ст. ст. 6, 8, 10,11, 57,58, 60, 212- 215, 223 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Змінений позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_4, участок Підлісків, вул.. Грушевського, № 186, Яремчанської міської ради Івано-франківської області борг за договором позики, із урахуванням відсотків, у сумі 34980 (тридцять чотири тисячі дев'ятсот вісімдесять) гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судові витрати в сумі 769 (сімсот шістдесять дев'ять) гривень 80 копійок.

У стягнені витрат пов'язаних з інфляцією - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Закарпатської області через Рахівський районний суд. Апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуюча: Бліщ О.Б.