Броварський міськрайонний суд Київської області
справа 2-1441/10
РІШЕННЯ

Іменем України

17 травня 2010 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

Головуючого судді - Сердинського В.С.

при секретарі - Калита Н.М.

розглянувши цивільну справу за позовом товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія Альфа-Гарант до ОСОБА_1, третя особа: Державна комісія з регулювання ринків фінансових послуг України про стягнення суми, -

встановив:

ТДВ Страхова компанія Альфа-Гарант звернулась з позовом до ОСОБА_1, третя особа: Державна комісія з регулювання ринків фінансових послуг України про стягнення суми.

Позивач зазначав, що 14.04.2008 року між ОСОБА_1 та ТДВ СК Альфа-Гарант було укладено договір добровільного страхування наземного транспортного засобу, що є предметом застави № 06-UZ/01-005-00291, а 02.10.2009 року відповідачем було повідомлено позивача про настання події, що носить ознаки страхового випадку, а саме пошкодження автомобіля НОМЕР_1 в дорожньо-транспортній пригоді, яка сталася 02.10.2009 року. 05.10.2009 року позивачем, на виконання п.11.1.1. правил добровільного страхування наземного транспорту (крім залізничного) № 06 від 26 вересня 2006 року та п. 5.1.1 додатку № 2 до договору страхування, було направлено лист за вихідним № 12/3927 до Деснянського РУ ГУМВС України щодо надання довідки про обставини дорожньо-транспортної пригоди. 09.10.2009 року позивач факсимільним звязком отримав рахунок-фактуру № 446 складеного СТО АВТОДОМ. 27.10.2009 року позивачем, було отримано звіт № 115.10.09 складений 24.10.09 р. з визначенням вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу. Оскільки вигодонабувачем за договором є ТОВ Укрпромбанк позивачем після отримання вищезазначеної калькуляції та визначення розміру вартості відновлювального ремонту автомобіля, було відправлено вигодонабувачу запит щодо реквізитів, за якими слід перераховувати страхове відшкодування за вихідним № 12/4246 від 28.10.2009 року. 25.11.2009 року співробітниками позивача було складено та затверджено страховий акт за вищезгаданим випадком, відповідно до розрахунку страхового відшкодування та виплачено страхове відшкодування у розмірі 12 614 (дванадцять тисяч шістсот чотирнадцять) грн. 30 коп. 27.11.2009 року позивачем було прийнято від відповідача 2 заяви з проханням надати письмове розяснення розрахунку страхового відшкодування та надати копії документів справи № 3050. 09.02.2010 року до позивача надійшов лист № 1504-21 від ВАТ УСК Дженералі Гарант про те, що за вищевказаною страховою подією, за участю автомобілів НОМЕР_1 та Тоуоtа Саmгу, державний номер НОМЕР_2, цивільно-правова відповідальність якого застрахована у ВАТ УСК Дженералі Гарант за полісом ВС/1149427, 12.01.2010 р. було сплачено відповідачу страхове відшкодування, у розмірі 10 472 (десять тисяч чотириста сімдесят дві гривні) 96 коп.). Таким чином, можна зробити висновок, що відповідачем було двічі отримано страхове відшкодування, за однією страховою подією, що суперечить ст. 9 ЗУ Про страхування, в якій зазначено, що страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник. В п. 4.14. додатку №2 до договору страхування зазначено, що у разі повної або часткової компенсації третьою особою завданого збитку після виплати страховиком страхового відшкодування, страхувальник зобовязаний повернути страховику отримане ним страхове відшкодування (його частину) у розмірі фактично отриманої від третьої особи компенсації. Повернення повинно бути здійснене протягом двох робочих днів з дня отримання компенсації від третьої особи. Разом з тим на підставі вищевикладеного є підстава вважати, що страхові відшкодування, які були виплачені відповідачу були неправомірно набуті та залишені у себе, без достатньої правової підстави, що є безпідставно набутим майном.

Посилаючись на викладене позивач просив суд стягнути з ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 10 472 грн. 96 коп., 120 грн.00 коп. витрати на ІТЗ, 104 грн.73 коп. державне мито.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3 позовні вимоги підтримала, дала пояснення аналогічні позовним вимогам та просила суд про задоволення позову в повному обємі.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_1 пояснив, що 14 квітня 2008 року між ТДВ СК Альфа-Гарант та відповідачем був укладений договір страхування, забезпеченим транспортним засобом, згідно з яким Nissan Tiida державний номер НОМЕР_3 за участі якого 02 жовтня 2009 року в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода. Згідно умов договору ОСОБА_1 вчасно повідомив страхову компанію ТДВ СК Альфа-Гарант про настання страхового випадку, надав повний пакет документів в тому числі заяву на виплату страхового відшкодування. 08.10.2009 був складений протокол огляду транспортного засобу. 14.10.2009 року страховою компанією ТДВ СК Альфа-Гарант за вх. №866/09 отримано розширену довідку ДАІ. Для того, щоб прискорити прийняття рішення про виплату страхового відшкодування ТДВ СК Альфа-Гарант, страхувальником самостійно було отримано і оплачено розширену довідку ДАІ про ДТП та надано відповідачу, що підтверджується довідкою № 31 від 24.12.2009 року та листом від 05.10.2009 №12/3927. Згідно з рахунком-фактурою від 09.10.2009 № 446, наданого СТО АВТОДОМ, ремонт автомобіля становить 23 640,00грн. 24.10.2009 складено звіт з визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу. Згідно з звітом № 115.10.09 вартість матеріального збитку складає 23 640,00 грн. Відповідно до калькуляції від 24.10.2009 № 115.10.09, затрати на відновлювальний ремонт становлять 23 640,00 грн. 25.11.2009 року ТДВ СК Альфа-Гарант складено страховий акт № СТ/09/3050 відповідно до якого, розмір страхового відшкодування становить 12 614,30 грн. За неодноразовим зверненням до страховика щодо надання пояснень відносно зменшення суми страхового відшкодування майже на 50 %, отримував кожного разу необґрунтовану відмову. Для захисту своїх порушених прав, відповідач змушений був звернутися до Державної комісії з регулювання ринку фінансових послуг. За результатами розгляду звернення та документів, наданих ТДВ СК Альфа-Гарант, працівниками Держфінпослуг було складено акт про порушення позивачем вимог чинного законодавства про фінансові послуги, яким було зафіксовано порушення ТДВ СК Альфа-Гарант щодо не здійснення страховиком страхової виплати у порядку та на умовах визначених статтею 25 Закону України Про страхування. ТДВ СК Альфа-Гарант на підставі складеного страхового акту перерахувало банку вигодонабувачу за договором страхування, страхове відшкодування у сумі 12 614,30 грн., що свідчить про неповне відшкодування шкоди за страховою подією зазначеною вище. Оскільки, на момент настання страхового випадку, до предмета страхування діяв як договір добровільного страхування так і договір страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ВС/1149427, використовуючи своє право на повне відшкодування завданого матеріального збитку, відповідач звернувся з заявою про виплату страхового відшкодування до ВАТ УСК Дженералі Гарант, в якому застраховано цивільно-правову відповідальність громадянина ОСОБА_4. На прохання страхової компанії до ВАТ УСК Дженералі Гарант, 08.12.2009 відповідачем було привезено оригінал розширеної довідки ДАІ. Представниками ВАТ УСК Дженералі Гарант відповідача було повідомлено про те, що на днях вони отримали зазначену довідку поштою. Крім того, перевіряючи наявність усіх документів за страховою справою, для прийняття рішення про виплату страхового відшкодування, відповідач був ознайомлений з листом повідомленням про виплату страхового відшкодування, надісланим ТДВ СК Альфа-Гарант на адресу ВАТ УСК Дженералі Гарант, що свідчить про те, що при прийнятті рішення про виплату страхового відшкодування за договором страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів знало про часткову виплату страхового відшкодування від ТДВ СК Альфа-Гарант. Таким чином, ВАТ УСК Дженералі Гарант не вбачаючи порушення чинного законодавства щодо виплати частини страхового відшкодування зі своєї сторони, 12.01.2010 здійснило виплату страхового відшкодування у сумі 10472,96грн. Оскільки матеріальний збиток становить 23 640,00 грн., позивачем сплачено лише 12 614,30 грн., ВАТ УСК Дженералі Гарант сплачено 10472,96 грн., загальна сума відшкодування менша за прямий матеріальний збиток завданий у результаті ДТП, на суму 552, 74 грн. Посилаючись на вищевикладене просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі

В судове засідання представник третьої особи: Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України не зявився, надав суду пояснення, в яких зазначив, що в лютому 2010 року Держфінпослуг була проведена позапланова безвиїзна перевірка ТДВ СК Альфа-Гарант щодо порушення страховиком законодавства при врегулюванні відносин із громадянином ОСОБА_1 14.04.2008 року між ОСОБА_1 та ТДВ СК Альфа-Гарант було укладено договір добровільного страхування наземного транспортного засобу, що є предметом застави № 06-UZ/01-005-00291. 02.10.2009 року ОСОБА_1, на виконання умов договору, в телефонному режимі повідомив ТДВ СК Альфа-Гарант про випадок із застрахованим транспортним засобом Nissan Tiida державний номер НОМЕР_3, який мав місце цього ж дня в м. Києві по вул. Попудренка. 05.10.09 страхувальником надано письмове повідомлення про настання події, що має ознаки страхового випадку. Згідно з пунктом 4.1 розділу 4 умов страхування до договору, страховик не пізніше ніж через 15 робочих днів з дня отримання від страхувальника останнього із всіх необхідних документів зобовязаний скласти та затвердити страховий акт або прийняти рішення про відмову, часткову відмову або відстрочку у виплаті страхового відшкодування. Страхове відшкодування сплачується в термін не пізніше ніж через 10 робочих днів з дати затвердження страхового акту. Страховим актом від 25.11.09 № СТ/09/3050 ТДВ СК Альфа-Гарант було прийнято рішення про виплату страхового відшкодування ОСОБА_1 у розмірі 12 614,30 грн. На виконання пункту 4.1 розділу 4 умов страхування, відповідно до листа вигодонабувача ТОВ Укрпромбанк від 30.10.09, страхове відшкодування 25.11.09 було направлено на погашення кредитної заборгованості ОСОБА_1 перед вигодонабувачем. Звітом із звітом з визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу № 115.10.09, складеного 24.10.09 вищезазначеним оцінювачем, вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Nissan Tiida д.р.н. АІ 0982 ВО в результаті його пошкодження в ДТП, складає 23 640,00грн. Проте, ТДВ СК Альфа-Гарант страхове відшкодування було виплачено у розмірі 12 614,30 грн. Крім того, позивач зазначає, що 09.02.10 до нього надійшов лист від ВАТ УСК Дженералі Гарант про те, що за вищевказаною подією, за участю автомобілів Nissan Tiida д.р.н. АІ 0982 ВО та Тоуоtа Саmгу д.р.н. АА 0177 КС, цивільна правова відповідальність якого застрахована у ВАТ УСК Дженералі Гарант за полісом ВС/1149427, 12.01.10 було сплачено громадянину ОСОБА_1 страхове відшкодування у розмірі 10 472,96 грн., ОСОБА_1 ж отримав суму страхового відшкодування від ТДВ СК Альфа-Гарант у розмірі 12 614,30 грн. та від ВАТ УСК Дженералі Гарант у розмірі 10 472,96 грн. Загальна сума страхового відшкодування дорівнює 23 087, 26 грн. Відповідно до звіту з визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу № 115.10.09, складеного 24.10.09 вищезазначеним оцінювачем, вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Nissan Tiida д.р.н. АІ 0982 ВО в результаті його пошкодження в ДТП, складає 23 640,00грн. Враховуючи викладене, сума отриманого страхового відшкодування громадянином ОСОБА_1 - 23 087,26грн. не перевищувала розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник - 23 640,00грн. На підставі викладеного, Держфінпослуг заперечує проти позовних вимог ТДВ СК Альфа-Гарант та просить суд відмовити в їх задоволені.

Судом встановлено, що 14.04.2008 року між ОСОБА_1 та ТДВ СК Альфа-Гарант було укладено договір добровільного страхування наземного транспортного засобу, що є предметом застави № 06-UZ/01-005-00291 (а.с.10).

02.10.2009 року ОСОБА_1 повідомив позивача про настання події, що носить ознаки страхового випадку, а саме пошкодження автомобіля НОМЕР_1 в дорожньо-транспортній пригоді, яка сталася 02.10.2009 року, про що свідчить повідомлення про страховий випадок № 09/36/9. (а.с.16).

05.10.2009 року позивачем, на виконання п.11.1.1. правил добровільного страхування наземного транспорту (крім залізничного) № 06 від 26 вересня 2006 року та п. 5.1.1 додатку № 2 до договору страхування, було направлено лист за вихідним № 12/3927 до Деснянського РУ ГУМВС України щодо надання довідки про обставини дорожньо-транспортної пригоди. (а.с.17).

Згідно рахунку-фактури № 446 від 09.10.2009 року складеного СТО АВТОДОМ та звіту № 115.10.09 від 24.10.2009 року з визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу, ремонт автомобіля НОМЕР_1 становить 23 640 грн. 00 коп. (а.с.23, 25-33).

ВАТ УСК Дженералі Гарант не вбачаючи порушення чинного законодавства щодо виплати частини страхового відшкодування зі своєї сторони, 12.01.2010 здійснило виплату страхового відшкодування у сумі 10472,96грн. (а.с.51).

За результатами розгляду звернення ОСОБА_1, працівниками Держфінпослуг було складено акт про порушення ТДВ СК Альфа-Гарант вимог чинного законодавства про фінансові послуги, яким було зафіксовано порушення ТДВ СК Альфа-Гарант щодо не здійснення страховиком страхової виплати у порядку та на умовах визначених статтею 25 Закону України Про страхування.

Згідно з пунктом 4.1 розділу 4 умов страхування до договору (а.с.13-15), страховик не пізніше ніж через 15 (пятнадцять) робочих днів з дня отримання від страхувальника останнього із всіх необхідних документів зобов'язаний скласти та затвердити страховий акт або прийняти рішення про відмову, часткову відмову або відстрочку у виплаті страхового відшкодування. Страхове відшкодування сплачується в термін не пізніше ніж через 10 (десять) робочих днів з дати затвердження страхового акту.

Страховим актом від 25.11.09 № СТ/09/3050 ТДВ СК Альфа-Гарант було прийнято рішення про виплату страхового відшкодування ОСОБА_1 у розмірі 12 614,30 грн. (а.с.37).

На виконання пункту 4.1 розділу 4 умов страхування, відповідно до листа вигодонабувача - ТОВ Укрпромбанк від 30.10.09 № 38065, страхове відшкодування 25.11.09 було направлено на погашення кредитної заборгованості ОСОБА_1 перед вигодонабувачем. (а.с.35).

Відповідно до пункту 4.7 розділу 4 умов страхування, у разі якщо розділом 7 договору передбачено, що визначення розміру збитку проводиться на підставі автотоварознавчого дослідження, пріоритетним документом, на підставі якого здійснюється розрахунок страхового відшкодування є акт автотоварознавчого дослідження, проведеного експертом, погодженим із страховиком.

Згідно із звітом з визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу № 115.10.09, складеного 24.10.09 вищезазначеним оцінювачем, вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Nissan Tiida д.р.н. АІ0982ВО в результаті його пошкодження в ДТП, складає 23 640,00грн. Разом з тим, як вже було зазначено вище, ТДВ СК Альфа-Гарант страхове відшкодування було виплачено у розмірі 12 614,30 грн.

Відповідно до розрахунку страхового відшкодування від 13.11.09 при визначенні розміру страхового відшкодування було застосовано пропорційність відповідальності страховика, а також відбулося зменшення страхового відшкодування на підставі абзацу 2 пункту 4.9 розділу 4 умов страхування (страхове відшкодування дорівнює 80% від суми, що визначається виходячи з вартості відновлювального ремонту ТЗ, визначеної актом автотоварознавчого дослідження, після застосування до неї всіх відрахувань, передбачених умовами страхування (франшизи, експлуатаційного зносу деталей тощо) розміру страхового відшкодування на 20%. (а.с.36).

Підпунктом 1.6.1 розділу 1 умов страхування обумовлено, що страховик несе відповідальність за Договором лише в межах обумовленої в ньому страхової суми (з урахуванням її зменшень, якщо в період дії Договору вже здійснювалось страхове відшкодування, після якого сума поновлена не була), але не більше ринкової вартості відповідного ТЗ на момент настання страхового випадку.

Відповідно до статті 9 Закону України Про страхування розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством. При страхуванні майна страхова сума встановлюється в межах вартості майна за цінами і тарифами, що діють на момент укладання договору, якщо інше не передбачено договором страхування. У разі коли страхова сума становить певну частку вартості застрахованого предмета договору страхування, страхове відшкодування виплачується у такій же частці від визначених по страховій події збитків, якщо інше не передбачено умовами страхування.

Застосування пропорційності відповідальності страховика, відповідно до пояснень, ґрунтується на тому, що працівниками ТДВ СК Альфа-Гарант в процесі врегулювання страхового випадку було визначено ринкову вартість застрахованого транспортного засобу на момент укладення договору (станом на 14.04.09, початок дії наступного періоду страхового покриття) у розмірі 136 290грн., в той час, як страхова сума на період дії страхового покриття з 15.04.09 по 14.04.10 становила 90 909,00грн.

ТДВ СК Альфа-Гарант не надано документів та пояснень, які б свідчили про укладення страхувальником саме договору страхування на певну частку вартості об'єкта страхування, також в договорі та умовах страхування не закріплено права страховика щодо самостійного визначення ринкової вартості застрахованого транспортного засобу в період дії договору. Враховуючи вищенаведене, застосування принципу пропорційності відповідальності страховика є неправомірним.

Пунктом 4.11 розділу 4 умов страхування визначено, що у разі страхування ТЗ на страхову суму, яка не є нижчою ринкової вартості на момент страхування, страхове відшкодування здійснюється за мінусом: безумовної франшизи, несплачених страхувальником сум чергових страхових платежів, сум отриманих від інших страховиків за аналогічними договорами страхування цього ТЗ, сум отриманих від третіх осіб, відповідальних за заподіяний збиток, якщо такі суми були одержані до моменту виплати страхового відшкодування.

Враховуючи вищенаведене, ТДВ СК Альфа-Гарант неправомірно зменшено розмір страхового відшкодування, шляхом застосування пропорційності відповідальності страховика, що в свою чергу свідчить про порушення страховиком вимог чинного страхового законодавства щодо невиконання страховиком обовязку здійснити виплату страхового відшкодування у відповідності до договору страхування на підставі заяви страхувальника і страхового акта.

ОСОБА_1 отримав суму страхового відшкодування від ТДВ СК Альфа-Гарант у розмірі 12 614,30 грн. та від ВАТ УСК Дженералі Гарант у розмірі 10 472,96грн., загальна сума страхового відшкодування дорівнює 23 087,26 грн.

Відповідно до Звіту з визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу № 115.10.09, складеного 24.10.09 вищезазначеним оцінювачем, вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Nissan Tiida д.р.н. АІ 0982 ВО в результаті його пошкодження в ДТП, складає 23 640,00грн. Тому, сума отриманого страхового відшкодування громадянином ОСОБА_1 - 23 087,26грн. не перевищувала розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник - 23 640,00грн., тому в задоволенні позову необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9, 25 Закону України Про страхування, ст. ст. 979, 1166, 1191, ЦК України, ст. 214-215 ЦПК України суд, -

вирішив:

В задоволенні позову товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія Альфа-Гарант до ОСОБА_1, третя особа: Державна комісія з регулювання ринків фінансових послуг України про стягнення суми відмовити.

На рішення протягом 10 днів може бути подана заява про апеляційне оскарження, а протягом 20 днів подається апеляційна скарга до Апеляційного суду Київської області.

Суддя В.С. Сердинський