Справа 2-786/10
Номер провадження 2-786/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.10.10 року. Рахівський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого - судді Тулик І.І.,

при секретарі - Шемота М.І.

з участю позивача - ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

представника третьої особи - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Рахів справу за позовом

ОСОБА_1

до

Верхньоводянського споживчого товариства,

третя особа із самостійними вимогами Рахівський РЕМ ВАТ ЕК «Закарпаттяобленерго»

про

відшкодування шкоди

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Верхньоводянського споживчого товариства, третя особа із самостійними вимогами Рахівський РЕМ ВАТ ЕК «Закарпаттяобленерго» про відшкодування шкоди.

Позов мотивує тим, що 06 березня 2009 року він уклав договір купівлі-продажу з Верхньоводянським СТ, згідно якого йому належить нежитлова будівля магазину товарів повсякденного попиту №3, що знаходиться за адресою с.Верхнє Водяне, вул.Першотравнева, 41, Рахівського району, Закарпатської області. Оформивши договір купівлі-продажу вказаного приміщення нежитлової будівлі за усною домовленістю між сторонами відповідач повинен був звільнити приміщення магазину від товару і передати його позивачу для подальшої експлуатації. Після спливу місячного терміну усної домовленості про звільнення магазину, маючи намір використовувати магазин для власних потреб, позивачу стало відомо від продавця ОСОБА_5, яка орендувала на тай час у Верхноводянського СТ магазин, про те, що вказане приміщення обезструмлене за несплату РЕМ боргу за спожиту електроенергію, про що ОСОБА_1, на час оформлення договору попереджено не було. Оскільки правлінням Верохньоводянського СТ не приймалися заходи по звільненню приміщення магазину, позивач неодноразово звертався до відповідачів з вимогами звільнити приміщення та надання можливості позивачу експлуатувати його як торгівельну точку, але прохання ОСОБА_1, були залишені поза увагою. У Рахівському РЕМ позивачу також було відмовлено у підключенні енергопостачання, оскільки існував борг за спожиту електроенергію. Позивач зазначає, що він являється приватним підприємцем, добросовісно сплачує кошти в дохід держави, за 2009 рік задекларував свої доходи у ДПІ, де його прибуток від використання двох магазинів складає 2321143 гривень. Отже, у випадку використання позивачем купленого магазину за 9 місяців 2009 року та 3 місяці 2010 року, він зміг би отримати прибуток в сумі 90000 гривень, однак з вини керівництва Верхньоовдянського СТ втратив матеріальну вигоду. У зв'язку з наведеним просить стягнути з Верхньоводянського споживчого товариства суму 90000 гривень матеріальної шкоди та судові витрати, понесені у зв'язку з розглядом даної справи в суді, а також зобов'язати

Верхньоовдянське споживче товариство сплатити Рахівському РЕМ в особі «Закарпаттяобленерго» допущену заборгованість по сплаті за використану електроенергію в сумі 1559 гривень 45 копійок.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1, та його представник ОСОБА_2 позов підтримав у повному обсязі та просить позовні вимоги задовольнити.

В.о. директора Верхньоводянського споживчого товариства - ОСОБА_3 позов не визнала, просить у задоволенні відмовити.

Представник Рахівського РЕМ - ОСОБА_4 пояснила, що між Рахівським РЕМ та Верхньоводянським СТ був укладений договір на постачання електроенергії. Вказане підприємство дійсно допустило борг за спожиту енергію, що стало підставою відключення магазину по вул.Першотравневій, 41, у с.В.Водяне, від енергопостачання. Рахівський РЕМ з цього приводу має намір звертатися до господарського суду для вирішення даного спору. Позов ОСОБА_1 залишає на розсуд суду.

Заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до статті 202 ЦК України правочинами визнаються дії громадян і організацій, направлені на встановлення, зміну чи припинення цивільних прав та обов'язків.

За змістом статтею 655 Цивільного кодексу України слідує, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 334 ЦК України передбачено, що право власності у набувача майна за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації.

Як вбачається з договору купівлі-продажу від 06 березня 2009 року, посвідченого приватним нотаріусом Рахівського нотаріального округу - ОСОБА_6, ОСОБА_1 дійсно придбав у Верхньоводянського споживчого товариства нежитлову будівлю магазину товарів повсякденного попиту - 3, що знаходиться у с.В.Водяне, вул.Першотравнева, 41, Рахівського району, Закарпатської області. Зазначений договір зареєстровано у реєстрі №729.

Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №№22100154 від 10.03.2009 року ОСОБА_1 являється власником нежитлової будівлі - магазину товарів повсякденного попиту-3, що знаходиться по вул.Першотравневій, 41, у с.В.Водяне, Рахівського району, Закарпатської області.

Згідно із ст.319 ЦК України лише власник може володіти, користуватися, і розпоряджатися своїм майном па власний розсуд та вчиняти до свого майна будь-які дії які не суперечать закону. Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України право власності непорушне. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 22 11,К України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також втрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода).

Відповідно до ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Як передбачено ч. 1 ст. 620 ЦК України, у разі невиконання боржником обов'язку передати кредиторові у власність або у користування річ, визначену індивідуальними ознаками, кредитор має право витребувати цю річ у боржника та вимагати її передання відповідно до умов зобов'язанню.

Відповідно до ст. 623 ЦК України, боржник, який порушив зобов'язання, має право відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. При визначенні неодержаних доходів (упущеної вигоди) враховуються заходи, вжиті кредитором щодо їх одержання. Тобто явлення вимог про відшкодування не отриманих доходів (упущеної вигоди) покладає на кредитора обов'язок доказати, що вказані доходи (вигода) не є абстрактними, а дійсно ним би отримані у випадку належного виконання боржником своїх обов'язків.

Позивач ОСОБА_1 з 08 грудня 2000 року є зареєстрованим, як фізична особа-підприємець, що підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію серії В00 4281, та сплачує податок, про що свідчить свідоцтво про сплату єдиного податку серії Є № 225135.

Згідно довідки №2671/9/1700 від 30.03.2010 року, виданої державною податковою інспекцією у Рахівському районі, ОСОБА_1, згідно звіту платника податку від 28.01.2010 року №35392 та декларації про доходи, отримані від заняття підприємницькою діяльністю від 26.03.2010 року №1634/10д, за 2009 рік від підприємницької діяльності мав чистий дохід в сумі 232142 гривні.

Поясненнями сторін було встановлено, що Рахівським РЕМ припинено постачання електроенергії до будівлі магазину, яка являється предметом позову, через борг попереднього власника магазину - Великобичківського СТ, який відмовляється оплатити заборгованість. ОСОБА_1 позбавлений можливості використовувати вказану будівлю у своїх інтересах. Як ствердив ОСОБА_1, він є зареєстрований як фізична особа підприємець та займається роздрібною торгівлею, придбане ним приміщення також мав намір використовувати у комерційних цілях, про що неодноразово наголошував відповідачу у заявах, а отже через невикористання приміщення у власних інтересах зазнав збитків. Враховуючи, що позивач у 2009 році, згідно документів наданих суду, отримав від торгівлі з двох магазинів дохід у розмірі 32142 гривні, в середньому 116071 гривню з кожного, тому сума збитків 90000 гривень за 9 місяців 2009 року та 3 місяці 2010 року, що заявлена позивачем, є співставною сумі отриманого ним прибутку від здійснення ним торгівельної діяльності у інших двох магазинах, тому дану суму слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Крім того, позивачем було сплачено 900 гривень судового збору, 120 гривень витрат на інформаційно-технічне забезпечення та 500 гривень за надання послуг адвоката, які у відповідності до ст.88 ЦПК України підлягають до стягнення з Верхньоводянського СТ на користь позивача.

Вимога ОСОБА_1 про зобов'язання Верхньоовдянського споживчого товариства сплатити Рахівському РЕМ допущену заборгованість по сплаті за використану електроенергію в сумі 1559 гривень 45 копійок до задоволення не підлягає, оскільки, як встановлено в ході розгляду справи, ОСОБА_7, не являється учасником правовідносин, які виникли згідно договору між Верхньоводянським СТ та Рахівським РЕМ на постачання електроенергії, повноважень на вчинення будь-яких дій по захисту прав Рахівського РЕМ позивачу не надавалось, більше того, Рахівський РЕМ має намір звернутися з позовом про стягнення боргу з Верхньоводянського СТ до господарського суду, як суду, на який покладено вирішення спорів між суб'єктами господарської діяльності, отже не вправі вимагати зобов'язати Верхньоводянське споживче товариство сплатити допущену заборгованість на користь РЕМ.

Керуючись ст.ст. 10,58 88,212,213 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Верхньоводянського споживчого товариства с.В.Водяне, вул..Леніна, 43, Рахівського району, Закарпатської області, в користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешкань с.В.Водяне, вул.Петрусенка, 1, Рахівського району, Закарпатської області, 90000 (девяносто тисяч гривень) матеріальної шкоди та 1520 гривень судових витрат.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу в судову палату з цивільних справ апеляційного суду Закарпатської області через Рахівський районний суд протягом десяти в з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Тулик І.І.