16.06.10 ,
Апеляційний суд Херсонської області
Головуючий в І інстанції Склярська І.В.
Доповідач - Кутурланова О.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2010 року червня місяця 16 дня колегія судців судової палати в цивільних справах апеляційного суду Херсонської області в складі:

головуючого Орловської Н.В.

суддів Кутурланової О.В.,Майданіка В. В.

при секретарі

ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засідання в місті Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою управління Пенсійного фонду України в Суворовському районі м. Херсона на постанову Суворовського районного суду м. Херсона від 14 квітня 2010 року в справі за позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в Суворовському районі м. Херсона про зобов'язання зційснення нарахування щомісячної соціальної допомоги як дитині війни, -

ВСТАНОВИЛА:

В червні 2008 року ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до управління Пенсійного Фонду України в Суворовському районі м. Херсона (надалі УПФ) про стягнення недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги, вказуючи, що має право на правовий статус дитини війни та доплату до пенсії, встановлену ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» від 18.11.2004 р. № 2195-ІУ в розмірі 30% від мінімальної пенсії за віком за період з 01.01.2006 року. У вказаний період часу відповідач не здійснює перерахунку та виплати відповідного підвищення до пенсії.

Просив поновити строк звернення до суду, пропущений з поважних причин, стягнути з відповідача державну соціальну допомогу за 2006-2007 роки в сумі 2733,30 грн. та покласти на відповідача судові витрати.

Постановою Суворовського районного суду м. Херсона від 14 квітня 2010 року позовні вимоги задоволені частково. Зобов'язано УПФ здійснити нарахування на користь ОСОБА_2 щомісячної соціальної допомоги, передбаченої ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, за період з 09.07.2007р. по 31.12.2007р. за рахунок коштів Державного бюджету України, в задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі управління Пенсійного фонду України в Суворовському районі м. Херсона посилається на незаконність судового рішення, просить його скасувати та відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки Державним Бюджетом України за 2007-2008р. не перецбачене повне фінансування зазначених позивачем виплат.

Письмових заперечень до суду апеляційної інстанції не надходило.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність судового рішення, колегія судців вважає, що скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Судом встановлено, що позивач отримує пенсію за віком та належить до категорії громадян, яким встановлено статус дитини війни.

Згідно ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» від 18.11.2004р. № 2195-1V (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) дітям війни пенсії або що місячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, яка виплачується замість пенсії, підвищується на 30% від мінімальної пенсії за віком.

Дія вказаної норми закону зупинена згідно п. 12 ст. 71 Закону України «Про Державний Бюджет на 2007 рік» від 19.12.2006р. № 489-У із урахування ст. 111 цього Закону. Однак рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007р. № 6-рп/2007 положення п. 12 ст. 71 та ст. 111 Закону № 489-У визнано неконституційними.

Також рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008р. № 10 рп/2008 визнані неконституційними норми Закону України від 28.12.2007р. № 107-ІУ «Про Державний бюджет на 2008р про внесення змін, зокрема, до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Після ухвалення наведених рішень Конституційного суду України продовжила дію ст. 6 Закону України № 2195-ІУ, тоді як відповідач, як орган уповноважений здійснювати призначення та виплату пенсій і доплат до них, відповідні нарахування до пенсії позивачки в обсязі встановленому вказаною нормою Закону не здійснив, а тому суд першої інстанції дійшов правомірного висновку щодо визнання протиправною бездіяльність УПФ з покладанням на нього обов'язку здійснити відповідні нарахування та забезпечити виплату заборгованих позивачу сум у визначений судовим рішенням період за рахунок коштів Державного бюджету України.

Позбавлені правового обґрунтування доводи апеляційної скарги відносно законодавчої невизначеності розрахункового критерію для обчислення, витребуваної позивачем доплати, оскільки Постановою Кабінету Міністрів України від 30.05.1997р. № 523 (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що обчислення і призначення зазначених пенсій здійснюється на загальних підставах відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Положення цієї постанови стосовно критеріїв визначення розміру пенсій відповідають змісту ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» від 18.11.2004 р. № 2195-ІУ.

Отже, розрахунковим критерієм для призначення пенсії зазначеним категоріям осіб є мінімальна пенсія за віком, розмір якої визначається на підставі ч. З ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003р. № 1058-ІУ.

Крім того, виходячи із загальних засад пріоритетності законів над підзаконними актами, а також враховуючи, що чинним законодавством не встановлено іншого мінімального розміру пенсії за віком, крім передбаченого ч.І ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003р. № 1058-ІУ, суд першої інстанції обґрунтовано визнав, що при розрахунку пенсії, передбаченої ст. 6 Закону України № 2195-ІУ визначений цими нормами розмір виплати позивачу не може бути зменшені межами виплат, встановленими п. 8 постанови Кабінету Міністрів України від 28.05.2008р. «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян», діючої з 22.05.2008р.

Також неприйнятними є доводи апеляційної скарги щодо правомірності дій відповідача, позбавленого можливості реалізації програми з доплат дітям війни через недостатність їх бюджетного фінансування, оскільки питання фінансування передбачених законодавством виплат не є предметом спору у даній справі, а недостатність бюджетних коштів для виконання покладених на відповідача обов'язків у спірних правовідносинах виходять за межі заявлених вимог та не є предметом судового розгляду.

Враховуючи, що справу розглянуто з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, підстави для скасування судового рішення відсутні.

Керуючись ст. 303,307,308 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Суворовському районі м. Херсона відхилити.

Постанову Суворовського районного суду м. Херсона від 14 квітня 2010 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає чинності негайно з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції з часу набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді