№2-84/10
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.12.2010р. Вільногірський міський суд Дніпропетровської області

в складі головуючого - судді Литвинової Р.А.,

при секретарі Заіка А.В.,

за участю представника позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Вільногірську цивільну справу за позовом КП "Теплові мережі м. Вільногірська" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до КП "Теплові мережі м. Вільногірська" про захист прав споживачів та стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Позивач - К П "Теплові мережі м. Вільногірська" звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання, в якому зазначає, що підприємством з позивачем був укладений договір №2381-С від 29.05.2004р. про надання послуг теплопостачання.

Згідно умов цього договору та Правил надання послуг водо- та теплопостачання і водовідведення позивач надає послуги з реалізації гарячої води та опалення, а відповідач, в свою чергу, зобов'язана сплачувати за ці послуги в установлені договором строки.

Внаслідок того, що відповідач не вносила нараховану плату за отримані послуги теплопостачання станом на 01.01.2003р. сума заборгованості склала 1524.52грн. Тому 20.01.2003р. між КП "Теплові мережі м. Вільногірська" та відповідачем був укладений договір №427 про розстрочку сплати заборгованості терміном на 36 місяців із щомісячним погашенням заборгованості в сумі 42.35грн.

В подальшому сума заборгованості відповідача за період з 01.01.2003р. по 01.05.2008р. склала 28.26грн.

За весь цей період відповідач сплатила 3984.75 грн.

Загальна сума заборгованості відповідача перед ІЩ "Теплові мережі м. Вільногірська" станом на 01.06.2008р. складає 1496.26грн., яку позивач просить стягнути з відповідача на свою користь.

Відповідач, не погодившись з зазначеним позовом, звернулась до суду з зустрічним позовом до КП "Теплові мережі м. Вільногірська" в порядку захисту прав споживачів про стягнення моральної шкоди за неналежне виконання зобов'язань, в якому зазначає, що пред'явлені до неї позовні вимоги є безпідставними, оскільки на протязі трьох років вона не отримує від позивача послуг належної якості.

Між нею та К П "Теплові мережі м. Вільногірська" було укладено договір № 2381-е від 29.05.2004р. на подачу гарячої води та теплоенергії з водою, що подається з мережі, відповідно до п.10 розділу У відповідач зобов'язувався надавати якісну послугу, яка мала б відповідати стандартам та нормам, що існують в Україні. В разі невиконання відповідачем зазначених вимог, відповідно до п.13 розділу УП договору вона має право на несплату за послуги, які відповідач не надав понад строк, визначений п.10 договору, тобто в строк більше 1 доби, крім 15 діб на рік в зв'язку з виконанням відповідачем профілактичних та ремонтних робіт.

Однак, починаючи з 2000р. відповідачем їй та іншим мешканцям будинку №77-а по вул. Леніна комунальні послуги з гарячого водопостачання та опалення належної якості та в необхідній кількості не постачались та не постачаються, що за умовами укладеного з відповідачем вищезазначеного договору, надає їй право на цей час на несплату послуг відповідача.

Вона та інші мешканці будинку звертались до керівника відповідача з письмовими заявами, починаючи з січня 2003року. Були отримані відповіді, що труби в квартирах зашлаковані та мають фізичний знос та знос запірної арматури в підвальному приміщенні будинку. Тобто відповідач не міг фактично виконувати свої зобов'язання та надавати якісні послуги.

На даний час стан речей не змінився, опалення та гаряче водопостачання як в її квартирі, так і по стояку будинку, відсутнє.

На підтвердження факту неналежного виконання відповідачем своїх зобов'язань по договору складались відповідні акти в 2003-2005 р.р. Таке становище речей не поліпшилось і тепер, оскільки відповідач ніяких дій, направлених на поліпшення послуг, не робив, тому належної якості послуги теоретично надаватись не можуть.

Позивач ОСОБА_2 (за зустрічним позовом) також зазначає, що в зв'язку з неналежним виконанням відповідачем своїх обов'язків по договору їй було завдано моральну шкоду, яка полягає в тому, що тривалий час в холодну пору року вона мешкає в холодному, непридатному для проживання приміщенні своєї квартири, що призводить до частих захворювань (нежить, хвороби суглобів). Через тривале перебування в холодному приміщенні з вини відповідача вона перенесла інсульт та хворіє на деформуючий артроз колінних та плечових суглобів.

Внаслідок недостатнього обігріву квартири належні їй меблі псуються, оскільки в приміщенні присутня сирість та цвіль, в усіх приміщеннях квартири присутні сторонні запахи цвілі та сирості, в квартирі скрізь цвіль, яку вона змушена кожен рік знищувати, обробляючи різними хімічними препаратами.

В результаті того, що гаряча вода подавалась відповідачем брудною та з різними сторонніми домішками, вона змушена була кілька разів замінювати крани, змішувачі та запірну арматуру в своїй квартирі. Внаслідок неналежного обігріву приміщення квартира потребує термінового ремонту, оскільки шпалери відсиріли й місцями відклеїлись та обвисли, столярні вироби відсиріли і не функціонують належним чином, фарба скрізь облущується, стеля темніє від того, що набирає вологу і місцями відпадає штукатурка.

За захистом своїх прав вона змушена звернутись до адвокатів та до суду, що не є її звичним заняттям, тривалий час вона веде листування з відповідачем, що завдає їй додаткових страждань і переживань.

Такий стан речей призвів до погіршення її загального самопочуття та світосприйняття в цілому. Ситуація, що склалася із її житлом, постійно її пригнічує і завдає їй душевного болю. Бездіяльність відповідача завдає їй додаткових страждань та моральних переживань.

Для нормалізації звичного їй життя їй потрібно буде витратити значні моральні, психологічні та фізичні зусилля. Спричинену їй відповідачем моральну шкоду вона оцінює на загальну суму 5000грн., яку просить стягнути на її користь, також стягнути з нього судові витрати і розірвати договір з відповідачем про надання ним комунальних послуг та зобов'язати його здійснити відключення її квартири від мережі гарячого водопостачання та опалення загального користування.

В судовому засіданні представник позивача - КП "Теплові мережі м. Вільногірська" - підтримав свої позовні вимоги в повному обсязі, просив задовольнити позов, та висловив категоричні заперечення проти зустрічного позову. Він пояснив суду, що наявність заборгованості по договору реструктуризації доведена повністю в судовому засіданні. Сам факт підписання ОСОБА_2 договору реструктуризації свідчить про визнання нею заборгованості.

Щодо зустрічного позову він пояснив, що можливо, якщо були випадки температури повітря в квартирі відповідача нижче встановленої норми, то відповідно до Правил вона мала право звертатись до підприємства тепломереж для складання актів, які є підставою для проведення перерахунків, тобто зменшення суми нарахувань за послуги теплопостачання. Кожного разу, коли вона зверталась, то такі перерахунки були здійснені і сума нарахувань була зменшена.

У їх підприємства є договір з КП «ВО ЖКГ м. Вільногірська» на проведення капітальних ремонтів мереж, оскільки саме вони є балансоутримувачем житла. Якщо у відповідача є які претензії щодо невиконання ремонту, то треба звертатись до КП «ВО ЖКГ м. Вільногірська» з позовом, оскільки підприємство тепломереж виконанням капітальних ремонтів не займається.

Представник пояснив, що він заперечує проти стягнення з них моральної шкоди, оскільки вона зовсім не доведена, нема жодного доказу погіршення стану здоров'я відповідача, не доведено причинний зв'язок, тобто не доведено, що це пов'язано саме з неналежною якістю послуг з теплопостачання, а якщо пошкоджено майно, то це є не моральна, а майнова шкода. Він просить відмовити в задоволенні зустрічного позову, а первісний позов просить задовольнити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні не визнала пред'явлений до неї позов, свій зустрічний позов вона підтримала в повному обсязі. Вона пояснила, що в її квартирі було дуже холодно, їй доводилось спати в дублянці, рукавицях, шапці. В 2004, 2005р.р. всі мешканці під'їзду писали до підприємства тепломереж про відсутність тепла в їх квартирах. Після того, як вона була на прийомі у міського голови Волощука, все було виконано.

Тоді говорили, що у них невірно підведено труби до будинку, також в підвалі невірно прокладено труби. Вона просила, щоб зовсім «відрізали» опалення в її квартирі, але сказали, що не мають права. Вона страждає захворюваннями, які є наслідком перемерзання і це на ній негативно позначилось, вона витрачає по 600-800грн. кожен місяць на придбання ліків. По цій причині у неї стався мікроінсульт, артроз колінних суглобів, всі її хвороби на нервовій системі, оскільки лікар кардіолог їй сказала, що це через те, що вона дихала сирістю та цвіллю, які були в її квартирі.

Після того, як мешканці будинку звернулись до Волощука, з лютого 2007 року опалення стало краще, замінили в підвалі труби. А до цього в неї були великі страждання, їй довелось робити ремонт в квартирі.

У відповідях на запитання відповідач пояснила, що після її звернень, коли вона викликала працівників підприємства позивача, то складались акти, але вона вважає, що вони невірно записували туди показники температури, письмових зауважень до актів вона не вносила. Вона вважає, що всі її захворювання пов'язані з неналежним опаленням. Вона просить відмовити позивачу в задоволенні позову, а її зустрічний позов - задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримав пояснення та доводи його довірительки. Суду пояснив, що вважає, що нею в достатній мірі детально викладено все в позовній заяві, в матеріалах справи є документи, в 2003-2005р.р. підприємством позивача не виконувались умови договору, складались акти, в яких фіксувалась температура в квартирі відповідача. Через неналежне опалення ОСОБА_2 часто хворіла, є медичні документи, які вони нададуть для огляду в судовому засіданні, які він витребував по своєму запиту. Діями позивача їй завдано моральну шкоду, він вважає її доведеною, тому належить стягнути на її користь з підприємства тепломереж компенсацію за завдану моральну шкоду.

Матеріалами справи встановлено наступне.

29.05.2004р. між сторонами було укладено договір №2381-С про надання послуг теплопостачання, що підтверджено його копією (а.с.6,7).

20.01.2003р. між ними було укладено договір на реструктуризацію заборгованості строком на 36 місяців, розмір заборгованості - 1524.52грн. (а.с.8).

Відповідно до наданого позивачем розрахунку розмір заборгованості (ціна позову) - 1496.26грн. (а.с.9).

Підприємством позивача складались акти замірів температури повітря в квартирі відповідача - 13.03.2003р., 04.04.2003р., 23.01.2004р., 02.03.2004р., 28.02.2005р., 02.03.2005р. (а.с.33-38).

Мешканці квартир №№ 1,3,5,7,9 буд. №77-а по вул. Леніна в 2003р. звертались до директора житлово-комунального господарства з колективною заявою про заміну стояків в їх квартирах на пластикові (а.с.39).

ОСОБА_2 зверталась з заявами до ВПТС з приводу неналежного надання послуг з теплопостачання (а.с.40,43,44,47,48).

Підприємством позивача на звернення ОСОБА_2 були надані відповіді, з яких вбачається, що їх підприємством укладено договір з КП «ВО ЖКГ м. Вільногірська» на внутрішньобудинкове обслуговування систем опалення та гарячого водопостачання, до переліку робіт якого входить чистка, промивка опалювальних приборів, а заміна стояків опалення до цього переліку не входить. Зазначено, що від мешканців квартир, що знаходяться по одному стояку з квартирою ОСОБА_2, надійшла лише одна заяву на заміну стояка опалення.

Встановлено, що має місце зашлакованість труб та знос деяких дільниць системи опалення, необхідна їх заміна. Після повного складання актів (а їх загальна кількість 450шт.) вони будуть направлені до КП «ВО ЖКГ м. Вільногірська», на балансі якого знаходиться житло, для складання графіку заміни згідно з кількістю виділених коштів з міського бюджету на виконання цих робіт. Вказано також на необхідність проведення ремонту трубопроводів теплопостачання і запірної арматури в підвальному приміщенні будинку. ОСОБА_2 надано роз'яснення щодо необхідності її звернення до підприємства тепломереж з заявою для складання відповідних актів у разі, якщо температура повітря в квартирі буде нижче 18 градусів, що буде підставою для проведення перерахунків за послуги теплопостачання (а.с.41,42,45,46).

25.09.2009р. мало місце звернення представника позивача з заявою про застосування строку позовної давності при ухваленні рішення по справі (а.с.65).

З листа керівника підприємства позивача від 22.02.2010р. вбачається, що в будинку по вул. Леніна, 77-а виконані ремонтні роботи по заміні стояків опалення з матеріалу замовника та налагодження системи теплопостачання (а.с.71).

Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, її представника, вивчивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, повно і всебічно з'ясувавши обставини, на які посилались сторони як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд приходить до висновку про задоволення первісного позову та про відмову в задоволенні зустрічного позову з наступних підстав.

Згідно ст.ст.10,11 ЩІК України суд розглядає справу в межах заявлених позивачем вимог і на підставі доказів сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Позовні вимоги позивача по первісному позову знайшли своє повне підтвердження під час судового розгляду справи.

Згідно з п.1 ч,2 ст.11 ЦК України договори є підставою виникнення цивільних прав та обов'язків і як будь-який правочин, є актом, що виражає спільну волю сторін. В зміст договору входять ті умови, на яких сторони погодились виконувати договір, вони повинні дотримуватись взятих на себе зобов'язань. Статтею 525 ЦК України закріплена недопустимість односторонньої відмови від зобов'язання.

У відповідності до вимог ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Згідно з нормами цивільного законодавства зобов'язання, підставою виникнення яких є договір, мають ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності і справедливості.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України). Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно з ст.ст. 67, 68 Житлового кодексу України, Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, отримувані житлово-комунальні послуги повинні належним чином своєчасно оплачуватись.

Судом встановлено, що відповідачкою не виконано зобов'язання, взяті нею згідно з укладеним нею з позивачем договором реструктуризації від 20.01.2003р. строком на 36 місяців, сума заборгованості складала 1524.52грн. З цієї суми нею сплачено 28.26грн., а про стягнення решти суми - 1496,26грн. позивач 12.06.2008р. звернувся з позовом.

Позовні вимоги позивача знайшли своє повне підтвердження під час судового розгляду справи та підтверджуються матеріалами справи, а саме : копією договору про надання послуг теплопостачання №2381-е від 29.05.2004р.(а.с.6,7), копію договору на реструктуризацію заборгованості №427 від 20.01.2003р. (а.с.8), розрахунком заборгованості (а.с.9).

Як видно із матеріалів справи, між сторонами укладено договір про реструктуризацію заборгованості, що виникла раніше, згідно з умовами якого відповідачка зобов'язувалась погасити заборгованість на протязі 36 місяців. Цей договір укладався у відповідності до Закону України "Про реструктуризацію заборгованості з квартирної плати, плати за житлово- комунальні послуги, спожиті за газ та електроенергію". Вказаний в договорі строк (36 місяців) сплинув, але заборгованість погашена не була, було сплачено лише 28.26грн. Таким чином, відповідач свої зобов'язання не виконала, не зважаючи на те, що підписала зазначений договір, чим фактично визнала вказану в договорі заборгованість.

На підставі вищенаведеного суд приходить до висновку про задоволення позову.

До висновку про відмову ОСОБА_2 в задоволенні її зустрічного позову суд дійшов з наступних підстав.

В своєму позові вона посилалась на неналежне надання послуг з теплопостачання підприємством позивача на протязі 2003-2005р.р.

Відповідно до умов укладеного між сторонами договору про надання послуг з теплопостачання та Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведеиня, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005р. № 630 у разі, якщо температура повітря в житловому приміщенні не відповідає встановленій нормі, споживач вправі звернутись до виконавця послуг з вимогою провести заміри температури повітря, що зафіксувати у відповідних актах, які будуть слугувати підставою для проведення перерахунку, тобто для зменшення оплати за надані послуги.

Як вбачається з матеріалів справи відповідач надала в загальній кількості 6 таких актів (по два акти на рік). Слід зауважити, вказані акти оформлено неналежним чином, вони не затверджені, є випадки наведення виконаних в них записів іншими чорнилом, є виправлення (а.с.36,37), один з актів (а.с.36) не підписаний ОСОБА_2, в іншому акті (а.с.37) в графі «результати перевірки» мають місце виправлення.

Заяв на підтвердження її звернень для проведення перерахунків вона суду не надала. Однак, не зважаючи на це, як пояснив представник позивача в судовому засіданні, після складання кожного з наданих актів бухгалтерією підприємства здійснювались відповідні перерахунки, тобто зменшувалась сума нарахувань за послуги теплопостачання. Відповідач не спростувала дані пояснення представника позивача.

Договір реструктуризації нею укладено в той період, коли, як вона вказує в своєму позові, послуги позивачем надавались неякісно. При цьому нею підписано договір реструктуризації, що є доказом добровільного визнання нею зазначеної у вказаному договорі заборгованості.

В своєму зустрічному позові вона вказує, що позивачем надаються послуги неналежної якості з 2000 року. При цьому з зазначеного часу вона до КП «Теплові мережі м. Вільногірська» з позовом щодо невиконання позивачем договірних зобов'зань не зверталась, а звернулась лише в кінці 2008 року, тобто за спливом строку позовної давності, заяву про застосування якого надав представник позивача.

По своїй суті, зустрічний позов є захистом від позовних вимог по основному, первісному позову. Однак, на думку суду, це правило на предмет даного спору не розповсюджується, оскільки зустрічний позов надійшов лише після того, як позивач звернувся з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по договору реструктуризації, а події, на які вказує ОСОБА_2 в зустрічному позові, розпочались ще з 2000р.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснила, що з лютого 2007 року, тобто після звернення до міського голови Волощука, всі питання були позитивно вирішено, в даний час з опаленням все нормально. На підтвердження цих пояснень в матеріалах справи є лист керівника підприємства позивача від 22.02.2010р., з якого вбачається, що в будинку по вул. Леніна, 77-а, де проживає відповідач, виконані ремонтні роботи по заміні стояків опалення з матеріалу замовника та налагодженню системи теплопостачання (а.с.71).

При цьому з невідомих міркувань відповідач в, своєму позові ставить вимогу про розірвання з позивачем договору про надання їй послуг з теплопостачання та відключення її квартири від мережі гарячого водопостачання та опалення загального користування. За таких обставинах відсутні будь-які законні підстави для задоволення її позовних вимог в цій частині.

У відповідності з вимогами ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» власник квартири повинен виконувати роботи по підготовці квартири та технічного обладнання, яке знаходиться в ній, до експлуатації в осінньо-зимовий період.

Згідно із нормами ст.10 ЦПК України позивач повинен довести за допомогою належних та допустимих доказів, з урахуванням положень ст.ст.57-59 ЦПК України, зазначені ним обставини. При цьому ОСОБА_2, звертаючись до суду з зустрічним позовом, не надала відповідних доказів на підтвердження того, що технічне обладнання, .яке знаходиться в її квартирі, підготовлено належним чином до експлуатації в опалювальний період.

Так, з переписки між сторонами вбачається, що стояки, в тому числі ті, які знаходяться в квартирі ОСОБА_2, зашлаковані. Також зазначено, що після їх заміни на пластикові якість опалення покращилась. Це відбулося в 2007р., але не дивлячись на це, ОСОБА_2 в своєму зустрічному позові в 2008р. зазначає, що стан речей щодо опалення не змінився.. В судовому засіданні вона також пояснила, що в даний час з опаленням все добре. Таким чином, вона допустила суттєві протиріччя між викладеними в позові доводами та наданими нею поясненнями в судовому засіданні.

Позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2, викладаючи в своєму позові вимогу про стягнення на її користь моральної шкоди, не зазначає в резолютивній частині свого позову розміру цієї моральної шкоди. При цьому в описовій його частині вона вказує, що її розмір складає 5 тис.грн., однак жодних обґрунтувань цього розміру вона не навела. Вказуючи на наявність багатьох захворювань, вона не підтвердила цю обставину ніякими медичними документами чи відповідними висновками щодо наявності певного причинного зв'язку між діями (чи бездіяльністю) позивача та наслідками, тобто виникненням у неї захворювань.

В попередньому судовому засіданні представник ОСОБА_2 заявляв про намір надати для огляду в судовому засіданні медичні документи та відповіді на його запити з цього приводу, однак таких доказів суду надано не було. Розмір моральної шкоди є необгрунтованим та, як вище вказано, взагалі не зазначено в заключній частині зустрічної позовної заяви.

Також стороною позивача в попередньому судовому засіданні було заявлено намір надання квитанцій для підтвердження оплати послуг, але таких документів також надано не було.

З врахуванням вищенаведенош суд не вбачає підстав для задоволення зустрічного позову ОСОБА_2

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат суд приходить до наступних

висновків.

У відповідності до вимог ст.88 ЩІК України з відповідача ОСОБА_2 підлягають до стягнення сплачені позивачем витрати за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 30грн., що підтверджено документально (а.с.1).

У відповідності до положень ст.82 ч.З цього Кодексу суд вважає за можливе звільнити відповідача від сплати державного мита в розмірі 51грн. та віднести ці витрати на рахунок держави. При цьому суд приймає до уваги пенсійний вік відповідача, стан її здоров'я та ту обставину, що позивач звільнений від сплати державного мита рішенням органу місцевого самоврядування за подачу позовів такого роду (а.с.5).

Керуючись ст.ст. 10, 11, 58-60, 82, 88, 212-215,' 209 ч.З, 218 ч.І ЦПК України, на підставі ст.ст. 11 ч.2п. 1,509, 525, 526, 626,629,901,1209, 1210 ЦК України, ст.ст.67, 68 Ж К України, Закону України «Про захист прав споживачів», ст.23 ЦК України, постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995р. №4 «Про розгляд судами цивільних справ про відшкодування моральної шкоди», Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005р. № 630 (п.9),суд

ВИРІШИВ:

Позов КП "Теплові мережі м. Вільногірська" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, яка проживає за адресою - Дніпропетровська обл., м. Вільногірськ, вул. Леніна, 77-а, кв. З, пенсіонерка, на користь КП "Теплові мережі м.Вільногірська" (51700 м. Вільногірськ Дніпропетровської області вул. Промислова, 17, р/р 8071 КБ "Приватбанк" МФО 305299 ОКПО 24422912) 1526.26 грн., з яких : 1496.26грн. - заборгованість за надані послуги, 30.00грн. - понесені позивачем витрати по сплаті за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до КП "Теплові мережі м. Вільногірська" про захист прав споживачів та стягнення моральної шкоди відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Дніпропетровської області через Вільногірський міський суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення суду буде виготовлено після 22.12.2010 року.

Суддя Р.А. Литвинова