Святошинський районний суд міста Києва
Справа 2-991 /2010р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22_"_липня _2010 р. Святошинський районний суд м.Києва

в складі судді Лук"яненко Л.М.

при секретарі Кривошей Є.В.,Олійник К.І.,Самокиша В.Ю.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м.Києві

справу за позовом ОСОБА_1 до ЗАТ КБ " Приватбанк " про стягнення суми ,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом з урахуванням уточнених позовних вимог до ОСОБА_2 " Розрахунковий центр ЗАТ КБ " Приватбанк " , про стягнення збитків в зв*язку з несвоєчасним виконання зобов*язання , посилаючись на ті обставини ,що 10.07.2007 року він придбав в кредит автомобіль НОМЕР_1 , та обов*язковою умовою надання кредиту було страхування автомобіля за день до надання кредиту ,тому 09 жовтня 2007 року між ним та ВАТ Страхове товариство " Гарантія " було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту придбаного автомобіля , страхова сума договору становила - 45 370 грн. ,і 09.10.2007 року через ОСОБА_2 " Розрахунковий центр ЗАТ КБ " Приватбанк " перерахував страховий платіж у сумі 2 268 грн. 50 коп. на розрахунковий рахунок ВАТ " Страхове товариство " Гарантія " та страхову премію у розмірі 372 грн. 62 коп. Та 14.10.2007 року потрапив в ДТП , яке сталось не з його вини , а 12.12.2007 року Оболонським районним судом м.Києва винесено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 іншого учасника ДТП , який скоїв наїзд на стоячий автомобіль . Після настання страхового випадку звернувся до страхової компанії з проханням відшкодувати шкоду та виплатити страхове відшкодування , про те відмовили ,оскільки кошти не надійшли до банку Страхової компанії . Тому звернувся до Печерського районного суду м.Києва з позовом до страхової компанії про зобов*язання страховика виплатити страхове відшкодування за договором страхування , третьою особою по справі було залучено ЗАТ КБ " Приват Банк " . Ухвалою Апеляційного суду м.Києва від 30.09.2009 року відмовлено у виплаті страхового відшкодування . Враховуючи те ,що банком не було здійснено доручення клієнта протягом операційного часу в день його надходження , тому ним не були виконані вчасно зобов*язання , він не отримав страхове відшкодування , просить стягнути з ЗАТ КБ " Приватбанк " 45 370 грн. - суму збитків завданих несвоєчасним виконанням зобов*язання , 3 % річних - 2 722 грн. , інфляційні збитки в розмірі - 22 049 грн. , 2 000 моральної шкоди , 2 500 грн. - на праву допомогу .

Ухвалою Святошинського районного суду м.Києва від 28.01.2010 року замінено первісного відповідача ОСОБА_2 " Розрахунковий центр ЗАТ КБ " Приватбанк " на ЗАТ КБ " Приватбанк " .

В судовому засіданні позивач та представник позивача позов підтримали повністю .

Представник відповідача ЗАТ КБ " Приватбанк " з позовом не згодний пояснивши , що дійсно позивач 09.10.2007 року через філію " Розрахунковий центр " ЗАТ КБ " ПриватБанк " перерахував страховий платіж у сумі 2 268 грн. 50 коп. на розрахунковий рахунок ВАТ " Страхове товариство " Гарантія " , але під час здійснення переказу в заяві на переказ готівки невірно вказав реквізити здійснення платежу , у зв*язку з чим кошти не надійшли на розрахунковий рахунок ВАТ " Страхове товариство " Гарантія " вчасно , в заяві не зазначив своїх координатів , позбавив можливості з ним зв*язатися .Згідно Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні відповідальність за правильність заповнення реквізитів розрахункового документа несе особа , яка оформила цей документ і подала до обслуговуючого банку , вважають відповідальності за несвоєчасне надходження коштів на розрахунковий рахунок страхової компанії лежить на позивачеві .

Вислухавши учасників процесу , дослідивши письмові докази по справі суд вважає встановленими слідуючі обставини справи .

Судом встановлено , що 10.07.2007 року ОСОБА_1 придбав в кредит автомобіль НОМЕР_1 , та обов*язковою умовою надання кредиту було страхування автомобіля за день до надання кредиту ,тому 09 жовтня 2007 року між позивачем та ВАТ Страхове товариство " Гарантія " було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту придбаного автомобіля , страхова сума договору становила - 45 370 грн. ,і 09.10.2007 року через ОСОБА_2 " Розрахунковий центр ЗАТ КБ " Приватбанк " позивач перерахував страховий платіж у сумі 2 268 грн. 50 коп. на розрахунковий рахунок ВАТ " Страхове товариство " Гарантія " та страхову премію у розмірі 372 грн. 62 коп. Та 14.10.2007 року позивач потрапив в ДТП , яке сталось не з його вини , а 12.12.2007 року Оболонським районним судом м.Києва винесено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 іншого учасника ДТП , який скоїв наїзд на стоячий автомобіль ОСОБА_1 . Після настання страхового випадку ОСОБА_1 звернувся до страхової компанії з проханням відшкодувати шкоду та виплатити страхове відшкодування , про те йому відмовили , оскільки кошти не надійшли до банку Страхової компанії . Тому позивач звернувся до Печерського районного суду м.Києва з позовом до страхової компанії " Гарантія " про зобов*язання страховика виплатити страхове відшкодування за договором страхування . Третьою особою по справі було залучено ЗАТ КБ " Приват Банк " .

Ухвалою Апеляційного суду м.Києва від 30.09.2009 року позивачу відмовлено у виплаті страхового відшкодування . Враховуючи те ,що банком не було здійснено доручення клієнта протягом операційного часу в день його надходження , тому ним не були виконані вчасно зобов*язання , він не отримав страхове відшкодування .

Представник відповідача наполягає в судовому засіданні , що вина із - за несвоєчасного переказу коштів на рахунок страхової компанії покладається на позивача , оскільки він невірно вказав свій ідентифікаційний код в платіжному документі , про те дане твердження суперечить Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті , а саме в п.2.3 ,2.4., 2.5 , банки перевіряють відповідність заповнення реквізитів розрахункових документів клієнтів . Якщо розрахункові документи , у яких перевірені реквізити заповнено з порушенням вимог цієї глави , то банк , що здійснив перевірку повертає їх без виконання . У разі недотриманням банками вимог , викладених в пунктах 2.4, 2.5 цієї глави , відповідальність за шкоду , завдану платнику ( отримувачу , стягувану ) , покладається на банк , що обслуговує платника ( отримувача , стягувача ) .

В п.2.15 даної інструкції передбачено порядок повернення банком своїм клієнтам оформлених ними розрахункових документів. Банк , повертаючи розрахунковий документ у день його надходження , має зробити на зворотньому боці напис про причину повернення документа без виконання ( з обов*язковим посиланням на статтю закону України , відповідно до якої розрахунковий документ не може бути виконано ) та зазначити дату його повернення.

У відповідності до п.2.19 розрахункові документи , що надійшли до банку протягом операційного часу , він виконує в день їх надходження , Розрахункові документи , що надійшли після операційного часу , банк виконує наступного робочого дня . За порушення цих строків банк ,що обслуговує платника , несе відповідальність згідно із законодавством України .

Крім того згідно з Інструкцією про касові операції в банках України , в главі 2 про приймання банком готівки в пункті 4 зазначено ,що працівник банку перевіряє повноту заповнення реквізитів .

В Законі України " Про банки та банківську діяльність " в ст.51 йде мова , про те ,що банк зобов*язаний перевірити достовірність та формальну відповідність документа .

Відповідно до п.22.6 Закону України " Про платіжні системи та перекази коштів в Україні " , обслуговуючий платника банк зобов*язаний перевірити відповідність номера рахунка платника і його коду та приймати цей документ до виконання у разі їх збігу . Обслуговуючий платника банк перевіряє повноту ,цілісність та достовірність цього розрахункового документа в порядку , встановленому Національним банком України . У разі недотримання зазначених вимог відповідальність за шкоду , заподіяну платнику , покладається на банк , що обслуговує платника .

Таким чином із-за вини працівника банку , яка не перевірила вірність заповнення платіжних документів несвоєчасно , а саме з запізнення , а саме - 26.11.2007 року були перераховані кошти на рахунок страхової компанії , позивач не отримав грошового відшкодування за шкоду заподіяну ДТП , та згідно ст.610 ЦК України , порушенням зобов*язання є його невиконання або виконання з порушенням умов . У відповідності до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким ,що прострочив , якщо він не приступив до виконання зобов*язання або не виконав його у строк , встановлений договором або законом . Боржник ,який прострочив зобов*язання , відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання , що випадково настала після прострочення ,а тому суд вважає ,що позовні вимоги щодо стягнення збитків завданих несвоєчасним виконанням зобов*язання в сумі 45 370 грн. підлягають задоволенню .

У відповідності до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник , який прострочив виконання грошового зобов*язання , на вимогу кредитора зобов*язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення , а також три проценти річних від простроченої суми , якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом .

Сума 3 % річних складає - ( 45 370 х 3 / 100) х = 2 722 грн.

Індекс інфляції за період з листопада 2007 року по лютий 2010 рік складає 1,02*1,02*1,22*1,12*1,02*1,02=1,497 - середній індекс інфляції.

45370 грн.* 1.479= 67103 грн. 82 коп. отже інфляційні втрати складають 67103 грн. 82 коп. - 45370 грн. = 21733 грн. 82 коп., які підлягають стягненню .

Крім того , відповідно до ст. 88 ЦПК з відповідача на користь позивача також необхідно стягнути судові витрати, які пов'язані з розглядом справи та вимоги по яким були задоволені судом: 453 грн. 70 коп. судового збору по задоволеним майновим вимогам та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Витрати на правову допомогу підлягають стягненню у сумі, яка відповідає граничному розміру компенсації витрат на правову допомогу, встановлену Постановою Кабінету Міністрів України від 27.04.2006 р. № 590 "Про граничні розміри компенсації витрат, пов'язаних з розглядом цивільних та адміністративних справ і порядок їх компенсації за рахунок держави".

Відповідно до додатку до Постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.2006 р. № 590, граничні розміри компенсації витрат, пов'язаних з правовою допомогою стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, якщо компенсація сплачується іншою стороною, не перевищує суму, що обчислюється виходячи з того, що зазначеній особі виплачується 40 % розміру мінімальної заробітної плати за годину її роботи.

Враховуючи те, що 40 % від розміру мінімальної заробітної плати на час ухвалення рішення становить 335 ,00 грн., (згідно Закону України мінімальна заробітна плата на 01.07.2010 року - 888,00 грн. х 40 % = 335,00 грн.), кількість годин витрачених на надання правової допомоги ОСОБА_1 згідно інформації наданої його представником становить 1 година, а позовні вимоги ОСОБА_1 . задоволені , суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача вартість правової допомоги пропорційно сумі задоволених вимог, тобто 100 % від суми її граничного розміру -335 грн.

Крім того згідно ст. 611 ЦК України , у разі порушення зобов*язання настають правові наслідки , встановлені договором або законом , зокрема відшкодування збитків та моральної шкоди . У відповідності до Враховуючи те, що по вині відповідача була заподіяна матеріальна шкода позивачу, суд вважає, що слід задовольнити частково позовні вимоги про стягнення моральної шкоди.

Згідно п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної шкоди", враховуючи тривалість та тяжкість моральних страждань, тяжкість вимушених змін в житті через порушення їх законних прав, погіршення стану здоров'я, виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості та з врахуванням моральних страждань, суд, вважає за необхідне задовольнити позов щодо стягнення моральної шкоди частково в сумі 1 000 грн.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст. ст. 610,611,612,625 ЦК України, ст.ст. 10,11, 60, 88, 208-209, 212-215,218, 222, 294, 295 ЦПК України, Закону України "Про банки і банківську діяльність" , Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, Інструкцією про касові операції в банках України , п.22.6 Закону України " Про платіжні системи та перекази коштів в Україні "п, .9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної шкоди", суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_4 до ЗАТ КБ " Приватбанк " про стягнення суми - задовольнити частково .

Стягнути з ЗАТ КБ " Приватбанк " м.Дніпропетровськ вул.. Набережна Перемоги ,50 на користь ОСОБА_4 матеріальні збитки в розмірі - 45 370 грн. , інфляційні збитки в розмірі - 21 733 грн. 82 коп., 3 % річних в розмірі -2 722 грн., правову допомогу в розмірі - 335 грн. , моральну шкоду в розмірі - 1 000 грн., судові витрати : сплачений судовий збір - 453 грн. 70 коп., витрати на інформаційно - технічне забезпечення в розмірі - 120 грн. , а всього 71 734 грн. 52 коп.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через районний суд, шляхом подачі заяви на апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня його проголошення та подачі апеляційної скарги протягом двадцяти днів з дня подачі заяви на апеляційне оскарження .

Суддя :