Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 2-3029/10
Провадження № 2-3029/10
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

17.11.2010м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави в складі

головуючого судді Юхно С.П.,

при секретарі Гарест О.М.,

розглянувши у відкритому судовому в залі суду в м. Полтава цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення індексу інфляції та трьох процентів річних, -

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2010 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення індексу інфляції та трьох процентів річних. У позові вказує, що рішенням Апеляційного суду Полтавської області від 21 вересня 2009 року з відповідача на її користь стягнуто 25 250 грн. боргу за договором позики, 1 124 грн. 84 коп. 3 % річних, 7 650 грн. 75 коп. - збитки від інфляції, понесені нею судові витрати в сумі 620 грн. 80 коп. Зважаючи на те, що вказане рішення суду відповідачем не виконано, просила суд стягнути з відповідача на її користь 3 429 грн. 14 коп. індекс інфляції за прострочення виконання грошового зобовязання, 1 039 грн. 41 коп. 3% річних.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала.

Відповідач позов не визнав.

Суд вислухавши пояснення позивача, відповідача та, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав:

Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Отже суд розглядає справу за наявними у справі доказами, які надані сторонами.

Рішенням Апеляційного суду Полтавської області від 21 вересня 2009 року (а.с. 5- 6) з відповідача на користь позивача стягнуто 25 250 грн. боргу за договором позики, 1 124 грн. 84 коп. 3 % річних, 7 650 грн. 75 коп. - збитки від інфляції за час прострочення виконання грошового зобовязання, понесені нею судові витрати в сумі 620 грн. 80 коп.

Апеляційним судом встановлено, що між сторонами був укладений договір позики. У листопаді 2007 року позивач в порядку ст. 530 ЦК України предявила боржнику письмову вимогу про повернення позики. На час розгляду справи апеляційним судом позика позикодавцеві не повернута, тому суд частково задовольнив позовні вимоги.

Частина 2 статті 625 ЦК України передбачає, що боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

Як встановлено в судовому засіданні та не заперечувалося сторонами по справі відповідач після винесення Апеляційним судом рішення про стягнення з нього суми боргу за договором позики до 05 жовтня 2010 року не сплачував позивачу кошти в рахунок погашення заборгованості.

За даних обставин, суд приходить до висновку, що відповідач по справі згідно ст. 625 ЦК України зобовязаний сплатити позивачу індекс інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

Виходячи з аналізу змісту ст. 625 ЦК України індекс інфляції та три проценти річних нараховуються на суму основного боргу.

Як вбачається із змісту рішення Апеляційного суду сума основного боргу за договором позики відповідача перед позивачем складає 25 250 грн., тому суд вважає, що саме вказана сума повинна бути індексована та з неї повинно бути нараховано три проценти річних.

Отже, позовні вимоги в частині необхідності проводити розрахунок індексу інфляції та 3-х відсотків річних із загальної суми стягнутої рішенням Апеляційного суду, в яку входить основний борг, індекс інфляції, три проценти річних і судові витрати, є безпідставними та підлягають задоволенню в частині нарахування індексу інфляції та трьох процентів річних тільки на суму основного боргу.

Позивач просить суд нарахувати три проценти річних за час прострочення з 21 вересня 2009 року по 20 вересня 2010 року.

Як вбачається з рішення суду апеляційної інстанції три проценти річних з відповідача на користь позивача стягнуто за період з 25 листопада 2007 року до часу розгляду страви, тобто до 21 вересня 2010 року включно, тому суд приходить до висновку, що по даній справі три проценти річних підлягає стягненню за період з 22 вересня 2009 року по 20 вересня 2010 року.

За період з 22 вересня 2009 року по 19 жовтня 2009 року ( 28 днів) з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 58 грн. 92 коп.:

3 % / 12 місяців = 0, 25% за місяць;

25 250 грн. х 0, 25 % = 63 грн. 13 коп. (сума, що підлягає стягненню з відповідача за один місяць);

63 грн. 13 коп. / 30 днів = 2 грн. 10 коп. (сума, що підлягає стягненню з відповідача за один день);

2 грн. 10 коп. х 28 днів ( з 22 вересня по 19 жовтня ) = 58 грн. 92 коп..

За рік ( з 20 жовтня 2009 року по 20 вересня 2010 року) з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 757 грн. 50 коп. ( 25250 грн. х 3 %).

Отже, за період з 22 вересня 2009 року по 20 вересня 2010 року з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 3 % річних в сумі 816 грн. 42 коп. ( 58 грн. 92 коп. + 757 грн. 50 коп.).

Позивач просить суд нарахувати індекс інфляції за час прострочення з вересня 2009 року по серпень 2010 року.

Враховуючи те, що з рішення суду апеляційної інстанції індекс інфляції з відповідача на користь позивача стягнуто за період з 25 листопада 2007 року до часу розгляду страви, тобто до 21 вересня 2010 року включно, тому суд приходить до висновку, що по даній справі індекс інфляції підлягає нарахуванню за період з 22 вересня 2009 року по 30 серпня 2010 року в сумі та 2 257 грн. 35 коп.:

2009 рік:

Вересень ( з 22 вересня по 30 вересня) 25250 х 100, 8% = 202 грн.

202 грн. / 30 днів = 6, 73 коп. (індекс інфляції за один день вересня місяця).

6 грн. 73 коп. х 9 днів (з 22 вересня по 30 вересня) = 60 грн. 60 коп.

Жовтень 25250 грн. х 100, 9% = 227 грн. 25 коп.;

Листопад 25250 грн. х 101, 1% = 277 грн. 75 коп.;

Грудень 25250 грн. х 100, 9% = 227 грн. 25 коп.;

2010 рік:

Січень 25250 грн. х 101, 8% = 454 грн. 50 коп.;

Лютий 25250 грн. х 101, 9% = 479 грн. 75 коп.;

Березень 25250 грн. х 100, 9% = 227 грн. 25 коп.;

Серпень 25250 грн. х 101, 2% = 303 грн. 25 коп.;

Твердження відповідача про те, що при нарахуванні індексу інфляції повинно враховувати місяці, в яких була деінфляція, є безпідставними та не ґрунтуються на законі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 59, 60, 130, 175, 205, 209 ЦПК України, ст. 625 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення індексу інфляції та трьох процентів річних задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 816 (вісімсот шістнадцять) грн. 42 коп. три проценти річних за період з 22 вересня 2009 року по 20 вересня 2010 року та 2 257 (дві тисячі двісті пятдесят сім) грн. 35 коп. - індекс інфляції за прострочення виконання грошового зобовязання за період з 22 вересня 2009 року по 31 серпня 2010 року, 51 грн., сплачений позивачем при подачі позову судовий збір, 120 грн. - сплачені позивачем при подачі позову витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, а всього 3 244 (три тисячі двісті сорок чотири ) грн. 77 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Полтавської області через Ленінський районний суд м. Полтави шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення - протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Ленінського районного суду м. Полтави ОСОБА_3