Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області
УХВАЛА

26 березня 2010 року суддя Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області Серебрякова Т.В., розглянувши матеріали цивільної справи за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа - Вознесенська міська Рада Миколаївської області про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, -

ВСТАНОВИЛА:

В березні 2010 р. ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про встановлення факту належності її чоловікові - ОСОБА_2, правовстановлюючих документів: Договору купівлі - продажу, посвідченого 16 квітня 1991 р. ОСОБА_3, державним нотаріусом Першої Вознесенської державної нотаріальної контори Миколаївської області, та зареєстрованого в реєстрі за №873, й Державного акту на право приватної власності на землю, виданого 15 лютого 1994 р. виконавчим комітетом Вознесенської міської Ради Миколаївської області та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №3466.

В обґрунтування вимог в заяві зазначено, що 24 червня 2007 р. в місті Вознесенськ Миколаївської області помер чоловік заявниці ОСОБА_2. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з належного останньому за життя на праві власності житлового будинку №139, що розташований по вулиці О. Матросова в місті Вознесенськ Миколаївської області та земельної ділянки, площею 0.1000 га, що розташована в межах території Вознесенської міської Ради Миколаївської області, цільове призначення якої обслуговування вищевказаного будинку. Проте, при зверненні заявниці до державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, державним нотаріусом було відмовлено у оформлені спадкових прав, оскільки у правовстановлюючому документі на вищевказаний житловий будинок та земельну ділянку прізвище її чоловіка вказано як „Титченко, а у свідоцтві про смерть записано як „ Тітченко.

Посилаючись на те, що на теперішній час вирішити питання щодо усунення розбіжностей в написанні прізвища спадкодавця в правовстановлюючих документах іншим шляхом неможливо, а встановлення факту має для заявниці юридичне значення, оскільки потрібно для оформлення в подальшому спадкових прав, остання просила заяву задовольнити.

До відкриття провадження у справі, а саме: 26 березня 2010 p., заявниця ОСОБА_1 звернулася до суду з письмовою заявою про повернення їй заяви про встановлення факту належності правовстановлюючого документу.

Відповідно до положення п.1 ч.З ст.121 ЦПК України, суд повертає позовну заяву у випадку, коли позивач до відкриття провадження у справі подав заяву про повернення йому позову.

Оскільки провадження у справі не відкрито, згідно з принципом диспозитивності процесу заява ОСОБА_1 про повернення її заяви підлягає задоволенню, а заява про встановлення факту належності правовстановлюючого документу на підставі п. 1 ч. З ст. 121 ЦПК України - поверненню заявнику.

Керуючись cm. ст. 11, 209, 210, п.1 ч.З ст. 121 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИЛА:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа - Вознесенська міська Рада Миколаївської області про встановлення факту належності правовстановлюючого документу - повернути заявнику.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження ухвали протягом пяти днів з дня її постановлення та подачі апеляційної скарги протягом десяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

Суддя Т.В. Серебрякова