Перемишлянський районний суд Львівської області
Справа № 2-108/2010
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" квітня 2010 р. Перемишлянський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Кіпчарського М.О.

при секретарі Подусівській Л.В..

за участю: представника позивача за первісним позовом та відповідача за

зустрічним позовом ОСОБА_1,

представника відповідача за первісним позовом та позивача за

зустрічним позовом ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Перемишляни цивільну справу за позовом Головного управління праці та соціального захисту населення Львівської обласної державної адміністрації до ОСОБА_3 про вилучення автомобіля та зустрічним позовом ОСОБА_3 до Головного управління праці та соціального захисту населення Львівської обласної державної адміністрації про визнання права власності на автомобіль,-

в с т а н о в и в :

17.07.2009р. Головне управління праці та соцзахисту населення Львівської ОДА звернулося з позовом до ОСОБА_3 про вилучення автомобіля марки ОСОБА_1,1999 р. випуску, номер шасі WAUZZZ4ВZYN070412,мотивуючи тим, що вказаний автомобіль 22.03.2007р. ним було передано в якості гуманітарної допомоги інваліду ОСОБА_4, жителю м.Перемишляни, який помер 17.04.2007 року. На даний час вказаний автомобіль перебуває в користуванні дружини померлого, ОСОБА_3, який відповідно до вимог ч.7 п.41 Постанови КМ України №999 від 19.07.2006р. підлягає поверненню Головному управлінню праці та соціального захисту населення.

21.01.2010 р. ОСОБА_3 пред»явила зустрічний позов до Головного управління праці та соціального захисту населення Львівської ОДА , покликаючись на те, що 17.04.2007р. помер її чоловік ОСОБА_4, який 22.03.2007р, як інвалід отримав гуманітарну допомогу - автомобіль марки ОСОБА_1, 1999 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1, та який належав йому на праві власності. Просить на підставі п.16 Постанови Кабінету Міністрів України №999 в редакції від 19.07.2006р. «Про затвердження Порядку забезпечення інвалідів автомобілями», визнати за нею право власності на вказаний автомобіль як члена сім»ї померлого інваліда.

В судовому засіданні представник Головного управління праці та соціального захисту населення Львівської ОДА первісний позов підтримав, покликаючись на зазначені в позовній заяві мотиви. Проти зустрічного позову заперечив та вважає, що автомобіль підлягає вилученню, оскільки в даному випадку 10- річний строк експлуатації спірного автомобіля необхідно рахувати з моменту отримання цього автомобіля інвалідом, і що до спірних правовідносин необхідно примінити положення ч.7 п.41 Постанови КМ України №999 від 19.07.2006 р.

Представник ОСОБА_3 в судовому засіданні первісний позов не визнав та зазначив, що правовідносини щодо забезпечення інвалідів транспортними засобами, на час ввезення і передачі спірного автомобіля інваліду ОСОБА_4, регулювалися Законом України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні», Законом України «Про гуманітарну допомогу», а також Постановою КМ України №999 від 19.07.2006 р., пунктом 16 якої передбачено, що після смерті інваліда автомобіль, яким він був забезпечений головним управлінням соціального захисту або управлінням виконавчої дирекції, строк експлуатації якого більше ніж 10 років, залишається члену сім»ї, який на час смерті інваліда проживав та був зареєстрований за місцем проживання і реєстрації інваліда. На даний час строк експлуатації автомобіля понад 10 років, автомобіль зареєстрований як власність померлого ОСОБА_4, дружина померлого - ОСОБА_3, на час смерті проживала разом з ним та була зареєстрована за тією ж самою адресою. Тому просить у первісному позові відмовити та задовольнити зустрічний позов і визнати за ОСОБА_3, як членом сім»ї померлого інваліда, право власності на спірний автомобіль.

Заслухавши пояснення та доводи сторін по первісному та зустрічному позовах, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 22.03.2007р Головне управління праці та соціального захисту населення Львівської ОДА, у відповідності до ст.6 Закону України « Про гуманітарну допомогу» та «Порядку надання автомобілів, отриманих як гуманітарна допомога», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №128 від 07.02.2001р., передало безплатно інваліду ОСОБА_4 в якості гуманітарної допомоги автомобіль марки ОСОБА_1, 1999 року випуску, номер шасі WAUZZZ4ВZYN070412 ( а.с. 18)

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, автомобіль ОСОБА_1, 1999р. випуску, номер шасі WAUZZZ4ВZYN070412, номерний знак НОМЕР_2, 03.03.2007р. зареєстрований за ОСОБА_5 на праві власності за адресою АДРЕСА_1

(а.с. 47)

Як вбачається з даних паспортів ОСОБА_4 та ОСОБА_3, вони являлись подружжям з 1969 року та постійно зареєстровані і проживали разом за однією адресою адресою АДРЕСА_2 (а.с. 5,44)

Згідно Реєстраційного свідоцтва транспортного засобу, легковий автомобіль ОСОБА_1, 1999р. випуску, номер шасі WAUZZZ4ВZYN070412 ,був допущений до експлуатації вперше

21 грудня 1999 року (а.с. 10)

У відповідності з абзацом 1 пункту 16 Постанови Кабінету Міністрів України №999 від 19.07.2006 р. «Про порядок забезпечення інвалідів автомобілями», після смерті інваліда автомобіль, яким він був забезпечений головним управлінням соціального захисту , строк експлуатації якого більше ніж 10 років, залишається члену сім»ї, який на час смерті інваліда проживав та був зареєстрований за місцем проживання і реєстрації інваліда.

Зважаючи на дану норму закону, якою регулюються спірні правовідносини, суд не приймає до уваги посилання позивача за первісним позовом та відповідача по зустрічному позову на те, що строк експлуатації автомобіля слід вважати з моменту отримання цього автомобіля інвалідом. В даному випадку строк експлуатації транспортного засобу слід вважати строком, з якого здійснюється його використання , без прив»язки до конкретної особи, а саме з 21.12.1999 р.

Не заслуговує на увагу твердження представника Головного управління праці та соціального захисту населення Львівської ОДА про те, що спірний автомобіль підлягає вилученню у ОСОБА_3 на підставі положень ч.7 п.41 Постанови Кабінету Міністрів України №999 від 19.07.2006 р.»Про порядок забезпечення інвалідів автомобілями», так як в даному випадку представник некоректно посилається тільки на частину даної норми, але упускає, що в частині 7 пункту 41 зазначено, що така « застосовується крім випадків, зазначених в абзацах першому-п»ятому пункту 16 цього Порядку».

На підставі викладеного та керуючись ст.5 ЦК України, ст.ст.4,10,57,60, 209, 212, 213, 215, 218,292,294 ЦПК України, Постановою Кабінету Міністрів України №999 «Про затвердження Порядку забезпечення інвалідів автомобілями» від 19.07.2006р., суд

в и р і ш и в :

В позові Головного управління праці та соціального захисту населення Львівської обласної державної адміністрації до ОСОБА_3 про вилучення у неї автомобіля марки ОСОБА_1 , 1999 року випуску, номер шасі WAUZZZ4ВZYN070412, реєстраційний номерний знак

ВС 1107 АО відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_3 до Головного управління праці та соціального захисту населення Львівської обласної державної адміністрації про визнання за нею права власності на автомобіль ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3, як за членом сім»ї інваліда ОСОБА_4, який помер 17.04.2007 року, право власності на автомобіль марки ОСОБА_1 , 1999р. випуску, номер шасі WAUZZZ4ВZYN070412, державний номерний знак НОМЕР_2, одержаний ОСОБА_4 в якості гуманітарної допомоги 22.03.2007 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Перемишлянський районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і подання після цього протягом 20

днів апеляційної скарги, або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя ОСОБА_6