Київський районний суд м. Одеси
Справа № 2- 7306 2010 рік
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2010 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого - судді Луняченка В.О.

при секретарі Жімбріу Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Третя Одеська нотаріальна контора про визнання договорів дарування недійсними,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа Третя Одеська нотаріальна контора про визнання заповіту складеного ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2, посвідченого 09 березня 2004 року державним нотаріусом Третьої одеської державної нотаріальної контори ОСОБА_4 недійсним.

Позивачка свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 26 лютого 2010 року померла її тітка ОСОБА_3. Після смерті спадкодавця відкрилась спадщина. Позивачка звернулась до Третьої одеської нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Однак в задоволенні даного питання їй було відмовлено, в зв'язку з тим, що ОСОБА_3 склала заповіт на свого квартиранта ОСОБА_2. Заповіт був посвідчений 09 березня 2004 року державним нотаріусом Третьої одеської державної нотаріальної контори ОСОБА_4

Позивачка просить суд визнати недійсним даний заповіт посилаючись на ч. 1 ст. 225, та ч.І ст. 231 ЦК України, а саме що на час складання заповіту на ім'я ОСОБА_2, ОСОБА_3 не бачила який документ підписувала (оскільки спадкодавці виповнилось 84 року і вона погано бачила), її волевиявлення не було вільним і не відповідало її волі, оскільки вона знаходилась під психологічним тиском з боку відповідача. Крім того позивачка вважає що заповіт від 09.03.2004 року складений з порушеннями, оскільки в заповіті відсутні дані про документ на підставі якого встановлено особу свідків, а також про їх цивільну дієздатність.

Суд в судовому засіданні просив позивачку уточнити позовні вимоги. Позивачка остаточно попросила визнати недійсним заповіт у зв'язку з тим, що ОСОБА_3 знаходилась під психологічний тиском.

Представник відповідача в судовому засіданні позовних вимог не визнав та пояснив, що складений заповіт відповідає всім вимогам, встановленим ст. 1247 НК України, а тому не може бути скасований чи визнаний недійсним.

Представник третьої особи - Третьої Одеської державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, але надіслав до суду заяву, в якій просив розгляд справи провести без його участі.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не може бути задоволено з наступних підстав.

Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є розпорядження особи (заповідача) відносно належного їй майна, майнових прав та обов'язків на випадок своєї смерті, складений у встановленому законом порядку.

Згідно ст. 1234 ЦК України право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю.

26 лютого 2010 року ОСОБА_3 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ЖД № 217916 від 26.02.2010 року, виданим Першим Малиновським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис 279.

Із заповіту, посвідченого 09 березня 2004 року державним нотаріусом Третьої одеської державної нотаріальної контори ОСОБА_4, зареєстрованого в реєстрі № 1-673, слідує, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, на випадок смерті належний їй будинок з надвірними спорудами та земельну ділянку, що знаходиться за адресою м.Одеса, вул.Чубаївська, № 21 заповіла ОСОБА_2.

Відповідно до ст.ст. 202, 204, 1233 ЦК України вказаний заповіт є одностороннім правочином і він є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до ст. 1257 ЦК України, за позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі.

Посилання позивачки на стан здоров'я заповідача в момент складання заповіту, а також на психологічний тиск на заповідача з боку відповідача ні з матеріалів справи, ні в судовому засіданні не знайшли свого підтвердження, і не викликали в суду ніяких сумнівів щодо дієздатності заповідача в момент складання заповіту. Крім того, в судовому засіданні від учасників розгляду справи не надходило жодного клопотання про призначення по справі будь-якої експертизи щодо з'ясування питань, які викликають сумнів і потребують спеціальних знань в галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо.

З боку позивачки в судовому засіданні не було надано жодних доказів того, що на ОСОБА_3 вчинявся який - небудь психологічний чи фізичний тиск. Даний факт також не підтвердив в судовому засіданні свідок ОСОБА_5

Твердження позивачки, а також свідка про те, що вже у 2007-2008 p.p. ОСОБА_3 говорила що боїться «квартиранта» але при цьому не пояснювала у чому причина страху, на думку суду є голослівним.

Крім того, і позивачка і свідок, яка була хорошою знайомою ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснювали, що ОСОБА_3 до останнього часу її життя була вольовою людиною з сильним характером і прекрасно контролювала свої дії.

Судом також звертається увага на те, що між позивачкою, її братом ОСОБА_6 з одного боку і померлою ОСОБА_3 в останні роки життя останньої склалися складні взаємовідносини - так ОСОБА_3 через суд відмінила договір довічного утримання від 16.11.1995, укладений між нею та ОСОБА_7.

Відповідно до ст. 60 ЦГ1К України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може грунтуватися на припущеннях.

В судовому засіданні підстав, які б викликали в суду сумніви щодо відповідності оспорюваного заповіту волі заповідача, а також істотних порушень порядку складання заповіту, які би стали причиною для визнання заповіту недійним, чи будь-якого впливу на заповідача в момент складання заповіту, встановлено не було.

На підставі вищезазначеного, керуючись ст.ст. 1233, 1234, 1247, 1257 ЦК України, ст. ст. 8, 10. 11. 15.209,212-215,223,294 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя "соба Третя одеська нотаріальна контора про визнання заповіту недійсним - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя