Глобинський районний суд Полтавської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2010 року Глобинський районний суд Полтавської області в складі:

головуючої - судді Марущак Р.М.

при секретарі - Кобеляцькій О.А.

з участю представника позивача - ОСОБА_1

відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Глобине цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобинський м»ясокомбінат» до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальних збитків, завданих злочином,

ВСТАНОВИВ :

ТОВ «Глобинський м»ясокомбінат» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальних збитків, завданих злочином.

Мотивував свої вимоги тим, що відповідач, працюючи водієм ТОВ «Глобинський м»ясокомбінат», за період з 1.01.2008 року по 31.03.2008 року, шляхом обману, що виразився в здійсненні приписок у звітних документах (зокрема, завищенні у подорожніх листах маршрутної відстані), незаконно привласнив паливно - мастильні матеріали на суму 11 432 грн. 45 коп. та безпідставно отримав грошові кошти в сумі 2 534,00 грн. - у виді оплати за перевезення товару залежно від відстані, в результаті чого завдав товариству матеріальної шкоди на загальну суму 13 966,45 грн.

За вказані дії ОСОБА_2 було притягнуто до кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 190 КК України. Постановою Глобинського районного суду від 13.04.2009 року його звільнено від кримінальної відповідальності внаслідок застосування акту амністії.

Посилаючись на норму п.З ст. 134 КЗпП України, позивач прохав стягнути на його користь з винної особи повний розмір шкоди 13966 грн. 45 коп., заподіяної з її вини, так як шкода була спричинена діями працівника, що містять ознаки діянь, переслідуваних у кримінальному порядку.

В судовому засіданні представник позивача ТОВ «Глобинський м»ясокомбінат» - ОСОБА_1,позов підтримував, посилаючись на підстави та обставини, викладені в ньому.

Вказував, що відповідно до ч.4 ст. 61 ЦПК України вина, наявність та розмір матеріальної шкоди, причинно-наслідковий зв»язок між діями відповідача та спричиненням збитків товариству, протиправність поведінки відповідача є такими, що не потребують доказування.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов визнав частково. Вказав, що спричинив збитки на меншу суму (яку саме не конкретизував), і що у відшкодування збитків з нього утримано заробітну плату за квітень і травень 2008 року повністю. Пояснив, що працював на старому автомобілі ГАЗ-53, який із-за неналежного технічного стану допускав значні перевитрати бензину, тому при заповненні подорожніх листів він мав якимось чином покривати ці перевитрати.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані письмові докази, суд встановив наступне.

Відповідачем не заперечується, що він перебував у трудових відносинах з ТОВ «Глобинський м»ясокомбінат» відповідно до трудового контракту від 31 березня 2006 року на підставі якого його було прийнято на посаду водія.

25.06.2008 року прокурором Глобинського району щодо ОСОБА_2 було порушено кримінальну справу за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст. 191 КК України, яку пізніше перекваліфікували на ч.1 ст. 191 КК України. Приводом для порушення кримінальної справи стала заява директора товариства про приписки у звітних документах, одержання безпідставно нарахованої заробітної плати та привласнення паливно-мастильних матеріалів.

Згідно дослідженого в засіданні акту перевірки відповідності первинних документів обліку роботи автомобіля НОМЕР_1 за період з 1.01.2008 року по 31.03.2008 року по ТОВ «Глобинський м»ясокомбінат» від 12.05.2008 року (а.с.5-14 кримінальної справи №1- 59/09), водій ОСОБА_2 завдав збитків підприємству на загальну суму 13 966 грн. 45 коп. Зокрема, за рахунок приписок, перевищення кілометражу склало 10136 км, перевитрата пального в зв»язку з цим становить 2381,57 літра на суму 11432 грн. 45 коп., безпідставно нараховано і сплачено заробітну плату за завищену маршрутну відстань в сумі 2534 грн.

В постанові Глобинського районного суду від 13.04.2009 року зазначено, що протягом січня березня 2008 року ОСОБА_2, працюючи водієм в ТОВ «Глобинський м'ясокомбінат» на автомобілі НОМЕР_2, умисно,

усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, під час перевезення готової продукції по маршруту «Глобине-Кіровоград-Глобине», шляхом обману, завищив показники пройденої ним з вантажем відстані в подорожніх листах на 10 136 км і при цьому заволодів грошовими коштами ТОВ «Глобинський м»ясокомбінат» в сумі 2 534 грн. у вигляді оплати йому за перевезення продукції залежно від зазначеної ним маршрутної відстані , а також здійснив розтрату пального бензину марки А - 76 в кількості 2381,57 літра на суму 11 432,45 грн., чим спричинив ТОВ «Глобинський м»ясокомбінат» матеріальних збитків на загальну суму 13 966, 45 грн.

Вказаною постановою суду кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_2 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України закрито на підставі п.«в» ст. 1,ст. 6 Закону України «Про амністію» від 12.12.2008 року. ОСОБА_2 від кримінальної відповідальності звільнено за його згодою, як особу, яка на день набрання чинності вищеназваним Законом має неповнолітню дитину.

Постанова суду сторонами не оскаржувалася, набрала законної сили.

Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана

неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Статтею 130 КЗпП України передбачено , що працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов'язків.

Згідно п.З ст.134 КЗпП України відповідно до законодавства працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадках, коли шкоди завдано діями працівника, які мають ознаки діянь, переслідуваних у кримінальному порядку.

За ч.І, ч.З ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Акт, наданий позивачем, на думку суду, є належним доказом привласнення відповідачем матеріальних цінностей. Він базується на аналізі первинних бухгалтерських документів, виконаний уповноваженими працівниками підприємства, має необхідні додатки, відповідає обраній на підприємстві формі організації бухгалтерського обліку.

Таким чином, в межах предмету позову, позивач надав суду докази того, що відповідач, будучи працівником Глобинського м»ясокомбінату, спричинив йому шкоду діянням, яке переслідувалося в кримінальному порядку, і від кримінальної відповідальності був звільнений за нереабілітуючими підставами.

Відповідач ОСОБА_2 не надав суду жодного доказу на заперечення доводів іншої сторони. Клопотання про витребування таких доказів судом не заявляв, хоча йому були роз»яснені наслідки не вчинення такої процесуальної дії. З цих підстав суд не взяв до уваги його доводи про те, що частина шкоди була погашена за рахунок відрахувань із його заробітної плати.

Виходячи із принципу змагальності, суд вважає позов доведеним.

Питання про судові витрати по справі вирішується в порядку визначеному ч.1 ст. 88 ЦПК України. З ОСОБА_2 на користь позивача стягуються : у відшкодування сплаченого судового збору - 139,66 грн. та витрати, понесені на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи в сумі 250 грн.

Керуючись ст.ст. 130 , 134 Кодексу законів про працю України, ст. 1166 ЦК України , ст. ст. 10, 11, 60, 81, 88, 212-215 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ :

Позов ТОВ «Глобинський м»ясокомбінат» задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Глобинський м»ясокомбінат» :

- 13 966 грн. 45 коп. у відшкодування матеріальної шкоди, 139 грн. 66 коп. - за сплату судового збору, 250 грн. - витрати на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи, а всього 14 356 грн. 11 коп.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Полтавської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги.

СУДДЯ ОСОБА_3