Комінтернівський районний суд м.Харкова
Справа № 2-1268 /2010 р.
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 березня 2010 року Комінтернівський районний суд м. Харкова
у складі: головуючого судді Боговського Д.Є.
при секретарі Клименко Т.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Харківської міської ради про визнання договору дійсним, -
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до харківської міської ради про визнання договору дійсним посилаючись на те, що його дядько ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який знаходився в силу похилого віку та невеликій пенсії потребував допомоги, догляду та запропонував ОСОБА_1 надати йому допомогу в обмін на його квартиру. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 27.11.2008 року уклали договір довічного утримання , згідно якого ОСОБА_2 передав позивачу у власність належну йому квартиру №190, що знаходиться в будинку готельного типу 6/6 по пров. Зернову в м. Харкові, а позивач прийняв на себе забов язання довічного утримання та збереження у його довічному користуванні зазначену вище квартиру. Також позивач зазначив, що згідно умов договору, вартість матеріального забезпечення ними була визначена у розмірі 700 гривень на місяць . Позивач зазначав, що договір довічного утримання потрібно посвідчувати в нотаріальному порядку, ОСОБА_2 пояснював, що він памятає консультацію юристів та не заперечує проти матеріального посвідчення договору, але просив перенести візит до нотаріуса на наступний час. У подальшому декілька разів приходили до нотаріуса Сьомої Харківської нотаріальної контори , але всякий раз нотаріальному посвідченню договору перешкоджали обставини незалежні від позивача: то хвороба та погане самопочуття ОСОБА_2, черга у нотаріальному округу та взагалі відсутність нотаріуса. Після чого ОСОБА_2 взагалі став ухилятись від нотаріального посвідчення договору та пояснював, що від договору не відмовляється , а погано себе почуває і не можу піти до нотаріуса. Також позивач зазначив, що укладений та підписаний між ними 27.11.2008 року договір довічного утримання не був посвідчений в нотаріальному порядкую, але позивач свої забовязання виконував належним чином. 18.11.2009 року ОСОБА_2 помер, при цьому укладений договір довічного утримання так і не був посвідчений в нотаріальному порядку. Ритуальні послуги, повязані з похованням ОСОБА_2 також оплачені позивачем.
У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити.
Представник відповідача не зявився, про час та місце слухання справи був повідомлений вчасно і належним чином, про що свідчить наявна в матеріалах справи розписка про отримання судової повістки, причини неявки до суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.
Суд, вислухавши пояснення позивача ОСОБА_1, дослідивши матеріали справи, вважає що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, згідно договору довічного утримання від 27.11.2008 року,який було укладено між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у якому зазначено, що ОСОБА_2 передає у власність своєму племіннику ОСОБА_1 належну йому на праві приватної власності квартиру №190, що знаходиться в будинку готельного типу №6/6 по провулку Зерновому в м.Харкові . А ОСОБА_1, забов язується довічно повністю утримувати ОСОБА_2, забезпечувати його харчуванням, одягом, доглядом, необхідною допомогою і зберегти у його безплатному довічному користуванні зазначену вище квартиру, також у договорі довічного утримання була встановлена вартість матеріального забезпечення, яка визначена сторонами в розмірі 700 гривень на місяць. Згідно договору п.5 цей договір може бути розірваний за згодою сторін, у разі невиконання його умов і відмови від добровільного розірвання однією із сторін.
Відповідно довідки КП « Жилкомсервіс» Комінтернівської філії дільниці №21 від 20.04.2007 р. ОСОБА_2 мешкав та був зареєстрований за адресою : ІНФОРМАЦІЯ_2.
Згідно свідоцтву про право власності на житло від 26.03.2007 року реєстровий № 3-07-296425 у якому зазначено, що ОСОБА_2 має право на праві приватної власності квартиру, яка знаходиться за адресою : м.Харків, пров. зерновий, 6/6, кв. 190 у будинку готельного типу .
Відповідно до посвідчення серії АЗ № 499494 Управління пенсійного фонду України Комінтернівського району м.Харкова виданий 03.07.2006 року ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 про нарахування пенсії за віком.
Згідно до ст. 334 ЦК Украйни право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно ст. 748 ЦК України набувач стає власником майна, переданого йому за договором довічного утримання ( догляду) .
Враховуючи зазначене, суд вважає що позовні вимоги позивача ОСОБА_1, заявлені обґрунтовано і підлягають задоволенню.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.10, 11, 57, 60, 209, 212, 214-215, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 334, 391. 748, ст. ЦК України, суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.
Визнати дійним договір довічного утримання, укладений ОСОБА_1 з ОСОБА_2 27.11.2008 року, згідно з яким ОСОБА_2 передав ОСОБА_1 у власність належну йому на праві власності квартиру АДРЕСА_1.
Визнати право власності за ОСОБА_1 на квартиру №190, що знаходиться в будинку готельного типу №6/6 по провулку Зерновому в м.Харкові.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі у 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

Заочне рішення суду може бути переглянуте судом першої інстанції, який його ухвалив, відповідно до ст. 228 ч.1 ЦПК України, за письмовою заявою відповідача.

Суддя -