Комсомольський районний суд м.Херсона
Справа №2-3067/10
РІШЕННЯ

іменем України

1 грудня 2010 року Комсомольський районний суд м.Херсона у складі:

судді Радченко Г.А.

при секретарі Колдуновій Ю.А.,

за участю представника позивача ОСОБА_1

адвоката ОСОБА_2 В,М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Херсоні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу, стягнення аліментів та поділ спільного майна подружжя,

встановив:

В травня 2010 року до суду звернулася ОСОБА_3 з позовом, в якому просила розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем 16.04.2004 року, актовий запис № 492, стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 в твердій грошовій сумі 1500 грн. щомісячно та на її утримання в сумі 500 грн. до досягнення дитиною 6 років, розділити спільне майно, визнавши за нею право власності на двокімнатну квартиру № 3 по вул..ДимимтроваД9 в м.Херсоні вартістю 55671 грн., а за відповідачем - на грошові вклади в сумі 17000 грн., 16000 грн. та 3500 доларів СІЛА, в еквіваленті - 27740,65 грн.

В обгрунтування позову посилалася на такі обставини, що сімейне життя погіршилися із-за непорозуміння, сварок, шлюбні відносини фактично припинилися, зберегти шлюб неможливо. Також відповідач ухиляється від утримання дитини, і вона, виходячи з того, що ОСОБА_5 працює моряком і отримує високу заробітну плату, яка має нерегулярний та мінливий характер, просить стягнути аліменти на утримання неповнолітньої дитини в твердій грошовій сумі 1500 грн. щомісячно. Оскільки дитина часто хворіє та не може відвідувати дитячий садочок, вона здійснює нагляд за дитиною, тому відповідно до вимог ч.З ст.84 СК України має право на своє утримання до досягнення дитиною 6 років. Оскільки домовленості про поділ майна між ними не досягнуто, пропонує поділити спільне майно шляхом виділення їй квартири, а відповідачу грошових кошт, які, на її думку рівні в ціні.

Відповідач звернувся до суду зі зустрічним позовом, в якому вказав, що за час спільного життя ними, окрім двохкімнатної квартири та грошових коштів на вкладах у «Приватбанку», ще придбано таке майно, як холодильник «Лібхор», вартістю 3000 грн., ліжко двоспальне - 1200 грн., шифоньєр - 800 грн., ліжко дитяче - 900 грн., телевізор -600 грн., пральна машинка «Атлант» - 2800 грн., а всього на суму 9300 грн., яке також підлягає поділу. Пропонував поділити квартиру та грошові вклади порівну, інше майно виділити ОСОБА_3, стягнувши з нею грошову компенсацію за половину майна в сумі 4650 грн..

Ухвалою суду зустрічна позовна заява прийнята до спільного розгляду 06.07.2010 року.

В судовому засіданні 17.09.2010 року ОСОБА_3 уточнила свої позовні вимоги щодо розділу спільного майна, просила виділити їй з урахуванням інтересів неповнолітньої дитини, що проживає разом з нею 2/3 частини від спільного нажитого майна, а саме, визнавши за нею право власності на квартиру, вартістю 55671 грн. та грошовий вклад в сумі 3500 доларів США, еквівалент 27740, 65 грн., а всього на загальну суму 83411, 65 грн., відповідачу виділити 1/3 частину майна, визнавши за ним право власності на холодильник, ліжко двоспальне, шифоньєр, телевізор, пральну машинку, грошовий вклад в сумі 17000 та 16000 грн., загальною сумою 41400 грн,, а ліжко дитяче - 900 грн. залишити у користуванні дитини на підставі ст. 174 СК України.

В судовому засіданні позивач свій позов підтримала, просила його задовольнити з викладених в ньому підстав, зустрічний не визнала.

Представник позивача також основний позов підтримала, зустрічний не визнала, пояснила, що дитина, що залишилася проживати разом з позивачкою, знаходиться на диспансерному обліку з приводу захворювань, лікарсько-консультативною комісією клінічної лікарні Суворовського району м.Херсона в лютому 2010 року з урахуванням стану здоров»я дитини встановлено неможливість дитини відвідувати дитячий садок та запропоновано ОСОБА_3 здійснювати індивідуальний нагляд за її сином терміном на 6 місяців. Тому позивач не може працювати та утримувати себе, і з урахуванням вимог ч.3 ст.84 СК просила стягнути кошти на утримання позивача з ОСОБА_5, Також просила визнати за позивачем право власності на спільну квартиру з урахуванням їх хворою неповнолітньої дитини, вважаючи, що права відповідача на проживання порушені не будуть, оскільки за ним зареєстровано право власності на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 а, в м.Херсоні.

В задоволені зустрічного позову просила відмовити.

Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, не заперечував проти розірвання шлюбу, вважаючи, що шлюбні відносини зберегти неможливо та стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітнього сина. Але не погоджувався з розміром стягуваних аліментів, пояснивши, що на теперішній час він безробітний, деякий час працював водієм маршрутного таксі, але після скоєння ДТП звільнився. Не заперечував проти стягнення аліментів на утримання дитини в розмірі 300-400 грн. щомісячно. Що стосується аліментів на утримання дружини, просив відмовити в задоволенні цих вимог, посилаючись на те, що він у зв»язву зі своїм скрутним матеріальним становищем не може надавати дружині таку матеріальну допомогу, а також, що його дитина не має ніяких фізичних або психічних вад, які б давали позивачці право на її утримання до досягнення дитиною 6 років. Що стосується розділу спільного майна подружжя, то, уточнюючи свій зустрічний позов, просив поділити його в рівних частинах, не заперечуючи виділення у власність дружині меблів та побутової техніки, без стягнення на його користь компенсації, рівної половині вартості цих речей. Вважав, що підстав для відступу від рівності часток позивачем не надано.

Представник відповідача в судовому засіданні зустрічний позов підтримав, а основний визнав частково з підстав, викладених у запереченнях на уточнену позовну заяву ОСОБА_3.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, ще оснований позов підлягає частковому задоволенню, а зустрічний підлягає задоволенню І повному обсязі за наступних підстав.

Судом встановлено, і ці обставини не заперечувались, що сторони перебувають у шлюбі, від якого в них народився 07.02.2006 року син - ОСОБА_5. В період шлюбу сторони придбали майно; квартиру АДРЕСА_2, грошові вклади в ПАТ «Приватбанк» в сумі 17000 грн. на підставі договору № SAMDN2733 від 07.12.2009 р., в сумі 16000 грн. на підставі договору № SAMDN5943 від 24.03.2010 року та в сумі 3500 доларів США на підставі договору № 8АМОК1135 від 24.02.2010 р., а також: холодильник «Лібхор» вартістю 3000 грн., ліжко двоспальне - 1200 грн., шифоньєр - 800 грн., ліжко дитяче - 9( грн., телевізор - 600 грн., пральна машинка «Атлант» - 2800 грн.

Шлюбні відносини сторони не підтримують, наполягають на розірванні шлюбу за таких обставин, суд вважає, що шлюб зберегти не можливо, отже він підлягає розірваний

Відповідно до вимог ст..180 СК України батьки зобов»язані утримувати дитину досягнення нею повноліття. Тому з ОСОБА_5 мають бури стягнуті аліменти на утримання неповнолітньої дитини на користь Апараріної, з якою проживає дитина.

При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров»я дитини, матеріальне становище відповідача, який 02.02.2010 року звільнився із судна і на теперішній час не працює, тобто не має регулярного доходу, а вважає, що розмір аліментів треба визначити у твердій грошовій сумі - 500 грн. щомісячно.

Суд не може прийняти до уваги доводи позивача щодо постійної роботи ОСОБА_5 та отримання великих заробітків, оскільки суду не надано таких доказів.

Що стосується вимог ОСОБА_3 про стягнення з ОСОБА_5 аліментів на її утримання до досягнення дитиною 6 річного віку, то згідно чл.3,4 ст.84 СК України таке право має дружина, з якою проживає дитина, що має вади фізичного або психічного розвитку, за умови, що чоловік може надавати таку матеріальну допомогу.

Оскільки судом встановлено, що ОСОБА_5 на час розгляду справи не працює, то його заперечення щодо неможливості надавати таку допомогу заслуговують на увагу, а позовні вимоги ОСОБА_3 в цій частині не підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог ст..70 СК України у разі поділу майна, що є об»єктом права спільної сумісної власності подружжя, частка майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема, якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім»ї, приховував, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересів сім»ї. Також частка майна дружини... може бути збільшена, якщо з нею проживають діти, за умови, що розмір аліментів, які вона одержує, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування.

Апаріною суду не надано доказів того, що ОСОБА_5 не дбав про матеріальне забезпечення сім»ї, знищував або пошкоджував майно, або витрачав його на шкоду інтересів сім»ї. Навпаки з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_5 працював, зарплату вкладав в депозити, на які сім»я жила.

Також судом встановлено, що на час розгляду справи аліменти на утримання неповнолітньої дитини позивач ОСОБА_3 не отримувала. Таким чином, умов для вирішення питання про збільшення частки майна позивачки при поділі спільного майна подружжя, суд не вбачає.

Зустрічний же позов ОСОБА_5 про поділ майна подружжя в рівних частках підлягає задоволенню з урахуванням його відмови від отримання компенсації за меблі та побутову техніку, яку він просив залишити колишній дружині, з якою залишився проживати їх неповнолітній син.

На підставі викладеного, керуючись ст. .ст.70,84,180-184 СК України, суд -

вирішив:

Позов ОСОБА_3 задовольнити частково.

Розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_3, зареєстрований 16 жовтня 2004 року в РАЦСі Дніпровського районного управління юстиції міста Херсона, актовий запис № 492,

Витрати по реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦСу покласти на ОСОБА_4, ОСОБА_3 Е,К. - звільнити від сплати держмита.

Прізвище позивача ОСОБА_3 не змінювати.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 500 грн, щомісячно, починаючи з 17.05.2010 року до досягнення дитиною повнолітня.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за 1 місяць підлягає

виконанню негайно.

В решті основного позову відмови за необґрунтованістю.

Зустрічний позов ОСОБА_6 задовольнити. Поділити сумісне майно подружжя:

*визнавши за ОСОБА_4 та ОСОБА_3 право власності по 1/2 частин кожному на двокімнатну квартиру

№ 3 в будинку № 19 по вул.Димитрова в м.Херсоні, жилою площею 22,9 кв.м,,

загальною площею 43,4 кв.м.;

*визнавши за ОСОБА_4 та ОСОБА_3

Костянтинівною право власності по 1/2 частин кожному на грошові вклади в ПАТ

«Приватбанк» в сумі 17000 грн. на підставі договору № SAMDN 2733 від 07.12.2009 р., в сумі 16000 грн. на підставі договору № SAMDN5943 від 24.03.2010 року та в сумі 3500 доларів США на підставі договору № SAMDN 1135.

Виділити у власність ОСОБА_3 наступне майно: холодильник «Лібхор», вартістю 3000 грн., ліжко двоспальне - 1200 грн., шифоньєр - 800 грн., ліжко дитяче - 900 грн., телевізор - 600 грн., пральна машинка «Атлант» - 2800 грн., а всього на суму 9300 грн., прийнявши відмову ОСОБА_4 від компенсації 1/2 вартості цього майна.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Херсонського апеляційного суду в 10-денний строк з дня його проголошення.

Суддя