21 червня 2010 року Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:
Головуючого судді - Трофімова В.С.,
секретаря судових засідань ОСОБА_1,
розглянувши у судовому засіданні у місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу недійсним, треті особи: ОСОБА_4, Товарна біржа «Веста» та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, ОСОБА_2 про визнання права власності на автомобіль та про визнання добросовісним покупцем, треті особи: Товарна біржа «Веста», ОСОБА_5, -
Позивачка ОСОБА_2 звернулась до суду із позовом до відповідача ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу недійсним. В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на наступне: з 18 липня 1995 року по 12 березня 2009 року вона перебувала у шлюбі із відповідачем ОСОБА_3 За час зазначеного шлюбу ними було придбано автомобіль НОМЕР_1 , який було зареєстровано на імя ОСОБА_3 Під час розгляду справи про розірвання шлюбу в 2009 році ОСОБА_2 стало відомо, що відповідач ОСОБА_3 продав автомобіль ОСОБА_4, при цьому ніякої згоди на продаж автомобіля позивачка не надавала. Посилаючись на положення ст. ст. 60, 61, 65 Сімейного кодексу України позивачка просить визнати договір-купівлі продажу автомобіля НОМЕР_1, недійсним, оскільки відчуження зазначеного автомобіля відбулось без її згоди у встановленому законом порядку.
В судовому засіданні позивачка ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_6 позовні вимоги ОСОБА_2 підтримали. При цьому пояснили суду, що автомобіль НОМЕР_1, було придбано в 2005 році під час знаходження її у шлюбі з відповідачем ОСОБА_3. У звязку з тим, що продаж автомобіля FIAT DUCATO було здійснено з порушенням норм ст. ст. 60, 61, 65 Сімейного кодексу України просили суд визнати недійсним договір купівлі-продажу автомобіля НОМЕР_1 , посвідчений Товарною біржею «Веста» від 12 січня 2008 року за № А-10-п, укладений між ОСОБА_3 ( за довіреністю від імені ОСОБА_3 - ОСОБА_5 ) та ОСОБА_4, позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. В задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 просили відмовити, посилаючись на те,що зустрічний позов є необґрунтованим, оскільки позов про визнання права власності це не договірна вимога власника майна про констатацію перед третіми особами факту приналежності позивачу права власності на спірне майно, не поєднано з конкретними вимогами про повернення майна чи усунення інших перешкод, не поєднане з позбавленням володіння.
Відповідач ОСОБА_3 в судому засіданні позовні вимоги ОСОБА_2 не визнав у повному обсязі, пояснив, що продаж автомобіля НОМЕР_1 було здійснено за правилами біржової торгівлі Товарної біржі «Веста» і ні яких порушень діючого законодавства не було. При цьому пояснив, що спірний автомобіль було придбано за кошти, зайняті у третьої особи і про продаж автомобіля позивачу ОСОБА_2 було відомо, просив суд в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовити. Позовні вимоги третьої особи ОСОБА_4 визнав, щодо їх задоволення не заперечував.
В судове засідання представник третьої особи Товарної біржі «Веста» не з,явився, повідомлявся про дату та час слухання справи своєчасно та належним чином. В матеріалах справи є заява директора товарної біржі «Веста» ОСОБА_8 з якої вбачається, що вона просить розглядати справу у відсутність представника ТБ «Веста», заперечень проти позовних вимог ОСОБА_2 та ОСОБА_4 не надали.
Третя особа ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що вважає, позовні вимоги ОСОБА_2 не обґрунтованими, стосовно позовних вимог ОСОБА_4 не заперечував, вважаючи позов таким,що підлягає задоволенню .
Заслухавши пояснення позивачки ОСОБА_2, іі представника ОСОБА_6, відповідача ОСОБА_3, третіх осіб, дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до висновку про необхідність задовольнити позовні вимоги ОСОБА_2 у повному обсязі, а в задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_4 відмовити.
При цьому суд виходив з наступного:
Згідно ч. 1 ст. 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).
Згідно ч. ч. 1, 2, 3 ст. 65 Сімейного кодексу України дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового. Для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово.
Судовим розглядом встановлено, що в 2005 році під час шлюбу, який тривав з 18 липня 1995 року по 12 березня 2009 рік, подружжям ОСОБА_3 та ОСОБА_2 було придбано автомобіль марки «FIAT DUCATO». Автомобіль було зареєстровано в ВРЕВ № 1 ГУМВС України в Харківській області на ім,я ОСОБА_3
Як вбачається з договору купівлі-продажу № А-10-п від 12 січня 2008 року, посвідченого товарною біржею «Веста», - ОСОБА_3 через свого представника ОСОБА_7, який діяв на підставі довіреності, на товарній біржі «Веста» продав автомобіль НОМЕР_1 1997р., кузов № НОМЕР_3 білого кольору, ОСОБА_4
Зазначені факти підтверджуються наданою довідкою Управління ОСОБА_9 України в Харківській області № 2414 від 2.04.2009 року, з якої вбачається, що автомобіль НОМЕР_1 1997р., кузов № НОМЕР_3 білого кольору, був зареєстрований 02.02.2005 року на ім,я ОСОБА_3; 12.01.2008 року автомобіль у зв,язку з його відчуженням знято з реєстраційного обліку та зареєстровано на ім,я нового власника ОСОБА_4.
З пояснень позивачки, судом встановлено, що у березні 2009 року позивачці ОСОБА_2 стало відомо,що автомобіль, який було придбано нею та відповідачем під час шлюбу, продано відповідачем у 2008 році на Товарній біржі, без її згоди.
Відповідно до ст. 15 Закону України «Про товарну біржу» № НОМЕР_4 від 10.12.1991 року (з відповідними змінами та доповненнями ), - біржовою операцією визнається угода, що відповідає сукупності зазначених умов: а) якщо вона являє собою купівлю-продаж, поставку та обмін товарів, допущених до обігу на товарній біржі; б) якщо її учасниками є члени біржі; в) якщо вона подана до реєстрації та зареєстрована на біржі
не пізніше наступного за здійсненням угоди дня. Угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. Зміст біржової угоди (за винятком найменування товару, кількості, ціни, місця і строку виконання) не підлягає розголошенню. Цю інформацію може бути надано тільки на письмову вимогу судам, органам прокуратури, служби безпеки, внутрішніх справ та аудиторським організаціям у випадках, передбачених законодавством України Угода вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі. Біржові операції дозволяється здійснювати тільки членам біржі або брокерам.
Біржова операція повинна відповідати вимогам ст. 15 Закону України «Про товарну біржу» та діючого цивільного законодавства.
Але, як встановлено у ході розгляду справи по суті, при здійсненні вищевказаної купівлі-продажу автомобіля ОСОБА_2 ніякої згоди не надавала.
Доказів про надання ОСОБА_2 нотаріально засвідченої згоди на продаж автомобіля відповідач не надав.
Згідно ч. 2 ст. 369 Цивільного кодексу України розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників. У разі вчинення одним із співвласників правочину щодо розпорядження спільним майном вважається, що він вчинений за згодою всіх співвласників. Згода співвласників на вчинення правочину щодо розпорядження спільним майном, який підлягає нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, має бути висловлена письмово і нотаріально посвідчена.
Тобто, суд вважає, що права ОСОБА_2 були порушені, правочин було здійснено з порушенням норм діючого цивільного законодавства України.
Такі дії, свідчать про неправомірне вчинення відповідачем правочину щодо відчуження на користь ОСОБА_4 спірного автомобіля.
Враховуючи наведене , суд дійшов висновку,що позовні вимоги ОСОБА_2 є обґрунтованими та підлягають задоволенню, оскільки за відсутності згоди позивача, відповідач не мав права розпоряджатись майном, що є спільною сумісною власністю подружжя.
На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 61, 212 215 ЦПК України ст. ст. 60, 61, 65 Сімейного кодексу України, ст. 369 Цивільного кодексу України, -
Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу недійсним, треті особи: ОСОБА_4, Товарна біржа «Веста» задовольнити.
Визнати недійсним договір купівлі-продажу автомобіля НОМЕР_1 , посвідчений Товарною біржею «Веста» від 12 січня 2008 року за № А-10-п, укладеного між ОСОБА_3 ( за довіреністю від імені ОСОБА_3 - ОСОБА_5 ) та ОСОБА_4.
Позовні вимоги ОСОБА_4 до ОСОБА_3, ОСОБА_2 про визнання права власності на автомобіль та про визнання добросовісним покупцем, треті особи: Товарна біржа «Веста», ОСОБА_5 - залишити без задоволення.
Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення шляхом подання заяви про апеляційне оскарження через Фрунзенський районний суд м. Харкова з наступним поданням протягом двадцяти днів апеляційної скарги або шляхом подачі апеляційної скарги у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано, якщо після подачі заяви про апеляційне оскарження апеляційна скарга не подана після закінчення строку на подачу апеляційної скарги, у разі подання апеляційної скарги після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення надруковано в нарадчій кімнаті.

Головуючий-суддя: