Справа № 2-668/10
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

02 березня 2010 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Неганова Н. В. ,

при секретарі Федоренко О. В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Континіум - Галичина» про зміну формулювання причин звільнення. зобов»язання внести зміни до трудової книжки,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом посилаючись на те, що 25.09.2007 року він був прийнятий на роботу до Київської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Континіум - Галичина» на посаду заступника директора з операційної діяльності відповідно до наказу за № 362-К від 24.09.2007 року. 19 травня 2009 року позивач подав до керівництва КФ ТОВ «ТД «Континіум - Галичина» заяву про звільнення з займаної посади на підставі ст. 38 КЗпП України (за особистим бажанням), однак отримав усну відмову у прийнятті вищевказаної заяви від керівництва філії. Позивач був вимушений 25.05.2009 року направити поштою на адресу КФ ТОВ «ТД «Континіум - Галичина» вищевказану заяву про звільнення його з займаної посади за власним бажанням. Незважаючи на ту обставину, що позивач 25.05.2009 року направив до відповідача заяву про звільнення за особистим бажанням, 27.05.2009 року позивач був ознайомлений з наказом за № КТД00265/к від 20.05.2009 року про припинення трудового договору на підставі п. 8 ст. 40 КЗпП України. Причиною звільнення була вказана постанова Луцького міськрайонного суду Волинської області від 13.04.2009 року по справі № 1-371/09. З вищезазначеною підставою звільнення позивач не згоден і вважає її неправомірною. Відповідно до п. 8 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності може бути розірваний власником або уповноваженим ним органом у випадку вчинення за місцем роботи розкрадання (в тому числі дрібного) майна власника, встановленого вироком суду, що набрав законної сили, чи постановою органу, до компетенції якого входить накладення адміністративного стягнення або застосування заходів громадського впливу. Позивач посилається на те, що він не вчиняв за місцем роботи розкрадання ( в тому числі дрібного) майна власника. Відповідно до постанови Луцького міськрайонного суду Волинської області від 13.04.2009 року по справі №1-371/09 судом розглядалась справа про обвинувачення ОСОБА_1 за ст. 368 ч. 1 КК України. Відповідно до ч. 1 ст. 368 КК України кримінально карним діянням визначається одержання службовою особою в будь-якому вигляді хабара за виконання чи невиконання в інтересах того, хто дає хабара, чи в інтересі третьої особи будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища Склад злочину «одержання хабара» не є розкраданням. Тобто одержання хабара не є таємним викраденням чужого майна (крадіжкою), т. т. складом, передбаченим ст. 185 КК України. Крім того, ст. 368 КК України (одержання хабара) відноситься до розділу XVII Кримінального Кодексу України (злочин у сфері службової діяльності), а норми даного розділу взагалі не мають ніякого відношення до злочинів проти власності (майна). Постанова Луцького міськрайонного суду Волинської області від 13.04.2009 року по справі № 1-371/09 не може бути підставою для звільнення позивача з займаної посади, оскільки не відповідає умовам та підставам п. 8 ст. 40 КЗпП України. Позивач вважає таке формулювання причини його звільнення, як п. 8 ст. 40 КЗпП України є неправомірним. Відповідно до п. 2.6 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства юстиції України за № 58 від 29.07.1993 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17 серпня 1993 року за № 110, у разі виявлення неправильного або неточного запису відомостей про роботу, переведення, а також про нагородження та заохочення тощо, виправлення виконується власником або уповноваженим ним органом, де було зроблено відповідний запис. Позивач просить визнати формулювання причини звільнення його на підставі п. 8 ст. 40 КЗпП України з посади заступника директора з операційної діяльності Київської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Континіум - Галичина» неправильним та змінити формулювання причини звільнення з п. 8 ст. 40 КЗпП України на ст. 38 КЗпП України за власним бажанням, а також зобов»язати Київську філію Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Континіум - Галичина» внести до трудової книжки позивача відповідні зміни.

В судовому засіданні позивач та його представники підтримали позовні вимоги за тих же підстав, просили позов задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання неодноразово не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений, тому суд вважав за можливе розглядати справу у його відсутність.

Суд, вислухавши позивача та його представників, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню за таких підстав.

Як встановлено в судовому засіданні, 25.09.2007 року ОСОБА_1 був прийнятий на роботу до Київської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Континіум - Галичина» на посаду заступника директора з операційної діяльності відповідно до наказу за № 362-К від 24.09.2007 року (а. с. 6/7 - копія трудової книжки).

Позивач в судовому засіданні пояснив, що 19 травня 2009 року позивач подав до керівництва КФ ТОВ «ТД «Континіум - Галичина» заяву про звільнення з займаної посади на підставі ст. 38 КЗпП України за особистим бажанням, однак керівництво усно відмовило у прийнятті заяви. Тому, 19.05.2009 року представник позивача - адвокат ОСОБА_2 направив на адресу КФ ТОВ «ТД «Континіум - Галичина» вищевказану заяву про звільнення його з займаної посади за власним бажанням, що підтверджується супровідним листом та копією опису вкладення у цінний лист (а. с. 8 - 9).

Відповідно до копії зворотного повідомлення (а. с. 10) КФ ТОВ «ТД «Континіум - Галичина» 18.06.2009 року отримав вищевказаний лист адвоката та заяву позивача про звільнення його за власним бажанням.

20 травня 2009 року ОСОБА_1 був звільнений з роботи на підставі п. 8 ст. 40 КЗпП України, що вбачається з копії наказу за №КТД00265/К від 20.05.2009 року ( а. с. 11), з яким 27.05.2009 року ОСОБА_1 був ознайомлений. Підставою звільнення в наказі зазначено постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 13.04.2009 року по справі №1- 371/09.

Відповідно до п. 8 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку вчинення за місцем роботи розкрадання (в тому числі дрібного) майна власника, встановленого вироком суду, що набрав законної сили, чи постановою органу, до компетенції якого входить накладення адміністративного стягнення або застосування заходів громадського впливу.

13.04.2009 року постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області (а. с. 12-15) ОСОБА_1 звільнено від кримінальної відповідальності на підставі ст. 1 п. «в» Закону України «Про амністію» від 12.12.2008 року, й кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_1 за ст. 368 ч. 1 КК України закрито.

Стаття 368 КК України відноситься до розділу XVII - злочини у сфері службової діяльності.

Згідно з ч. 1 ст. 368 КК України кримінально карним діянням визнається одержання службовою особою в будь-якому вигляді хабара за виконання чи невиконання в інтересах того, хто дає хабар, чи в інтересах третьої особи будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища.

Враховуючи наведене вище, суд приходить до висновку, що на момент звільнення ОСОБА_1 не був притягнутий до кримінальної відповідальності за вчинення за місцем роботи розкрадання (в тому числі дрібного) майна власника, встановленого вироком суду, що набрав законної сили, чи постановою органу, до компетенції якого входить накладення адміністративного стягнення або застосування заходів громадського впливу.

Тому, звільнення позивача на підставі ст. 40 п. 8 КЗпП України не можна вважати законним.

Отже, зважаючи на викладене вище, суд вважає, що позов доведений в судовому засіданні, а тому підлягає задоволенню.

На підставі наведеного, ст. ст. 21, ч. 1 ст. 38, 235 КЗпП України, керуючись ст. ст. 10 88 213,214,215,218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Змінити причину звільнення ОСОБА_1 з посади заступника директора з операційної діяльності Київської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Континіум - Галичина», зазначивши замість звільнення з 20 травня 2009 року за ст. 40 п. 8 КЗпП України - звільнення за власним бажанням на підставі ч. 1 ст. 38 КЗпП України з 20 травня 2009 року.

Зобов»язати Київську філію Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Континіум - Галичина» внести до трудової книжки ОСОБА_1 виправлення щодо зміни формулювання причини звільнення, зазначивши, що його звільнено за власним бажанням на підставі ч. 1 ст. 38 КЗпП України з 20 травня 2009 року.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Континіум - Галичина» на користь держави судовий збір в сумі 8 гривень 50 копійок (вісім гривень п»ятдесят копійок).

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва. Заяву про апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом 10 днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя ОСОБА_3