Лубенський міськрайонний суд Полтавської області
У Х В А Л А

Іменем України Справа № 2-1500/2010 рік

19 жовтня 2010 року Лубенський міськрайонний суд

Полтавської області

В складі: головуючого судді Чабаненко В.О.

при секретарі Шрейтер С.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лубни цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, суд,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя. В позові вказав, що у 1991р. позивач зареєстрував шлюб з відповідачкою. З 1991р. по 2004р. вони проживали в ІНФОРМАЦІЯ_1, де вони отримали житло. Заради лікування дружини у 2004р. сторони переїхали жити у м. Лубни, будинок продали за 3000 доларів США. Дружина позивача тривалий час знаходилася під наглядом лікарів, кошти, які сторони отримали від продажу будинку витратилися на лікування дружини позивача..

Житло у м. Лубни позивач утримував сам, забезпечував сім»ю.

За час шлюбу сторони придбали майно:

- особисті речі відповідачки;

- особисті речі позивача;

- мебельний комплекс-кухня;

- витяжка кухонна;

- куточок кухонний;

- газова плита;

- холодильник;

- мікрохвильова піч;

- посуд;

- стіл кухонний;

- табуретки;

- карнизи, рейки;

- спальний м»який куточок;

- диван;

- крісло-ліжко;

- журнальний стіл;

- дзеркало для ванни;

- тумбочка під телевізор;

- стінка-купе;

- серванти-2шт.;

- килим;

- програвач DVD;

- музикальний центр «Айва»;

- телевізор «Тошіба»;

- телевізор «DVC»;

- супутникова антена;

- тюнер «Стронг»;

- тюнер Опен Бос;

- жалюзі 2х1,5;

- жалюзі 1х1,5;

- постільна білизна;

- мобільний телефон «Моторола»;

- ящик з дрібними інструментами.

В 2009р. сторони розлучилися, але угоди про поділ спільного майна при розірванні шлюбу не досягли.

Прохає суд:

поділити майно, набуте позивачем та відповідачем за час шлюбу.

В судовому засіданні сторони уклали мирову угоду на наступних умовах, яку прохали визнати, а саме :

За позивачем ОСОБА_1 визнається право особистої приватної власності на наступне майно

1. Настільна лампа, вартістю 60 гривень;

2. Жалюзі (2 шт) 1х1,5 та 2х1,5 м, по 50 гривень, на суму 100 гривень;

3. Дзеркало для ванної кімнати, вартістю 100 гривень;

4. Тумбочка під телевізор, вартістю 50 гривень;

5. Сервант, вартістю 200 гривень;

6. Музичний центр "Айва", вартістю 200 гривень;

7. Телевізор "JVC", 2000 р.в., вартістю 300 гривень;

8. Супутникова антена, 1997 р.в., вартістю 200 гривень;

9. Тюнер "Опен Бокс", 2008 р.в., вартістю 300 гривень;

10. Подушка, одіяло, підодіяльник, комплект постільної білизни, на суму 200 гривень;

11. Мобільний телефон "Motorola", 2006 р.в., вартістю 50 гривень;

12. Диван, 1997 р.в., вартістю 200 гривень;

всього 1960 (одна тисяча дев'ятсот шістдесят) гривень.

За наступні речі ОСОБА_2 виплачує ОСОБА_1 компенсацію в таких розмірах :

1. Вентилятор 40 гривень;

2. Журнальний стіл 50 гривень;

3. Ящик для інструментів 50 гривень;

4. Килим 4,5 х 2,5 м 100 гривень;

всього 240 (двісті сорок) гривень. Після виплати зазначеної компенсації ОСОБА_2 стає єдиним власником зазначених речей.

Всі інші предмети, товари, речі, в т.ч. ті, що не були предметом позовних вимог ОСОБА_1 визнаються сторонами особистою приватною власністю ОСОБА_2

Згідно ст. 205 п.4 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження в справі, якщо сторони уклали мирову угоду і вона визнана судом.

Судом встановлено, що між сторонами виник спір, щодо поділу спільного майна. Під час розгляду справи в судовому засіданні сторони уклали між собою мирову угоду. Укладена мирова угода задовольняє інтереси сторін, відповідає вимогам закону, а тому приймається судом і підлягає визнанню на умовах укладених між сторонами.

Керуючись ст. ст.175, 205 п.4, 206 ч.3 ЦПК України ,-

У Х В А Л И В :

Визнати мирову угоду укладену між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на наступних умовах:

За ОСОБА_1 визнається право особистої приватної власності на наступне майно

13. Настільна лампа, вартістю 60 гривень;

14. Жалюзі (2 шт) 1х1,5 та 2х1,5 м, по 50 гривень, на суму 100 гривень;

15. Дзеркало для ванної кімнати, вартістю 100 гривень;

16. Тумбочка під телевізор, вартістю 50 гривень;

17. Сервант, вартістю 200 гривень;

18. Музичний центр "Айва", вартістю 200 гривень;

19. Телевізор "JVC", 2000 р.в., вартістю 300 гривень;

20. Супутникова антена, 1997 р.в., вартістю 200 гривень;

21. Тюнер "Опен Бокс", 2008 р.в., вартістю 300 гривень;

22. Подушка, одіяло, підодіяльник, комплект постільної білизни, на суму 200 гривень;

23. Мобільний телефон "Motorola", 2006 р.в., вартістю 50 гривень;

24. Диван, 1997 р.в., вартістю 200 гривень;

всього 1960 (одна тисяча дев'ятсот шістдесят) гривень.

За наступні речі ОСОБА_2 виплачує ОСОБА_1 компенсацію в таких розмірах :

1. Вентилятор 40 гривень;

2. Журнальний стіл 50 гривень;

3. Ящик для інструментів 50 гривень;

4. Килим 4,5 х 2,5 м 100 гривень;

всього 240 (двісті сорок) гривень. Після виплати зазначеної компенсації ОСОБА_2 стає єдиним власником зазначених речей.

Всі інші предмети, товари, речі, в т.ч. ті, що не були предметом позовних вимог ОСОБА_1 визнаються сторонами особистою приватною власністю ОСОБА_2

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя закрити.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Полдтавської області протягом пяти днів з дня її оголошення..

Суддя Лубенського міськрайонного суду Чабаненко В.О.