АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22ц-2662 2010 р. Головуючий по 1 інстанції
Категорія: 57 - ОСОБА_1
Доповідач в апеляційній інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" червня 2010 року Судова палата в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючої Магди Л.Ф.

суддів Бабенка В.М., Трюхана Г.М.

при секретарі Петренко С.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Придніпровському районі м. Черкаси на постанову Придніпровського районного суду м. Черкаси від 02 лютого 2010 року по адміністративній справі за позовом ОСОБА_3 до управління Пенсійного фонду України в Придніпровському районі м. Черкаси про визнання дій відповідача протиправними та зобов'язання здійснити нарахування.

Вивчивши матеріали справи, судова палата, -

встановила:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Придніпровському районі м. Черкаси про визнання дій щодо відмови виплати щомісячної соціальної допомоги в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком -протиправними, зобов'язання здійснити нарахування щомісячної соціальної допомоги та забезпечення її виплати за 2006-2008 роки та в подальшому при нарахуванні пенсії, мотивуючи свої вимоги тим, що він являється «дитиною війни» в розумінні Закону України «Про соціальний захист дітей війни» і має право на пільги, передбачені цим Законом. Зокрема, посилаючись на статтю 6 Закону «Про соціальний захист дітей війни» позивач зазначав, що він має право на отримання щомісячної доплати до пенсії у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. Виплата надбавки до пенсії мала здійснюватись УПФ України в Придніпровському районі м. Черкаси.

Всупереч положенням ст.22 Конституції, якими передбачено, що при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Верховна Рада своїм Законом від 20.12.2005 року "Про Державний бюджет України на 2006 рік", стаття 77 та стаття ПО, Законом України від 19.12.2006 року "Про Державний бюджет України на 2007 рік" стаття 71, пункт 12 призупинила дію статті 6 Закону України '"Про соціальний захист дітей війни". Проте рішеннями Конституційного Суду України від 09.07.2007 року та від 22.05.2008 року положення, що призупиняли дію статті 6 Закону, були визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) та втратили чинність з дня їх ухвалення. Таким чином, відповідач повинен був здійснювати виплату належної позивачу допомоги у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком за 2006-2008 роки. Відповідно до ч.2 ст. З Закону України "Про соціальний захист дітей війни" державні соціальні гарантії "Дітям війни" -встановлені цим Законом, не можуть бути обмежені, або скасовані іншими нормативно-правовими актами. Позивач вважає, що відмова відповідача - управління Пенсійного Фонду України в Придніпровському районі м. Черкаси є протиправною, і такою, що суперечить Конституції та законом України. Розмір підвищення до пенсії відповідно до ст. 6 Закону становить ЗО відсотків мінімальної пенсії за віком. Мінімальна пенсія за віком відповідно до ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, що втратили працездатність, Згідно із Законом України «Про Державний Бюджет України на 2006 рік» прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність складає: з 1 січня - 350 грн.; з 1 квітня - 359 грн.; з 1 жовтня - 366 грн. Згідно з Законом України « Про державний бюджет України на 2007 рік» прожитковий мінімум для осіб, що втратили працездатність, складає : з 1 січня-380 грн.; з 1 квітня - 406 грн..; з 1 жовтня - 411 грн. Згідно з Законом України «Про державний бюджет України на 2008 рік» та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" прожитковий мінімум для осіб, що втратили працездатність, складає з 1 січня - 470 грн., з 1 квітня -481 грн.; з 1 липня - 482 грн.; з 1 жовтня - 498 грн. Таким чином сума невиплаченої щомісячної державної соціальної допомоги за 2006-2008 роки становить: ( 4302x30) : 100 = 1290, 60 грн. ( 2006 рік): ( 4809x30) : 100=1442,70 грн.( 2007 рік); ( 5793x30): 100 - 579.30 = 1158,60 грн. (2008рік). Загальна сума невиплаченої щомісячної державної соціальної допомоги за період з 2006- 2008 років складає 3891 грн. 90 коп., що і змусило позивача звернутись з відповідним позовом до суду .

Про свої порушені права дізнався, коли громадяни стали звертатися з аналогічними позовами до суду в 2009 році. Просив визнати дії відповідача щодо відмови виплати щомісячної соціальної допомоги в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком - протиправними, зобов'язати здійснити нарахування щомісячної соціальної допомоги та забезпечити о виплату за 2006-2008 роки та в подальшому при нарахуванні пенсії.

Постановою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 02 лютого 2010 року позовні вимоги ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України в Придніпровському районі м. Черкаси про визнання дій відповідача щодо відмови виплати щомісячної соціальної допомоги в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком-протиправною, зобов'язання здійснити нарахування щомісячної соціальної допомоги та забезпечення її виплати за 2006-2008 роки та в подальшому при нарахуванні пенсі - задоволено частково.

Визнано дії Управління Пенсійного фонду України в Придніпровському районі м, Черкаси щодо відмови ОСОБА_4 в нарахуванні державної щомісячної соціальної допомоги в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком за період з 26 жовтня 2008 року по 31 грудня 2008 року протиправними.

Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Придніпровському районі м. Черкаси здійснити ОСОБА_3 перерахунок пенсії з підвищенням її на 30% мінімальної пенсії за віком з розміру встановленого ч.І ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування» та провести відповідні виплати за період з 26 жовтня 2008 року по 31 грудня 2008 року за мінусом 10 % отриманих у 2008 році.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі управління Пенсійного фонду України в Придніпровському районі м. Черкаси просить скасувати постанову суду, оскільки судом порушено норми матеріального права та ухвалити нову постанову, якою відмовити позивачу у задоволенню його позовних вимог.

Позивач постанову суду не оскаржував.

Перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межи позовних вимог та доводів в апеляційної скарги, судова колегія проходить до висновку про її відхилення.

Судом першої інстанції обґрунтовано встановлено, що позивач отримує пенсію зі віком та відноситься до категорії громадян, яким встановлено статус дитини війни.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» (у редакції від 18.11.2004 р.), дітям війни пенсії або щомісячне грошове довічне утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії підвищується на 30 % мінімальної пенсії за віком.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» внесені зміни до Закону України № 2195-ІУ виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни.

Згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 р. № 10-рп/2008 зміни до вказаного вище закону визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними). Таким чином з 22 травня 2008 р. по 31 грудня 2008 р. діяв Закону № 2195-ІУ, яким пенсія підвищувалася на 30 % мінімальної пенсії за віком.

Отже, нарахування та виплати у 2008 р. дітям війни підвищення до пенсії повинні здійснюватися відповідно до норм із 1 січня 2008 р. до 21 травня 2008 р. Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», а з 22 травня 2008 р. по 31 грудня 2008 р. Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Вирішуючи спір і задовольняючи позов частково, суд першої інстанції правомірно виходив із того, що управління пенсійного фонду як орган, якому делеговано повноваження щодо призначення і виплати пенсій та доплат до них, повинно було діяти у відповідності з вимогами вищеназваних законів і здійснювати позивачу відповідні нарахування, але у порушення вимог вказаних законів таких нарахувань не проводило, чим і допустило протиправну бездіяльність.

Не можна взяти до уваги посилання в апеляційній скарзі на інші нормативно-правові акти. Відповідно до ч. 2 ст. З Закону України № 2191-ІУ державні соціальні гарантії дітям війни, встановлені цим Законом, не можуть бути обмежені або скасовані іншими нормативно-правовими актами.

Доводи відповідача щодо правомірності своїх дій з посиланням на відсутність бюджетних коштів для повної реалізації програми з доплат дітям війни обґрунтовано не взяті судом до уваги, оскільки питання фінансування цих видатків не виступає предметом даного спору.

Проблеми надання бюджетних коштів управлінню пенсійного фонду для виконання покладених на нього обов'язків у справах цієї категорії виходить за межі заявлених вимог і судом не розглядалося.

Безпідставним є також посилання відповідача на можливість нецільового використання коштів Пенсійного фонду України, оскільки суд не ухвалював рішення про проведення виплат із власних джерел фінансування останнього.

Судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно трактував ст. 99 КАС України. Відповідно до ч. 2 ст. 99 КАС України та для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 100 КАС України пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову, якщо на цьому наполягає одна із сторін.

Відповідач у своїх запереченнях на позов також просив застосувати строки звернення до суду.

Із матеріалів справи випливає, що позивач звернувся до суду із позовом 26.10.2009 року. В своїй позовній заяві просив визнати дії відповідача неправомірними за 2006-2008 роки.

На підставі викладеного судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст. ст. 307, 308 ЦПК України, колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Придніпровському районі м. Черкаси відхилити.

Постанову Придніпровського районного суду м. Черкаси від 02 лютого 2010 року по адміністративній справі за позовом ОСОБА_3 до управління Пенсійного фонду України в Придніпровському районі м. Черкаси про визнання дій відповідача протиправними та зобов'язання здійснити нарахування, залишити без змін.

Ухвала набирає чинності одразу після проголошення і може бути оскаржена до Верховного Суду України в касаційному порядку протягом двох місяців.

Головуючий

Судді