Справа №2-3951/09 20.01.2010 20.01.2010 20.01.2010
Провадження №22ц-176/10
Справа № 22ц-176/10 Головуючий у 1-й інстанції Тихонова Н.С.
Категорія 27 Доповідач апеляційного суду ОСОБА_1
У Х В А Л А

Іменем України

20 січня 2010 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючого - Паліюка В.П.,

суддів: Буренкової К.Я., Славгородської Н.П.,

при секретарі Дудник Ю.П.,

за участю:

- представника позивачки ОСОБА_2,

- представника відповідача ОСОБА_3,

- третьої особи ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу

за апеляційною скаргою

відкритого акціонерного товариства комерційний банк «Надра»

(далі ВАТ КБ «Надра»)

на рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 20 листопада 2009 року

за позовом

ОСОБА_5 до ВАТ КБ «Надра»

про визнання дій товариства неправомірними, стягнення сум,

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2009 р. ОСОБА_5 звернулася в суд з позовом до ВАТ КБ «Надра» про визнання дій товариства неправомірними, стягнення неправомірно утриманих сум з її депозитного рахунку.

До участі у справі в якості третьої особи залучений ОСОБА_4.

Позивачка зазначала, що 20 лютого 2008 р. між нею та відповідачем був укладений договір строкового банківського вкладу (депозиту) «Класичний з поповненням» строком до 20 лютого 2009 р. і ним було внесено 4 460 000 грн. Станом на 14 травня 2008 р. розмір вкладу складав 7 658 214 грн. 77 коп. 27 червня 2008 р. між ОСОБА_4 та відповідачем був укладений кредитний договір, за яким ОСОБА_4 отримав кредит у сумі 2 500 000 грн. строком до 19 лютого 2009 р. із щомісячною сплатою 19%. Для забезпечення виконання ОСОБА_4 зобовязань за цим договором між позивачкою та відповідачем було укладено договір застави майнових прав за депозитним договором та договір уступки права вимоги. Оскільки ОСОБА_4 не повернув 19 лютого 2009 р. відповідачу суму кредиту, то у відповідності з укладеними між позивачкою та відповідачем договорами останній повинен був 20 лютого 2009 р. за рахунок заставленої суми її вкладу повернути собі самостійно суму заборгованості, а решту 5 158 214 грн. 77 коп. не пізніше 24 лютого 2009 р. повернути їй. Однак відповідач не виконав цих дій, а продовжує нараховувати ОСОБА_4 проценти за користування кредитом, безпідставно збільшуючи суму, яку треба буде компенсувати за рахунок її вкладу.

В подальшому позивачка уточнила позовні вимоги, просила визнати неправомірними дії відповідача щодо: несвоєчасного звернення стягнення заборгованості ОСОБА_4 за кредитним договором за рахунок грошових коштів, що містяться на її депозитному рахунку; нарахування за період з 20 лютого по 10 червня 2009 р. процентів за користування кредитом, пені за порушення строків сплати кредиту в розмірі 250 786 грн. 53 коп.; списання вказаної суми з її депозитного рахунку та направлення цих коштів на погашення заборгованості за кредитним договором; та стягнути з відповідача на її користь неправомірно утримані 250 786 грн. 53 коп.

Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 20 листопада 2009 р. позов задоволено та стягнуті з відповідача на користь позивачки понесені нею судові витрати.

В апеляційній скарзі ВАТ КБ «Надра» просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про відмову в позові, посилаючись на те, ОСОБА_5 не є належним позивачем у даній справі про стягнення надмірно нарахованих відсотків за кредитом.

Заперечуючи проти апеляційної скарги, позивачка зазначає, що рішення суду є законним та обґрунтованим.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, третю особу, перевіривши наведені в скарзі доводи та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню із наступних підстав.

Судом встановлено, що за договором строкового банківського вкладу (депозиту) «Класичний з поповненням», укладеного 20 лютого 2008 р. з ВАТ КБ «Надра», на депозитному рахунку позивачки станом на 14 травня 2008 р. знаходилось 7 658 214 грн. 77 коп. Для забезпечення виконання ОСОБА_4 зобовязань за кредитним договором 27 червня 2008 р. між позивачкою та ВАТ КБ «Надра» були укладені договір застави майнових прав за депозитним договором та договір уступки права вимог, який згідно п. 3.1. набирає чинності з моменту настання у банка права на звернення стягнення на заставлені майнові права за договором застави. Оскільки ОСОБА_4 по закінченню строку дії кредитного договору - 19 лютого 2009 р. не сплатив заборгованість у сумі 2 605 806 грн. 06 коп., то 20 лютого 2009 р. відповідно до п. 4.1. договору застави у ВАТ КБ «Надра» виникло право задоволення вимог, забезпечених заставою, за рахунок заставлених майнових прав ОСОБА_5 Однак, відповідач не зробив цього, а нарахував ОСОБА_4 за період з 20 лютого по 10 червня 2009 р. 250 786 грн. 53 коп. процентів за користування кредитом та пені за порушення строків повернення кредиту, таким чином збільшивши суму заборгованості. 10 червня 2009 р. з депозитного рахунку ОСОБА_5 відбулося списання коштів у сумі 2 856 592 грн. 58 коп. для погашення заборгованості ОСОБА_4 за кредитним договором.

Доводи ВАТ КБ «Надра» в апеляційній скарзі про те, що ОСОБА_5 не є належним позивачем у даній справі, є необґрунтованими.

Враховуючи положення ст. 589 ЦК України та умови договору застави ОСОБА_5, як заставодавець, є заінтересованою особою, оскільки за рахунок її коштів задовольняються вимоги ВАТ КБ «Надра» про відшкодування збитків, завданих порушенням ОСОБА_4 зобовязань за кредитним договором.

За таких обставин, ОСОБА_5 має право звертатись до суду за захистом своїх майнових прав і підстави для скасування рішення суду відсутні.

Керуючись статтями 303, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу відкритого акціонерного товариства комерційний банк «Надра» відхилити, а рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 20 листопада 2009 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але протягом двох місяців з дня набрання законної сили може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду України.

Головуючий Судді