Справа №22-607
Категорія справи -53 Головуючий у 1-й інстанції Білінська Г.Б.
Доповідач в апел. Інстанції ОСОБА_1
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2010 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

ОСОБА_2

суддів Шандри М.М., Гончарук Л.Я.

при секретарі Безп»ятко О.І.

з участю: ОСОБА_3,

розглянувши матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 16 листопада 2009 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ТзОВ «Торгова компанія «Інтермаркет» про стягнення заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні,-

в с т а н о в и л а :

Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 16 листопада 2009 року позов задоволено частково. Стягнуто з ТзОВ «Торгова компанія «Інтермаркет» в користь ОСОБА_3 6575,89 грн. заборгованості по заробітній платі.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Рішення суду оскаржив позивач.

В апеляційній скарзі покликається на те, що рішення суду в частині відмови є незаконним та необгрунтованим у зв'язку з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, порушенням норм матеріального права. Просить рішення суду в цій частині скасувати та ухвалити нове, яким позов задовольнити повністю.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_3 на підтримання апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення.

Відповідно до ст. 47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов»язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, встановлені законодавством.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся до суду із позовом, у якому просив стягнути з відповідача у його користь заборговану заробітну плату та середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні.

В обгрунтування своїх вимог покликався на те, що він працював у ТзОВ "Торгова компанія "Інтермаркет" на посаді керівника відділу охорони праці та пожежної безпеки з 03.12.2007 р. Відповідно до наказу №73 від 31.03.2009 р. звільнений з роботи у зв"язку з переводом на ЗАТ "РК"Євротек", що був створений власниками ТЗОВ "ТК "Інтермаркет". Однак, при звільненні розрахунок по заробітній платі з ним проведений не був. Розмір заборгованості складає 6575,89 грн., що і просив стягнути з відповідача. Оскільки з моменту звільнення по день звернення до суду заборгованість по заробітній платі йому виплачена не була, вважав, що в його користь слід стягнути середній заробіток за весь час не проведення розрахунку до дня фактичного розрахунку - в розмірі 31398,75 грн.

З копії трудової книжки вбачається, що 31.03.2009 р. позивач звільнений у звязку з переведенням в ЗАТ «Євротек».

Відповідно до ч. 1 ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після предявлення звільненим працівником вимоги по розрахунок.

З довідки про доходи ОСОБА_3 вбачається, що він працював в ТзОВ «Торгова компанія «Інтермаркет» та йому виплачено заробітну плату за січень 2009 р. 2337,09 грн. і лютий 2009 р. - 3482,45 грн. За березень 2009 р. у відповідача перед позивачем виникла заборгованість у розмірі 6575,89 грн.

Відтак, судом вірно встановлено, що заборгованість по заробітній платі перед позивачем станом на час ухвалення рішення становить 6575,89 грн.

З врахуванням цих обставин судом та того, що відповідач визнав, що розмір заборгованості складає 6575,89 грн., судом вірно стягнуто з ТзОВ «Торгова компанія «Інтермаркет» в користь ОСОБА_3 6575,89 грн. заборгованості по заробітній платі.

Рішення суду в цій частині сторонами не оскаржується.

Відповідно до частин 1,2 ст. 117 КЗпП України у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені у ст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Відмовляючи в цій частині позову про стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні, суд виходив з того, що позивачем не надано жодних доказів того, що заробітна плата відповідачем не виплачувалась з вини останнього.

Однак із висновком суду в цій частині погодитись не можна.

Відповідно до п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 13 від 24 грудня 1999 року «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» суд на підставі ст. 117 КЗпП України стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при непроведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності.

Оскільки відповідач визнав, що розмір заборгованості складає 6575,89 грн. та того, що ним не проведено виплату цієї суми на день звільнення є підстави вважати, що цим доведена його вина у затримці розрахунку при звільненні позивача.

А тому підставними є покликання апелянта на те, що судом не враховано, що саме з вини відповідача була затримка розрахунку при звільненні.

Відповідачем не доведено відсутності в цьому своєї вини.

Таким чином суд в порушення вимог ст. 117 КЗпП України, не стягнув з відповідача середній заробіток позивача за весь час затримки розрахунку, встановивши заборгованість по заробітній платі перед позивачем.

Відповідно ст. 117 КЗпП України при задоволенні позову працівника суд визначає розмір відшкодування за час затримки розрахунку з урахуванням спірної суми, на яку той мав право, частки, яку вона становила у заявлених вимогах, істотності цієї частки порівняно із середнім заробітком та інших конкретних обставин справи.

З врахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку, щоапеляційну скаргу слід частково задовольнити та рішення суду в цій частині скасувати та постановити нове про часткове задоволення позовних вимог в цій частині з врахуванням співмірності заборгованості по заробітній платі до суми затримки заробітку при звільненні.

Тому слід стягнути з ТзОВ «Торгова компанія «Інтермаркет» на користь ОСОБА_3 7000 грн. середнього заробітку за час затримки розрахунку.

Керуючись ст. ст.116,117 КЗпП України, ст.ст. 10, 60, 212, п.1,п. 2 ч.1 ст. 307, п. 4 ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 314 ст. 316, 317 ЦПК України, колегія суддів,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 16 листопада 2009 року в частині відмови скасувати та постановити нове про часткове задоволення позовних вимог.

Стягнути з ТзОВ «Торгова компанія «Інтермаркет» на користь ОСОБА_3 середній заробіток за час затримки розрахунку у розмірі 7000 грн.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено в касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців.

Головуючий:

Судді: