Справа № 2-1394/10
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 січня 2010 р.

06 січня 2010 року Суддя Комсомольського районного суду м. Херсона Котьо І.В. дослідивши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємця ОСОБА_2 про витребування майна або повернення його вартості та за зустрічним позовом Приватного підприємця ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 подала до суду вище вказану позовну заяву 15 квітня 2005 року, однак в її змісті містяться недоліки. Так позивачем при викладені обставин, якими вона обґрунтовує свої вимоги не зазначила на підставі яких норм матеріального права вона просить суд задовольнити заявлені нею вимоги та у звязку з чим витребувати спірне новостворене майно або повернути його вартість, що є недодержанням як п.5 ч.2 ст.119 чинного ЦПК України так і п.4 ч.2 ст.137 ЦПК України (в редакції 1963 року), який був чинним на момент подання до суду позовної заяви. В позовній заяві зазначено не всі докази, що підтверджують кожну з обставин викладених позивачем в обґрунтування своїх вимог, що в свою чергу є недодержанням вимог як п.6 ч.2 ст. 119 чинного ЦПК України так і п.5 ч.2 ст.137 ЦПК України (в редакції 1963 року). Відповідно до вимог п.16 Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду» суд не вправі давати доручення про витребування від позивача даних, які підтверджують обґрунтованість його вимог, а також інших відомостей, які повинні бути зазначені позивачем в позовній заяві. При цьому, згідно вимог ч.5 ст.137 ЦПК України (в редакції 1963 року), який був чинним на момент подання до суду позовної заяви, до позовної заяви необхідно додавати письмові докази. Про те до даної позовної заяви позивачем не додано жодного письмового доказу, в тому числі і письмового доказу про який зазначено ним в змісті позовної заяви, при викладені обставин, які обґрунтовують вимоги.

Відповідач за первісним позовом ПП ОСОБА_2 подала до суду вище вказану зустрічну позовну заяву 26 квітня 2005 року, однак і в її змісті також містяться недоліки. Так позивач за зустрічним позовом при викладені обставин, якими вона обґрунтовує свої вимоги не зазначила на підставі яких норм матеріального права вона просить суд задовольнити заявлену нею вимогу та у звязку з чим визнати право власності на спірне новостворене майно, що є недодержанням як ст.ст.119 ч.2 п.5, 124 ч.1 чинного ЦПК України так і ст.ст.137 ч.2 п.4, 142 ч.1 ЦПК України (в редакції 1963 року), який був чинним на момент подання до суду зустрічної позовної заяви.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 121 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір чи не оплачено витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків. Дана процесуальна вимога в повній мірі відповідає положенням ч.1 ст. 139ЦПК України (в редакції 1963 року), який був чинним на момент подання до суду як позовної так і зустрічної позовної заяви, згідно змісту якої суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 137 і 138 цього Кодексу, або не оплачено державним митом, постановляє ухвалу про залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для виправлення недоліків. Згідно вимог ч.1 і ч.2 ст. 124 ЦПК України, зустрічна позовна заява, яка подається з додержанням загальних правил предявлення позову, повинна відповідати вимогам статей 119 і 120 цього Кодексу. До зустрічної позовної заяви, поданої з порушенням вимог, встановлених частиною першою цією статті, застосовуються положення статті 121 цього Кодексу. Дані процесуальні вимоги в повній мірі відповідають положенням ч.1 ст. 142ЦПК України (в редакції 1963 року), який був чинним на момент подання до суду як позовної так і зустрічної позовної заяви, згідно змісту якої зустрічна позовна заява повинна відповідати вимогам статей 137 і 138 цього Кодексуі має бути оплачена державним митом.

Провадження в цивільних справах, відповідно до ч.3 ст. 2 ЦПК України, здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Враховуючи, що вище наведені вимоги статей 119 та 124 чинного ЦПК України існували і в статтях137 та 142 ЦПК України (в редакції 1963 року), який був чинним на момент подання до суду позовної та зустрічної позовної заяви, то суд вважає, що дані процесуальні вимоги не є новими, а тому не встановлюють нові обовязки, не скасовують і не звужують права, належні учасникам цивільного процесу, і не обмежує їх використання.

При таких обставинах суд вважає, що первісна позовна заява та зустрічна позовна заява не можуть бути розглянуті по суті, у звязку з чим позивачам за первісним і зустрічним позовами необхідно надати строк для усунення вказаних недоліків.

Керуючись ст.ст. 2, 121 ч.1, 124 ч.2 ЦПК України, суд

Ухвалив:

Первісну позовну заяву ОСОБА_1 до Приватного підприємця ОСОБА_2 про витребування майна або повернення його вартості та зустрічну позовну заяву Приватного підприємця ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності залишити без руху, надавши позивачам за первісним і зустрічним позовом строк для усунення недоліків до 29 січня 2010 року.

В разі не усунення недоліків у встановлений строк первісна позовна заява та зустрічна позовна заява будуть вважатися неподаними і повернуті, відповідно, позивачеві за первісним та зустрічним позовом.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: