Тульчинський районний суд Вінницької області
Справа № 2 -1430/10
РІШЕННЯ

іменем України

« 04 » листопада 2010 року Тульчинський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Робак CO.

при секретарі Підлубній Г.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тульчині справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення коштів.

Позовні вимоги вмотивовані тим, що 24 грудня 2003 року Тульчинський районний суд постановив рішення по цивільній справі (№ 2-1848 2003 року) за його позовом до ОСОБА_2 про відшкодування завданої матеріальної шкоди. Даним рішенням було стягнуто з ОСОБА_3 на його користь матеріальну шкоду в розмірі 17 289 грн. 40 коп., витрати по оплаті державного мита в сумі 172 грн. 90 коп., по оплаті експертизи 200 грн. та за надання юридичної допомоги 250 грн., а всього було стягнуто 17 912 грн. 30 коп.

На підставі винесеного судового рішення Тульчинським районним судом було видано виконавчий лист і 28.01.2004 року за вих. № 159 направлено для виконання в відділ державної виконавчої служби Тульчинського району.

Незважаючи на рішення суду та наявність виконавчого провадження в відділі ДВС, до цього часу судове рішення не виконане і грошові кошти на його користь не стягнуті.

02 жовтня 2009 року ОСОБА_3 помер. Після його смерті відкрилась спадщина на майно, яке залишилось після його смерті і спадкоємцем за законом на належне йому майно являється син померлого - відповідач по справі ОСОБА_2. Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини. А відповідно до ст. 1282 ЦК України до спадкоємця переходить обов'язок відшкодування моральної шкоди, завданої спадкодавцем, яке було присуджено судом зі спадкодавця за його життя. Таким чином, відповідач, являючись спадкоємцем на спадкове майно після смерті боржника ОСОБА_3, зобов'язаний виконати рішення суду про стягнення на його користь грошових сум, яке не було виконано за життя боржника.

В зв'язку з цим він звернувся з даним позовом в суд.

В судовому засіданні позивач просить позовні вимоги задовольнити, а також стягнути понесені ним судові витрати.

Відповідач в судовому засіданні позов визнав і згоден виплатити всю грошову суму.

Суд, заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов слід задовольнити, так як його визнав відповідач і він підтверджується матеріалами справи: копією рішення Тульчинського районного суду від 24 грудня 2003 року (а.с. 5), довідкою № 118 від 21.04.2010 року Кинашівської сільської ради про те, що спадкоємцями померлого ОСОБА_3 являються його син ОСОБА_2 та дочка ОСОБА_4 (а.с. 6), копією довідки ВДВС Тульчинського районного управління юстиції у Вінницькій області, згідно якої заборгованість

по виконавчому провадженню на користь ОСОБА_1, повернута не була і станом на 09.08.2007 року вона складала 16 456,60 грн. (а.с. 7).

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1218, 1231,1281, 1282 ЦК України, ст.ст. З, 88, ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 16 456грн. 60 коп. (шістнадцять тисяч чотириста п'ятдесят шість гривени 60 копійок).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати понесені на інформаційно-технічне забезпечення в розмірі 120 грн. та плату за держмито в розмірі 51 грн.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з моменту проголошення рішення до апеляційного суду Вінницької області.

Суддя