17.12.10 ,
Апеляційний суд Херсонської області
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2010 року грудня місяця 17 дня колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Херсонської області у складі:

головуючого: Орловської Н.В.,

суддів: Кутурланової О.В.,

ОСОБА_1

при секретарі: Дягілевій В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Бериславського районного суду Херсонської області від 16 листопада 2010 року у справі за скаргою ОСОБА_2 на дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Новокаховського міського управління юстиції у Херсонській області (заінтересовані особи ОСОБА_3, ОСОБА_4, відкрите акціонерне товариство ОСОБА_5 Аваль), -

ВСТАНОВИЛА:

27 жовтня 2010 року ОСОБА_2 звернувся до суду з вказаною скаргою, просив скасувати постанову від 07.10.2010 року про розшук майна боржника та зупинити виконання постанови до розгляду скарги, зазначаючи, що оскаржувана постанова не відповідає нормам чинного законодавства, оскільки прийнята всупереч положень ст.42 Закону України Про виконавче провадження та стосується автомобіля, який перебуває у заставі.

Ухвалою суду від 16.11.2010 року у задоволенні скарги було відмовлено.

В апеляційній скарзі заявник просить скасувати зазначену ухвалу і прийняти нове рішення про скасування зазначеної постанови державного виконавця, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права. Зокрема послався на ті ж самі доводи, викладені у скарзі на дії державного виконавця.

Заслухавши доповідача, перевіривши відповідність ухвали вимогам закону, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає на такій підставі.

З матеріалів справи вбачається наступне.

Згідно копії постанови від 27.02.2010 року державного виконавця ВДВС Новокаховського міського управління юстиції ОСОБА_6 було відкрито виконавче провадження щодо примусового виконання виконавчого листа №2-1412, виданого 09.12.2009 року Бериславським районним судом про стягнення солідарно з ОСОБА_7, ОСОБА_2, ОСОБА_4 на користь ВАТ ОСОБА_5 Аваль заборгованості в сумі 3981грн.00коп.; боржнику було встановлено 7-денний строк з моменту отримання постанови для добровільного виконання і йому направлена копія постанови (а.с.36).

У судовому засіданні суду першої інстанції заявник пояснив, що свій борг перед ВАТ ОСОБА_5 Аваль він погасив у жовтні 2010 року.

Постановою вказаного державного виконавця від 07.09.2010 року було накладено арешт на належне ОСОБА_2 майно у межах суми звернення: 4579грн.10коп. (а.с.31).

Постановою від 07.10.2010 року державний виконавець постановив: оголосити розшук належного ОСОБА_2 автомобіля RENAULT SAMSUNNG СИНЬОГО КОЛЬОРУ, 2005 року випуску, державний номер НОМЕР_1; затримати вказаний автомобіль; після його затримки вилучити ключі від замка запалювання і технічний паспорт та поставити автомобіль на штрафмайданчик (а.с.29).

Відповідно до п.2.1. договору про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу від 16.05.2007 року, укладеного між ОСОБА_2 та акціонерним комерційним інноваційним банком УкрСиббанк, зазначений автомобіль перебуває у заставі банку (а.с.7-12).

Вважаючи, що його право порушено, ОСОБА_2 відповідно до ст.85 Закону України Про виконавче провадження звернувся до суду з вказаною скаргою на дії державного виконавця.

Згідно з ч.5 ст.42 Закону України Про виконавче провадження за виконавчими документами (крім виконавчих документів про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров'ю або у зв'язку з втратою годувальника, а також дитини за виконавчими документами про відібрання дитини) державний виконавець може звернутися до суду з поданням про розшук боржника або дитини чи винести постанову про оголошення розшуку майна боржника за наявності письмової згоди стягувача відшкодувати витрати на розшук та авансувати зазначені витрати відповідно до цього Закону. В цьому випадку стягувач має право у судовому порядку вимагати від боржника компенсації витрат, пов'язаних з проведенням розшуку.

Отже, за вказаною нормою державний виконавець вправі винести постанову про оголошення розшуку майна боржника за іншими виконавчими документами, крім виконавчих документів про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров'ю або у зв'язку з втратою годувальника, а також дитини за виконавчими документами про відібрання дитини. Тому посилання заявника на зазначене не може братися до уваги.

З огляду на наведене, колегія суддів приходить до висновку, що при ухваленні постанови від 07.10.2010 року державний виконавець діяв на підставі і в межах Закону України Про виконавче провадження, зокрема його ст.ст.30, 42, 50 і 55, а саме проводив примусове виконання виконавчого документа, проводив дії по зверненню стягнення на майно боржника, у звязку з чим суд першої інстанції, давши належну оцінку доказам у справі, прийняв обґрунтоване рішення про відмову у задоволенні скарги.

Колегія суддів враховує, що з моменту надходження цієї скарги заявника (тобто 19.10.2010 року) державному виконавцю стало відомо про заставу автомобіля. При цьому ним були виконані вимоги ст.52 Закону України Про виконавче провадження щодо звернення стягнення на заставлене майно.

Оскільки ухвала суду постановлена з дотриманням норм матеріального і процесуального закону, а доводи апеляційної скарги не вказують на такі його порушення, що вплинули на правильність вирішеного судом питання, колегія суддів вважає за необхідне залишити ухвалу суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст.303, 307, п.1 ст.312 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Бериславського районного суду Херсонської області від 16 листопада 2010 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

судді