Справа № 2-446/10
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 березня 2010 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Неганова Н. В. ,

при секретарі - Федоренко О. В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом

ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3. ОСОБА_4 про спростування поширеної недостовірної інформації та стягнення моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В :

Позивачі звернулися до суду з вищевказаним позовом, який в процесі розгляду справи уточнювали, посилаючись на те, що вони з 1978 році перебувають у шлюбі. ОСОБА_2 є членом садового товариства «Берізка», що знаходиться в с. Блиставиця Бородянського району Київської області. Відповідачі також мають в зазначеному кооперативі земельну ділянку і будинок, де проживають. Між позивачами і відповідачами виникли неприязні стосунки, оскільки ОСОБА_5. як член комісії з перевірки електролічильників, разом з іншими членами комісії виявили на ділянці відповідачів не запломбований електролічильник й запропонували його замінити. 05 квітня 2009 року відбулись загальні збори учасників товариситва «Берізка», де виступила відповідачка ОСОБА_4 і поширила недостовірну і неправдиву інформацію про те, що ніби ОСОБА_5 потай від своєї дружини возить в свій дачний будинок інших жінок з метою побачень та інтимних стосунків. При цьому вона уточнила, що сама це не бачила, але про це їй неодноразово розповідав її чоловік ОСОБА_6. який працював в товаристві охоронцем, і, що особливо часто це траплялось в січні-лютому 2009 року в темний період доби з 19 до 21 години. Після почутого погіршився стан здоров»я ОСОБА_2, й вона зверталась до медичної установи з метою нормалізації психофізичного стану. Розповсюджена відповідачкою неправдива інформація заплямувала честь і репутацію позивача в очах сусідів по дачі, внесла напруженість у стосунки з дружиною та дітьми. Відповідачі відмовляються добровільно спростувати поширену ними недостовіну інформацію щодо позивача. Така недостовірна інформація розповсюджна з метою компрометування ділової репутації ОСОБА_1, який як ініціативний член комісії, фахівець в енергетиці, виявив порушення відповідачами правил споживання електроенергії. При цьому позивачам було завдано моральну шкоду, оскільки їм тепер надзвичайно важко з»являтись в с. Блиставиця на дачі, де подекуди чується шепіт щодо них. Позивачі просять визнати недостовірною розповсюджену відповідачами інформацію про те, що ОСОБА_1 привозив на свою дачу в с. Блиставиця Бородянського району Київської області осіб жіночої статі з метою здійснення подру жньої зради; зобов»язати відповідачів після набрання чинності рішенням у даній справі на найближчих загальних зборах членів садового товариства «Берізка» спростувати цю недостовірну інформацію та вибачитись перед позивачами; стягнути солідарно з відповідачів моральну шкоду на користь ОСОБА_1 - 2000 гривень, на користь ОСОБА_2 - 3000 гривень та судові витрати.

В судовому засіданні позивачі та представник позивача підтримали позовні вимоги в редакції від 10.02.2010 року за тих же підстав, просили позов задовольнити.

Відповідачі в судовому засіданні позов не визнаїи, пояснили, що відповідачка на зборах 05.04.2009 року лише зазначила, що її чоловік - відповідач ОСОБА_6. який працював в товаристві охоронцем, дійсно знаходився на робочому місці, оскільки бачив позивача, який на автомобілі приїздив на дачу із сторонніми жінками. При цьому з якою метою приїздив позивач ОСОБА_4 не говорила і ніяких натяків не робила. Відповідачі просили в задоволенні позову відмовити.

Суд, вислухавши сторони, свідків, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов задоволенню не підлягає за таких підстав.

Відповідно до ст. 277 ч. 1 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім»ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.

Як встановлено в судовому засіданні. ОСОБА_5 та ОСОБА_2 перебувають у шлюбі з 27 січня 1978 року ( а. с. 8 - копія свідоцтва про шлюб).

Позивачі та відповідачі мають в садовому товаристві «Берізка», що знаходиться в с. Блиставиця Бородянського району Київської області, земельні ділянки з дачними будинками.

05 квітня 2009 року відбулись загальні збори учасників товариства «Берізка».

Як пояснили в судовому засіданні 26.01.2010 року позивачі, на загальних зборах членів садового товариства «Берізка» 05 квітня 2009 року відповідачка ОСОБА_4 сказала єдину фразу на адресу позивача дослівно « Не треба возити сторонніх жінок», більше ніякої інформації не розповсюджувала.

Позивачі в своїй позовній заяві в редакції від 10.06.2009 року зазначали, що відповідачка на зборах розповсюдила інформацію про те, що ОСОБА_1 потай від своєї дружини возить на дачу сторонніх жінок з метою побачень та інтимних стосунків.

В уточненій позовній заяві в редакції від 10.02.2010 року позивачі стверджують, що ОСОБА_4 на загальних зборах поширила інформацію про те, що позивач привозив на свою дачу в с. Блиставиця Бородянського району Київської області осіб жіночої статі з метою здійснення подружньої зради.

У виданих головою правління садового товариства «Берізка» ОСОБА_7 довідках за №2 від ЗО квітня 2009 року та за №3 від 05.06.2009 року ( а. с. 30, 31) зазначено, що 05 квітня 2009 року на загальних зборах членів садового товариства «Берізка» ОСОБА_4 розповсюдила з И слів отриману від свого чоловіка ОСОБА_6 інформацію про те, що ОСОБА_1 без відому своєї дружини возить в свій дачний будинок в с. Блиставиця сторонніх жінок для побачень та інтимних стосунків.

В копії протоколу загальних зборів членів товариства «Берізка» від 05.04.2009 року ( а. с. 103) секретарем записано, що ОСОБА_4 сказала, що охоронцю - ОСОБА_6 не заплатили гроші. ОСОБА_8 сказала, що ОСОБА_1 відмовився здавати гроші, оскільки кілька разів в нього вмикалася сигналізація, а охоронець жодного разу до нього не підійшов. Далі записана репліка ОСОБА_4 наступного змісту дослівно «Не надо возити любовніц».

Відповідачі в судовому засіданні стверджували, що ОСОБА_4 дійсно на зборах членів садового товариства аби підтвердити знаходження її чоловіка ОСОБА_6 в будинку охоронця, т. т. на робочому місці, оскільки він працював охоронцем в товаристві, і ту обставину, що він не підходив до позивача, коли той приїздив на дачу, сказала єдину фразу на адресу ОСОБА_1 дослівно «Не треба возити сторонніх жінок».

Зважаючи на викладене вище суд вважає, що позивачами не доведено в судовому засіданні яку саме недостовірну інформацію було відносно ОСОБА_1 розповсюджено відповідачкою на загальних зборах.

Позивач в суді пояснив, що він дослівно не пам»ятає яку саме фразу сказала відповідачка, але навіть інформація щодо того, що він привозив на дачу сторонніх жінок, є недостовірною і такою, що ганьбить його честь і репутацію, оскільки зрозуміло, який зміст вкладається в неї, а саме - що він привозив жінок з метою здійснення подружньої зради.

Суд не може погодитись з такими доводами позивача, оскільки кожна особа може вкладати свій зміст у слова про те, що він привозив на дачу сторонніх жінок ( а саме щодо мети приїзду). При цьому, як пояснили сторони в судовому засіданні, а також свідки ОСОБА_9. ОСОБА_10 та ОСОБА_7 відповідачкою була сказана лише одна фраза, й конкретно не зазначалось з якою метою ОСОБА_1 привозив на дачу сторонніх жінок.

При цьому, свідок ОСОБА_9 в суді показав, що ОСОБА_4 на зборах сказала фразу, що «не треба возити сторонніх жінок». Свідки ОСОБА_10 та ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснили, що відповідачка сказала, що «не треба возити коханок». При цьому свідок ОСОБА_7 зазначив, що дослівно не пам»ятає яка фраза була сказана відповідачкою, але підтверджує те, що було записано в протоколі загальних зборів.

Між тим, допитаний в суді свідок ОСОБА_11, який не був присутній на загальних зборах, в суді показав, що підміняючи взимку на чергуванні в садовому товаристві свого батька ОСОБА_6, який працював охоронцем, бачив особисто, як позивач ОСОБА_1. приїздив на дачу із сторонньою жінкою.

Отже, враховуючи наведене вище, суд не може погодитись з тим, що фраза відповідачки як то «не треба возити сторонніх жінок» або «не треба возити коханок», є неправдивою інформацією, яка порушує особисті немайнові права позивача. Адже, навіть якби відповідачкою було сказано « не треба возити коханок», ця інформація не є конкретною щодо особи позивача, оскільки відповідачкою не було сказано чиїх коханок він привозив на дачу і з якою метою.

Позивачами не доведено в судовому засіданні не тільки яку саме неправдиву інформацію було поширено відповідачами, а й те, які саме немайнові права ця інформація порушує або яким саме особистим немайновим благам завдає шкоди, чи яке особисте немайнове право перешкоджає позивачам повно і своєчасно здійснювати.

За таких обставин, суд вважає, що позов в судовому засіданні не доведений , а тому не підлягає задоволенню.

На підставі наведеного, ст. З, 24 Конституції України, ст. ст. 16, 23, 277 ЦК України, керуючись ст. ст. 10, 213, 214, 215, 218 ЦПК України,

суд

В И Р І Ш И В :

ОСОБА_1, ОСОБА_2 в задоволенні позову до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про спростування поширеної недостовірної інформації та стягнення моральної шкоди відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва. Заяву про апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом 10 днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя Н. В. Неганова