№ 2-1167/10
№ -
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2010 року Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області в складі головуючого судді САВЧЕНКА В.О.

при секретар ГОРБ С.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпродзержинську справу за позовом ПИШКО„ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та до Дніпродзержинської філії Придніпровської товарної біржі про визнання договору купівлі-продажу житлового будинку дійсним та визнання права власності на нього

ВСТАНОВИВ:

В лютому 2010 року ОСОБА_3 звернувся до Баглійського районного суду міста

Дніпродзержинська з позовною заявою до ОСОБА_4 та до Дніпродзержинської філії Придніпровської товарної біржі про визнання договору купівлі-продажу житлового будинку дійсним та визнання права власності на нього. В цій позовній заяві він просив суд на підставі статті 47 частина 2 ЦК України 1963 року, статей 220 частина 2 та ЦК України 2003 року, статей 4, 48 Закону України «Про власність» та статті З ЦПК України визнати договір купівлі-продажу житлового будинку і господарчих споруд під № 29, по вулиці Чернишевського, в м. Дніпродзержинську, укладений 02 березня 1999 року між продавцем будинку відповідачем ОСОБА_5, і ним, тобто позивачем ОСОБА_3, та зареєстрований Дніпродзержинською філією Придніпровської товарної біржі за № 769, дійсним та визнати за ним, тобто позивачем ОСОБА_3, право власності на вищевказаний житловий будинок з усіма господарсько-побутовими спорудами.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_3 вказав, що 02 березня 1999 року він придбав житловий будинок, загальною площею 37,9 кв. м., житловою площею 26,8 кв.м., який складається з двох кімнат та знаходиться за адресою: м. Дніпродзержинськ, вулиця Чернишевського, будинок № 29. Цей житловий будинок був придбаний у ОСОБА_4 за 6634 гривні. Договір купівлі-продажу будинку був зареєстрований Дніпродзержинською філією Придніпровської товарної біржі за № 769 02 березня 1999 року. Після укладення договору він, тобто позивач ОСОБА_3, в березні 1999 року зареєстрував своє право власності на придбаний житловий будинок в БТГ м. Дніпродзержинська. На початку 2010 року йому знову довелося звернутися до БТІ м. Дніпродзержинська з проханням видати йому витяг з реєстру прав власності відносно придбаного в 1999 році житлового будинку зі всіма господарсько-побутовими спорудами. Однак йому в цьому було відмовлено через те, що укладений 02 березня 1999 року договір купівлі-продажу житлового будинку з господарсько-побутовими спорудами не відповідає вимогам Закону тому, що не був посвідчений нотаріально як це вимагалося згідно статті 227 ЦК України 1963 року. Разом з тим при укладенні договору купівлі-продажу будинку ним, тобто позивачем ПИІІІКО O.A., були виконані всі умови договору купівлі-продажу: він сплатив вартість придбаного будинку, прийняв його у власність і вступив у володіння. Ні він сам, ні ОСОБА_4 не ухилялись від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу. Однак зазначений договір не був посвідчений нотаріально через те, що представник товарної біржі, який займався оформленням купівлі-продажу, запевнив їх обох в тому, що відповідно до Закону України Про товарну біржу зазначена угода не має потреби в нотаріальному посвідченні, отже є цілком законною. Будучи юридично необізнаним він, тобто позивач ОСОБА_3, вважав, що угода купівлі-продажу зроблена згідно усіх вимог діючого на 1999 рік законодавства. Зараз же він розуміє, що вимоги Закону не були дотримані у повному обсязі і тому він був змушений звернутися до суду з даною позовною заявою та наполягає на задоволенні своїх вимог на підставі статті 4-7 частина 2 ЦК України 1963 року, статей 220 частина 2, 302, 368 та 665 ЦК України 2003 року, статей 4, 48 Закону України Про власність та статті 3 ЦПК України. В судовому засіданні позивач ОСОБА_3 наполягав на задоволенні позовних вимог у повному обсязі на тих же правових підставах.

Відповідач ОСОБА_4 в судовому засіданні позов визнав повністю і по суті позовних вимог дав пояснення, аналогічні поясненням самого позивача ОСОБА_3 Представник Дніпродзержинської філії Придніпровської товарної біржі до суду не з'явився, про день, місце і час розгляду справи повідомлений у встановленому порядку завчасно. Письмових чи будь-яких інших повідомлень по даній справі і про відношення до позову від зазначених відповідачів до суду не надійшло. Однак суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності цього відповідача, оскільки в матеріалах справи досить доказів для розгляду цієї справи з винесенням законного та обґрунтованого рішення.

Суд, вислухавши позивача ОСОБА_3, відповідача ОСОБА_5, дослідивши докази по справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно статті 4 Закону України Про власність , який за станом на 1999 рік ще діяв, власник на свій розсуд володіє, користується та розпоряджається належним йому майном. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону. Він може використовувати майно для здійснення господарської та іншої незабороненої іншим законом діяльності, зокрема передавати його безоплатно або за плату у володіння або користування, а також у довірчу власність іншим особам. Згідно статті 48 Закону України Про власність , Україна законодавчо забезпечує громадянам, організаціям та іншим власникам рівні умови захисту права власності. Власник може вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння і відшкодування завданих цим збитків. Захист права власності здійснюється судом.

У відповідності до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Згідно до частини 1 статті 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно частини 3 даної статті право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. По суті те саме передбачено і в частині 2 статті 47 ЦК України 1963 року, який діяв в 1999 році, коли був укладений договір купівлі-продажу житлового будинку.

З договору купівлі-продажу № 769 від 02 березня 1999 року, який оглянутий в ході судового розгляду та копія якого знаходиться в матеріалах справи (а.с. 6), виходить, що даний договір був укладений між продавцем ОСОБА_4 та покупцем ОСОБА_3 Предметом договору є житловий будинок № 29, по вул. Чернишевського, в м. Дніпродзержинську. Характеристика нерухомого майна згідно п. 2 договору: житловий будинок, загальною площею 37,9 кв. м., житловою площею 26,8 кв.м., знаходиться на земельній ділянці площею 800 кв. м. А-1 житловий будинок (цегла), Б-1 сарай (шматки шлакоблоку), В-1 літня кухня (цегла), № 1, 3 забори, № 2 водопровід, 1 тротуар. Договір зареєстрований Дніпродзержинською філією Придніпровської товарної біржі.

Оцінивши у сукупності всі докази, які наявні по справі, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_4 та до Дніпродзержинської філії Придніпровської товарної біржі про визнання договору купівлі-продажу житлового будинку дійсним та визнання права власності на нього необхідно задовольнити в повному обсязі.

Керуючись статтею 47 частина 2 ЦК України 1963 року, статтями 220 частина 2, 328, 334 та 665 ЦК України 2003 року, статтями 4, 48 Закону України Про власність , статтями 10,60 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_6 до ОСОБА_4 МИКОЛАЙОВЙЧА та до Дніпродзержинської філії Придніпровської товарної біржі про визнання договору купівлі-продажу житлового будинку дійсним та визнання права власності на нього, - задовольнити повністю.

Договір купівлі-продажу № 769 від 02 березня 1999 року житлового будинку № 29 з усіма господарсько-побутовими будівлями, по вул. Чернишевського, в м. Дніпродзержинську, укладений між ОСОБА_6 (покупець) та ОСОБА_4 (продавець) та зареєстрований Дніпродзержинською філією Придніпровської товарної біржі, - визнати дійсним.

Визнати за ОСОБА_6 право власності на житловий будинок № 29 з усіма господарсько-побутовими будівлями, по вулиці Чернишевського, в м. Дніпродзержинську, загальною площею 37,9 кв. м., житловою площею 26,8 кв.м., знаходиться на земельній ділянці площею 800 кв. м., А-1 житловий будинок (цегла), Б-1 сарай (шматки шлакоблоку), В-1 літня кухня (цегла), №1,3забори, № 2 водопровід, 1 тротуар.

Протягом десяти днів з дня проголошення цього рішення може бути подана заява про апеляційне оскарження рішення суду сторонами або їх представниками та протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження тими ж особами може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області через Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська.

Суддя: