АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № Справа № 22ц-7456/10 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Лаченкова О.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2010 року колегія суддів судової палати по цивільним справам апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого Приходченко А.П.

суддів Лаченкової О.В.. ОСОБА_2

при секретарі Солодової І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційні скарги ОСОБА_3, ОСОБА_4 на рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 05 березня 2010 року по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної дорожньо-транспортною пригодою, -

встановила:

ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної дорожньо-транспортною пригодою.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 05 березня 2010 року позов задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4: 506,49 грн. у відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди; 1 000 грн. у відшкодування моральної шкоди. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави: 59,50 грн. судового збору; 120 грн. за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. У задоволенні позову в останній частині позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на незаконність рішення суду, його невідповідність обставинам справи ставить питання про скасування рішення суду та ухвалення нового рішення по справі.

ОСОБА_5, не погодившись з рішення м суду подала апеляційну скаргу в якої, посилаючись на незаконність рішення суду, порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне встановлення обставин, які мають значення для справи просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення по справі.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, що з'явилися, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційних скарг, вважає за необхідне їх відхилити.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Розглядаючи спір, колегія суддів вважає, що суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Судом встановлено, підтверджено матеріалами справи та сторонами не заперечується, що 23 липня 2005 року близько 10-00 години ОСОБА_3 на належному йому автомобілі «Форд», державний № НОМЕР_1. виїжджаючи заднім ходом на торговий майданчик на території лівобережного ринку у м. Дніпродзержинську, здійснив наїзд на ОСОБА_4

Згідно постанови Дніпровського райсуду м. Дніпродзержинська від 16 серпня 2005 року відповідач порушив ПДД України.

В результаті наїзду позивачці були спричинені легкі тілесні ушкодження, що підтверджується висновками судово-медичних експертиз №22 від 18 лютого 2009 року та №114-Д від 10 серпня 2009 року.

Суд першої інстанції дійшов до правильного висновку про те, що позовні вимоги ОСОБА_4 підлягають частковому задоволенню з заступних підстав.

Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно роз'яснень п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності.

Отже суд дійшов до вірного висновку про те що вимоги ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди підлягають частковому задоволенню. При цьому суд правильно врахував висновки судово-медичних експертиз №22 від 18 лютого 2009 року, №114-Д від 10 серпня 2009 року та документально підтверджені витрати, понесені позивачкою в період перебування на стаціонарному лікуванні.

Задовольняючи частково вимоги позивача в частині відшкодування моральної шкоди суд першої інстанції виходив із положень ст.ст. 23, 1167 ЦК України згідно якої моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Судом була обгрунтовано визначена сума відшкодування моральної шкоди з урахуванням характеру та тривалості заподіяних позивачеві страждань, переживань та незручностей.

Таким чином, колегія суддів вважає, що кожна із сторін повинна довести її обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог або заперечень по ним .

Доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висномл про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішенню справи. Крім того приведені в апеляційній скарзі доводи зводяться до переоцінки доказів : незгоди з висновками суду по їх оцінці.

З'ясувавши в достатньо повному об'ємі права та обов'язки сторін, обставини справи, перевіривши доводи та давши їм правову оцінку, суд постановив рішення, що відповіда-вимогам закону. Висновки суду достатньо обгрунтовані і підтверджені наявними в матеріалах справи письмовими доказами, поясненнями сторін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308. 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційні скарги ОСОБА_3, ОСОБА_4 - відхилити.

Рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 05 березня 2010 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Судді: