Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2010 року м. Кіровоград

Кіровський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючого судді - Іванова Д.Л., при секретарі - Логвинюк О.В., за участю позивача - ОСОБА_1, представника третьої особи - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Запорізького юридичного інституту Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ до ОСОБА_1, третя особа - Управління Міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області про відшкодування витрат, пов'язаних з утриманням у вищому навчальному закладі,

ВСТАНОВИВ:

26 травня 2010 року * позивач - Запорізький юридичний інститут Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ звернувся з позовом до ОСОБА_1, в якому просить стягнути з відповідача витрати понесені на його утриманням у вищому навчальному закладі в сумі - 7049, 45 грн.

В обґрунтування позовних вимог начальник Запорізького юридичного інституту зазначає, що 22 жовтня 2003 року з ОСОБА_1 був укладений договір про його підготовку в органах МВС України за державним замовленням та подальше працевлаштування, відповідно до якого відповідач, знаходячись на державному забезпеченні, зобов'язався після закінчення навчання, у разі звільнення з органів внутрішніх справи до встановленого трьох річного терміну, з підстав, визначених п. 4.1 Угоди, відшкодувати МВС України витрати понесені навчальним закладом на його утримання та підготовку.

У позові також зазначається, що в порушення умов договору та взятих на себе зобов'язань, ОСОБА_1 07 липня 2009 року не відпрацювавши вказаний термін, звільнився з органів внутрішніх справ за власним бажанням і на письмову вимогу відшкодувати витрати відмовився.

У запереченнях проти позову, ОСОБА_1 просить залишити його без задоволення, мотивуючи тим, що на момент укладення з ним угоди діяв інший наказ МВС України від 14 травня 2007 року « Про затвердження порядку підготовки фахівців у вищому навчальному закладі МВС України за державним замовленням ... « № 660, згідно з яким, дану угоду слід було укласти після досягнення ним повноліття.

Крім того відповідач зазначає, що угода про його навчання підписана ним Ьез згоди його батьків, в той час як він знаходився на лікуванні у Маловисківськіи ЦРЛ, тому укласти її 22 жовтня 2003 року він не міг і підписав угоду у вересні 2003 року, про її існування він дізнався під час навчання в інституті, у зв'язку з чим вважає.її недійсною. ,

1

За клопотанням ОСОБА_1, відповідно до ухвали Маловисківського райони суду Кіровоградської області від 23 вересня 2010 року справу передано на розгляд Кіровського районного суду за його місцем проживання.

Представник позивача в судове засідання не" з'явився, у заяві просив розглянути "справу за його відсутністю, позовні вимоги підтримав повністю, просив задовольнити.

Представник третьої особи - Управління МВС України в Кіровоградській області ОСОБА_2 позовні вимоги підтримав повністю, просив їх задовольнити посилаючись обставини, викладені у позовній заяві.

З'ясувавши фактичні обставини справи в межах заявлених позовних вимл заслухавши пояснення сторін та дослідивши письмові докази, суд прийшов до висновк про те, що позов Запорізького юридичного інституту Дніпропетровського державног університету внутрішніх справ до ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Суд встановив, що відповідно до угоди про підготовку фахівця* в органах МВС України за державним замовленням, укладеної 22 жовтня 2003 року між Запорізьким юридичним інститутом Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ і ОСОБА_1, останній був зарахований курсантом першого курсу факультету з підготовки слідчих і знаходився на державному забезпеченні.

Зведений розрахунок фактичних витрат понесених навчальним закладом по відповідним кодам економічної класифікації видатків (КЕКВ) представлено у додатках до позовної заяви і становить - 7,049, 45 грн., відповідач був ознайомлений із зведеним розрахунком, а також повідомлений про необхідність відшкодування зазначеної суми (а. с. 7-13 ). *

Відповідно до умов даної Угоди, а також Наказів МВС України від 04 січня 2007 року № 2, начальника інституту № 37 від 16 червня 2007 року та протоколу персонального розподілу випускників, ОСОБА_1 отримав вищу юридичну освіту, освітньо - кваліфікаційного рівня « Спеціаліст « за спеціальністю «Правознавство», крім того йому присвоєно звання лейтенанта міліції і направлено для подальшого проходження служби до УМВС України в Кіровоградській області.

Згідно наказу начальника управління в області ОСОБА_3 від 06 липня 2007 року № 229, ОСОБА_1 призначено старшим інспектором дорожньо - патрульної служби 1-го взводу ДПС Кіровоградського відділення ДАІ при УМВС України в Кіровоградській області.

Як вбачається з матеріалів справи ( а.с. 32 ) та пояснень відповідача в судовому засіданні, ОСОБА_1, ще 14 березня 2009 року мав намір звільнитися з органів внутрішніх справ у зв'язку з незадовільним матеріальним забезпеченням та ненормованим робочим днем, про що зазначив у рапорті на ім'я начальника управління. З цього часу ОСОБА_1 було роз'яснено про наслідки звільнення та необхідність повернення коштів витрачених на його навчання, незважаючи на це він відмовився від подальшого проходження служби в ОВС, в результаті наказом начальника УМВС в області ОСОБА_4 від 07 липня 2009 року № 277 о/с ОСОБА_1 було звільнено з органів внутрішніх справ за власним бажанням.

Відповідно до розділу 3 п. 3.4 Угоди про підготовку фахівця ( а.с. 18-19) ОСОБА_1 зобов'язався після закінчення навчання відпрацювати за місцем розподілу не менш як три роки і, у випадку звільнення з органів внутрішніх справ до вказаного терміну, у тому числі за власним бажанням, відшкодувати МВС України фактичні витрати за навчання ( п.4.1 розділу 4 Угоди.)

2

2007

Наведенї обставини та розмір витрат понесених позивачем підтверджуються оголошеними та дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами і самим відповідачем не оспорюються, вимоги про визнання даної угоди недійсною ОСОБА_1, при розгляді справи по суті не пред'являлись.

В даному випадку, суд вважає, що доводи ОСОБА_1 про те, що він укладав Угоду про фахову підготовку в органах МВС та подальше працевлаштування поза межами його дієздатності, являються формою захисту і констатуються ним формально, оскільки ОСОБА_1 за рахунок держави не просто навчався у Запорізькому юридичному інституті Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ, а був прийнятий в органи внутрішніх справ з присвоєнням спеціального звання.

Таким чином, ОСОБА_1 уклавши Угоду, продовжуючи навчання та отримавши спеціальність і посаду в органах внутрішніх справ, фактично перебував з позивачем у договірних відносинах, правові наслідки яких не оспорював і не виконавши свої зобов'язання, повинен нести відповідальність відповідно до загальних та спеціальних норм зобов'язального права,* а також інших актів цивільного законодавства, у тому числі Закону України «Про вищу освіту», Постанови Кабінету Міністрів України від 01.03.07 року № 313 « Про затвердження порядку відшкодування особами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ».

Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати понесені позивачем при Пред'явленні позову також підлягають стягненню з відповідача на його користь.

Керуючись ст. ст. 203, 215, 222, 509, 526, 530, 610 - 611, 625 ЦК України, ст. ст. З, 8,10,11, 208 - 218 ЦПК України, суд,

»

ВИРІШИВ:

Позов Запорізького юридичного інституту' Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ до ОСОБА_1 про відшкодування витрат за навчання - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь Запорізького юридичного інституту Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ, р/р 0135, ГУДКУ в Запорізькій області, МФО 813015, код 2452371 - 7049, грн. 45 коп. в якості відшкодування витрат, пов'язаних з утриманням у вищому навчальному закладі, а також 70 грн. 49 коп. судового збору та 120, 00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Кіровоградської області через Кіровський районний суд м. Кіровограда шляхом подачі в десятиденний строк з дня його проголошення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання циоі о рішення.

Повний тест судового рішення виготовлено 28 грудня 2010 року.

Суддя Кіровського Д. Л. Іванов

районного суду

м.Кіровограда