Справа № 2-109/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.10.2010 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі: головуючого: судді Шестака О.І.,

при секретарі: Демченко І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса ОСОБА_2 міського нотаріального округу ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_2 міської ради, треті особи: П'ята ОСОБА_2 державна нотаріальна контора м. Харкова, Шоста ОСОБА_2 державна нотаріальна контора м. Харкова про визнання незаконними дій приватного нотаріуса, визнання права власності в порядку спадкування за законом, захист порушеного права користування та володіння квартирою та за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1, третя особа приватний нотаріус ОСОБА_2 міського нотаріального округу ОСОБА_3 про встановлення факту розірвання договору, -

встановив:

06.11.2007 року ОСОБА_5 звернулась до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовом до приватного нотаріуса ХМНО ОСОБА_3, КП «ХМБТІ», треті особи ОСОБА_4 та ОСОБА_6, в якому просила визнати незаконними дії приватного нотаріуса ОСОБА_3 по видачі дублікату договору купівлі-продажу АДРЕСА_1, та скасувати вказану нотаріальну дію, визнати незаконною дію нотаріуса по вилученню оригіналу свідоцтва про право власності на вказану квартиру, зобов'язати нотаріуса повернути оригінал вказаного свідоцтва про право власності, скасувати державну реєстрацію права власності на спірну квартиру за ОСОБА_4, та зобов'язати КП „ХМБТІ відновити попередню реєстрацію за ОСОБА_7.

23.04.2009 р. ОСОБА_5 померла. До участі у справі було залучено її спадкоємицю - ОСОБА_1 у якості позивача, як правонаступника після смерті позивачки ОСОБА_5.

21.10.2009р. ОСОБА_1 змінила позовні вимоги та просила визнати незаконними дії приватного нотаріуса ОСОБА_3 по видачі дублікату договору купівлі-продажу АДРЕСА_1, та скасувати вказану нотаріальну дію, визнати незаконною дію нотаріуса по вилученню оригіналу свідоцтва про право власності на вказану квартиру та договору про розірвання договору купівлі-продажу спірної квартири, зобов'язати нотаріуса повернути оригінал вказаного свідоцтва про право власності та вказаного договору, визнати незаконною та скасувати державну реєстрацію права власності на спірну квартиру за ОСОБА_4, та зобов'язати КП „ХМБТІ відновити попередню реєстрацію за ОСОБА_7.

16.11.2009р. ОСОБА_1 уточнила позовні вимоги, змінивши коло осіб, які беруть участь у справі, вказавши у якості відповідачів: приватного нотаріуса ХМНО ОСОБА_3, ОСОБА_2 міську раду; у якості 3-х осіб: ОСОБА_4, 5-ту ХДНК м. Харкова та 6-ту ХДНК м. Харкова, та просила визнати незаконною дію приватного нотаріуса ХМНО ОСОБА_3 щодо вилучення правовстановлюючого документу на квартиру АДРЕСА_2, визнати незаконною та скасувати вчинену відповідачем нотаріальну дію щодо видачі ОСОБА_4 дублікату договору купівлі-продажу зазначеної квартири, визнати за ОСОБА_7 право власності на квартиру АДРЕСА_3 на підставі свідоцтва про право власності від 20.12.1990 року та договору від 18.11.2007 року, які зберігаються у відповідача, визнати за ОСОБА_5, як спадкоємицею за законом померлого ОСОБА_7, право власності на зазначену квартиру, визнати за ОСОБА_1, як спадкоємицею за законом померлої ОСОБА_5, право власності на зазначену квартиру.

11.06.2010р. ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова було об'єднано в одне провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса ХМНО ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_2 міської ради, треті особи: П'ята ОСОБА_2 державна нотаріальна контора м. Харкова, Шоста ОСОБА_2 державна нотаріальна контора м. Харкова про визнання незаконними дій приватного нотаріуса, визнання права власності в порядку спадкування за законом та за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1, 3- тя особа: приватний нотаріус ХМНО ОСОБА_3, про визнання договору розірваним.

Свій позов ОСОБА_4 обґрунтовувала тим, що при житті ОСОБА_7 підписав текст мирової угоди, чим виявив намір передати належну йому квартиру у власність ОСОБА_4 та її чоловіку ОСОБА_6 Цими діями ОСОБА_7 засвідчив свою волю на розірвання договору від 18 листопада 2005 року про розірвання договору купівлі - продажу від 25 травня 2005 року та на передачу у власність ОСОБА_4 квартири АДРЕСА_4. Таким чином, ОСОБА_4 вважає, що 16 січня 2007 року нотаріусом був фактично розірваний договір від 18 листопада 2005 року про розірвання договору купівлі - продажу від 25 травня 2005 року, оскільки це було бажанням ОСОБА_7 У зв'яжу з цим ОСОБА_4 просила суд визнати факт розірвання договору від 18 листопада 2005 року про розірвання договору купівлі - продажу квартири АДРЕСА_4 від 25 травня 2005 року, який був укладений між нею та ОСОБА_7 та посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_3

19.08.2010 року ОСОБА_1 уточнила позовні вимоги, вказавши відповідачами: приватного нотаріуса ХМНО ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_2 міську раду, третіми особами: П'яту та Шосту ОСОБА_2 державні нотаріальні контори м. Харкова, та просила визнати незаконними дій приватного нотаріуса, визнати право власності в порядку спадкування за законом, захистити її порушене право користування та володіння квартирою.

Свої позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтувала тим, що 03 квітня 2007 року помер ОСОБА_7, який був власником двокімнатної ізольованої квартири АДРЕСА_5. Після його смерті спадщину прийняла донька померлого - ОСОБА_5, яка 23 квітня 2009 року померла. Після її смерті спадщину прийняла ОСОБА_1 - донька померлої.

Оформити спадщину у Шостій ХДНК м. Харкова у ОСОБА_5 при її житті не було можливості, оскільки оригінали правовстановлюючих документів на квартиру АДРЕСА_5 були протиправно та без вчинення нотаріальної дії вилучені у спадкодавця ОСОБА_7 приватним нотаріусом ОСОБА_3.

Крім того, приватним нотаріусом ОСОБА_3 безпідставно та в порушення законодавства ОСОБА_4 виданий дублікат розірваного та юридично відсутнього договору купівлі - продажу квартири АДРЕСА_5 від 25 травня 2005 року, укладеного між ОСОБА_4О та ОСОБА_7. В подальшому цей дублікат договору став однією з підстав для реєстрації в КП «ХМБТІ» права власності на вищезазначену квартиру на ім'я ОСОБА_4.

У зв'язку з цим правонаступник ОСОБА_5 - ОСОБА_1 просила суд визнати незаконною дію приватного нотаріуса ХМНО ОСОБА_3, вчинену 16 січня 2007 року, по вилученню у ОСОБА_7 без вчинення нотаріальної дії оригіналу свідоцтва про право власності на квартиру АДРЕСА_6 від 20 грудня 1999 року, виданого Центром приватизації державного житлового фонду на його ім'я та договору від 18 листопада 2005 року про розірвання договору купівлі - продажу від 25 травня 2005 року, визнати незаконною нотаріальну дію приватного нотаріуса ОСОБА_2 міського нотаріального округу ОСОБА_3, вчинену 16 січня 2007 року при видачі ОСОБА_4 дублікату договору купівлі - продажу квартири АДРЕСА_7 від 25 травня 2005 року та скасувати цю нотаріальну дію.

Вона також просила визнати за нею право власності на квартиру АДРЕСА_8 в мiсті Харкові в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5, яка померла 22 квітня 2009 року та ОСОБА_7, який помер 03 квітня 2007 року.

Крім того, ОСОБА_1, як спадкоємець, просила захистити її порушене права користування та володіння квартирою № 49 по вулиці Є. Єсеніна, будинку № 7 в місті Харкові, зобов'язавши ОСОБА_4 передати їй ключі від цієї квартири, забезпечити доступ та не перешкоджати в майбутньому її вільному доступу, користуванню та володінню цією квартирою.

В судове засідання сторони не з'явились. Їх представники підтримали позовні вимоги своїх довірителів і просили їх задовольнити, та відмовити в задоволенні заявлених до них позовних вимог.

В судове засідання 22.10.2010 р. представники сторін також не з'явились.

Представник ОСОБА_1 надав до суду заяву, в якій просив справу слухати у його відсутності, позовні вимоги своєї довірительки підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити на тих підставах, що викладені в позовній заяві. Позов ОСОБА_4 просив залишити без задоволення. У своїх запереченнях від 07.07.2010 р. посилався на те, що позов не ґрунтується на нормах матеріального права оскільки, відповідно до вимог ст. 654 ЦК України розірвання договору вчиняється в тій формі, що й договір, який розривається, тобто нотаріальній. ОСОБА_7 18.11.2005 року розірвав договір купівлі - продажу від 25.05.2005 року з ОСОБА_4 в нотаріальному порядку, після цього вони не вчиняли ніяких нотаріальних дій по розірванню договору від 18.11.2005 року, так як це не передбачено законодавством. Отже на день смерті ОСОБА_7 договір купівлі - продажу від 25.05.2005 року був розірваний.

Представник ОСОБА_4 причину неявки суду не повідомила.

Відповідач, приватний нотаріус ОСОБА_3, до суду не з'явилася, відповідно до наданої суду пояснювальної записки просила розглянути справу без її участі та ухвалити рішення на розсуд суду.

У пояснювальній записці від 13 лютого 2009 року приватний нотаріус ОСОБА_3 зазначила, що вона дійсно 22 травня 2005 року посвідчила, а потім 18 листопада 2005 року розірвала договір купівлі - продажу квартири АДРЕСА_9. Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 22 грудня 2006 року затверджена мирова угода між ОСОБА_7 та ОСОБА_4. Згідно цієї угоди сторони зобов'язалися через нотаріуса, який засвідчив попередні договори, розірвати договір від 18 листопада 2005 року про розірвання договору купівлі - продажу від 25 травня 2005 року. Оскільки законодавством та Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України не передбачено посвідчення договору про розірвання договору купівлі - продажу, то нотаріус, на підставі ухвали суду про розірвання договору купівлі - продажу, повернула сторони в первинний стан - надала ОСОБА_4 дублікат договору купівлі - продажу від 25 травня 2005 року, долучивши до нотаріальної справи свідоцтво про право власності і договір про розірвання договору купівлі - продажу.

Як зазначила у своїх письмових поясненнях від 24 липня 2007 року нотаріус ОСОБА_3 «екземпляр договору купівлі - продажу, який було розірвано договором сторін, був закреслений, та на ньому були зроблені відмітки про його розірвання з реквізитами договору про розірвання, підписом нотаріуса і відбитками печатки нотаріуса. В такому вигляді він не може бути повернутий покупцеві і вважається для неї втраченим. В зв'язку з цим, на підставі заяви покупця ОСОБА_4 мною було видано дублікат договору купівлі - продажу від 25.05.2005 року, який разом з ухвалою було зареєстровано в КП «ХМБТІ» (а. с. 29).

Представник відповідача ОСОБА_2 міської ради до суду не з'явився, про час слухання справи був повідомлений, до суду надав заяву про розгляд справи без його участі та постановления рішення на розсуд суду.

Треті особи П'ята та Шоста ОСОБА_2 державні нотаріальні контори м. Харкова до суду не з'явилися, відповідно до наданих суду заяв просили розглянути справу без їх участі та ухвалити рішення на розсуд суду.

Суд закінчив розгляд справи без участі вищезазначених осіб, що відповідає вимогам ст.158 та ч.2 ст. 197 ЦПК України.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню, а в позові ОСОБА_4 повинно бути відмовлено з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 03.04.2007 року помер ОСОБА_7, який був власником двокімнатної ізольованої квартири АДРЕСА_5.

26 червня 2007 року ОСОБА_5, як спадкоємець першої черги, звернулася до Шостої ОСОБА_2 державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, де була заведена спадкова справа за № 537.

Згідно довідки Шостої ОСОБА_2 державної нотаріальної контори від 08 жовтня 2007 року за № 2721 спадкоємцем після смерті ОСОБА_7 є - ОСОБА_5 Інших заяв про прийняття спадщини в нотаріальну контору від спадкоємців не надходило, свідоцтва про права на спадщину не видавались.

23 квітня 2009 року ОСОБА_5 померла.

Після її смерті до П'ятої ОСОБА_2 держаної нотаріальної контори міста Харкова з заявою про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті матері, як спадкоємець першої черги, звернулась ОСОБА_1 (спадкова справа № 483).

Відповідно до наданої на запит суду інформації П'ятої ОСОБА_2 держаної нотаріальної контори міста Харкова від 27 жовтня 2009 року ОСОБА_1 є спадкоємцем після смерті своєї матері ОСОБА_5 Інших заяв про прийняття спадщини не надходило, свідоцтва про право на спадщину не видавались.

Спадковим майном є квартира АДРЕСА_5.

Судом також встановлено, що між спадкодавцем ОСОБА_7 та ОСОБА_4 при житті ОСОБА_7 щодо спадкового майна склалися наступні правовідносини.

25 травня 2005 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_7 був укладений договір купівлі - продажу, згідно якого ОСОБА_7 продав, а ОСОБА_4 купила квартиру АДРЕСА_10. Того ж дня ОСОБА_4 продала ОСОБА_7 квартиру АДРЕСА_11.

18 листопада 2005 року сторони за взаємною згодою розірвали згадані договори про що у реєстрі нотаріальних дій цій дії наданий № 11423. У витязі про реєстрацію в Державному реєстрі правочинів № 1751432 від 18 листопада 2005 року нотаріусом ОСОБА_3 проведена реєстрація припинення дії правочину, а саме договору купівлі - продажу від 25 травня 2005 року.

Ухвалою Дзержинського районного суду від 22 грудня 2006 року була затверджена мирова угода між ОСОБА_4, ОСОБА_6 та ОСОБА_7, відповідно до якої сторони зобов'язуються розірвати договір від 18 листопада 2005 року, укладений між ОСОБА_4 і ОСОБА_7 про розірвання договору купівлі - продажу від 25 травня 2005 року квартири АДРЕСА_12 через нотаріуса ХМНО ОСОБА_3.

Відповідно до ст.ст. 5, 49 Закону України «Про нотаріат» та п. 31 Інструкції про вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 3 березня 2004 року № 283/8882, нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо її вчинення суперечить закону. Нотаріуси не приймають для вчинення нотаріальних дій документи, якщо вони не відповідають вимогам законодавства.

Виконуючи ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова в частині розірвання договору про розірвання договору, нотаріус ОСОБА_3 на свій розсуд вчинила нотаріальну дію, яка не передбачена законодавством. Замість того, щоб відмовити у вчиненні нотаріальної дії, яка не передбачена ЗУ « Про нотаріат» та відповідною Інструкцією, 16 січня 2007 року ОСОБА_3 на підставі заяви ОСОБА_4 останній був виданий дублікат розірваного сторонами договору купівлі - продажу від 25 травня 2005 року.

Про видачу дублікату договору нотаріусом було зазначено у витязі про реєстрацію в Державному реєстрі правочинів за № 3459931 від 16 січня 2007 року ( номер у реєстрі нотаріальних дій 115). Слід зазначити, що у витязі про реєстрацію в Державному реєстрі правочинів за № 3459931 від 16 січня 2007 року зазначена саме видача дублікату договору, а не про припинення дії договору від 18 листопада 2005 року про розірвання договору купівлі - продажу від 25 травня 2005 року.

Таким чином, нотаріус вийшов за межі, встановлені законодавством та змісту того документу, який ним був прийнятий для виконання нотаріальних дій, а саме ухвали суду від 22 грудня 2006 року, де не було зазначено про видачу дублікату договору купівлі - продажу від 25 травня 2005 року.

Виданий нотаріусом 16 січня 2007 року дублікат договору купівлі - продажу від 25 травня 2005 року для його подальшої реєстрації в КП «ХМБТІ» не мав юридичної сили, оскільки був розірваний сторонами тим же нотаріусом ОСОБА_3 ще 18 листопада 2005 року.

Приватний нотаріус ОСОБА_3 16 січня 2007 року видала ОСОБА_4 дублікат договору купівлі - продажу без наявної на ньому зробленої цим же нотаріусом відмітки про розірвання сторонами 18 листопада 2006 року цього договору, яка була на основному договорі, тобто видав дублікат юридично відсутнього договору.

Відповідно до вимог ст. ст. 5, 6 Закону України „Про нотаріат нотаріус зобов'язаний здійснювати свої обов'язки відповідно до цього закону і прийнятої присяги, сприяти громадянам у здійсненні їх прав та в захисті їх законних інтересів, щоб юридична необізнаність не могла бути використана їм на шкоду. Згідно тексту присяги нотаріус повинен виконувати обов'язки чесно і сумлінно, згідно з законом і совістю, поважати права і законні інтереси громадян.

Видаючи 16 січня 2007 року ОСОБА_4 дублікат договору від 25 травня 2005 року, нотаріус ОСОБА_3 без виконання будь - яких нотаріальних дій з ОСОБА_7 вилучила у нього та приєднала до нотаріальної справи оригінал свідоцтва про право власності на квартиру АДРЕСА_13 від 20 грудня 1999 року та договір від 18 листопада 2005 року про розірвання договору від 25 травня 2005 р.

Вилучення приватним нотаріусом ОСОБА_3 зазначених документів у ОСОБА_7 без вчинення з ним нотаріальних дій суперечать Закону України «Про нотаріат».

У своїх письмових поясненнях приватний нотаріус ОСОБА_3, помилково вважаючи що саме у такий спосіб вона розірвала договір про розірвання договору, фактично підтвердила, що нею при виконанні ухвали Дзержинського районного суду від 22 грудня 2006 року допущені вищезазначені порушення законодавства, її дії не відповідали як закону, так і змісту ухвали суду від 22 грудня 2006 року.

Як вбачається з витягу № 13704347 від 26 лютого 2007 року про реєстрацію права власності нерухомого майна право власності на квартиру АДРЕСА_14ХМБТІ» було зареєстрованим за реєстраційним № 10794164 (номер запису П-1-38074 в книзі 1) на ім'я ОСОБА_4 на підставі дублікату договору купівлі - продажу, виданого 16 січня 2007 року приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_3, та мирової угоди, затвердженої ухвалою Дзержинського районного суду від 22 грудня 2006 року.

Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 20 листопада 2007 року ухвалу Дзержинського районного суду про затвердження мирової угоди від 22 грудня 2006 року, як підставу для реєстрації права власності квартири на ім'я ОСОБА_4 в КП « ХМБТІ», скасовано та відмовлено в затвердженні мирової угоди.

Як вбачається з довідки КП «ХМБТІ» від 12 серпня 2008 року за № 23-42912 квартира АДРЕСА_15 на праві власності на ім'я ОСОБА_7 на підставі свідоцтва про право власності від 20 грудня 1999 року, виданого Центром приватизації державного житлового фонду та договору, посвідченого 18 листопада 2005 року приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_3 (а .с. 138).

Відповідно до вимог ч.4 ст. 334 ЦК України якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації. Отже, право власності на спірну квартиру після розірвання договору купівлі продажу зареєстроване за ОСОБА_7 в КП «ХБТІ», яке і є тим органом, який веде державну реєстрацію права власності на нерухоме майно. Посилання представника ОСОБА_4 на те, що таким органом державної реєстрації є Державний реєстр правочинів суперечить вищезазначеній нормі матеріального права.

Оскільки власником квартири АДРЕСА_16 є спадкодавець ОСОБА_7, то його спадкоємцем була ОСОБА_5 Оскільки вона померла, то її спадкоємцем є позивач ОСОБА_1.

Відповідно до вимог ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця.

Як зазначено у ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. У встановлений ст. 1270 ЦК України шестимісячний термін для прийняття спадщини ОСОБА_5 та позивач ОСОБА_1 подали заяви про прийняття спадщини у відповідні Державні нотаріальні контори м. Харкова.

Відповідно до вимог ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про спадщину.

ОСОБА_5 не мала можливості одержати свідоцтво про спадщину на квартиру АДРЕСА_16, оскільки у неї були відсутні документи на цю квартиру, вони були вилучені приватним нотаріусом ОСОБА_3 у ОСОБА_7 16 січня 2007 року.

Після смерті ОСОБА_8 її правонаступником є позивач ОСОБА_1.

Заперечення представника ОСОБА_4 стосовно того, що ОСОБА_1 не має права вимагати визнання дій приватного нотаріуса незаконними не відповідають вимогам ст. 50 Закону України «Про нотаріат», відповідно до якої нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

Крім того, таке звернення до суду відповідає ст. З, ст. 4 ЦПК України та ст., ст.З, 15 ЦК України, оскільки діями приватного нотаріуса порушені законні права та інтереси ОСОБА_5 та ОСОБА_1 При цьому не має значення та обставина, що з такою заявою не звертався до суду ОСОБА_7 при своєму житті.

Порушення законних прав та інтересів позивача при оформленні права власності на спадщину знаходиться в прямому причинному зв'язку з діями приватного нотаріуса ОСОБА_3, які стали перешкодою для своєчасного оформлення спадщини після смерті ОСОБА_7 Як ОСОБА_5 так і ОСОБА_1 не мали можливості виконати передбачений ч.1 ст. 1297 ЦК України обов'язок звернутися до нотаріуса за видачею свідоцтва про право власності. При відсутності порушень законодавства з боку нотаріуса права спадкоємців не були б порушені.

Відповідно до вимог ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, можуть бути визнання права, припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення, інші способи, що встановлені законом.

Вимоги позивача стосовно визнання незаконними дій приватного нотаріуса ОСОБА_3 тягнуть за собою припинення діючих порушень.

Вимоги позивача стосовно визнання незаконними дій приватного нотаріуса ОСОБА_3, вчинені 16 січня 2007 року при видачі ОСОБА_4 дублікату договору купівлі - продажу квартири АДРЕСА_7 від 25 травня 2005 року та скасування цієї нотаріальної дії пов'язані із змістом ст. 50 ЗУ « Про нотаріат». Видача дублікату договору, як нотаріальна дія від 16 січня 2007 року зареєстрована нотаріусом у реєстрі нотаріальних дій за № 115 та витязі про реєстрацію в Державному реєстрі правочинів № 3459931 від 16 січня 2007 року. У зв'язку з незаконністю дій нотаріуса при видачі дублікату договору ця реєстрація не може юридично існувати в подальшому та має бути скасована, тобто це також є припинення діючого порушення.

Визнання права власності в порядку спадкування за законом також відповідає одному зі способів захисту цивільних прав та інтересів, встановлених ст. 16 ЦК України.

ОСОБА_1 у своєму позові також просила суд захистити її порушене права користування та володіння квартирою № 49 по вулиці С. Єсеніна, будинку № 7 в місті Харкові, зобов'язавши ОСОБА_4 передати їй ключі від цієї квартири, забезпечити доступ та не перешкоджати в майбутньому вільному доступу, користуванню та володінню цією квартирою.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу її відкриття. Отже, ОСОБА_1 належить право володіння та користування квартирою №49 у будинку № 7 по вулиці С.Єсеніна у м. Харкові з часу відкриття спадщини, тобто з 23 квітня 2009 року. Однак реалізації цьому права перешкоджає ОСОБА_4

З цього приводу ОСОБА_1 24 квітня 2010 року звернулася з завою до Дзержинського PB ХМУ МВС України в Харківській області. Як вбачається з матеріалів перевірки 60/ ЖРЗПЗ № 5437 та пояснень ОСОБА_4 квартиру не займає, а лише замінила вхідні двері до неї. Ключі від квартири ОСОБА_1 не передає у зв'язку з тим, що в Дзержинському суду слухається справа, де вона оспорює право власності на спірну квартиру.

Захист порушеного права у такий спосіб суд розцінює як відновлення становища, яке існувало до порушення права ОСОБА_1 та було перешкодою у користуванні та володінні квартирою.

Позовна заява ОСОБА_4 до ОСОБА_1, третя особа приватний нотаріус ОСОБА_3, про встановлення факту розірвання договору не підлягає задоволенню.

Як встановлено судом, 18 листопада 2006 року ОСОБА_7 та ОСОБА_4 в нотаріальному порядку розірвали договір купівлі - продажу квартири АДРЕСА_16, що відповідає вимогам ст. 651 ЦК України. Ця норма матеріального права та інші не передбачають розірвання договору про розірвання договору та встановлення такого юридичного факту.

Після розірвання 18 листопада 2005 року договору купівлі - продажу від 25 травня 2005 року ОСОБА_7 по день своєї смерті будь яких інших договорів щодо розпорядження вищезазначеною квартирою у встановленому законом нотаріальному порядку не укладав, тобто спірна квартира є спадковим для ОСОБА_1 майном.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 158, ч.2 ст.197, 209, 212, 214, 215 ЦПК України, ст.ст. 5,6, 50,53 Закону України « Про нотаріат», ст., ст. З, 5, 16, 328, 1216, 1220, 1261, 1268, 1269, 1297 ЦК України, суд -

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до приватного нотаріуса ОСОБА_2 міського нотаріального округу ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_2 міської ради, треті особи: П'ята ОСОБА_2 державна нотаріальна контора м. Харкова, Шоста ОСОБА_2 державна нотаріальна контора м. Харкова про визнання незаконними дій приватного нотаріуса, визнання права власності в порядку спадкування за законом, захист порушеного права користування та володіння квартирою - задовольнити.

Визнати незаконною дію приватного нотаріуса ОСОБА_2 міського нотаріального округу ОСОБА_3, вчинену 16 січня 2007 року, по вилученню у ОСОБА_7 без вчинення нотаріальної дії оригіналу свідоцтва про право власності на квартиру АДРЕСА_6 від 20 грудня 1999 року, виданого Центром приватизації державного житлового фонду на його ім'я та договору від 18 листопада 2005 року про розірвання договору купівлі - продажу від 25 травня 2005 року.

Визнати незаконною нотаріальну дію приватного нотаріуса ОСОБА_2 міського нотаріального округу ОСОБА_3, вчинену 16 січня 2007 року при видачі ОСОБА_4 дублікату договору купівлі - продажу квартири АДРЕСА_7 від 25 травня 2005 року та скасувати цю нотаріальну дію (номер у реєстрі нотаріальних дій 115) та реєстрацію дубліката документа у витязі про реєстрацію в Державному реєстрі правочинів за № 3459931 від 16 січня 2007 року.

Визнати право власності на квартиру АДРЕСА_17 за ОСОБА_7 на підставі свідоцтва про право власності на квартиру АДРЕСА_6 від 20 грудня 1999 року, виданого Центром приватизації державного житлового фонду на його ім'я та договору від 18 листопада 2005 року про розірвання договору купівлі - продажу від 25 травня 2005 року, які знаходяться у приватного нотаріуса ОСОБА_3.

Визнати право власності на квартиру АДРЕСА_18 за ОСОБА_9 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_7, який помер 03 квітня 2007 р.

Визнати право власності на квартиру АДРЕСА_17 за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5, яка померла 22 квітня 2009 року.

Захистити порушене право ОСОБА_1 на користування та володіння квартирою № 49 по вулиці С. Єсеніна, будинку № 7 в місті Харкові, зобов'язавши ОСОБА_4 передати ОСОБА_1 ключі від цієї квартири, забезпечити доступ та не перешкоджати в майбутньому її вільному доступу, користуванню та володінню цією квартирою.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 до ОСОБА_1, третя особа приватний нотаріус ОСОБА_2 міського нотаріального округу ОСОБА_10, про визнання факту розірвання договору - відмовити.

Стягнути з приватного нотаріуса ОСОБА_2 міського нотаріального округу ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 державне мито в розмірі 256,66 грн. та оплату витрат на інформаційно - технічне забезпечення судового процесу в розмірі 30,00 грн.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10- ти днів з дня отримання його копії.

Головуючий: