Болехівський міський суд Івано-Франківської області
Справа №2-151/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМУКРАЇНИ

09 вересня 2010 року м. Болехів

Болехівський міський суд Івано-Франківської області в складі: головуючого-судді ПОЛЯНИЦІ М.М.

секретаря судового засідання Ковалів A.B.

за участю: позивача ОСОБА_1

представника позивача адвоката ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 " Про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та стягненні моральної шкоди ", -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувсь до суду з позовом в обґрунтування якого зазначає, він проживає у житловому будинку, по вул. Стуса,18 в. с. Тисів, Болехівської міської ради. Вказаний будинок розташований на земельній ділянці площе.0.18 га, яка належить йому на праві приватної власності згідно державного акту від2 червня 2008 року серії ЯЕ №848629. Відповідачка по справі, яка проживає по сусідству 19 квітня 2010 року зняла сітку з огорожі, яка була межею земельних ділянок і перенесла вглиб його ділянки на два метри Просить зобов'язати відповідачку усунути перешкоди у користуванні належною йому земельною ділянкою шляхом зобов'язання не порушувати межі та судові витрати по справі.

В ході судового розгляду ОСОБА_1 уточнив та збільшив позовні вимоги. Просить зобов'язати відповідачку усунути перешкоди у користу4ванні належною йому земельною ділянкою шляхом повернення самовільно зайнятої земельної ділянки, зобов'язанні не чинити перешкоди у встановленні огорожі по існуючій межі у відлповідності до державного акту на право приватної власності на землю, стягнути заподіяну моральну шкоду у розмірі 5000 грн.

В судовому засіданні ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав з підстав викладених у позовній заяві додатково пояснивши, що огорожу вони ставили з відповідачкою спільно. Вона встановила стовпчики а він дав сітку. Навесні цього року ОСОБА_3 самовільно зняла сітку перенісши її на два метри вглиб його земельної ділянки. Скосила траву, випускає свійську птицю, та тварин на його землю Не дає встановити огорожу по існуючій межі. На його пропозицію не чинити перешкоди не реагує. Заподіяна моральна шкода проявилась в тому, що внаслідок неправомірних дій відповідачки у нього піднявся тиск, він звертався за медичною допомогою до лікарів. ОСОБА_3 висловлювала в його адресу образливі слова. Все це призвело до погіршення стану його здоров'я.

Просить зобов'язати ОСОБА_3 не чинити перешкоди у встановленні огорожі по існуючій межі згідно державного акту, повернути самовільно зайняту земельну ділянку та стягнути заподіяну моральну шкоду і судові витрати по справі.

Відповідачка позов не визнала, пояснивши, що огорожу вони встановили спільно з позивачем. її стовпчики, а ОСОБА_1 дав сітку. Позивач захопив частину громадської дороги, а тому виник спір. Між належними позивачу і їй земельними ділянками дороги не має, Позивач захопив дорогу з іншого боку. Коли він звільнить громадську дорогу тоді вона не буде чинити йому перешкоди.

Суд, заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, дослідивши надані докази, давши їм правову оцінку, прийшов до наступного.

Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.

Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами, які беруть участь у справі.

Статтею 41 Конституції України встановлено, що право приватної власності є непорушним.

У відповідності до ст.81 ЗК України громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі придбання за договором купівлі-продажу, безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності, приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування. Статтею 125 ЗК України передбачено, що право власності на земельну ділянку виникає після одержання її власником документа, що посвідчує право власності та його державної реєстрації. Згідно ст. 126 зазначеного Кодексу право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом. У відповідності до ст.152 вказаного Кодексу власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його права на землю.

Судом встановлено і таке підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 є власником домоволодіння по вул. В.Стуса,18 (17-го Вересня) в с. Тисів, Болехівської міської ради згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 17 квітня 2002 р. (а.с.11). Зазначене домоволодіння розташоване на земельній ділянці площею 0.1830 га, яка належить позивачу на праві приватної власності згідно Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯЕ №848629 виданим Тисівської сільською радою, Болехівської міської ради 02 червня 2008 року. Вказаний Державний акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації за №01.08.295.00012 (ах. 12)

Актами від 12 травня 2010 року та від19 травня 2010 року складеним посадовими особами Тисівської сільської ради підтверджується, що ОСОБА_3 розібрала огорожу (зняла сітку), перенесла її вглиб земельної ділянки ОСОБА_1 на 2.5-3 метри по довжині ділянки та прив'язала до фруктових дерев, почала викошувати траву на земельній ділянці позивача (а.с.16,26). З долучених ОСОБА_1 фотоматеріалів встановлено, що частина сітки, яка розділяла земельні ділянки сторін від'єднана від металевих стовпів та приперта до фруктових дерев, що ростуть на земельній ділянці позивача. Площа самовільно зайнятої земельної ділянки становить 0.023 га. (а.с.17-18). Відповідачкою не виконано припис старшого державного інспектора з контролю за використанням і охороною земель Болехівської міської ради від 15 червня 2010 стосовно звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки, що належить позивачу ОСОБА_1 (а.с.45). Про те, що ОСОБА_3 самовільно зайняла належну ОСОБА_1 земельну ділянку та на частині скосила траву підтверджується також актом перевірки дотримання вимог земельного законодавства складеним старшим державним інспектором з контролю за використанням і охороною земель Болехівської міської ради від 15 червня 2010 р. (а.с.46). Крім того у судовому засіданні і відповідачка не заперечила, що нею було знято металеву сітку з огорожі, яка розділяла їх з позивачем земельні ділянки, оскільки останній зайняв частину дороги.

У відповідності до ст. З ЦПК України кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав.

Таким чином суд приходить до наступного висновку.

ОСОБА_1 є власником, земельної ділянки площею 0.1830 га у с. Тисів, по вул. В.Стуса,18, а тому його порушене право підлягає захисту.

Статтею 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких вона зазнала у зв'язку з із знищенням чи пошкодженням її майна. За змістом ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Пункт 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. (у редакції від 25 травня 2005 року) „Про судову практику в справах про відшкодування моральної(немайнової) шкоди" зазначає, що заподіяна моральна шкода відшкодовується тій фізичній особі чи юридичній особі, права якої були безпосередньо порушені протиправними діями інших осіб.

За таких обставин суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 у частині усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, шляхом звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки площею 0.02 га ,а також зобов'язанні не чинити перешкоди у встановленні огорожі земельної ділянки, що розташована по вул. ОСОБА_1 Стуса.18, в с. Тисів, Болехівської міської ради по існуючій межі у відповідності до Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯЕ №848629 від 02 червня 2008 року підлягає до повного задоволення, а в частині стягнення заподіяної моральної шкоди до часткового задоволення.

Суд приходить до висновку, що внаслідок неправомірних дій ОСОБА_3, які проявились у самовільному захопленні частини земельної ділянки, що належить ОСОБА_1, використанні її для власних потреб (косіння трави), вчинення перешкоди у встановленні огорожі по існуючій межі, які крім того спричинили у погіршенні стану здоров'я, позивачу заподіяну моральну шкоду.

При визначенні розміру моральної шкоди суд враховує перенесений ОСОБА_1 психологічний стрес, погіршення стану здоров'я, обсяг, істотність і наслідки вимушених змін у його життєвих стосунках, а саме, що він позбавлений можливості користуватися земельною ділянкою та при цьому виходить з принципу компенсації фізичних та моральних страждань позивачу. ОСОБА_1 звертався 21 червня 2010 року за медичною допомогою у Долинську центральну районну лікарню, де йому був виставлений діагноз гіпертонічний криз (а.с.49).

З урахуванням суті позовних вимог, обсягу спричинених позивачу моральних страждань, враховуючи вимоги розумності та справедливості, суд вважає, що з ОСОБА_3 слід стягнути на користь ОСОБА_1 завдану моральну шкоду в сумі 2500 грн.. в решті позову на суму 2500 грн. відмовити.

Відповідно до ст.84 ЦПК України витрати по оплаті правової допомоги адвоката відшкодовуються стороні, на користь якої постановлено рішення. Суд з урахуванням розміру задоволених позовних вимог, а також розумних меж оплати відповідно до обсягу допомоги й витраченого адвокатом часу приходить до висновку, що вимоги щодо відшкодування витрат по оплаті правової допомоги адвоката підлягають до задоволення частково - в сумі 500 грн.

Питання судових витрат суд вирішує у відповідності до ст. 88 ЦПК України.

На підставі викладеного, ст. 41 Конституції України, ст.ст. 81,125,126,152 Земельного кодексу України, ст.ст.23,1167 ЦК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. (у редакції від 25 травня 2005 року) „Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", ст.ст.3,83,84,88 ЦПК України, та керуючись ст.ст. 10,11,60,88,209,212,214-215,218 ЦПК України, -

рішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 " Про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та стягненні моральної шкоди "- задоволити частково.

Зобов'язати ОСОБА_3 усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою, що належить на праві приватної власності ОСОБА_1 та розташована по вул. Василя Стуса,18, в с. Тисів, Болехівської міської ради шляхом звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки площею 0.02 га.

Зобов'язати ОСОБА_3 не чинити ОСОБА_1 перешкоди у встановленні огорожі земельної ділянки, що розташована по вул. Василя Стуса,18, в с. Тисів, Болехівської міської ради по існуючій межі у відповідності до Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯЕ №848629 від 02 червня 2008 року виданого на ім'я ОСОБА_1.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 заподіяну моральну шкоду в сумі 2500 (дві тисячі п'ятсот) грн., сплачене державне мито в сумі 8 (вісім) гривень 50 коп., 37 (тридцять сім) грн. за інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи у Болехівському міському суді Івано-Франківської області, З(три) грн. за послуги банку та 500 (п'ятсот) грн. витрат за надання правової допомоги адвокатом.

В решті позову на суму 2500 (дві тисячі п'ятсот) грн. відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Болехівський міський суд шляхом подачі в десяти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя М.М.Поляниця