Справа № 2-178/10
Провадження № 2-178/10
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 серпня 2010 року Жовківський районний суд Львівської області у складі головуючого судді Зеліско Р. Й., при секретарі Мамедовій І.П. розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Жовкві цивільну справу за позовом Яворівської КЕЧ району до ОСОБА_1 про виселення
ВС ТАНОВИВ:
Позивач Яворівська КЕЧ району звернулася з позовом до ОСОБА_1 про виселення з самовільно зайнятої квартири АДРЕСА_1 без надання іншого житлового приміщення. Свою вимогу мотивує тим, що відповідач 05 січня 1995 року разом з іншими членами сімї виписалась з квартири АДРЕСА_1 та виїхали в м. Донецьк на постійне місце проживання. 17 травня 2005 року відповідач ОСОБА_1 самовільно без ордеру на вселення заселилася в квартирі АДРЕСА_1 . Просить винести рішення про виселення ОСОБА_1 з самовільно зайнятої квартири АДРЕСА_1 без надання іншого житлового приміщення.
Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні проти позову заперечила і пояснила , що дійсно вона фактично проживає без реєстрації в квартирі АДРЕСА_1 . Дана квартира знаходиться на території військового містечка. Підставою для вселення в спірну квартиру став ордер №5 від 19.02.1987 року виданий Яворівською КЕЧ району Хархан В.П. Для вселення в спірну квартиру були включені мати відповідачки - ОСОБА_2 , брат відповідачки- ОСОБА_3 та сама відповідач - ОСОБА_1 . В 1995 році батьки вирішили переїхати на тимчасове місце проживання в м.Донецьк і тому всю сімю було знято з реєстрації з спірної квартири для того, щоб в подальшому стати на квартирний облік у м.Донецьк. Фактично батьки виїхали з спірної квартири в 1996 році. Однак, в квартирі залишились речі та меблі. Ключі від квартири залишались в сусідів. Деякий час відповідач проживала в м. Донецьку , а з 2003 року відповідач поселилась в спірній квартирі та сплачує плату за користування спірним житлом. Батьки до даного часу не забезпечені житлом в м.Донецьку , договір найму житлового приміщення укладений з батьками ніким не розривався, ніхто відповідача не визнавав таким, що втратив право на проживання в спірній квартирі. Внаслідок цього, твердження позивача про те, що відповідач самовільно вселилась в спірне житло є безпідставними. Просить в позові відмовити.
Суд вважає що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено і це не заперечується сторонами , що власником квартири АДРЕСА_1 .
З довідки виданої Яворівською КЕЧ району від 18.09.2008 року №218 вбачається , що квартирі АДРЕСА_1 ніхто не зареєстрований з 05 січня 1995 року.
З представлених відповідачем квитанцій вбачається, що відповідач фактично проживаючи в спірному житлі з 2005 року сплачує плату за квартиру та надані їй комунальні послуги.
Відповідно до вимог ст. 58 Житлового кодексу України на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного і громадського житлового фонду виконавчий комітет міської, районної у місті, селищної, сільської Ради видає громадянинові ордер , який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення.
Ордер може бути виданий лише на вільне жиле приміщення. Видача ордерів на жилі приміщення у військових містечках провадиться в порядку , передбаченому законодавством.
Відповідно до вимог ст. 109 Житлового кодексу України виселення із займаного приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду допускається з підстав , установлених законом. Виселення провадиться в судовому порядку.
Відповідно до вимог ст. 116 Житлового кодексу України осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення , виселяють без надання їм іншого жилого приміщення.
Таким чином, судом встановлено і це не заперечується сторонами, що спірна квартира знаходиться на території військового містечка в/ч НОМЕР_1 . Відповідач ОСОБА_1 дійсно проживала в спірній квартирі на підставі договору житлового найму разом з іншими членами своє сімї до 1995 року, оскільки дана квартира була надана сімї в звязку з проходженням військової служби батьком відповідачки. Відповідач та інші члени сімї виписались з спірної квартири та 17.01.1995 року виїхали в м. Донецьк де були зареєстровані за адресою АДРЕСА_2 . Усі члени сімї в м. Донецьку стали на квартирний облік осіб для покращення житлових умов, що підтверджується відповідними довідками виконкому Кіровського району м.Донецька, а з грудня 2009 року ОСОБА_1 виключена зі списків . З паспортних даних ОСОБА_1 вбачається, що з травня 2005 року ОСОБА_1 знята з реєстраційного обліку в АДРЕСА_2 і відсутні дані про подальшу реєстрацію.
Внаслідок вищевикладеного суд приходить до висновку , що після того, як 17.04.1995 року відповідач виписалась з спірної квартири і стала проживати в АДРЕСА_2 з подальшою реєстрацією в цьому житлі, то вона втратила право на проживання в квартирі АДРЕСА_1 . Подальше її вселення в спірну квартиру в 2005 році суд вважає самовільним вселення в спірне житло і як наслідок відповідач не набула права на проживання в спірному житлі і підлягає виселенню.
Керуючись ст. 10,60,214,215 ЦПК України , суд
ВИРІШИ В :
Позов Яворівської КЕЧ району задоволити.
Виселити ОСОБА_1 з самовільно зайнятої квартири АДРЕСА_1 без надання іншого житлового приміщення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи , які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення , можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Зеліско Р. Й.