Справа № 2-34/2010
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

12 липня 2010 року м. Золочів

Золочівський районний суд Львівської області в складі:

головуючогосудді ОСОБА_1

при секретарях Туз М.М., Гавришків М.І., Захарчук Н.Я.,

з участю позивача ОСОБА_2, представника позивача ОСОБА_3, відповідача ОСОБА_4, представників відповідача ОСОБА_5, ОСОБА_6, представників третіх осіб ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, з участю третьої особи Скварявської сільської ради Золочівського району Львівської області про відновлення стану земельної ділянки, зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, з участю третіх осіб Скварявської сільської ради Золочівського району Львівської області, ДП «Центр державного земельного кадастру», ПП «Галкомпроект» про визнання частково недійсним державного акту про право приватної власності на землю, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_4, у якому просила про відновлення стану земельної ділянки площею 0,1950 га, що є частиною земельної ділянки площею 0,5727 га, переданої згідно державного акту про право приватної власності на земельну ділянку І-ЛВ №083927 її діду ОСОБА_10 А конкретно, просила: зобовязати відповідача перенести огорожу на згаданій частині ділянки площею 0,1950 га на 1,5 метри, протяжністю 30 метрів в бік своєї земельної ділянки, тим самим повернувши їй земельну ділянку розміром 0,0045 га; зобовязати відповідача демонтувати частину споруди сараю, що належить йому та знаходиться на її земельній ділянці.

В обґрунтування позову у заяві, особисто та через свого представника у судовому засіданні зазначила, що 7.05.2007 року помер її дід ОСОБА_10 Дід склавши заповіт, окрім іншого майна, заповів їй і земельну ділянку для ведення особистого підсобного господарства. Вона спадщину прийняла. Згадана ділянка реально складається з пяти окремих ділянок з площами відповідно: 1 0,1950 га, 2 0,0129 га, 3 0,0176 га, 4 0,0028 га, 5 0,3444 га та знаходиться в с.Скварява Золочівського району Львівської області. Вказана ділянка належала дідові на праві приватної власності відповідно до державного акту серія І-ЛВ №083927 від 10.08.1998 року. ОСОБА_9, відповідач по справі, після смерті діда, з незрозумілих підстав переніс в її саду огорожу між їх садибами на 1,5 метри вглиб її земельної ділянки протяжністю 30 метрів (вказане мало місце на частині ділянки №1 площею 0,1950 га). Вказане відповідач провів у травні-червні 2007 року. Фактично взяв стару, встановлену її дідом та ним же горожу та переніс її вглиб її ділянки. Крім цього, відповідач приблизно у 1993 році самовільно здійснив будівництво сараю без жодних дозволів і відповідної документації захопивши таким чином частину її земельної ділянки. Вказаними діями відповідач захопив 0,0045 га належної їй ділянки. На її вимоги перенести огорожу відповідач не реагує, повідомляє, що йому не було відомо, що дана ділянка буде їй потрібна. Вказані дії відповідача стали перешкодою в оформленні їй державного акту про право власності на землю в порядку спадкування, оскільки розміри ділянки, вказані у акті діда та розміри ділянки, які існують на даний час є відмінними. Так, зокрема, згідно акту ширина згаданої частини ділянки повинна бути 9,3 метра, фактично ж там є лише 7,8 метра.

Окрім цього, відповідачем було підписано діду акт встановлення та узгодження меж земельної ділянки коли виготовлявся державний акт про право власності на землю. Просила позов задовольнити.

Відповідачем ОСОБА_4 подано в суд зустрічний позов до ОСОБА_2 у якому він просить визнати частково недійсним державний акт на право приватної власності на землю, виданий ОСОБА_10, згідно рішення виконкому Скварявської сільської ради народних депутатів №3 від 23.01.1998 року в частині ділянки №1, площею 0,1950 га, що в описі меж державного акту позначено від букви Б до В.

В обґрунтування позову у заяві, у своїх особистих поясненнях під час розгляду справи та через пояснення своїх представників зазначив, що він з 1986 року користується земельною ділянкою площею 0,18 га біля будинку 66 на вул. С.Стрільців у с.Скварява Золочівського району Львівської області. Вказана ділянка передана йому безоплатно у приватну власність згідно рішення виконавчого комітету Скварявської сільської ради народних депутатів №35 від 19.04.1994 року, однак державного акту про право власності на вказану земельну ділянку він не виготовив. Відповідач свою ділянку прийняла у спадщину після смерті ОСОБА_10, який, також, як і він отримав ділянку у 1986 році. Згідно рішення виконкому Скварявської сільської ради народних депутатів від 23.01.1998 року ОСОБА_10 було передано у приватну власність земельні ділянки площею 0,5727 га в тому числі і земельну ділянку площею 0,1950 га для обслуговування житлового будинку 66 на вул. С.Стрільців у с.Скварява Золочівського району Львівської області. Згадана ділянка ОСОБА_10 та його дійсно межують. Згадана межа у державному акті виданому ОСОБА_10 позначена літерами Б-В ділянки №1. Фактично вона проходить по металевій огорожі, яку вони з покійним встановлювали відразу після виділення їм ділянок, а саме у 1986 році. З того часу ніхто нікуди вказану огорожу не переносив та не зміщував, тобто місця розташування її не міняв. Крім цього, у той же період, а саме у 1987 році ним було особисто збудовано сарай. На тому місці він зараз і розташований. Він дійсно підписав ОСОБА_10 акт встановлення та узгодження меж при виготовленні державного акту, проте підписуючи такий не вникав у розміри та суть акту та вважав, що погоджує існуючу на той час і відповідно на даний час межу між їх ділянками, що проходила та проходить по металевій огорожі. Вважав, що підписуючи акт підтверджує, зокрема ширину своєї ділянки розміром 22,8 метра. Крім цього, стосунки між ним та померлим завжди були хороші, а тому жодних проблем у користуванні ділянками не виникало до смерті ОСОБА_10 Вважає, що при виготовленні акту виникла технічна помилка, а не ОСОБА_10 ввів його в оману. До даного спору він не бачив державного акту ОСОБА_10, а побачивши його вважає, що видачею такого його право порушене. Просив позов задовольнити.

Стосовно первісного позову, то у задоволенні такого ОСОБА_4 просив відмовити, оскільки вважає такий безпідставним враховуючи його пояснення стосовно зустрічного позову. Вважає, що жодним чином не захопив ділянки ОСОБА_2, а навпаки, при виготовленні державного акту, її померлому діду, виникла помилка через неточність у обмірах та такий повинен бути визнаний частково недійсним.

ОСОБА_2 зустрічний позов заперечила, просила у задоволенні такого відмовити. Вважає, що жодної помилки при виготовленні державного акту її дідові допущено не було, натомість ОСОБА_4 захопив частину ділянки, належної її діду самовільно перенісши огорожу та збудувавши гараж. Крім цього, просила застосувати як самостійну підставу відмови у задоволенні зустрічного позову пропуск ОСОБА_4 строку позовної давності, оскільки ОСОБА_4 знав про порушення його прав ще у 1997 році коли підписував акт встановлення та узгодження меж при виготовленні державного акту її дідові, проте протягом більш як 10 років до суду за захистом свого права не звертався.

Представники третьої особи Скварявської сільської ради Золочівського району ОСОБА_7, ОСОБА_8 стосовно первісного та зустрічного позову повідомили, що, на їх думку, державний акт ОСОБА_10 у оспорюваній частині виданий помилково. Така помилка могла виникнути внаслідок того, що обміри ділянки, яка передавалась у приватну власність, були проведені рулеткою, на даний же ж час такі проводились точними приладами. У той час коли такі обміри проводились допускалась розбіжність у площі до 0,01 га. Крім цього, про помилку свідчить те, що рішенням сільської ради у приватну власність ОСОБА_10 передавалась ділянка площею 0,185 га, згідно ж акту площа такої становить 0,1950 га. Тобто площа такої збільшилась на 0,01 га. Вказане могло статись внаслідок невірно проведених обмірів. Крім цього, що стосується спірної будівлі стайні, належної ОСОБА_4, то така розміщена, у

випадку, якщо припустити, що акт виданий вірно, в притик до земельної ділянки ОСОБА_10, проте таке розміщення господарської будівлі порушувало б будівельні норми та погодженим сільською радою бути не могло, оскільки повинна бути певна віддаль між межею ділянки та стіною будівлі.

Представник третьої особи ПП «Галкомпроект» ОСОБА_9 у судовому засіданні пояснив, що ними, як спеціалізованою організацією, здійснювалась підготовка документів позивачу за первісним позовом для виготовлення державного акту про право власності на землю в порядку спадкування після смерті ОСОБА_10 При здійсненні обмірів 5 частин земельної ділянки належної ОСОБА_10 у одній із них була виявлена розбіжність у площі та розмірах. А конкретно, розбіжність між площею та розмірами передбаченими державним актом та виявленими фактично була виявлена на частині земельної ділянки переданої за державним актом №1 площею 0,1950 га. Розбіжність була виявлена на межі позначеній у акті літерами Б В. Вказана лінія є межею між земельними ділянками сторін. Розбіжність по площі між державним актом та ділянкою, якою фактично користується позивач становить 0,0019 га. Межа ділянки позначена літерами А та Б становить 8,30 метра, згідно акту повинна становити 9,3 метра. Довжина частини ділянки, що складає розбіжність становить приблизно 31 метр. Усі інші межі, довжини ліній та конфігурація згаданої частини ділянки (№1) співпали. Стосовно позовів схиляється більше до того, що при виготовленні державного акту могла виникнути помилка при обмірах.

Представник третьої особи ДП «Центр державного земельного кадастру», будучи належним чином повідомленим про час та місце проведення розгляду справи у судове засідання не зявився, причин неявки суду не повідомив, а тому суд вважає за можливе проводити розгляд справи у його відсутності, проти чого особи, що беруть участь у справі не заперечили.

Заслухавши пояснення осіб, що беруть участь у справі, свідків ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності суд вважає, що у задоволенні первісного позову слід відмовити, зустрічний задовольнити з таких підстав.

З пояснень осіб, що беруть участь у справі, матеріалів справи, а конкретно копій свідоцтва про смерть ОСОБА_10, свідоцтва про право на спадщину виданого ОСОБА_2 27.06.2008 року, державного акту про право приватної власності на землю серія І-ЛВ №083927, виданого 10.08.1998 року, рішення виконавчого комітету Скварявської сільської ради Золочівського району Львівської області від 19.04.1994 року №35, вбачається, що позивач ОСОБА_2 успадкувала належну померлому ОСОБА_10 земельну ділянку площею 0,5727 га у с.Скварява Золочівського району Львівської області на вул. Січових Стрільців, 66. Вказана земельна ділянка фактично складається із 5 ділянок: №1 площею 0,1950 га, №2 площею 0,0129 га, №3 площею 0,0176 га, №4 площею 0,0028 га та №5 площею 0,3444 га. Позивачу ж за зустрічним позовом ОСОБА_4 згідно згаданого рішення виконкому сільської ради передано у приватну власність у с. Скварява Золочівського району Львівської області земельну ділянку площею 0,18 га. Крім цього, частина ділянки позначена №1, з пяти успадкованих ОСОБА_2, площею 0,1950 га межує із ділянкою ОСОБА_4 Межа між їх ділянками позначена у державному акті виданому ОСОБА_10 літерами Б-В. Довжина такої, згідно акту, становить 69,97 метра.

З наведеного вище, а також, копій абрису земельної ділянки, поданого позивачем, акту обстеження земельних ділянок від 2.12.2008 року, кадастрового плану земельних ділянок, технічного звіту по видачі державного акту на право приватної власності на землю гр. ОСОБА_10, акту обстеження земельних ділянок сторін від 30.06.2010 року з планами територій виготовленими ПП «Галкомпроект», судом встановлено, що існує розбіжність між площею, конфігурацією та розмірами згаданої ділянки №1 (площею 0,1950 га), вказаними у державному акті, виданому ОСОБА_10, та тими які встановлені при обмірах згаданої ділянки в натурі на місцевості. Вказана розбіжність стосовно площі становить 0,0019 га. А конкретно, згадана частина ділянки (0,0019 га), що передана згідно державного акту ОСОБА_10, входить до земельної ділянки, якою користується ОСОБА_4 та передана йому рішенням виконавчого комітету сільської ради у приватну власність. Розміри сторін такої ділянки складають відповідно 30,89 метра, 1 метр, 30,88 метра та 0,54 метра. Вказаного не заперечили і особи, що беруть участь у справі.

Позивач ОСОБА_2 ствердила, що вказана частина земельної ділянки захоплена позивачем за зустрічним позовом ОСОБА_4 після смерті її діда ОСОБА_10

ОСОБА_4 вказав, що вказаною частиною він користується

з 1986 року та така помилково визнана власністю ОСОБА_10 згідно державного акту про право власності на землю.

На думку суду, згадана частина земельної ділянки, переданої згідно державного акту ОСОБА_10, передана такому у власність безпідставно, внаслідок помилки, що виникла при обмірах земельної ділянки, що передавалась у приватну власність. Тому первісний позов слід відхилити, а зустрічний відповідно задовольнити. Вказаний висновок суду ґрунтується на такому.

Як вбачається із пояснень позивача за зустрічним позовом межа між переданою йому у власність земельною ділянкою та ділянкою позивача за первісним позовом була встановлена у 1986 році ним особисто та померлим ОСОБА_15 На згаданій межі були встановлені ними стовпці та натягнута металева сітка, яка стоїть і по сьогоднішній день, тобто межа встановлена між ними до видачі ОСОБА_10 спірного державного акту про право власності на землю та навіть до винесення рішень виконавчим комітетом сільської ради про передачу їм у власність згаданих земельних ділянок. Вказані доводи суд вважає обґрунтованими, оскільки такі підтверджуються дослідженими під час розгляду справи доказами. А саме, поясненнями допитаних у судовому засіданні свідків ОСОБА_11, ОСОБА_12, сусідів сторін, земельні ділянки яких межують із ділянками сторін. Вказані особи ствердили, що огорожа, що розміщена на спірній межі між ділянками сторін була встановлена в кінці вісімдесятих років ОСОБА_4 та ОСОБА_15 та по сьогоднішній день місця свого розташування не змінювала. Окрім цього, господарська будівля ОСОБА_4, про знесення частини якої просить ОСОБА_2, теж, збудована у вказаний період та не змінювала свого розташування протягом усього часу існування. Також, межа встановлена між ОСОБА_15 та ОСОБА_16, позначена у спірному державному акті літерами А-Г, частина якої проходить по металевій сітці, теж, встановлена у вказаний період та, теж, жодним чином не змінювалась. Крім згаданого, межа між земельними ділянками ОСОБА_4 та ОСОБА_11, теж, встановлена у згаданий період, частина її проходить по металевій сітці та така, теж, жодних змін до сьогоднішнього дня не зазнала. Вказане підтверджується, також, і поясненнями свідка ОСОБА_13, який ствердив, що допомагав ОСОБА_4 у 1986-1987 роках будувати спірну господарську будівлю та на той час земельні ділянки сторін були обгороджені металевою сіткою. Про підставність зустрічного позову свідчить і той факт, що розмір переданої згідно рішення виконавчого комітету Скварявської сільської ради №77 від 26.10.1994 року ОСОБА_10 земельної ділянки для обслуговування житлового будинку становить 0,185 га, згідно ж державного акту ОСОБА_10 передано у власність 0,1950 га. Будь-яких рішень про збільшення розміру переданої ОСОБА_10 ділянки виконкомом сільської ради прийнято не було. Жодних доказів, які б свідчили про підставне збільшення розміру згаданої ділянки ОСОБА_10 у державному акті по відношенню до рішення сільської ради судом не здобуто. Не наведено жодних обґрунтованих доводів вказаного збільшення і позивачем ОСОБА_2 Про обґрунтованість зустрічних позовних вимог свідчать і пояснення представників Скварявської сільської ради, на думку яких, спірний державний акт виданий у вказаній частині земельної ділянки внаслідок помилки у обмірах земельної ділянки. Про помилковість видачі спірного державного акту у згаданій частині свідчить, також, і той факт, що при обмірах ділянки ОСОБА_10, проведених ПП «Галкомпроект» за участі сторін встановлено, що розміри інших меж та конфігурація згаданої ділянки у інших її частинах в натурі на місцевості повністю співпадають із такими ж у державному акті, виданому ОСОБА_10

Позивачем ОСОБА_2 жодних доказів, які б свідчили про те, що ОСОБА_4 було захоплено частину згаданої ділянки не подано. Пояснення свідка ОСОБА_14, жодним чином не свідчать про підставність первісного позову, оскільки такі спростовуються наведеним вище, а, крім цього, про певне захоплення ОСОБА_4 земельної ділянки ОСОБА_10 у 2007 році їй відомо зі слів баби ОСОБА_2 та вона особисто того як ОСОБА_4 переставляв огорожу не бачила. Крім цього, як ствердила сама позивач ОСОБА_2, а також, підтверджується поясненнями представників сільської ради жодних звернень ні до органу місцевого самоврядування, ні у інші органи з приводу захоплення спірної ділянки ОСОБА_10 ОСОБА_4 чи інших неправомірних дій стосовно згаданої ділянки до 2008 року, тобто часу коли ОСОБА_2 розпочала оформлення права власності на земельну ділянку, не було.

Враховуючи вказане слід визнати частково недійсним спірний державний акт про право приватної власності на землю, а саме в частині передачі у власність ОСОБА_10 частини земельної ділянки №1 площею 0,1950 га для обслуговування житлового будинку, а саме її частини площею 0,0019 га, що розташована між земельною ділянкою

ОСОБА_10 та ОСОБА_4 на межі позначеній у плані зовнішніх меж земельної ділянки літерами «Б-В» у вказаних вище розмірах сторін ділянки та конфігурації.

Що стосується строку позовної давності, про пропуск якого позивачем за зустрічним позовом заявила позивач ОСОБА_2, то суд вважає, що такий ОСОБА_4 не пропущений, оскільки про порушення свого права, а саме про видачу спірного державного акту позивач дізнався під час розгляду справи у суді, а тому такий не пропустив. Жодних доказів про те, що йому було відомо про видачу такого, та про порушення його права при видачі такого раніше, суду не представлено, а тому підстав для відмови у задоволенні зустрічного позову внаслідок спливу позовної давності у суду немає.

Крім цього, з первісного позивача та користь позивача за зустрічним позовом слід стягнути понесені ним та документально підтверджені судові витрати та в користь держави судові витрати у відповідних розмірах.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 61, 209, 212, 214, 215, 218 ЦПК України, ст.ст. 16, 261, 373, 378 Цивільного кодексу України, ст.ст. 78, 79, 81, 90, 152, 153, 155, 158 Земельного кодексу України, -

в и р і ш и в :

у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_4 з участю третьої особи Скварявської сільської ради Золочівського району Львівської області про відновлення стану земельної ділянки відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_2 з участю третіх осіб Скварявської сільської ради Золочівського району Львівської області, ДП «Центр державного земельного кадастру», ПП «Галкомпроект» про визнання частково недійсним державного акту про право приватної власності на землю задовольнити.

Визнати частково недійсним державний акт про право приватної власності на землю серія І-ЛВ №083927 від 10.08.1998 року виданий ОСОБА_10 на підставі рішення виконкому Скварявської сільської ради Золочівського району Львівської області №3 від 23.01.1998 року про передачу у приватну власність земельної ділянки площею 0,5727 га в частині передачі у власність ОСОБА_10 частини земельної ділянки №1 площею 0,1950 га для обслуговування житлового будинку, а саме її частини площею 0,0019 га, що розташована між земельною ділянкою ОСОБА_10 та ОСОБА_4 на межі позначеній у плані зовнішніх меж земельної ділянки літерами «Б-В».

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_4 сплачених ним 8,5 грн. судового збору, 37 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, а також 200 грн. сплачених ним витрат, повязаних із залученням спеціаліста.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь держави 42,5 грн. судового збору та 83 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Золочівський районний суд Львівської області шляхом подачі протягом десяти днів з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя Я.А.Левик