Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області
Справа № 2-3057/2010р.
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ (вступна та резолютивна частини)

06 грудня 2010 року Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області

в складі: головуючого - судді Босюка В. А., при секретарі - Кулеші Л.М., з участю прокурора - Буйницької О.Г.,

представника відповідача ОСОБА_1 сільської ради - ОСОБА_2, представника третьої особи - Лахай Т О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Шепетівка справу за позовом Шепетівського міжрайонного прокурора в інтересах держави в особі управління культури, туризму і курортів Хмельницької обласної державної адміністрації до ОСОБА_3, ОСОБА_1 сільської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору відділ Держкомзему в Шепетівському районі, про визнання недійсним державного акта на право приватної власності на землю, -

керуючись ст. 209 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати недійсним Державний акт на право приватної власності на землю серії ХМ, виданий ОСОБА_3 ОСОБА_1 сільською радою 25 вересня 1995 року, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності' на землю за №242.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення рішення - в той же строк з дня отримання копії цього рішення, в Апеляційний суд Хмельницької області через Шепетівський міськрайонний суд.

Головуючий: В.А. Босюк

Справа № 2-3057 / 2010 р.

РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2010 року Шепетівський міськрайонний суд

Хмельницької області

в складі: головуючого - судді Босюка В. А., при секретарі - Кулеші Л.М., з участю прокурора - Буйницької О.Г.,

представника відповідача ОСОБА_1 сільської ради - ОСОБА_2, представника третьої особи - Лахай Т О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Шепетівка справу за позовом Шепетівського міжрайонного прокурора в інтересах держави в особі управління культури, туризму і курортів Хмельницької обласної державної адміністрації до ОСОБА_3, ОСОБА_1 сільської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору відділ Держкомзему в Шепетівському районі, про визнання недійсними державного акта на право приватної власності на землю, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що в с. Корчик Шепетівського району на землях ОСОБА_1 сільської ради знаходиться пам'ятка археології «Давньоруське городище», яка як державна власність взята на облік (охоронний №1670, рішення про взяття на облік №34 від 21.02.1990 року), однак в ході перевірки встановлено, що землі на яких вона знаходиться виявились розпайованими та переданими у приватну власність. Згідно рішення ОСОБА_1 сільської ради ОСОБА_3 передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,85га, з них для обслуговування житлового будинку 0,25га, для ведення особистого підсобного господарства 0,60га, до меж якої увійшов об'єкт культурної спадщини - пам'ятка археології городища. Оскільки усі пам'ятки археології є державною власністю, землі, на яких розташовані пам'ятки археології, перебувають у державній власності або вилучаються у державну власність в установленому законом порядку, посилаючись на ст. 53 Земельного кодексу України та ст. 17 Закону України «Про охорону культурної спадщини», з врахуванням збільшених позовних вимог, просить визнати державний акт на право приватної власності на землю, виданий ОСОБА_3 недійсним.

В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримала, підтвердила обставини, на які посилається як на обгрунтування позову в позовній заяві.

Представник управління культури, туризму і курортів Хмельницької обласної державної адміністрації в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, де вказав що позов підтримує.

Відповідач ОСОБА_3, будучи у встановленому законом порядку повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, направив заяву про розгляд справи у його відсутності, де вказав, що позов визнає.

Представник відповідача ОСОБА_1 сільської ради позов визнала, пояснила, що в 1995 році сільською радою було передано у приватну власність ОСОБА_3 земельну ділянку, яка межує з пам'яткою археології і в розмір земельної ділянки вона не включалась. Однак при виготовлені державного акта на землю Шепетівським БТІ помилково включено частину вказаної пам'ятки археології в розмір земельної ділянки відповідача ОСОБА_3

Представник третьої особи позов визнала, пояснила, що землі, на яких знаходяться пам'ятки археології згідно земельного законодавства відносяться до земель державної власності і приватизації не підлягають.

Суд, заслухавши пояснення позивача, представника відповідача ОСОБА_1 сільської ради, представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, вважає що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 6 Закону Української Радянської Соціалістичної Республіки «Про охорону і використання пам'яток історії та культури», введеного в дію постановою Верховної Ради №3601-09 від 13.07.1978 року, що діяв на час передачі ОСОБА_3 у приватну власність земельної ділянки згідно Державного акта на право приватної власності на землю від 25.09.1995 року, до пам'яток історії та культури належать пам'ятки археології - городища, кургани, залишки стародавніх поселень, укріплень, виробництв, каналів, шляхів, старовинні місця поховань, кам'яні скульптури, наскельні зображення, старовинні предмети, ділянки історичного культурного шару стародавніх населених пунктів.

Згідно ст. 75 Земельного кодексу України (в редакції 1991 року з наступними змінами і доповненнями) до земель історико-культурного призначення належать землі історико-культурних заповідників, меморіальних парків, поховань, археологічних і архітектурних пам'яток та архітектурно-ландшафних комплексів. Відповідно до ч. 6 ст. 4 вказаного Кодексу не можуть передаватись у приватну власність землі історико-культурного призначення.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 на території земель ОСОБА_1 сільської ради отримав у приватну власність земельну ділянку площею 0,85га, з яких 0,25га для обслуговування житлового будинку і 0,60га для ведення особистого підсобного господарства, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю серії ХМ, виданого головою ОСОБА_1 сільської ради 25.09.1995 року, зареєстрованого в книзі записів державних актів'^ на право приватної власності на землю за №242.

Рішенням виконавчого комітету Хмельницької обласної ради народних депутатів №34 від 21.02.1990 року затверджено списки нововиявлених пам'ятників археології, історії та мистецтва, які розташовані на території області, згідно з додатком №1, де під №334 за охоронним №1670 значиться городище ХІ-ХІІІ ст. с. Корчик. Згідно паспорта об'єкта культурної спадщини Давньоруське городище Корчик знаходиться в с. Корчик Шепетівського району, його власником є держава, користувачем ОСОБА_1 сільська рада, розташоване біля північно-східної околиці села Корчик на лівому березі безіменного струмка, на відстані 200м від русла струмка, сучасні розміри з півночі на південь 45 м, з заходу на схід 40м.

З листа ОСОБА_1 сільського голови, адресованого Шепетівському міжрайонному прокурору 21.10.2010 року №02-16/195 слідує, що на землях ОСОБА_1 сільської ради знаходиться пам'ятка археології - городище. В 1995 році сільською радо було передано у приватну власність ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_3 земельні ділянки, які межують з даною пам'яткою і в розмір земельних ділянок цих громадян вона сільською радою не включалась, однак при виготовлені державних актів Шепетівський БТІ помилково було включено частину даної пам'ятки архітектури в розмір присадибних ділянок цих громадян.

Таким чином вимоги позивача про передачу у приватну власність земель, на яких знаходиться пам'ятка археології «Давньоруське городище» доведені відповідними доказами, вказані обставини не заперечуються відповідачами.

За наведених обставин Державний акт на право приватної власності на землю серії ХМ, виданий ОСОБА_3 головою ОСОБА_1 сільської ради 25.09.1995 року, зареєстрований в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №242 слід визнати недійсним, як такий що виданий в порушення ст.ст. 4 ч.б, 75 Земельного кодексу України (в редакції 1991 року з наступними змінами і доповненнями).

Керуючись ст.ст. 10, 60, 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати недійсним Державний акт на право приватної власності на землю серії ХМ, виданий ОСОБА_3 ОСОБА_1 сільською радою 25 вересня 1995 року, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №242.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення рішення - в той же строк з дня отримання копії цього рішення, в Апеляційний суд Хмельницької області через Шепетівський міськрайонний суд.

Головуючий: В.А. Босюк.