Справа № 22ц-4931 Головуючий у 1 інстанції: Сковронський С.І.
Категорія: 5 Доповідач: Павлишин О.Ф.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2010 року Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого Павлишина О.Ф.,

суддів Шашкіної С.А., Штефаніци Ю.Г.,

при секретарі Глинському О.А.,

з участю ОСОБА_1, її представника ОСОБА_2, ОСОБА_3, його представника ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 9 лютого 2010 року,

ВСТАНОВИЛА :

Вказаним рішенням суду задоволено позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про припинення права на частку у спільному майні та визано за позивачем право власності на квартиру АДРЕСА_1, припинено право власності відповідачки на 1/4 частину цієї квартири. Зобовязано позивача сплатити відповідачці 41584 грн. 50 коп. вартості частки квартири. Також відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_5 про усунення від права на спадкування за законом, скасування свідоцтва про право на спадкування за законом та визнання права на спадкування.

Рішення суду оскаржила ОСОБА_1 В апеляційній скарзі стверджує про невідповідність висновків суду встановленим обставинам, порушення судом норм матеріального і процесуального права. При цьому посилається на те, що судом не враховано, що вона проживає в м.Червонограді, іншого житла не має, належний їй будинок є непридатним для проживання. Зазначає, що ОСОБА_3 попередньо не вніс на депозит суду суму, яка визначена як вартість частки квартири. Вважає, що суд вийшов за межі позовних вимог, визнавши право власності на всю квартиру. На думку апелянта, суд не дослідив, чи перебував спадкодавець в безпорадному стані, безпідставно відхилив клопотання про призначення експертизи. Також вказує, що суд не здійснював фіксацію процесу, секретаря Алхутова А.Г. в суді немає, судом не викликався нотаріус, до неї неправомірно застосовано привід, суд невірно визначив розмір судових витрат, порушив таємницю нарадчої кімнати. Просить скасувати рішення і ухвалити нове рішення про задоволення її позову.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_1, її представника ОСОБА_2 на підтримання апеляційної скарги, що аналогічні її доводам, пояснення ОСОБА_3, його представника ОСОБА_4І щодо заперечення вимог апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з наступних підстав.

Відповідно до ст.303 ЦПК України при розгляді справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Судом встановлено такі обставини.

ОСОБА_6 помер 17 лютого 2008 року.

ОСОБА_3 є сином ОСОБА_6

ОСОБА_1 є рідною сестрою ОСОБА_6

Спадковим майном є грошові вклади, 3/4 частини квартири АДРЕСА_2.

Згідно з свідоцтвом про право на спадщину за законом від 19.08.2008 року ОСОБА_3 успадкував після смерті батька грошові вклади та 3/4 частки в квартирі АДРЕСА_2.

Довідкою Червоноградського МБТІ за № 859 від 22.08.2008 року стверджується, що власниками квартири АДРЕСА_3 є ОСОБА_3, якому належить 3/4 частки в квартирі на підставі свідоцтва про право на спадщину від 19.08.2008 року за № 1-1743, та ОСОБА_1, якій належить 1/4 частка в спірній квартирі на підставі свідоцтва про право на спадщину від 09.12.2005 року за № 2-3744.

Відповідно до положень ст.1261 ЦК України ОСОБА_3 є спадкоємцем першої черги, а ОСОБА_1 має право на спадкування як спадкоємець другої черги.

Згідно з ч.5 ст.1224 ЦК України, особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Відмовляючи в задоволенні позову ОСОБА_1 про усунення від права на спадкування, суд обгрунтовано виходив з того, що ОСОБА_3 не ухилявся від надання допомоги ОСОБА_6, та, що останній не перебував у безпорадному стані.

Висновки суду про те, що ОСОБА_6 не потребував допомоги, оскільки працював, смерть його настала раптово, з сином мав добрі стосунки відповідають дослідженим доказам, - показам свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, даним повідомлення лікаря-психіатра від 28.08.2008 року про те, що ОСОБА_6 на "Д" обліку не знаходився, перебував під спостереженням лікаря-психіатра, стаціонарно лікувався з 13.01.1996 року до 26.01.1996 року, у Львівській обласній лікарні з 7.02.1996 року до 11.03.1996 року з діагнозом шизофренія, параноїдна форма, повторне лікування в ЧПНВ з 27.09.1999 року до 22.10.1999 року, і з цього часу за медичною допомогою не звертався, даним матеріалів Червоноградського МВ ГУ МВСУ у Львівській області про відмову в порушенні кримінальної справи № 334-183 по факту смерті ОСОБА_6 відповідно до яких 17.02.2008 року виявлено труп ОСОБА_6 без ознак насильницької смерті, даним акту судово-медичного дослідження № 40/2008 від 17 лютого 2008 року згідно з яким смерть ОСОБА_6 настала внаслідок отруєння етиловим алкоголем. Крім того, матеріалами справи стверджується, що ОСОБА_3 народився 23.05.1987 року, виїхав за кордон на постійне проживання за згодою батька в 2003 році, і з цього часу до дня смерті останнього там навчався.

Судом підставно не взято до уваги пояснення свідків ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, оскільки такі не підтверджені іншими доказами та не доводять факт безпорадного стану ОСОБА_6 та свідомого ненадання допомоги останньому ОСОБА_3

За таких обставин, суд, з"ясувавши підстави позову ОСОБА_1, перевіривши доводи сторін, проаналізувавши зібрані докази, дав їм належну оцінку і ухвалив рішення про відмову в задоволенні позову про усунення від права на спадкування, що відповідає вимогам закону.

Доводи апеляційної скарги про порушення судом норм процесуального права, невідповідність висновків суду встановленим обставинам не дають підстав для висновку про незаконність рішення, такі не грунтуються на обставинах справи та спростовуються вищенаведеним. В зв"язку з цим колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу в цій частині слід визнати необгрунтованою та відхилити її.

Разом з тим, ухвалюючи рішення про припинення права на частку у спільному майні суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права.

Відповідно до ст.365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинено, якщо: частка є незначною і не може бути виділена в натурі; річ є неподільною; спільне володіння і користування майном є неможливим; таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім"ї. Суд постанновляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.

Задовольняючи позов ОСОБА_3, суд виходив з того, що ОСОБА_1 має на праві приватної власності будинок в с.Воля-Висоцька вул.Довганика, 32-а Жовківського району Львівської області, де проживає та зареєстрована одна, а тому припинення її права на частку у спірній квартирі не завдасть їй істотної шкоди, житлом остання забезпечена, частка її в спірній квартирі є незначною та не може бути виділена в натурі, річ є неподільною, спільне володіння і користування квартирою сторонами є неможливе.

Однак судом не враховано, що ОСОБА_3 визнається покликання ОСОБА_1 на те, що вона працює в м.Червонограді не має іншого місця проживання в цьому населеному пункті, що ОСОБА_3 попередньо не вніс вартості частки ОСОБА_1 на депозитний рахунок суду.

Також суд в рішенні не навів жодного доказу на прідтвердження висновку про те, що припинення на частку не завдасть ОСОБА_1 істотної шкоди, частка її в спірній квартирі є незначною, спільне володіння і користування квартирою сторонами є неможливе.

Колегія суддів не приймає до уваги внесення ОСОБА_3 вартості частки на депозит після ухвалення рішення, оскільки законом встановлено умову попереднього внесення вартості до увалення рішення судом першої інстанції.

В зв"язку з цим відповідно до п.4 ч.1 ст.309 ЦПК України колегія суддів вважає, що в частині задоволення позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про припинення права на частку у спільному майні, визнання за ОСОБА_3 права власності на квартиру АДРЕСА_4, припинення права власності ОСОБА_1 на 1/4 частину в квартирі АДРЕСА_4, зобов"язання ОСОБА_3 виплатити ОСОБА_1 41584 грн. 50 коп. вартості 1/4 її частки в квартирі АДРЕСА_4, стягнення з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_3 1663 грн. 38 коп. судових витрат рішення суду слід скасувати і ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Керуючись ст. ст. 307, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 9 лютого 2010 року в частині задоволення позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про припинення права на частку у спільному майні, визнання за ОСОБА_3 права власності на квартиру АДРЕСА_5, припинення права власності ОСОБА_1 на 1/4 частину в квартирі АДРЕСА_3, зобов"язання ОСОБА_3 виплатити ОСОБА_1 41584 (сорок одну тисячу п"ятсот вісімдесят чотири) грн. 50 (пятдесят) коп. вартості 1/4 її частки в квартирі АДРЕСА_2, стягнення з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_3 1663 (однієї тисячі шестисот шестидесяти трьох) грн. 38 (тридцяти восьми) коп. судових витрат скасувати і ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

В решті рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу - відхилити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржено безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили рішенням апеляційного суду.

Головуючий : Павлишин О.Ф.

Судді : Шашкіна С.А.

ОСОБА_15