Броварський міськрайонний суд Київської області
справа 2-2700/10
РІШЕННЯ

Іменем України

07 липня 2010 року Броварський міськрайонний суд Київської області

в складі: головуючого судді - Сердинського В.С.

при секретарях - Калита Н.М., Єпішиній В.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до комунального підприємства Київській завод алюмінієвих конструкцій про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільнені та відшкодування моральної шкоди, суд -

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до КП Київській завод алюмінієвих конструкцій про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільнені та відшкодування моральної шкоди.

Позивачка зазначала, що вона відповідно до наказу № 10-к від 04.08.1999 року була прийнята на роботу до КП „Київський завод алюмінієвих будівельних конструкцій" штампувальником 2 розряду в метало-складальному цеху. 25 січня 2010 року вона звільнилась за власним бажанням у звязку з доглядом за дитиною - інвалідом, про що був виданий наказ № 12 від 25.01.2010 та зроблено відповідний запис у трудовій книжці № 14. При звільненні вона отримала трудову книжку, проте, не отримала заборгованість по заробітній платі, що складала на день звільнення 4 711,01 грн. Зазначає, що відповідно до статті 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 КЗпП України, підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Позивачка була звільнена 25 січня 2010 року, а належні їй кошти не отримала до цього часу, станом на 28.04.2010, тобто 93 дні. Згідно довідки, виданої відповідачем 02.02.2010 за № 507 середньоденна заробітна плата складає 22,70 грн. За 93 дні відповідач зобовязаний сплатити позивачці середній заробіток за весь час затримки у сумі 2 111,10 грн. ( 22,70 х 93 = 2 111,10грн.)

Крім того, позивачці заподіяна моральна шкода, яка полягає в наступному: відпрацювавши у відповідності з трудовим договором позивачка не отримувала сім місяців заробітної плати взагалі, не мала коштів на проживання, при цьому, у неї на утриманні знаходиться дитина-інвалід, яка потребує постійного стороннього догляду. Вона не могла достатньо приділяти уваги своїй сімї та належним чином забезпечувати їх існування. Внаслідок вказаних дій відповідача їй було завдано моральних страждань, що вимагало від неї додаткових зусиль для організації свого життя та життя її дитини. Завдану шкоду вона оцінює у розмірі 10 000 (десяти тисяч) гривень.

Посилаючись на вищевикладене, просила стягнути з відповідача на її користь заборгованість по заробітній платі у розмірі 3 652 гривень 01 копійку, середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку у розмірі 3 700 гривень 10 копійок та компенсацію за нанесену моральну шкоду у розмірі 10 000 гривень.

07 липня 2010 року позивачка надала уточнену позовну заяву в якій просила, стягнути з відповідача на її користь заборгованість по заробітній платі у розмірі 3 652 грн. 01 коп., середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку у розмірі 3700 грн. 10 коп. та компенсацію за завдану моральну шкоду у розмірі 10 000 грн.

В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримали, дала пояснення аналогічні позовним вимогам, просила задовольнити позов в повному обсязі.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 позовні вимоги не визнала, пояснила, що відповідно до довідки відповідача сума заборгованості по заробітній платі, без відрахувань складає - 3356,46грн., Позивачка відкрила картковий рахунок по заробітній платі № 5166 у ВАТ ВТБ м. Київ МФО 3217672. Відповідачем заробітна плата ОСОБА_1 за червень серпень 2009р. перерахована в повному обємі 28.12.2009р. та 05.01.2010р. 12.01.2010року позивачем була знята сума з карткового рахунку у ВАТ ВТБ м. Київ за червень-серпень 2009р. Довідка про середню заробітну плату, дохід для розрахунку виплат на випадок безробіття від 02.02.2010р. за № 507 видана ОСОБА_1 для центру зайнятості і не свідчить про суму заборгованості по заробітній платі. Відповідно до порядку обчислення середньої заробітної плати затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995р. № 100 середня заробітна плата обчислюється за останні два календарні місяці, а не за пять місяців, як зазначено в позовній заяві позивача. Позивачка мала заборгованість по заробітній платі за період з листопада 2008 року по травень 2009 року (виплачена в червні 2009 року), а потім - з червня 2009 року по серпень 2009 року (виплачена в грудні 2009р. та січні 2010 року). Починаючи з жовтня 2008 року різко знизився обєм надходження замовлень, в звязку з фінансовою нестабільністю, що склалася під впливом фінансової кризи. В першому кварталі 2009 року підприємство тимчасово призупинило виготовлення алюмінієвого профілю на замовлення, в зв'язку з відсутністю надходження коштів та призупинення подачі природного газу підприємству, на підставі листа основного постачальника газу ПАК Нафтогаз України за №31/17-298/1 Про призупинення подачі природного газу промисловим споживачам. В цей період підприємству було припинено постачання електричної енергії, що призвело до наступних наслідків: часткового безробіття та вимушеного простою працівників підприємства; переведення працівників заводу на графіки роботи з неповним робочим часом (двогодинний робочий день при чотирьохденному робочому тижні); заборгованості з виплати заробітної плати, по податках та обовязкових платежах; заборгованості перед кредиторами, що перерахували кошти за відкриті замовлення за часів попереднього керівництва і не отримали продукції. Керівництво виплатило в червні 2009 року заборгованість по заробітній платі за період з листопада 2008р. по травень 2009р., розрахувалось по заборгованостях за електроенергію та газ, частково розрахувались по заборгованості по податкам та обовязковим платежам. 30.09.2009р. підприємство розпочало роботу на виробництві. За чотири місяці, що працювало виробництво, підприємство змушене було віддавати готову продукції кредиторам, по яким сплачені кошти в 2008 році, розрахувалось по заробітній платі за період з червня 2009 року по серпень 2009 року, а із звільненими працівниками по грудень 2009 року. Тобто за ці місяці, що підприємство працювало і була виплачена заробітна плата за три місяці працівникам підприємства і звільненим працівникам. З лютого 2010 року і по теперішній час підприємство відключене за борги за електроенергію та газопостачання. Для того, щоб підприємство працювало необхідні кошти, яких фактично немає. Відповідно до рішення сесії Київської міської ради від 09.07.2009р. за №785/1841 комунальному підприємству Київський завод алюмінієвих будівельних конструкцій виділено 12 000 000 грн., які до цього часу не поступили на рахунок підприємства. Цих коштів було б достатньо, щоб розрахуватись по заробітній платі, податкам та обовязковим платежам, виконавчим листам і залишилася б частина для купівлі необхідної сировини для роботи підприємства. Позивачка зазначає, що на її утриманні знаходиться дитина-інвалід, проте, згідно матеріалів справи позивачка перебуває у шлюбних відносинах з ОСОБА_3, який є батьком цієї дитини. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України кожен із подружжя має рівні права та обовязки у шлюбі та сімї, дружина та чоловік зобовязані спільно дбати про матеріальне забезпечення сімї, батьки зобовязані утримувати дітей до їх повноліття. В позовній заяві не вказано, що у позивачки на її утриманні знаходиться чоловік, тому він зобовязаний приймати участь у матеріальному забезпеченні сімї. Коли підприємство знаходилось в стані простою з 12.01.2009р. по 29.09.2009 жодна людина, що працює на виробництві не знаходилась на території підприємства. КП КЗАБК ніхто не звільняє від виплати заборгованості по заробітній платі, але позивачка мала достатньо часу для того, щоб приділити увагу сімї, а також знайти собі роботу для отримання морального та матеріального задоволення.

Посилаючись на викладене, просила суд відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Відповідно до ст. 236 Кодексу законів про працю України у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки.

Судом встановлено, що відповідно записів в трудовій книжці, ОСОБА_1 05 серпня 1999 року була прийнята на роботу по переводу з Броварського ЗАБК на КП Київський завод будівельних конструкцій на посаду штампувальника 2 розряду в метало-складальному цеху (запис за № 11); 21 січня 2010 року була звільнена з вказаної посади згідно ст. 38 КЗпП України (запис за № 14). (а.с.11-12).

Відповідно до довідки про середню заробітну плату (доходу) для розрахунку виплат на випадок безробіття від 02 лютого 2010 року за № 507 середньоденна заробітна плата складає 22,70 грн. За 93 дні відповідач зобовязаний сплатити позивачці середній заробіток за весь час затримки у сумі 2 111,10 грн. ( 22,70 х 93 = 2 111,10грн.) (а.с.6).

Відповідно до рішення сесії Київської міської ради від 09.07.2009р. за №785/1841 комунальному підприємству Київський завод алюмінієвих будівельних конструкцій збільшено статутний фонд на 12 000 000 грн. (а.с.52-53).

Згідно ч. 1 ст. 116 Кодексу законів про працю України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, проводиться в день звільнення.

Відповідно до довідки КП Київський завод алюмінієвих будівельних конструкцій від 29.06.2010 року за № РУ01/163, заборгованість по заробітній платі, без відрахувань, перед ОСОБА_1 на 28 квітня 2010 року становить 3 356 грн. 46 коп. (а.с.32)

За таких обставин суд приходить до обґрунтованого висновку про стягнення з КП Київський завод алюмінієвих будівельних конструкцій на користь позивачки заборгованості по заробітній платі з врахуванням довідки про заборгованість по заробітній платі в розмірі 3 356,46 гривень.

Згідно ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 КЗпП цього кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємства, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку: середня заробітна плата складає 22,70грн., а середній заробіток 22,7х163 дні = 3 700 грн.

В ст. 23 ЦК України зазначено, що моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості, тому суд приходить до обґрунтованого висновку про часткове задоволення позовних вимог в цій частині та стягненню підлягає 1000 грн.

Керуючись ч. 1 ст. 47, ст. ст. 115, 116, 117 КЗпП України, ст. ст. 214-215 ЦПК України, суд, -

вирішив:

позов задовольнити частково.

Стягнути з комунального підприємства Київській завод алюмінієвих конструкцій на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі у розмірі 3 356 (три тисячі триста пятдесят шість) грн. 46 коп.

Стягнути з комунального підприємства Київській завод алюмінієвих конструкцій на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 25 січня 2010 року по 07 липня 2010 року у розмірі 3 700 (три тисячі сімсот) грн. 00 коп.

Стягнути з комунального підприємства Київській завод алюмінієвих конструкцій на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 1000 (одна тисяча) грн. 00 коп.

Стягнути з комунального підприємства Київській завод алюмінієвих конструкцій на користь Держави державне мито в розмірі 51 грн. 00 коп.

В іншій частині позову відмовити.

На рішення протягом 10 днів може бути подана заява про апеляційне оскарження, а протягом 20 днів подається апеляційна скарга до Апеляційного суду Київської області після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя В.С. Сердинський