Справа № 2-1445/2010
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" квітня 2010 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Чех Н.А.

при секретарі Бурдейна С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції м. Києва, ОСОБА_2, Закритого акціонерного товариства «ОПТ Банк» про звільнення майна від арешту та скасування постанови про арешт майна боржника, акту опису і арешту майна,

встановив:

Позивачка звернулась до суду з вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що 22.01.2009 року Дніпровським районним судом м. Києва було постановлено рішення, яким задоволено позов ОСОБА_3 та визнано недійсним доручення та договір купівлі-продажу квартири № 51, по вулиці Червоноткацька, 24 в м. Києві. Дана квартира належала ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 04.09.1998 року. Одним з відповідачів по справі був ОСОБА_2, який передав вказану квартиру в іпотеку ЗАТ «Терра Банк» для забезпечення зобовязань по кредитному договору, на даний час ОСОБА_4 перебуває у розшуку і місцезнаходження невідомо. 04.03.2009 року до органів Бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на обєкти нерухомого майна м. Києва було надано копію вищевказаної рішення та ухвалу про зняття арешту з квартири для відповідної реєстрації, а 15.04. при подачі документів для оформлення довідки-характеристики на квартиру виявлено що на неї накладено арешт на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його на його відчуження від 28.07.2008 року, винесеної відділом державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції м. Києва. В постанові зазначено, що арешт накладається на майно що належить ОСОБА_2 боржнику «ОТП Банк» З чого стає зрозумілим, що він заклав вказану квартиру в банк та не розрахувався за позику. 21.07. 2009 року ОСОБА_3 померла, залишивши заповіт, в якому все своє майно заповіла їй. Вона зверталася до ВДВС Дніпровського р-ну з заявами про зняття арешту з квартири, але їй було відмовлено в усній формі, письмової відмови не отримала. 21.09.2009 року з метою виконання рішення Печерського районного суду м. Києва державним виконавцем Біленчук Л.І. було описано майно та складено акт опису й арешту майна, яке знаходиться в її квартирі, отриманій у спадок. В судове засідання позивач не зявилася, надала суду заяву з проханням про розгляд справи у її відсутність з постановленням заочного рішення по наявним у справі документам.

Відповідач - ВДВС Дніпровського РУЮ м. Києва до суду не зявився, надав заяву про розгляд справи у відсутність їх представника. До заяви були додані письмові пояснення, в яких не заперечували проти позовних вимог позивача та пояснили, що 29.07.2008 року державним виконавцем було відкрито провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-1523 від 14.01.2008 року Печерського районного суду м. Києва про стягнення боргу в сумі 49 211,81 грн. з ОСОБА_2 на користь ЗАТ «ОТП Банк», який надійшов з ВДВС Печерського РУЮ м. Києва для виконання по територіальності, оскільки відповідно до повідомлення з БТІ м. Києва № 14985 від 07.05.2008 року боржнику на праві приватної власності належить квартира № 51, по вул. Червоноткацькій, 24 в м. Києві. В ході примусового виконання рішення суду, 29.07.2008 року державним виконавцем винесена постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, а саме на - квартиру № 51, по вул. Червоноткацькій, 24 в м. Києві та 21.09.2009 року складений акт опису й арешту майна, що знаходиться в зазначеній квартирі. Після того, як було зясовано виконавцем, що ОСОБА_2 не проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1 та ніколи не проживав, 04.12.2009 року винесена постанова про закінчення провадження на підставі п. 10 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» та виконавчий документ направлено для подальшого виконання до ВДВС Печерського РУЮ у м. Києві. Арешт з майна боржника не був знятий, оскільки відповідно до вимог ст. 38 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження за ст. 37 Закону, припиняться чинність арешту боржника, крім, направлення виконавчого документа на належністю.

Відповідачі ОСОБА_2 та ЗАТ «ОТП Банк» в судове засідання не зявилися, про причини неявки суд не сповістили, про день та час розгляду справи повідомлялися належним чином.

Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

В суді встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло, виданого Дніпровською районною у м. Києві державною адміністрацією від 04.09.1998 року квартира АДРЕСА_1 належала на праві приватної власності ОСОБА_3. Згідно рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 22.01.2009 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5, ОСОБА_2, треті особи Головне управління юстиції у Чернігівській області, приватний нотаріус ОСОБА_6, ЗАТ «Терра Банк» про визнання довіреності та договору купівлі продажу квартири недійсними позовні вимоги були задоволені, визнано довіреність, видану від імені ОСОБА_3 на імя ОСОБА_5, посвідчену державним нотаріусом ОСОБА_7 Носівської державної нотаріальної контори Чернігівської області 21.06.2005 року та договір купівлі продажу квартири АДРЕСА_2 від 12.08.2005 року, укладений між ОСОБА_5 від імені ОСОБА_3 та ОСОБА_2, посвідчений приватним нотаріусом Київського нотаріального округу ОСОБА_6, недійсними. 05.10.2009 року додатковим рішенням Дніпровського районного суду м. Києва визнано право власності на квартиру АДРЕСА_2 за ОСОБА_3 21.07.2009 року ОСОБА_3 померла, залишивши заповіт, датований 30.04.2009 роком, згідно якого вона на випадок своє смерті заповіла все своє майно, права та обовязки ОСОБА_1 позивачу по справі. Відповідно до рішення Печерського районного суду м. Києва по справі за позовом ЗАТ «ОТП Банк» до ОСОБА_2 про стягнення боргу та виконавчого листа № 2-1523, виданого 14.01.2008 року, державний виконавець ВДВС Дніпровського РУЮ м. Києва 28.07.2008 року наклав арешт на майно що належить ОСОБА_2, а саме на спірну квартиру. 21.09.2009 року державним виконавцем ВДВС Дніпровського РУЮ м. Києва відповідно до рішення Дніпровського районного суду м. Києва по справі за позовом ЗАТ «ОТП Банк» до ОСОБА_2 про стягнення боргу та виконавчого листа № 2-1523/1, виданого 14.01.2008 року було складено акт опису та арешту майна в квартирі АДРЕСА_2. З пояснень, наданих представником ВДВС Дніпровського РУЮ м. Києва про наявність рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 22.01.2009 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5, ОСОБА_2, треті особи Головне управління юстиції у Чернігівській області, приватний нотаріус ОСОБА_6, ЗАТ «Терра Банк» про визнання довіреності та договору купівлі продажу квартири недійсними та додаткове рішення від 05.10.2009 року про визнання права власності на спірну квартиру за померлою ОСОБА_3, стало відомо лише після отримання позовної заяви ОСОБА_1 та доданих до неї документів.

Відповідно до статті 321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391 ч. 1 ЦК України передбачено, що власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. По даній справі встановлено, що спірна квартира безпідставно, незаконно на даний час знаходиться під арештом; ОСОБА_2 ніякого відношення до даної квартири не має; позивачка ОСОБА_1 має право на оформлення спірної квартири на своє ім»я у власність, як спадкоємиця за заповітом від 30.04.2009 року, складеного ОСОБА_3, яка померла 21.07.2009 року. Наявність арешту на спірну квартиру є перешкодою у здійсненні позивачкою свого права на оформлення та отримання у спадок спірної квартири..

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 321, 391 ЦК України, ст.ст. 60, 212-215, 218, 223, 224-228, 233, 294 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Звільнити майно з-під арешту, скасувавши постанову Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві від 28 липня 2008 року та акт опису й арешту майна Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві від 21 вересня 2009 року.

Заочне рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва шляхом подання заяви про апеляційне оскарження на протязі десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга подається на протязі двадцяти днів з дня подачі заяви про апеляційне оскарження.

Заочне рішення може бути переглянуте судом за письмовою заявою відповідача, яка подається на протязі десяти днів з дня отримання копії рішення.

Заочне рішення набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано.

Суддя: