Справа №2-173/10 23.11.2010 23.11.2010 23.11.2010
Провадження №22-ц-8341/10
Справа № 22ц-8341/10 Головуючий у 1-й інстанції Тихонова Н.С.
Категорія 34 Доповідач апеляційного суду ОСОБА_1
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

23 листопада 2010 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючого - Лисенка П.П.,

суддів: Довжук Т.С., Самчишиної Н.В.,

при секретарі Меріковій Д.В.,

за участю:

позивача ОСОБА_2,

представника позивача ОСОБА_3,

відповідача ОСОБА_4М,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу

за апеляційною скаргою

ОСОБА_4

на рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 14 вересня 2010 року

за позовом

ОСОБА_2 до ОСОБА_4

про відшкодування майнової шкоди,

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2009 р. ОСОБА_2 предявив зазначений позов, який обґрунтував наступним.

Він на підставі довіреності і тимчасового реєстраційного талона користується автомобілем ДЄУ Ланос, реєстраційний № НОМЕР_1.

23 квітня 2009 р. внаслідок порушення ОСОБА_4 п. 10.1 Правил дорожнього руху, який керував автомобілем НОМЕР_2, сталася дорожньо-транспортна пригода, під час якої автомобіль ДЄУ Ланос, зазнав механічних пошкоджень.

Постановою судді Корабельного районного суду м. Миколаєва від 3 червня 2009 р. відповідач був притягнутий до адміністративної відповідальності за скоєння ДТП.

Згідно висновку авто товарознавчого дослідження вартість відновленого ремонту автомобіля позивача складає 32 109 грн. 07 коп.

Ним оплачені витрати на експертне дослідження в розмірі 850 грн. і на повідомлення відповідача про час і місце його проведення, ще 22 грн. 64 грн.

Внаслідок пошкоджень автомобіль з місця дорожньо-транспортної події був евакуйований і знаходився на зберіганні на території ОСББ «77».

Вартість витрат на евакуацію автомобіля складає 200 грн., а на його зберігання 900 грн.

Крім того, ним був втрачений заробіток, який він отримував як водій працюючи в ТБ «Європа» у розмірі 3 690 грн.

У звязку з дорожньо-транспортною подією він був переведений на мінімальний заробіток в розмірі 533 грн., тому сума втраченого заробітку за два місяця складає 6 314 грн.

Посилаючись на викладене, позивач просив стягнути на його користь з відповідача 32 109 грн. 07 коп. майнової шкоди, 872 грн. 64 коп. вартості товарознавчого дослідження, 200 грн. витрат на транспортування автомобіля, 900 грн. на зберігання автомобіля, 6 314 грн. компенсації втраченого заробітку, 423 грн. 95 коп. судового збору, 250 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, 2000 грн. на правову допомогу.

В подальшому позивач уточнив розмір позовних вимог в частині завданої майнової шкоди, компенсації втраченого заробітку, витрат на зберігання автомобіля, і остаточно просив стягнути з відповідача на його користь з цих витрат 25 510 грн. майнової шкоди фактично сплаченої за ремонт автомобіля, 15 785 грн. компенсації втраченого заробітку, 1 449 грн. витрат на зберігання автомобіля і 108 грн. 39 коп. доплаченого ним судового збору.

Відповідач визнав позов частково в розмірі 17 000 грн. на проведення відновлюваного ремонту автомобіля позивача, оскільки ремонт автомобіля проведений не тільки пошкоджень, які виникли внаслідок дорожньо-транспортної події.

Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 14 вересня 2010 р. позов задоволено частково.

Стягнуто на користь позивача з ОСОБА_4 25 510 грн. майнової шкоди, 200 грн. витрат на транспортування автомобіля, 2000 грн. витрат на правову допомогу, 255 грн. 10 коп. судового збору і 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

В решті позовних вимог відмовлено.

ОСОБА_4 подав на це рішення апеляційну скаргу, в якій просить скасувати в частині задоволення позовних вимог і ухвалити нове рішення.

В обґрунтування скарги посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи щодо обґрунтованості вартості проведених ремонтних робіт автомобіля та ремонт пошкоджень, які не повязані з дорожньо-транспортною пригодою, а також не відповідності вимогам законодавчих актів сплачених позивачем коштів на правову допомогу.

Перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково виходячи із наступного.

Задовольняючи позов в частині відшкодування майнової шкоди місцевий суд виходив з того, що позивачем доведена вина відповідача у скоєні дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої автомобіль під його керуванням отримав механічні пошкодження, і що вартість проведеного на час розгляду справи відновлювального ремонту автомобіля виходячи з акту виконаних робіт ПП ОСОБА_5 від 23 жовтня 2009 р. та доданого чеку складає 25 510 грн.

Проте з такими висновками місцевого суду в повній мірі погодитись не можна.

Судом встановлено, що внаслідок порушення водієм ОСОБА_4 п. 10.1 Правил дорожнього руху України сталася дорожньо-транспортна подія, під час якої автомобіль під керуванням ОСОБА_2, який він використовував на підставі довіреності і тимчасового реєстраційного талону, марки ДЄУ Ланос, реєстраційний № НОМЕР_1 отримав механічні пошкодження.

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 1188 та ч. 2 ст. 1187 ЦК України суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що заподіяну позивачу майнову шкоду повинен відшкодувати ОСОБА_4, який керував автомобілем, та винними діями якого завдана ця шкода.

Висновком судової авто товарознавчої експертизи № 1347 від 10 червня 2010 р. визначено що, тип і характер пошкоджень автомобіля позивача, які надані в протоколі огляду і фото таблиці, встановлено, що явних протиріч і неточностей між ними немає, більш точно встановити ступінь ремонтних робіт не є можливим із-за обмежень припущених самим джерелом. Вартість матеріальної шкоди складає 18 476 грн. 68 коп.

На час розгляду справи автомобіль був відремонтований.

Згідно наданих позивачем акту виконаних робіт ПП ОСОБА_5 від 23 жовтня 2009 р. на суму 16 960 грн. та чеку про придбання запчастин на суму 8550 грн. вартість відновлювального ремонту автомобіля ДЄУ Ланос, реєстраційний № НОМЕР_1 складає 25 510 грн. (16960+8550).

Проте доказів оплати ОСОБА_2 виконаних робіт згідно вказаного акта ним не надано.

За такого, колегія суддів дійшла висновку, що майнова шкода на відновлюваний ремонт автомобіля НОМЕР_3 підлягає відшкодуванню відповідно до вартості матеріальної шкоди 18 476 грн. 68 коп. визначеної у висновку судової авто товарознавчої експертизи № 1347 від 10 червня 2010 р.

Оскільки суд першої інстанції був іншої думки і стягнув з відповідача матеріальну шкоду виходячи з суми визначеної в акті виконаних робіт ПП ОСОБА_5 від 23 жовтня 2009 р. та даних чека, то у відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 309 ЦПК України таке рішення суду підлягає зміні з ухваленням апеляційною інстанцією нового рішення в частині відшкодування збитків стягуваних на відновлюваний ремонт автомобіля.

На підставі ст. 88 ЦПК України підлягають зменшенню стягувані з відповідача на користь позивача судові витрати: судового збору з 255 грн. 10 коп. до 184 грн. 77 коп., а також на інформаційне-технічне забезпечення розгляду справи з 120 грн. до фактично сплачених позивачем при предявлені позову 30 грн.

Що стосується тверджень відповідача про несплату позивачем коштів на правову допомогу надану позивачу, то вони спростовуються квитанцією до прибуткового касового ордеру № 151 від 24.04.2009 р. про сплату ОСОБА_2 за надану юридичну допомогу 2000 грн. (а.с.5, 95).

Згідно зі ст. 84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони.

Враховуючи тривалість розгляду судом справи, колегія суддів вважає, що відповідно до ст. 88 ЦПК України і Постанови Кабінету Міністрів України «Про граничні розміри компенсації витрат, повязаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави» від 27 квітня 2006 р. № 590 місцевим судом обґрунтовано з відповідача на користь позивача стягнуто 2 000 грн. витрат на правову допомогу.

За такого відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України рішення суду в частині відшкодування збитків, судового збору і витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи підлягає зміні.

Керуючись статтями 303, 307, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 14 вересня 2010 року в частині відшкодування збитків, а також судових витрат стягуваних з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 змінити, зменшити з 25 510 грн. до 18 476 (вісімнадцяти тисяч чотириста сімдесяти шести) грн. 68 коп. майнової шкоди, судового збору з 255 грн. 10 коп. до 184 (сто вісімдесяти чотирьох) грн. 77 коп. і витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи з 120 грн. до 30 (тридцяти) грн.

В іншій частині вказане рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, і з цього часу протягом 20 днів може бути оскаржено безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий

Судді