Справа № 2-67/2010
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

02.06.2010 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі

головуючого судді Левченка А.В.

при секретарі Банасько І.В.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Борисполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3 про визнання права власності,

встановив:

29.08.2008 року позивач звернулась до суду з зазначеним позовом, в якому вказала, що 09.01.2008 року помер її чоловік ОСОБА_4. З січня 1988 року вони перебували у фактичних шлюбних відносинах, вели спільне господарство. 25.12.1997 року був зареєстрований шлюб між позивачкою та ОСОБА_2 За час перебуванні у шлюбі позивач з чоловіком придбали ? частину домоволодіння по вул. Мічуріна, 109, в с. Гора Бориспільського району Київської області, що складається з житлового будинку, трьох веранд, прибудови, погребу з шийкою, убиральні, літньої кухні, навісу, хвіртки, воріт та огорожі. Після смерті чоловіка позивач звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, де їй стало відомо, що з заявою про прийняття спадщини звернувся і син її покійного чоловіка від першого шлюбу ОСОБА_2 Тобто, відповідно до положень ст.. 1261 ЦК України, сторони є спадкоємцями за законом і кожен з них має право успадкувати по 1/8 частині спадкового домоволодіння. Враховуючи, що половина придбаного домоволодіння має належати позивачу, то спадковим майном після смерті чоловіка є інша половина домоволодіння, тобто ? частина приміщень від частини майна. В зв"язку з наведеним позивач просить визнати за нею право власності на ? частину домоволодіння по вул. Мічуріна, 109, в с. Гора Бориспільського району Київської області спільною сумісною власністю, 3/8 частини вказаного домоволодіння, що складається з ? частини спільної власності, 1/8 частини в порядку спадкування, а також визнати за відповідачем право власності на 1/8 частини зазначеного домоволодіння в порядку спадкування. Позивач та його представник в судовому засіданні повністю підтримали заявлений позов.

Відповідач в судове засідання повторно не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заперечень проти позову не надав.

Третя особа судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, в своїй письмовій заяві просить слухати справу без її участі.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання.

Відповідно до вимог ст.ст. 169, 224 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, проти такого вирішення справи представник позивача не заперечує.

Суд, заслухавши позивача та її представника, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_4 січня 1988 року. За цей час вони придбали ? частину домоволодіння по вул. Мічуріна, 109, в с. Гора Бориспільського району Київської області. 25.12.1997 року був зареєстрований шлюб між позивачкою та ОСОБА_2 09.01.2008 року ОСОБА_4 помер. (а.с.5, 6, 7,8)

З моменту придбання 1/2 домоволодіння позивач та ОСОБА_4 проживали в ньому, облаштовували його. За час спільного проживання, починаючи з початку 1998 року вони здійснили переобладнання будинку, здійснили капітальний ремонт (замінили перегородки, покрівлю, підлогу, провели опалення, воду, провели газопостачання, укріпили фундамент, змінили віконні рами, двері, переобладнали приміщення 1-5 в житлову кімнату, інші ремонтні роботи, придбавали усі будівельні матеріали, необхідні для цього). В 1998 році побудували літню кухню "Г" площею 28,1 кв.м, в 2007 році - навіс "Є" площею 11,9 кв.м, огорожу №1-3. Також вони здійснили самовільну добудову будинку, згідно поверхового плану складається з веранди "а2", веранди "а3", прибудови "а4".

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина у вигляді ? частини домоволодіння за адресою: с. Гора, вул. Мічуріна, 109, Бориспільського району Київської області.

Відповідно до положень ч. 1 ст.62 СК України якщо майно дружини, чоловіка за час шлюбу істотно збільшилося у своїй вартості внаслідок спільних трудових чи грошових затрат або затрат другого подружжя, воно у разі спору може бути визнане за рішенням суду об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Оскільки позивач та ОСОБА_4 придбали домоволодіння під час спільного проживання однією сім'єю за кошти, що вносилися ними в рівних частках, а в подальшому здійснили його значне переобладнання, що значно збільшило вартість домоволодіння, то згідно норм статті 112 ЦК України (в редакції 1963р.), ст..17 Закону України «Про власність», ст..62 СК України придбана нами 1/2 частина домоволодіння є їх спільною власністю.

В судовому засіданні встановлено, що в їх сім'ї працювала лише позивач, так як ОСОБА_4 був пенсіонером та отримував невелику пенсію. Після смерті чоловіка позивач звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, де їй стало відомо, що також з заявою про прийняття спадщини звернувся син її покійного чоловіка від першого шлюбу ОСОБА_2

Відповідно до положень ст.1261 ЦК України, сторони є спадкоємцями за законом , і кожен з них, згідно ст.1267 ЦК України, має успадкувати в рівних частках, тобто по 1/8 частини.

Згідно ч. 3 ст. 368 Цивільного кодексу України майно набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлене договором або законом.

У відповідності до положень ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності і вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності.

Відповідно до ст.370 Цивільного кодексу України частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

На підставі викладеного, суд вважає, що житловий будинок № 109 з надвірними будівлями і спорудами, що знаходиться в с. Гора Бориспільського району Київської області являється спільною сумісною власністю в рівних частках ОСОБА_1 та ОСОБА_2, а тому необхідно визнати за позивачем право власності на 1/4 частину вказаного домоволодіння. Крім того, за позивачем слід визнати право власності на3/8 частин вказаного домоволодіння, що складається з ? частини спільної власності та 1/8 частини в порядку спадкування.

В частині заявлених позивачем позовних вимог про визнання права власності на 1/8 частину домоволодіння спадкового майна за ОСОБА_2 слід відмовити, оскільки під час розгляду даного спору відповідач не проявив свого волевиявлення щодо визнання за ним права власності на 1/8 частину спадкового домоволодіння.

Оскільки позивач оплатила судовий збір, а рішення виноситься на її користь, відповідно до ст. 88 ЦПК України, розмір такого збору в сумі 964,25 грн. необхідно стягнути з відповідача на її користь.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 1261, 1267 ЦК України, ст. ст. 60, 68, 70, 71 СК України, ст. ст. 10, 88, 169, 224, 208, 209, 212-215 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3 про визнання права власності задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 3/8 частин домоволодіння, розташованого по вул. Мічуріна, 109, в с. Гора Бориспільського району Київської області, що складається з ? частини спільної власності, 1/8 частини в порядку спадкування після смерті чоловіка ОСОБА_4, який помер 09.01.2008 року.

Стягнути з ОСОБА_2 користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 964,25 грн.

Рішення суду може бути переглянуто Бориспільським міськрайонним судом Київської області за заявою відповідача, поданої протягом десяти днів з дня отримання копії рішення, а також може бути оскаржене позивачем до Апеляційного суду Київської області через Бориспільський міськрайонний суд шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення та наступної подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя: Левченко А.В.