Справа 2-932/10
Номер провадження 2-932/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.09.10 року.Рахівський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючої судді - Марусяк М.О.

при секретарі - Ступчук Л.Б.

з участю прокурора - Тричинець М.М.,

відповідачки - ОСОБА_1,

представника третьої особи - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Рахів цивільну справу за позовом

Прокурора Рахівського району в інтересах малолітнього

ОСОБА_3

до

ОСОБА_1,

третя особа : Служба в справах дітей Рахівської районної державної

адміністрації

про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Рахівського району звернувся в суд з позовом в інтересах малолітнього ОСОБА_3 до ОСОБА_1, третя особа : Служба в справах дітей Рахівської районної державної адміністрації про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів.

Позовні вимоги мотивовано тим, що ОСОБА_1 є матір'ю малолітнього ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_1, про що свідчить актовий запис №143 зроблений 17.06.2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Рахівського РУЮ у Книзі реєстрації народжень. ОСОБА_1Ю, як мати, неналежно виконує, передбачені законодавством обов'язки, щодо забезпечення належного виховання, умов проживання дитини, не виявляє батьківської уваги та турботи щодо своєї малолітньої дитини. Відповідно до Акту про дитину, покинути в пологовому будинку, іншому закладі охорони здоров'я або яку відмовилися забрати батьки чи інші родичі, про підкинуту чи знайдену дитину від 04.12.2009 року на станції метро «Берестейська» в м. Київ було виявлено малолітнього ОСОБА_3 11.02.2010 року розпорядженням голови Рахівської РДА №114 малолітнього ОСОБА_3, як дитину, позбавленого батьківського піклування, було влаштовано до обласного будинку дитину, який розташований в м. Свалява по вулиці Богдана Хмельницького №1, Закарпатської області, на повне державне утримання, де перебуває і на даний час. Окрім того, 13.08.2009 року рішенням Рахівського районного суду ОСОБА_1 вже було позбавлено батьківських прав відносно чотирьох малолітніх дітей. Підставою

представництва прокуратурою в даній справі шляхом заявлення позову є те, що ОСОБА_3 є малолітнім, а тому не в змозі самостійно захищати свої права в суді і це потрібно для визначення його правового статусу - дитини позбавленої батьківського піклування, що в свою чергу відповідно до ст.25 ч.2 Закону України «Про охорону дитинства» дасть підстави для надання цим дітям матеріального забезпечення та пільг передбачених законодавством України. Тому, просить суд, позбавити батьківських прав ОСОБА_1 щодо малолітньої дитини ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_1 та стягнути з неї аліменти на користь дитини в розмірі 30% прожиткового мінімуму.

В судовому засіданні прокурор - Тричинець М.М., позовні вимоги змінив, наполягає на задоволенні позовної вимоги щодо позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 відносно малолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та просить суд позовну вимогу про стягнення аліментів з неї на користь малолітнього сина в розмірі 30% прожиткового мінімуму залишити без розгляду.

Відповідачка - ОСОБА_1 позов не визнала та пояснила суду, що 04.12.2009 року дійсно була затримана працівниками міліції на станції метро «Берестейська» в м. Київ, разом з дитиною, сином ОСОБА_4. Під час затримання працівники міліції посилались на те, що вона займається жебракуванням, тому відібрали від неї малолітнього сина склавши Акт про дитину, покинуту в пологовому будинку, іншому закладі охорони здоров'я або яку відмовилися забрати батьки чи інші родичі, про підкинуту чи знайдену дитину. Дитина дійсно перебувала у лікарні, лікарі відмовилися повернути їй сина з тих причини, що вона не мала ніяких документів, які б посвідчували її особу (паспорт громадянина України). Після того, як дитину, передали до обласного будинку дитини м. Свалява, не змогла відвідувати її та виїхати за межі м. Київ, оскільки була на підписці про невиїзд. Зокрема, з квітня 2010 року по сьогоднішній час з дитиною не бачилася, оскільки була засуджена вироком Святошинського районного суду м. Київ за ст. 304 ч.2 КК України з зобов'язанням не покидати межі міста Києва. Просить суд надати їй можливість виправитися, не позбавляючи батьківських прав щодо малолітнього сина ОСОБА_4.

Представник третьої особи Служби в справах дітей Рахівської РДА - ОСОБА_2, не заперечує у задоволенні змінених позовних вимог, оскільки ОСОБА_1, дійсно ухиляється від виконання батьківських обов'язків, свідченням чого є те, що її засуджено за ст.304 ч.2 КК України, як втягнення неповнолітніх у злочинну діяльність, окрім того, ОСОБА_1 не створює для дітей належні та необхідні умови проживання, не має житла та роботи.

Заслухавши прокурора, пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного висновку.

Згідно свідоцтва про народження ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_1, його матір'ю являється ОСОБА_1 (а.с.4). Дане свідоцтво зареєстроване у реєстрі актів цивільного стану громадян про реєстрацію народження відповідно до статей 126,133,135 Сімейного кодексу України 17 червня 2009 року за №143 (а.с.5).

Наявною в матеріалах справи копією розпорядження голови Рахівської районної державної судової адміністрації Закарпатської області від 11.02.2010 року №114 стверджено факт влаштування дитини, ОСОБА_3, позбавленої батьківського піклування до обласного будинку дитини м. Свалява, Закарпатської області, на повне державне утримання (а.с.6).

Актом про дитину, покинуту в пологовому будинку, іншому закладі охорони здоров'я або яку відмовилися забрати батьки чи інші родичі, про підкинуту чи знайдену дитину від 04.12.2009 року встановлено, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, був виявлений на станції метро «Берестейська», разом з матір'ю, яка займалася жебракуванням (а.с.7,8).

Зокрема, в акті обстеження умов проживання від 19.01.2010 року, який складався на підставі повідомлення ССД Шевченківського РДА м. Київ з метою встановлення правового статусу дитини ОСОБА_3 зазначено, що під час обстеження умов проживання гр. ОСОБА_1 вдома її не було, будинок замкнутий, у зв'язку з чим повернення дитини неможливе (а.с.11) та актом обстеження матеріально-побутових умов від 21 вересня 2010 року складеного депутатом міської ради ОСОБА_5 встановлено, що гр. ОСОБА_1 ніде не працює проживає в будинку рідної сестри у задовільних матеріально-побутових умовах (а.с.24).

В судовому засіданні досліджено, вирок Святошинського районного суду міста Києва, який підтверджує, що ОСОБА_1 дійсно засуджена за скоєння злочину, передбаченого ст.304 ч.2 КК України, як втягнення неповнолітнього у злочинну діяльність (а.с.21-23).

З висновку Служби у справах дітей Рахівської РДА вбачається, що ОСОБА_6, як мати, неналежно виконує передбачені законодавством обов'язки щодо забезпечення належного виховання, умов проживання та розвитку дитини. У службу у справах дітей . надійшло повідомлення про те, що малолітній ОСОБА_3 був виявлений на станції метро «Берестейська» в м. Києві, де разом з матір'ю займався жебракуванням. Згідно розпорядження голови Рахівської РДА від 26.01.2010 року №31 «Про надання статусу дитини, позбавленої батьківського піклування» набув статусу дитини, позбавленої батьківського піклування. На даний час малолітній ОСОБА_3 влаштований та перебуває в обласному будинку дитини м. Свалява, Закарпатської області. Служба в справах дітей Рахівської РДА вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_1 щодо малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.25).

Відповідно до ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва.

В силу положень діючого Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони в шлюбі між собою. Батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Судом, при дослідженні показів сторін та матеріалів справи достовірно встановлено, що відповідачка, як мати, малолітнього ОСОБА_3 займається жебракуванням, не піклується про його виховання, фізичний, духовний та моральний розвиток, не забезпечує необхідним харчуванням, медичним доглядом, лікуванням дитини, що негативно впливає на його фізичний розвиток. Підтвердження цього є також повідомлення головного лікаря обласного будинку дитини Закарпатського обласного управління охорони здоров'я, що вихованець їхнього закладу ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 поступив в обласний будинок дитини 12.03.2010 року з м. Києва, на протязі даного періоду близькі та родичі дитину не відвідували та не брали активну участь у її вихованні (а.с.32). Дане свідчить про те, що ОСОБА_1 свідомо нехтує своїми батьківськими обов'язками. Підстав, які б могли заперечити позбавленню батьківських прав судом не знайдено, оскільки остання душевною хворобою, недоумством чи іншою тяжкою хворобою не хворіє. Дані нею пояснення в судовому засіданні про начебто неможливість відвідувати сина в обласному будинку дитини не знайшли свого підтвердження. Так, посилання відповідачки на неможливість виїжджати за межі міста Києва з квітня 2010 року у зв'язку із засудженням не підтвердилися документально, оскільки вироком Святошинського районного суду м. Києва від 29 квітня 2010 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні злочину передбаченого ст.304 ч.2 КК України і призначено їй покарання у вигляді 4 років 6 місяців позбавлення волі, з застосуванням ст. 79 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки та на підставі ст.76 КК України зобов'язано повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, а також періодично з'являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію, тобто обмеження стосуються зміни місця проживання, а не заборони виїзду за межі області чи м. Києва.

Враховуючи наведені обставини, покази сторін, матеріали справи, суд, вважає, що в зміненому позові слід задовольнити.

Позовну вимогу про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь малолітньої дитини слід залишити без розгляду на підставі ст. 207 ч.1 п.5 ЦПК України, у зв'язку з поданням прокурором заяви про залишення позовної вимоги щодо стягнення аліментів без розгляду. Крім того, дана вимога є необгрунтованою та неправильно викладеною, оскільки прокурором не вказано на чию саме користь слід стягувати аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в якому розмірі та на який рахунок.

На підставі ст. 88 ЦПК України до стягнення з відповідачки на користь держави підлягають судові витрати : 8,50 гривень судового збору.

У відповідності до ст.81 ЦПК України не підлягають оплаті витрати на інформаційно-технічне забезпечення у справах, в яких, у випадках встановлених законом, представництво інтересів громадянина або держави в суді здійснює прокурор.

Керуючись ст.ст. 10, 58,60,81, 88, п.5 ч.1 207, 212,213,223, ЦПК України, ст. 164,165 Сімейного кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

В зміненому позові задовольнити.

Позбавити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженку та мешканку м. Рахів, вул. Київська, №227, Закарпатської області, батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_3.

Позовну вимогу Прокурора Рахівського району в інтересах малолітнього ОСОБА_3 до ОСОБА_1, 3-тя особа Служба в справах дітей Рахівської районної адміністрації про стягнення аліментів - залишити без розгляду. Особа, заяву якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Копію рішення про позбавлення батьківських прав після набрання ним законної сили надіслати державного органу реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь держави 8 гривень 50 копійок судового збору.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу у судову палату з цивільних справ апеляційного суду Закарпатської області через Рахівський районний суд протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Суддя: Марусяк М.О.