Миронівський районний суд Київської області
Справа № 2-941/2010
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2010 року м. Миронівка

Миронівськийрайонний суд Київської області в складі

головуючої судді Капшук Л.О.

при секретарі Скринській І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Миронівського району Київської області про визнання права власності на жилий будинок та земельну ділянку в порядку спадкування,

УСТАНОВИВ:

позивач звернулася до суду з даним позовом, мотивуючи заявлені вимоги тим, що 26.01.2001 року померла її мати ОСОБА_3. Після її смерті залишилась спадщина у виді жилого будинку, розташованого в селі Владиславка Миронівського району Київської області по вулиці Леніна, 422, та земельної ділянки площею 0,2494 га, що знаходиться на території Москаленківської сільської ради Богуславського району Київської області. Вона, являючись спадкоємцем померлої за законом, в установлений законом строк звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Оформити спадщину та отримати свідоцтво про право на спадщину за законом не має змоги, оскільки померла не отримала правовстановлюючого документу на належний їй жилий будинок, а виготовлений на її ім»я державний акт на право власності на земельну ділянку було зареєстровано та видано після смерті власниці. Просила в судовому порядку визнати незаконним та скасувати державний акт на право власності на землю серії ІУ-КВ № 017585, виданий Москаленківською сільською прадою 31.01.2002 року на земельну ділянку площею 0,2494 га, визнати за нею в порядку спадкування право власності на жилий будинок під номером 422 по вулиці Леніна села Владиславка Миронівського району Київської області та право на одержання у власність вказаної земельної ділянки.

В судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримала та в поясненнях послалась на обставини, викладені в поданій до суду заяві.

Представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради Миронівського району Київської області в судове засідання не з»явився. Відповаідач про розгляд справи був повідомлений належно, причини неявки представника відповідача до суду не відомі.

Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши надані нею документи і матеріали, всебічно та повно з»ясувавши обставини, на яких грунтуються позовні вимоги, об»єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підствах, що не заборонені законом. Однією з таких підстав є спадкування майна, в тому числі за законом відповідно до ст. 1217 ЦПК України.

У відповідності до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов»язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, відповідно до статті 1218 ЦК України, входять усі права та обов»язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з частиною 1 статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов»язаний звернутися до нотаріуса, за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Дане зобов»язання встановлено законодавством у зв»язку з тим, що право власності на спадкове нерухоме майно виникає у спадкоємця тільки з моменту державної реєсстрації цього майна.

В судовому засідання встановлено, що будинок, з приводу якого заявлено позов, не відноситься до категорії самовільно збудованих, виходячи з наступного.

Господарсько-побутові будівлі та споруди у домоволодіннях, які належать громадянам, що збудовані до ухвалення Указу Президії Верховної Ради УССР від 22.01.1979 року «Про боротьбу з самовільним будівництвом господарсько-побутових будівль» і при їх технічній інвентаризації не відображені в матеріалах інвентаризації як самовільні - не відносяться до категорії самовільних.

Відповідно до роз»яснень, викладених у п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.1991 року № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній в установленному порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради.

Встановлено, що будинок під номером 422, розташований по вулиці Леніна села Владиславка Миронівського району Київської області був побудований у 1974 році на земельній ділянці, призначеній для будівництва та обслуговування жилого будинку та господарських споруд. Будинок має затверджений КП КОР Білоцерківським МБТІ технічний паспорт, в якому не відображено, що будинок відноситься до категорії самовільних, зареєстрований в негосподарській книзі.

Встановлено, що головою двору, розташованого в селі Владиславка Миронівського району Київської області по вулиці Леніна, 422 відповідно до запису погосподарського обліку (форми №4, затвердженої наказом Державного комітету статистики України № 95 від 18.04.2005 року, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 11.05.2005 року за № 487/10767) до дня смерті 23.02.1997року була ОСОБА_4 А.1., що підтверджується довідкою №907, виданою 25.10.2010 року ОСОБА_2 сільською радою Миронівського району Київської області.

Запис ОСОБА_4 в книзі погосподарського обліку в якості голови двору підтверджує факт належності будинку під номером 422 по вулиці Леніна села Владиславка Миронівського району Київської області саме їй. Даним будинком померла ОСОБА_4 володіла та користувалася на праві власності.

23.02.1997 року ОСОБА_4 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-БК № 036903, виданим 26.02.1997 року ОСОБА_2 сільською радою Миронівського району Київської області. Після смерті ОСОБА_4 спадщину фактично прийняла її дочка ОСОБА_3, яка проживала зі спадкодавицею, вступила в управління та володіння спадковим майном після її смерті. Даний факт підтверджується довідкою ОСОБА_2 сільської ради Миронівського району Київської області № 623 від 02.07.2008 року.

26.01.2001 року ОСОБА_3 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-БК № 324294, виданим 29.10.2001 року ОСОБА_2 сільською радою Миронівського району Київської області.

Позивач є спадкоємицею померлої ОСОБА_3 за законом, оскільки являється її донькою, що підтверджується свідоцтвом про народження серії 11-БК № 429536, виданим 17.02.1977 року ОСОБА_2 сільською радою Миронівського району Київської області, відміткою в паспорті про реєстрацію шлюбу з ОСОБА_5

У встановлений cт. 1270 ЦК України шестимісячний строк після смерті матері позивач звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини та прийняла її. Інших спадкоємців померла не мала.

Зазначені обставини свідчать про те, що ОСОБА_6 померла, не встигнувши отримати свідоцтво про право на спадщину після смерті ОСОБА_4 Право на прийняття належної їй частки спадщини перейшло за правилами cт. 1276 ЦК України до позивача.

У видачі свідоцтва про право на спадщину на жилий будинок позивачу було відмовлено в зв»язку з відсутністю документа, який підтверджує право власності спадкодавця на дане майно.

ОСОБА_3 на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії 1У-КВ № 017585, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 18, передано у приватну власність для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд земельну ділянку площею 0,2494 га, розташовану по вулиці Шелестуха, 2 села Москаленки Богуславського району Київської області.

Оформити право на спадкове .майно у виді вказаної земельної ділянки позивач не взмозі з тих підстав, що на земельну ділянку було виготовлено державний акт на ім»я померлої та проведено його державну реєстрацію в Книзі записів державних актів на право приватної власності після її смерті. Зазначені обставини підтверджуються доданою до матеріалів справи копією державного акта на право приватної власності на землю.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Оскільки державний акт на право приватної власності на землю був виготовлений та зареєстрований у встановленому порядку вже після смерті власника земельної ділянки, що суперечить вимогам закону щодо порядку видачі та реєстрації державних актів на право власності на земельні ділянки, то даний акт неможливо розцінювати як законний.

ОСОБА_3 померла, не отримавши правовстановлюючого документа на земельну ділянку, проте право на отримання даної земельної ділянки у власність, яке належало їй на момент відкриття спадщини, не припинилося внаслідок її смерті. Право на отримання у власність земельної ділянки не відноситься до прав, які не входять до складу спадщини, та передбачені ст. 1219 ЦК України. Це право в порядку спадкування перейшло бо позивача, яка є спадкоємицею померлої.

Оскільки позивач успадкувала право па земельну ділянку та жилий будинок, належні спадкодавиці, та в установленому порядку не може одержати правовстановлюючі документи на вказане майно, то успадковане право позивача підлягає захисту в судовому порядку.

Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову.

На підставі ст.ст. 203, 213, 215, 328, 373, 1216, 1218, 1223, 1233, 1270, 1296, 1297 ЦК України, ст.ст. 25, 81, 116, 125, 158 ЗК України, постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 16.04.2004 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді цивільних справ», керуючись ст.ст. 10, 15, 212, 213, 214, 215, 256, 259 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, померлої 26.01.2001 року, право власності на жилий будинок під номером 422 по вулиці Леніна села Владиславка Миронівського району Київської області.

Визнати державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,2494 га, розташовану в селі Москаленки Богуславського району Київської області по вулиці Шелестуха, 2 і призначену для будівництва та обслуговування жилого будитнку, господарських будівель і споруд, серії 1У-КВ № 017585, виданий Москаленківською сільською радою па ім»я ОСОБА_7, зареєстрований в Книзі записів бержавних актів на право приватної власності на землю за № 18, незаконним.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 право власності на земельну ділянку площею 0,2494 га, розташовану в селі Москаленки Богуславського району Київської області по вулиці Шелестуха, 2 і призначену для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області через Миронівський районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з часу проголошення, особами, які не були присутні в судовому засіданні під час проголошення рішення, у десятиденний строк з дня отримання копії рішення.

Суддя підпис ОСОБА_8

Згідно з оригіналом

Суддя Л.О. Капшук