Справа № 2-о-37/10
УХВАЛА

Іменем України

09 березня 2010 року суддя Соломянського районного суду м. Києва Букіна О.М., розглянувши заяву ОСОБА_1, третя особа - Державна адміністрація Ленінського району м. Севастополя про встановлення факту належності заповіту,

ВСТАНОВИВ:

03 лютого 2010 року заявниця звернулася до суду з заявою та просила встановити факт належності їй заповіту складеного ОСОБА_2 та посвідченого приватним нотаріусом Севастопольського міського нотаріального округу ОСОБА_3 25 травня 2005 року.

Ухвалою Соломянського районного суду м. Києва від 11 лютого 2010 року вищенаведену позовну заяву було залишено без руху, у звязку з її невідповідністю вимогам ст. 119, 258 ЦПК України, та надано строк на усунення її недоліків до 22 лютого 2010 року.

Судом встановлено, що позивачка 11 лютого 2010 року особисто отримала вищенаведену ухвалу про усунення недоліків, що підтверджується особистою її розпискою.

18 лютого 2010 року до суду було подано уточнену позовну заяву на виконання вищенаведеної ухвали суду, однак її недоліки було усунуто лише частково.

Позивачка просила суд притягнути в якості третьої особи по справі Державна адміністрація Ленінського району м. Севастополя, однак позивачкою не було надайо обґрунтувань даної обставини справи та позичкою не було визначено належних по справі сторін.

Позивачкою не було зазначено посилань на докази в підтвердження неможливості заявниці отримати свідоцтво про право на спадщину в порядку заповіту, у звязку з розбіжностями в написанні ім»я по-батькові її бабусі.

Крім того заявницею не було надано обгрунтувань тієї обставини, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 є однією і тією ж самою особою, оскільки заявниця просила визнати факт належності їй заповіту, а не встановити факт родинних відносин або факт належності права установчих документів особі тощо, у звязку з чим позивачкою не було зазначено підстав звернення до суду та не було конкретизовано, який саме факт вона просила встановити.

Відповідно до ч. 2 ст. 121 ЦПК України якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 119 і 120 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, а також оплатить витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, позовна заяв вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Враховуючи вищенаведене суд приходить до висновку про повернення заяви ОСОБА_1, у звязку з не усуненням її недоліків.

Керуючись ст. 119-121 ЦПК України, суддя, -

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1, третя особа - Державна адміністрація Ленінського району м. Севастополя про встановлення факту належності заповіту вважати неподаною та повернути позивачу.

Роз'яснити, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду міста Києва через суд першої інстанції шляхом подання протягом п'яти днів з дня постановления ухвали заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви протягом п'яти днів з дня постановления ухвали або протягом десяти днів з дня подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя: