АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №22ц-4315/2010р.
Головуючий в 1-й інстанції Венглєвська Н.Б..
Доповідач - Вербицька Л.І.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2010 року грудня місяця 22 дня колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого: Вербицької Л.І.

Суддів: Вадзінського П.О.

ОСОБА_1 при секретарі: Перевознік В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення Чаплинського районного суду Херсонської області від 28 травня 2009 року за позовом відкритого акціонерного товариства « ОСОБА_3 Аваль» до ОСОБА_2, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановила:

У березні 2009 року відкрите акціонерне товариство «ОСОБА_3 Аваль » (далі - ОСОБА_3) звернулося до суду із позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_4 про стягнення в солідарному порядку заборгованості за кредитним договором в сумі 51 910 грн. В обґрунтування своїх вимог посилались на ту обставину, що 14.02.2007 р. ОСОБА_2 отримав за кредитним договором кредит у розмірі 42 600 грн. строком до 14.02.2017 року. Поручителем за виконання ОСОБА_2 зобов'язань виступила ОСОБА_5 на підставі договору поруки від 14.02.2007 року. Оскільки відповідачі обов'язки по погашенню кредиту, сплаті відсотків не виконують, ОСОБА_3 просив стягнути з них достроково солідарно суму заборгованості 51 910 грн., 08 коп.

Заочним рішенням Чаплинського районного суду Херсонської області від 28.05.2009 р. позов задоволено повністю. Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_4 на користь Банку заборгованість за кредитним договором у сумі 51 910, 08 грн., а також сплачені судові витрати у сумі 519, 10 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду судового процесу у сумі ЗО грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить про скасування заочного рішення суду першої інстанції та направлення справи на новий судовий розгляд. Апеляційну скаргу відповідач обґрунтовує порушенням судом норм матеріального та процесуального права, а також неповним з'ясуванням обставин по справі, які мають значення для правильного вирішення спору, які стосуються хвороби онука ОСОБА_2, та витрачених коштів на лікування дитини.

У письмових запереченнях, які надійшли на адресу суду, ОСОБА_3 посилається на те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав, відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Заслухавши доповідача, осіб, які з'явились в судове засідання, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції колегія суддів вважає, що скарга задоволенню не підлягає.

З матеріалів справи вбачається, що 14.02.2007 року між Банком та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № 014/17/1 відповідно до умов якого Банком було надано кредит у розмірі 42 600 грн. з кінцевим строком погашення до 14.02.2017 р. із сплатою 18,5% річних за користування кредитними коштами (а.с. 6-7).

Умовами п. 5.1 вищевказаного кредитного договору передбачається, що боржник зобов'язується щомісячно в строк 01 по 15 число кожного місяця включно проводити погашення заборгованості відповідно до Додатку №2 (а.с. 6 зворот, 8-9).

Також 14.02.2007 року між Банком та відповідачами було укладено договір поруки, згідно якого ОСОБА_5 зобов'язується перед Банком відповідати у повному обсязі за своєчасне та повне виконання ОСОБА_2 зобов'язань за кредитним догової (а.с.10). Крім того відповідно до п. 2.1. договору поруки у випадку невиконання ОСОБА_2 зобов'язань за кредитним договором останній та його поручитель відповідають перед Банком як солідарні боржники.

Судом вірно встановлено, що відповідачі зобов'язання перед Банком не виконують, погашення заборгованості не здійснюють, чим порушують п.п. 1.3, 1.4 та 5.1 кредитного договору, відповіднодо яких ОСОБА_2 зобов'язується щомісячно в строк з 01 по 15 число по кожного місяця включно проводити погашення заборгованості відповідно до Додатку №2, а також виплачувати Банку відсотки за користування кредитними ресурсами в валюті кредиту по відсотковій ставці 18,5% річних в строк до 15 числа кожного місяця, відповідно до Додатку № 2 до вищезазначеного кредитного договору.

Банком було направлено вимогу відповідачам про дострокове повернення кредитних коштів і попереджено останніх, що у невиконання зазначеної вимоги та несплати всієї суми кредиту, процентів та інших передбачених договором платежів протягом десяти днів з моменту отримання цієї вимоги, ОСОБА_3 буде змушений стягнути заборгованість в примусовому порядку.

З матеріалів справи вбачається, що у зв'язку з неналежним виконанням зобов'язань відповідачами умов кредитного договору від 14.02.2007 року № 014/17/1813 перед Банком, заборгованість за кредитним договором станом на 06.02.2009 року склала в гривневому еквіваленті 51 910,08 грн. (а.с. 11).

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Задовольняючи позов, суд виходив з положення ч. 1 ст. 542 ЦК України, відповідно до якого у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Вірним є висновок суду про те що, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому (ч. 2 ст. 1050 ЦК України).

Такі висновки суду відповідають встановленим обставинам справи, підтверджуються дослідженими судом доказами.

Рішення ухвалено судом з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому підстав для його скасування колегія суддів невбачає.

Колегія суддів не приймає до уваги доводи апелянта про незаконність рішення суду першої інстанції, оскільки вони не спростовують мотивованих висновків суду та не підтверджені належними доказами. Доводи щодо причин неможливості відповідача сплачувати отримані у кредит кошти в зв'язку з витратами коштів на лікування онука не є підставою відповідно до вимог закону для його звільнення від виконання обов'язків за укладеним між сторонами договором.

Керуючись ст.ст. 303, 308, 315, п.1 ч. 1 ст. 307 ЦПК України, снюють, 3 колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Чаплинського районного суду Херсонської області від 28 травня 2009 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, може бути

оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом 20 днів з дня набрання законної сили

Головуючий:

Судді: