Справа №2-4282/09 22.04.2010 22.04.2010 22.04.2010
Провадження №22ц-642/10
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2010 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючого Данилової О.О.

суддів Лівінського І.В., Шаманської Н.О.

при секретарі Голубкіній О.О.

за участю представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2, його представника ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_2

на рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 8 грудня 2009 року по цивільній справі за позовом

ПАТ КБ «ПриватБанк» ( далі ПриватБанк)

до ОСОБА_2

про виконання грошового зобовязання

У С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2009 року ПриватБанк звернувся з позовом до ОСОБА_2 про виконання грошового зобовязання.

Позивач зазначав, що 21 травня 2008 року уклав з ОСОБА_2 кредитно-заставний договір № NKH3AN13330242, за яким відповідач отримав споживчий кредит у розмірі 24425,15 доларів США зі сплатою 15 % на рік з кінцевим терміном повернення 20 травня 2015 року за умови повернення щомісячними платежами у визначений строк.

Посилаючись на порушення ОСОБА_2 зобов'язань за договором, що є підставою дострокового повернення всієї суми кредиту, позивач просив стягнути з відповідача 191578 грн.31 коп. (24880 доларів США).

Змінивши позовні вимоги під час судового розгляду справи, ПриватБанк просив стягнути станом на 26 липня 2009 року 14359,97 доларів США заборгованості за кредитом, 2714,03 доларів пені, 3792, 02 грн. штрафу, а всього 139 701,04 грн. та судові витрати.

Рішенням Заводського районного суду м.Миколаєва від 8 грудня 2009 року позов задоволено в повному обсязі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просив скасувати рішення в частині штрафу та пені, посилаючись на те, що наданий позивачем розрахунок пені не відповідає умовам договору, а підстави для нарахування штрафу відсутні.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_2 не виконує обовязки, передбачені кредитно-заставним договором № NKH3AN13330242 від 21 травня 2008 року, що є підставою для дострокового повернення всього кредиту.

Встановивши, що заборгованість відповідача станом на 26 липня 2009 року складає: 114305 грн. 36 коп. за кредитом, 21603 грн.68 коп. пені та 3792 грн.02 коп. штрафу, суд стягнув з відповідача 139 701 грн.04 коп.

Але не з усіма висновками суду можна погодитись.

Так, з матеріалів справи вбачається та судом встановлено, що ОСОБА_2 з грудня 2008 року не виконував зобов'язань щодо щомісячного повернення кредитних коштів та сплати інших платежів, мав заборгованість, внаслідок чого у квітні 2009 року банком було реалізоване заставне майно.

Порушення відповідачем договірних зобовязань є підставою для дострокового повернення всього кредиту та сплати інших платежів відповідно до статей 526, 1050, 1054 ЦК України.

Розмір заборгованості за кредитом у 114305 грн.36 коп. ОСОБА_2М, не заперечує, і в цій частині судове рішення не оскаржується.

Разом з тим, з обґрунтованістю стягнення з відповідача 21603 грн.68 коп. пені та 3792 грн.02 коп. штрафу погодитись не можна.

Відповідно до правил статті 60 ЦПК Україна кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог. Ці ж правила стосуються і доведеності розміру грошових сум, які вимагає позивач.

Змінивши позовні вимоги в суді першої інстанції (а.с.27-28), ПриватБанк не надав жодних розрахунків пені та штрафу, зазначивши довідкою лише їх загальний розмір 21603 грн.68 коп. (2714,03 дол.США) та 3792 грн.02 коп.( а.с.29).

В суд апеляційної інстанції Приватбанк надав розрахунок заборгованості станом на 26.07.09 року ( а.с.82), з якого вбачається, що пеня ОСОБА_2 нараховувалась з грудня 2008 року до часу продажу заставного майна наростаючим підсумком. Станом на 16.04.09 року пеня складала 250 доларів США. У зв'язку з продажем заставного майна 22 квітня 2009 року пеня погашена в розмірі 287,75 доларів США.

Отже, колегія суддів вважає, що позивач не довів обґрунтованість нарахування ОСОБА_2 станом на 26 липня 2009 року пені в розмірі 21603 грн.68 коп. (2714,03 дол. США) чи в іншому розмірі.

Колегія суддів вважає не доведеним і нарахування ОСОБА_2 3792 грн.02 коп. штрафу.

За наданим апеляційному суду розрахунком ця сума складається з витрат на зберігання предмета залогу на майданчику банку -288 грн., судових витрат 1760 грн., а також судових штрафів 500 грн. та 1244 грн.02 коп. ( а.с.82).

Отже, частина цих сум не має ніякого відношення до пункту 14.9 кредитно-заставного договору, який передбачає умови нарахування штрафу, а тому не може вважатися штрафом.

В розрахунку не зазначено, яка конкретна подія, юридичний факт стали підставою для нарахування штрафу. Зміст пункту 14.9 не дає можливості суду визначити і його відсотковий розмір.

Крім того, за змістом пунктів 14.3 та 14.9 кредитно-заставного договору підставою для нарахування і пені , і штрафу є порушення строків щомісячних платежів. Такі умови фактично є подвійною відповідальністю за одне і те ж саме порушення, що суперечить загальним засадам цивільного законодавства та положенням статті 61 Конституції України.

Отже, колегія суддів вважає доведеним борг ОСОБА_2 за кредитом - 114305 грн.36 коп., а підстав для стягнення 21603 грн.68 коп. пені та 3792 грн.02 коп. штрафу не вбачає.

За таких обставин, позовні вимоги ПриватБанку про стягнення з ОСОБА_2 штрафу та пені задоволенню не підлягають, а тому рішення суду в частині розміру стягнення підлягає зміні.

Керуючись статтями 309, 316 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Заводського районного суду м.Миколаєва від 8 грудня 2009 року в частині стягнення змінити.

Зменшити стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» за кредитно-заставним договором від 21 травня 2008 року з 139701 грн. 04 коп. до 114305 грн. 36 коп., а судових витрат з 1730 грн. до 1427 грн.

У задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» про стягнення з ОСОБА_2 21603 грн.68 коп. пені та 3792 грн.02 коп. штрафу відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але протягом двох місяців з цього часу може бути оскаржено в касаційному порядку до Верховного Суду України.

Головуючий:

Судді: