Дзержинський районний суд м.Харкова
«17» вересня 2010 року
Дзержинський районний суд міста Харкова у складі:
головуючого судді: ГРИГОР'ЄВОЇ А.О.,
при секретарі: КВІТЧАСТІЙ О. С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -
Рішенням Дзержинського районного суду від ЗО липня 2010 року позовну заяву ОСОБА_1 - задоволено, шлюб, зареєстрований 02.02.2001 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Дзержинського районного управління юстиції між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, актовий запис N° 49 розірвано, з позивача ОСОБА_1 стягнуто державне мито у розмірі 17,00 грн. при видачі свідоцтва про розірвання шлюбу.

07.09.2010 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, у якій просить постановити додаткове рішення по даній справі, в якому вирішити вимогу про прізвища сторін після розірвання шлюбу, а саме запиши прізвища сторін незмінними „Вивалъ, та вимогу про державне мито.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного.

У відповідності до п.п. 1,4 ч.І ст.220 ЦП К України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення: судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно Прикінцевих та перехідних положень Закону України „Про державну реєстрацію актів цивільного стану від 01.07.2010 року N° 2398-У1 статтю 235 Сімейного кодексу України доповнено частиною 8 такого змісту у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тіш з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації, що розривається.

Приймаючи до уваги викладене, а також те, що відповідачем ОСОБА_2 не було заявлено вимогу про зміну прізвища, а позивач ОСОБА_1 позбавлений можливості заявляти таку вішогу, оскільки його прізвище під час реєстрації шлюбу не змінювалося, суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 щодо зміни прізвища.

Відповідно до Прикінцевих та перехідних положень Закону України „Про державну реєстрацію актів цивільного стану від 01.07.2010 року № 2398-У1 частину 3 статті 115

Сімейного кодексу України викладено у настуній редакції документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Приймаючи до уваги викладене, а також те, що на теперішній час відсутні підстави для отримання сторонами у справі свідоцтва про розірвання шлюбу, суд вважає необхідним відмовити позивачу ОСОБА_1 у позовних вимогах щодо стягнення державного мита при видачі свідоцтва про розірвання шлюбу.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 61, 84, 88, 131, 209, 212-215, 220 ЦПК України, Законуом України „Про державну реєстрацію актів цивільного стану від 01.07.2010 року № 2398-VI, суд

ВИРІШИВ:

Доповнити рішення Дзержинського районного суду міста Харкова від ЗО липня 2010 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про зміну прізвища та стягнення державного мита при видачі свідоцтва про розірвання шлюбу - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області через Дзержинський районний суд міста Харкова на протязі десяти днів з дня його проголошення.

СУДДЯ: