11.11.10 ,
Апеляційний суд Херсонської області
Справа №22ц-6538, 2010 р. Головуючий у І інстанції
Категорія: 51 ОСОБА_1
Доповідач - Полікарпова О.М.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2010 року листопада місяця 11 дня колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого: Кузнєцової O.A.

суддів: Бездрабко В.О.

ОСОБА_2 при секретарі: Кримцевій І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою Генічеського виноробного заводу на рішення Генічеського районного суду Херсонської області від 31 травня 2010 року в справі за позовом ОСОБА_3 до Генічеського виноробного заводу про визнання наказів незаконними, поновлення на роботі, стягнення заборгованості по заробітній платі,

встановила:

У березні 2010 року Ґудзик В.І. звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що працював з червня 2008 року на Генічеському виноробному заводі охоронцем. Наказом арбітражного керуючого від

02.12.2009року йому оголошено догану, а 25.12.2009 року його звільнено з роботи на підставі п.З ст.40 КЗпП України. Вважає звільнення незаконним, оскільки порушень трудової дисципліни він не допускав. Просив визнати накази незаконними та поновити його на роботі. Крім того, просив стягнути на його користь заборгованість по заробітній платі, оскільки відповідач жодного разу не виплачував йому заробітну плату.

Рішенням Генічеського районного суду Херсонської області від 31 травня 2010 року позов задоволено. Визнано незаконними накази арбітражного керуючого від 02.12.2009 року та від 28.12.2009 року. Поновлено ОСОБА_3 на посаді охоронця Генічеського виноробного заводу, стягнуто на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 4000 грн. Також стягнуто на його користь заборгованість по заробітній платі в сумі 9887,

25грн.

Арбітражний керуючий подав апеляційну скаргу на зазначене рішення суду, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, а також на неповне дослідження судом обставин, що мають значення для вирішення справи, просив його скасувати та ухвалити нове, яким відмовити позивачу у позові.

У своїх запереченнях на апеляційну скаргу Ґудзик В.І. її доводи не визнав, вважаючи рішення суду законним та обґрунтованим.

Заслухавши доповідача, осіб, які з'явились в судове засідання, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що скарга підлягає задоволенню частково.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_4, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не доведено факт розкрадання майна підприємства, що свідчить про відсутність підстав для покладення на працівника дисциплінарної відповідальності. Зважаючи на цю обставину, відсутня ознака систематичності невиконання працівником покладених на нього обов'язків. Районний суд вважав також доведеним той факт, що у підприємства є заборгованість перед ОСОБА_3 по заробітній платі.

Колегія суддів погоджується з таким висновком міського суду та вважає, що судом повно і правильно встановлено обставини по справі, належно оцінено наявні у справі докази, а також вірно визначено правовідносини, що склались між сторонами.

Судом встановлено і матеріалами справи підтверджується, що позивач перебував у трудових відносинах з відповідачем з 20.06.2009 року на посаді охоронця (а.с.156). Наказом від 02.12.2009 року ОСОБА_3 оголошено догану за неналежне виконання ним своїх обов'язків, що потягло за собою крадіжку невстановленими особами майна підприємства (а.с.5 ). Однак відповідач не заперечував, що ним не встановлено, на чийому чергуванні сталася крадіжка. Наказом від 25.12.2009 року ОСОБА_3 звільнено за систематичне невиконання без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором (а.с.7)

За таких обставин є обґрунтованим висновок суду про те, що накази про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності та про його звільнення є незаконними, а тому суд поновив позивача на роботі та стягнув на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу.

З цих підстав не можуть бути прийняті до уваги посилання апелянта на те, що Ґудзик В.І. не перебував в трудових відносинах з підприємством, як такі, що спростовуються доказами.

Правильним є і висновок суду про те, що підприємство своєчасно не виплачувало ОСОБА_3 заробітну плату. Не заперечував цього і відповідач. Разом з тим, суд припустився помилки при обрахуванні періоду, за який піддягає стягненню заробітна плата. Суд не врахував, що з 25.12.2009 року позивач вже був звільнений і з цього часу на його користь стягнуто середній заробіток за час вимушеного прогулу. Тому у суду не було підстав для стягнення ще й заборгованості по заробітній платі з 26.12.2009 року по 31.01.2010 року. З огляду на це, колегія судців рішення суду змінює, зменшуючи період і розмір заробітної плати, що підлягає стягненню на 880 грн.

Керуючись єт.ЗОЗ, п.З ч.І ст. 307, 309 ЦПК України, судова колегія,

вирішила:

Апеляційну скаргу Генічеського виноробного заводу задовольнити частково.

Рішення Генічеського районного суду Херсонської області від 31 травня 2010 року змінити, виклавши абзац 4 резолютивної частини рішення в такій редакції : «стягнути з Генічеського виноробного заводу на користь ОСОБА_3 заборгованість по заробітній платі з 20.06.2008 року по

25.12.2009року в сумі 9007, 25 грн».

В іншій частині залишити рішення без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його

проголошення, однак може бути оскаржено у касаційному порядку протягом

двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: