Справа №2-3616
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
8 грудня 2010 року місто Запоріжжя
Жовтневий районний суд м. Запоріжжя в складі :
головуючого судді - Скользнєвої Н.Г.,
при секретарі - Голубятникової І.А.,
розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Відкритого акціонерного товариства «Запорізька кондитерська фабрика» про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати за час затримки розрахунку,
У липні 2010 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ВАТ «Запорізька кондитерська фабрика» про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати за час затримки розрахунку.
В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 2.03.2006 року він був прийнятий на роботу на ВАТ «Запорізька кондитерська фабрика» на посаду транспортувальника 2 розряду у конфетний цех відповідно до наказу № 16.
1 червня 2007 року був переведений на посаду монтажника санітарно-технічних систем у конфетний цех ВАТ «Запорізька кондитерська фабрика» відповідно до наказу № 147-к від 1 червня 2007 року.
3 березня 2010 року був звільнений з ВАТ «Запорізька кондитерська фабрика» відповідно до наказу № 27 від 3 березня 2010 року за власним бажанням на підставі ст.. 38 КЗпП України.
На день звільнення з ВАТ «Запорізька кондитерська фабрика» йому була нарахована, але не виплачена заробітна плата: за грудень 2009 року 1356,83 грн., за січень 2010 року 816,06 грн., за лютий 2010 року 611,10 грн., за березень 2010 року 1163,09 грн., а всього в сумі 3947,09 грн.
На день звільнення з підприємства відповідач не виплатив заборгованість по заробітній платі та не провів повного розрахунку з працівником в день його звільнення, вважає дії відповідача незаконними та такими, що порушують ст..ст. 116, 117 КЗпП України.
Після звільнення з ВАТ «Запорізька кондитерська фабрика» позивач не працював до 28 травня 2010 року, а 28 травня працевлаштувався.
Час затримки розрахунку відповідача перед позивачем становить 61 робочий день, а оскільки його середньодобова заробітна плата на ВАТ «Запорізька кондитерська фабрика» становила 60,72 грн. (3947,09/65 робочих днів = 60,72 грн.) то заборгованість відповідача перед позивачем за час затримки становить 3704,18 грн. На підставі викладеного, просить суд стягнути з ВАТ «Запорізька кондитерська фабрика» на його користь заборгованість по заробітній платні за період з 01 грудня 2009 року по 03 березня 2010 року в сумі 3947 гривень 09 копійок та середній заробіток за час затримки розрахунку в сумі 3704,18 грн.
Позивач у судове засідання не з`явився, але надав суду заяву з проханням розглянути справу за його відсутності, зазначивши, що на позовних вимогах наполягає та просить суд у разі неявки відповідача у судове засідання ухвалити по справі заочне рішення.
Представник відповідача по справі у судове засідання не зявився, хоча про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Причину неявки суду не повідомив. Заяв або клопотань, які б перешкоджали розгляду справи по суті, до суду від нього не надходило.
Прийнявши до уваги заяву позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
Матріалами справи встановлено, що 2.03.2006 року ОСОБА_1 був прийнятий на роботу на ВАТ «Запорізька кондитерська фабрика» на посаду транспортувальника 2 розряду у конфетний цех відповідно до наказу № 16. (а.с. 6)
1 червня 2007 року ОСОБА_1 був переведений на посаду монтажника санітарно-технічних систем у конфетний цех ВАТ «Запорізька кондитерська фабрика» відповідно до наказу № 147-к від 1 червня 2007 року.
3 березня 2010 року ОСОБА_1 був звільнений з ВАТ «Запорізька кондитерська фабрика» відповідно до наказу № 27 від 3 березня 2010 року за власним бажанням на підставі ст.. 38 КЗпП України. (а.с. 6)
На день звільнення з ВАТ «Запорізька кондитерська фабрика» ОСОБА_1 була нарахована, але не виплачена заробітна плата: за грудень 2009 року 1356,83 грн., за січень 2010 року 816,06 грн., за лютий 2010 року 611,10 грн., за березень 2010 року 1163,09 грн., а всього в сумі 3947,09 грн. (а.с. 7-8)
Відповідно до ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. При нарахувані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.
Згідно до ст. 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначенні в ст. 116 КЗпП України підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.
Позивач просить суд стягнути з відповідача середній заробіток з дня його звільнення по день працевлаштування (з 3.03.2010р по 28.05.2010р). За цей період кількість робочих днів затримки складає 61 днів.
Згідно до п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» № 13 від 24.12.1999р при визначенні середньої заробітної плати слід виходити з того, що в усіх випадках, коли за чинним законодавством вона зберігається за працівниками підприємств, установ, організацій, це слід робити відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 р. № 100
Відповідно до п. 8 Порядку обчислення заробітної плати, затвердженого Кабінетом Міністрів України від 08.02.1995 р. № 100 нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного заробітку на число календарних днів.
Розмір середнього заробітку за термін затримки виплати заробітної плати з 3.03.2010 р по 28.05.2010р становить: 50,69 грн (розмір середньої заробітної плати за день) х 61 днів (кількість днів затримки) = 3092,09 грн.
Тобто, позивачем при розрахунку розміру середньої заробітної плати за день була допущена помилка в частині взяття за основу розмір середньої заробітної плати за останні 4 місяці, замість останніх 2 місяців, як це передбачено п. 8 Порядку обчислення заробітної плати, затвердженого Кабінетом Міністрів України від 08.02.1995 р. № 100.
Таким чином, зібрані у справі докази вказують на наявність підстав для часткового задоволення позову про стягнення з Відкритого акціонерного товариства «Запорізька кондитерська фабрика» на користь ОСОБА_1 заборгованості по заробітній платні в сумі 3947 гривень 09 копійок і середнього заробітку за період затримки розрахунку з 3 березня 2010 року по 28 травня 2010 року в сумі 3092 гривень 09 копійок.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 209, 212, 214-215, 224-226 ЦПК України, ст.116 КЗпП України,
В И Р І Ш И В :
Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.
В решті позову відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, який його ухвалив, за письмовою заявою відповідача поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції шляхом подання в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя Н.Г. Скользнєва