№2-48/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2010 року Млинівський районний суд Рівненської області в складі: головуючого судді Коваленко В.М.

при секретарі: Драган Л.М.

за участю представника позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні суду в смт.Млинів, Рівненської області, цивільну справу за позовом закритого акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки - житловий будинок в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором, та виселення відповідача, -

ВСТАНОВИВ:

закрите акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернулось в Млинівський районний суд Рівненської області з позовом до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки - житлову квартиру в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором. Позовну заяву підписано та надіслано до суду уповноваженим представником позивача ОСОБА_3 В судовому засіданні інтереси ЗАТ КБ «ПриватБанк» представляє за довіреністю ОСОБА_1.

Згідно позовної заяви, Закрите акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» та ОСОБА_2 13.07.2006 року уклали кредитний договір № ROMWGKОООООО8З. Відповідно до п.7.1 даного кредитного договору позивач зобов'язався надати відповідачу кредит у розмірі 13440,62 доларів США строком до 08.07.2021 року, а відповідач зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором.

В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором ЗАТ КБ «ПриватБанк» і відповідач 13.07.2006 р. уклали договір іпотеки ROMWGKОООООО8З. Згідно з положеннями договору іпотеки, відповідач надав в іпотеку нерухоме майно, а саме: житлову квартиру, розташовану за адресою: Рівненська область, Млинівський район, смт.Млинів, вул.Пушкіна, 3/11. Майно належить відповідачу на праві приватної власності.

Свої зобов'язання за кредитним договором позивач виконав в повному обсязі надавши Відповідачу кредит в розмірі 13440,62 доларів США.

Згідно зі статями 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору і вимог закону.

В порушення умов кредитного договору та ст. 526 Цивільного кодексу України, відповідач свої зобов'язання виконав частково.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 та ч. 2 ст. 1054 ЦК України наслідками порушення Відповідачем зобов'язань щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту.

З врахуванням викладеного, станом на 22.04.2009 року, тобто на час звернення позивачем до суду, згідно позовної заяви заборгованість відповідача становить: 11573,37 доларів США, а в гривневому еквіавленті - 88679,85 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

В судовому засіданні представник ЗАТ КБ «Приватбанк» ОСОБА_1 заявлені позивачем вимоги підтримав в повному обсязі.

Разом з тим, у судовому засіданні від 25 червня 2010 року представник позивача зазначив, що на даний час заборгованість, спричинена невчасним погашенням кредиту, з боку ОСОБА_2 усунута, відсутня заборгованість по простроченому кредиту, прострочених відсотках, простроченій комісії та пені. На прохання суду представником позивача надано

розрахунок заборгованості згідно кредитного договору від 13.07.2006 року № ROMWGKОООООО8З по позичальнику ОСОБА_2

Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог позивача заперечує, пояснив, що дійсно є позичальником за кредитним договором № ROMWGKОООООО8З від 13.07.2006 року та надав в іпотеку нерухоме майно - належну йому житлову квартиру, розташовану за адресою: Рівненська область, Млинівський район, смт.Млинів, вул.Пушкіна, 3/11, за договором іпотеки ROMWGKОООООО8З від 13.07.2006 року, укладеним між ним та позивачем на забезпечення виконання зобов'язання по кредитному договору. Приблизно рік з початку дії кредитного договору він вчасно та в повному обсязі сплачував кредитні платежі, відсотки за користування кредитом, комісію банку. Однак, в жовтні-ли сто паді у нього виникли певні фінансові труднощі, пов'язані в тому числі із нестабільним курсом української гривні по відношенню до валюти, в якій отримано кредит, високим рівнем інфляції, та тимчасовим зниженням доходів. Також пояснив що станом на 25.06.2010 року погасив всю прострочену заборгованість по кредитному договору, як по графіку сплати основного боргу згідно договору, так і по відсотках, комісії та пені і на даний час сплачує отриманий кредит в чіткій відповідності до графіку його погашення. Дані обставини представником позивача не оспорюються.

Звернення стягнення на його житловий будинок, як предмет іпотеки, відповідач вважає таким що суперечить його правам як власника, оскільки на даний час зобов'язання за кредитним договором ним виконано в повному обсязі, а тимчасове неповне виконання такого зобов'язання виникло з об'єктивних причин та повністю усунуто. Відповідач не бажає розривати правовідносин з позивачем за кредитним договором, зазничив, що надалі погашатиме кредит вчасно та в повному обсязі згідно договору.

Суд, заслухавши представника позивача, відповідача, дослідивши письмові докази по справі, вважає що позов закритого акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки-квартиру в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором та виселення відповідача до задоволення не підлягає.

При цьому суд виходив з наступного.

Факт наявності, правової сили та юридичної значимості кредитного договору № ROMWGKОООООО8З від 13.07.2006 року та договору іпотеки ROMWGKОООООО8З від 13.07.2006 року сторонами по справі не оспорюється.

Позовні вимоги позивача ґрунтуються на невиконанні відповідачем умов кредитного договору, в частині неповного та невчасного виконання зобов'язання по погашенню кредиту згідно графіку, чим інтересам позивача заподіяно шкоду. Суд констатує такий факт. При цьому суд враховує, що частка заборгованості що виникла з вини відповідача на час звернення позивача до суду у грошовому виразі у валюті в якій отримано кредит становила частку, яку суд не вважає істотним порушенням умов договору.

Разом з цим, така шкода відповідачем позивачу відшкодована в повному обсягу, з урахуванням положень ст.533 ЦК України, шляхом сплати як самого простроченого кредиту, так і нарахованих та прострочених відсотків, нарахованої та простроченої комісії, пені, в тому числі і за час перебування справи в провадженні суду, за рахунками та в розмірі, встановленому позивачем.

Сторони дійшли згоди в тому, і з матеріалів справи очевидним є факт, що на момент розгляду справи судом, відповідач перед позивачем прострочених зобов'язань за кредитним договором не має.

Даний факт підтверджується розрахунком заборгованості згідно договору ROMWGKОООООО8З від 13.07.2006 року по позичальнику ОСОБА_2 за станом на 25.06.2010 року, наданим представником позивача. Сальдо простроченого кредиту, сальдо прострочених відсотків, сальдо простроченої комісії та пені дорівнює нулю. Загальна заборгованість станом на 25.06.2010 року становить 48098,17 доларів США, що відповідає графіку погашення кредиту ОСОБА_2 згідно кредитного договору.

Підстав для повернення судового збору та коштів на оплату витрат на інформаційно- технічне забезпечення розгляду справи позивачу у даній справі суд, виходячи з положень ст.ст.83, 88 ЦПК України не знаходить.

Правовідносини регулюються ст.ст. 321,346, 526, 533 ЦК України, ст.ст. 33, 38, 39, 40 Закону України «Про іпотеку».

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 83,88, 209, 213-215 ЦПК України, суд-

РІШИВ:

в позові закритого акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки - житловий будинок в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором, та виселення відповідача відмовити повністю за їх безпідставністю.

Необхідності розподілу судових витрат у даній справі немає.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений ст.294 ЦПК України, рішення суду набирає законної сили після закінчення цього строку.

Заяву про апеляційне оскарження рішення Млинівського районного суду Рівненської області може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються Апеляційному суду Рівненської області через Млинівський районни суд Рівненської області.

Суддя: В.М.Коваленко.