Справа № 2-433/10 Провадження № 2-433/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2010 року Жидачівський районний суд Львівської області у складі: головуючого - судді Салія В.В.

при секретарі Рибаковій І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Жидачівському районі про зобов'язання нарахувати та виплатити недоплачену щомісячну державну соціальну допомогу як дитині війни за період з 01.01.2006 р. по 31.12.2009 роки, -

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Жидачівському районі про зобов'язання відповідача нарахувати і виплатити щомісячне підвищення до пенсії як «дитині війни» за період з 01.01.2006 р. по 31.12.2009 р., мотивуючи свої вимоги тим, що відноситься до категорії «діти війни» та відповідно до ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" має право на щомісячне підвищення до пенсії в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком. Розмір виплаченого йому підвищення до пенсії не відповідає розміру, встановленому цим законом, просить зобов'язати відповідача здійснити відповідні перерахунки за період з 01.01.2006 р. по 31.12.2009 р.

Розгляд справи проведено у відсутності позивача, який подав суду заяву про слухання справи у його відсутності, позовні вимоги повністю підтримує.

Представник відповідача ОСОБА_2 пенсійного фонду України в Жидачівському районі Львівської області в судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що законом України "Про соціальний захист дітей війни" від 18.11.2004 №2195-ІУ установлено правовий статус дітей війни і визначено основи їх соціального захисту та гарантії їх соціальної захищеності шляхом надання пільг і державної соціальної підтримки. Відповідно до ст. 1 Закону дитина війни - це особа, яка є громадянином України та якій на час закінчення (2 вересня 1945 року) Другої світової війни було менше 18 років. Дітям війни, згідно зі ст.6 вказаного закону пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. Проте, законодавством України не визначено поняття "мінімальна пенсія за віком" як розрахункової величини для підвищення пенсії згідно зі ст.6 Закону "Про соціальний захист дітей війни", так як ст.28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" передбачає, що мінімальний розмір пенсії за віком за наявності достатнього страхового стажу встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. В частині 3 статті 28 цього Закону встановлено, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений на рівні прожиткового мінімуму застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з Законом "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". Враховуючи викладене, положення статті 28 цього Закону - щодо мінімального розміру пенсій не застосовується для визначення розмірів підвищення до пенсій передбаченого статтею 6 Закону "Про соціальний захист дітей війни". Дане питання законодавцем вирішене в 2008 році, шляхом внесення змін в ст.6 Закону "Про соціальний захист дітей війни", де передбачено, що дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни. Фінансове забезпечення державних соціальних гарантій здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Частиною 2 статті 8 Закону України "Про пенсійне забезпечення", ч.2ст.72 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", ч.4 ст. З Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" закріплюють положення, згідно з яким кошти Пенсійного фонду України не включають до складу Державного бюджету України. Частина 2 ст.8 Закону України "Про пенсійне забезпечення" передбачає, що Пенсійний фонд України є самостійною фінансово-банківською системою та те входить до складу державного бюджету України. Оскільки законодавством не приведені у відповідність відповідні положення Закону України "Про Державний бюджет на 2007 рік" у зв'язку із визнанням їх «конституційними та відсутністю нормативи акту, який визначає розмір мінімальної пенсії за віком для визначення даного підвищення, встановлення розміру надбавки до пенсії виходить за межі компетенції органу Пенсійного фонду України. А згідно з ст. 19 Конституції України передбачає, що правовий порядок в Україні ґрунтується на принципах згідно з яким ніхто не може бути вимушений робити те, що не передбачено законодавством. Одночасно дана норма встановлює, що органи державної влади і органи місцевого самоврядування, їх посадовці повинні діяти в межах повноважень і способом, передбаченим законодавством України. Пенсійний фонд України діє на підставі Положення про Пенсійний фонд України затвердженого Указом Президента України від 01.03.2001 №121/2001 (далі-Положення). Відповідно до п.15 Положення Пенсійний фонд України здійснює свої повноваження через створені в установленому порядку його територіальні управління. ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Жидачівському районі Львівської області здійснює свої повноваження по ефективному використанню коштів Пенсійного фонду України. Реалізація нормативних приписів і пенсійних програм здійснюється шляхом фінансування пенсійних виплат за рахунок чітко визначених прибутковою частиною бюджету Пенсійного фонду джерел і відповідно до конкретних напрямів видаткової частини бюджету Пенсійного фонду України, який щорічно затверджується Кабінетом Міністрів України. Законом України "Про державний бюджет на 2006 рік" від 20.12.2005 №3235- IV дію ст.6 Закону-2195 зупинено на 2006 рік, а п. 12 ст.71 Закону України "Про Державний бюджет на 2007рік" від 19.12.2006 №489-У - на 2007 рік. Проте рішенням Конституційного Суду від 09.07.07 №6-рп/2007 ст.71 цього Закону визнано такою, що не відповідає Конституції України. Положення ст.70 Закону України "Про Державний бюджет на 2007рік" втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України Рішення, тобто з 09.07.07. Проте, зміни до Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік" у видаткову частину не внесені, тому кошти на виплату даних підвищень в 2007 році були відсутні. Пунктом 2 пункту 41 Розділу II Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 28.12.2007 № 107-У1 внесено зміни в ст.6 Закону "Про соціальний захист дітей війни", де передбачено, що дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни. Рішенням Конституційного Суду від 22.05.2008 №10-рп/2008пункт 41 Розділу II Закону "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" визнано таким, що не відповідає Конституції України. Положення пункту 41 Розділу II цього Закону втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України Рішення, тобто з 22.05.2008. Проте, рішення про відновлення дії ст.6 Закону-2195 у редакції, чинній до внесення змін до неї Верховною Радою України не приймалося. Разом з тим, з метою збереження рівня соціального захисту окремих категорій громадян 28.05.2008р. Кабінетом Міністрів України прийнято постанову за №530 "Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян". Тому у 2008 році обчислення пенсій та підвищень, передбачених Законом України "Про соціальний захист дітей війни" здійснюється відповідно до вказаної Постанови, згідно із п.8 якої установлено, що дітям війни до пенсії підвищення проводиться у таких розмірах: з 22 травня - 48,10 гривні, з липня - 48,20 та з 1 жовтня - 49,80 гривні. При цьому, слід наголосити, що відповідно до ст.7 Закону "Про соціальний захист дітей війни" фінансове забезпечення державних соціальних гарантій здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Так як в природі не існує нормативно-правового акту, який би визначав, що поняття "мінімальна пенсія за віком (як розрахункова величина за Законом "Про соціальний захист дітей війни")" та "прожитковий мінімум" є аналогічними термінами. Тим паче в частині 3 статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" чітко визначено, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений на ріпні прожиткового мінімуму застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". Просить в позові відмовити.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи та зясувавши її дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

У відповідності до ст.1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» від 18.11.2004 року №2195-ІУ(далі Закон№2195-ІУ), дитиною війни визнається особа, яка є громадянином України та якій на час закінчення (2 вересня 1945 року) Другої світової війни було менше 18 років. Судом встановлено, що, позивач є дитиною війни, тобто має право на пільги передбачені Законом №2195-ІУ "Про соціальний захист дітей війни".

У відповідності до ст. ст. 6, 7 вказаного закону, дітям війни пенсії підвищуються на ЗО відсотків мінімальної пенсії за віком. Фінансове забезпечення державних соціальних гарантій, передбачених шві законом, здійснюються за рахунок коштів Державного бюджету України.

Пунктом 17 статті 77 Закону України "Про Державний бюджет України на 2006 рік" від 20.12.2005 року №3235-ІУ, дію ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" від 18.11.2004 року №2195-ІУ на 2006 рік зупинено. Законом України "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2006 рік" від 19.01.2006 року №3367-ІУ, п. 7 ст.77 вказаного Закону виключено, а ст.110 викладено в новій редакції,згідно якої пільги дітям війни, передбачені ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" від 18.11.2004 року №2195-ІУ, запроваджуються у 2006 році поетапно, за результатами виконання бюджету у першому півріччі, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України за погодженням з Комітетом Верховної Ради України з питань бюджету. Однак протягом 2006 року Верховною Радою України та Кабінетом Міністрів відповідних нормативно-правових актів не видавалось і положення Закону України "Про Державний бюджет України на 2006 рік" в зазначеній частині не реалізовані.

Таким чином, у 2006 році позивач не мав правових підстав для нарахування йому у підвищення пенсії на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком як дитині війни, відповідно управління Пенсійного фонду України в Жидачівському районі не зобов'язане було здійснювати відповідне підвищення пенсії, а тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Законом України від 19 грудня 2006 року N 489-V "Про Державний бюджет України на 2007 рік", зокрема пунктом 12 статті 71, було зупинено на 2007 рік дію статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" та статтею 111 установлено, що у 2007 році підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, яка виплачується замість пенсії, відповідно до статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" виплачується особам, які є інвалідами (крім тих, на яких поширюється дія Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), у розмірі 50 відсотків від розміру надбавки, встановленої для учасників війни.

Однак Рішенням Конституційного Суду України від 9 липня 2007 року 1М6-рп/2007 (справа про соціальні гарантії громадян) визнані неконституційними положення пункту 12 статті 71 Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік" щодо зупинення дії на 2007 рік статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни".

Відповідно до ч. 2 ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Таким чином, із 1 січня по 9 липня 2007 року до спірних правовідносин застосуванню підлягали приписи статті 111 Закону України від 19 грудня 2006 року N 489-У "Про Державний бюджет України на 2007 рік" як такі, що прийняті пізніше в часі, у зв'язку з чим мали пріоритет порівняно зі спеціальною нормою - статтею 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни".

Після прийняття Конституційним Судом України вказаного Рішення знову почали діяти положення статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", тобто з часу прийняття цього Рішення відновлено право на підвищення пенсії на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Законом України від 28 грудня 2007 року N 107-УІ "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" внесено зміни до Закону України "Про соціальний захист дітей війни" та статтю 6 цього Закону викладено в такій редакції: "Дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни, які передбачені Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" у розмірі 10% прожиткового мінімуму для осіб які втратили працездатність як іншим учасникам війни. Зазначені зміни набрали чинності з 1 січня 2008 року.

У 2008 році підвищення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, передбачене ч.4 ст.14 Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", проводилось позивачу (дитині війни) як іншим учасникам війни на 10% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, відповідно до Постанови КМУ від 28.05.2008р. №530.

Згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року N 10-рп/2008 (справа тредмета та змісту закону про Державний бюджет України) зміни щодо розміру пенсії дітям війни такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними).

Таким чином, із 1 січня по 21 травня 2008 року застосуванню до спірних правовідносин підлягала а Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України".

Ураховуючи положення Конституції України щодо дії нормативно-правових актів у часі призначення статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", у редакції цього Закон" від 18 листопада 2004 року N 2195-ІУ, поновили свою дію з 22 травня 2008 року.

Статтею 71 Закону України "Про Державний бюджет України на 2009 рік" Кабінету Міністрів надано право у 2009 році встановлювати розміри соціальних виплат, які відповідно до законодавства визначаються залежно від розміру мінімальної заробітної плати, в абсолютних сумах у межах асигнувань передбачених за відповідними бюджетними програмами. Названа норма передбачає поновлення в абсолютних сумах розмірів лише тих виплат, вихідним критерієм розрахунку яких є розмір мінімальної заробітної плати. Відповідно її дія не поширюється на спірні відносини, оскільки розмір визначених соціальних виплат згідно із Законом України "Про соціальний захист дітей війни" залежить від розміру мінімальної пенсії за віком. Отже, нарахування та виплата у 2009 році дітям війни підвищення до її або щомісячного грошового довічного утримання чи державної соціальної допомоги, що передбачується замість пенсії, повинні здійснюватися відповідно до норм Закону України "Про соціальний :т дітей війни".

Враховуючи, що відповідач у період 2007-2010р. неправомірно виплачував таку допомогу в розмірі, і визначався не чинною нормою, відтак, дії відповідача слід визнати незаконними та зобовязати внести перерахунок призначеної позивачу щомісячного підвищення до пенсії як „дитині війни", виходячи з того, що така має визначатись у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком, а в задоволенні стягнення конкретної суми, відмовити.

Позовні вимоги щодо зобов'язання відповідача щодо перерахунку недоотриманої щомісячної державної соціальної допомоги дітям війни, у період з 01.01.2006 р. по 31.12.2009 р. слід задовольнити частково, відмовити в задоволенні позову за період з 1.01.2006 р. по 08.07.2007р. та з 01.01.2008р. по 05.2008р. у зв'язку з його безпідставністю, задовольнити позов про перерахунок та виплату недотриманої щомісячної державної соціальної допомоги дітям війни, за період з 09.07.2007р. по ,12.2007р. та з 22.05.2008р. по 31.12.2009 р.

На підставі ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», п.12 ст.71 Закону України "Про державний бюджет України на 2007 рік", Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та щодо внесення змін до деяких законодавчих актів України", Закону України "Про Державний бюджет країни на 2009 рік", рішень Конституційного Суду України від 09.07.2007р. №6-рп/2007 та від 22.05.2008р. № 10-рп/2008, керуючись ст.ст. 10, 15, 60, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд -

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України у Жидачівському районі про зобов'язання здійснити перерахунок та виплату недоотриманої щомісячної державної соціальної допомоги дітям війни за період з 01.01.2006 р. по 31.12.2009 р. задовольнити частково.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Жидачівському районі нарахувати та виплатити ОСОБА_1 підвищення до пенсії, отриманої у період з 09.07.2007р. по 31.12.2007р., з 22.05.2008р. по 31.12.2009 р., у розмірі 30% мінімального розміру пенсії за віком, право на яке надане ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей - війни», виходячи з мінімального розміру пенсії за віком, встановленого абз.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» з урахуванням виплачених сум.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

На рішення може бути подана заява про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня оголошення рішення, а апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження до апеляційного суду Львівської області через Жидачівський районний суд.

Головуючий - суддя::