УХВАЛА

іменем україни

22 квітня 2010 року м. Львів

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючого -ОСОБА_1,
суддів:ОСОБА_2, ОСОБА_3
при секретарі -ОСОБА_4,

за участю: ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_6 на рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 11 грудня 2009 року,-

в с т а н о в и л а:

оскаржуваним рішенням відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_6 до філії «Управління магістральних газопроводів «Львівтрансгаз» дочірньої компанії «Укртрансгаз» про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Рішення оскаржив ОСОБА_6, просить його скасувати і ухвалити нове рішення про задоволення його позовних вимог. Зазначає, що суд не взяв до уваги незаконність його звільнення у 2006 році та прийняття на роботу за строковим трудовим договором, оскільки строк трудового договору ним не обумовлювався. Вважає, що працював на підприємстві на умовах трудового договору без визначення строку його дії. Вважає незаконним оскаржуваний наказ, так як звільнений з роботи він був у період тимчасової непрацездатності. Крім цього, апелянт посилається на те, що без його згоди суд замінив відповідача, розглядав справу упереджено.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника відповідача ОСОБА_5 на заперечення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, межі і доводи скарги колегія суддів вважає, що апеляційна скарга є безпідставною і тому її слід відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Судом встановлено, що наказом №17-ос від 01.06.2006 року Стрийського виробничого управління підземного зберігання газу філії «Управління магістральних газопроводів «Львівтрансгаз» дочірньої компанії «Укртрансгаз» (далі Стрийське виробниче управління) ОСОБА_6 був прийнятий на роботу за строковим трудовим договором з 01.06.2006 року по 24.02.2009 року. Наказом Стрийського виробничого управління №20-ос від 23.02.2009 року ОСОБА_6 звільнений з роботи з 24.02.2009 року у звязку із закінченням строкового трудового договору згідно п. 2 ст. 36 КЗпП України.

Відповідно до п. 2 ст. 36 КЗпП України підставами припинення трудового договору є закінчення його строку.

Як убачається із матеріалів справи між ОСОБА_6 та Стрийським виробничим управлінням було укладено трудовий договір на визначений строк, встановлений за їх погодженням, який закінчувався 24.02.2009 року.

Так як 24.02.2009 року закінчився визначений сторонами строк дії договору то у підприємства виникли правові підстави для звільнення працівника відповідно до п. 2 ст. 36 КЗпП України.

Із ч. 2 ст. 23 КЗпП України випливає, що строковий трудовий договір укладається у випадках, коли трудові відносини не можуть бути встановлені на невизначений строк з урахуванням характеру наступної роботи, або умов їх виконання, або інтересів працівника.

Як убачається із заяви ОСОБА_6 від 30.05.2006 року, ініціатором укладення саме строкового трудового договору виступав він, а відтак доводи його апеляційної скарги про укладення трудового договору на невизначений строк є неспроможними і тому колегія суддів їх відхиляє.

Відповідно до чинного законодавства та постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 06.11.1992 року (із наступними змінами) «Про практику розгляду судами трудових спорів» правила про недопустимість звільнення працівника в період тимчасової непрацездатності, а також перебування у відпустці (ч. 3 ст. 40 КЗпП) стосуються як передбачених статтями 40, 41 (1) КЗпП, так й інших випадків, коли розірвання трудового договору відповідно до чинного законодавства провадиться з ініціативи власника або уповноваженого ним органу.

Так як звільнення ОСОБА_6 відбулось у звязку із закінченням строку трудового договору, а не з ініціативи підприємства, то підстав визнавати таке звільнення під час тимчасової непрацездатності позивача незаконним не має. Отже, доводи апеляційної скарги і в цій частині не знайшли свого підтвердження матеріалами справи.

Не є обґрунтованою скарга ОСОБА_6 про заміну неналежного відповідача з порушенням ст. 33 ЦПК України без його згоди, адже про таку заміну він клопотав перед судом у особистій заяві.

Таким чином колегія суддів приходить до висновку, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права і тому його слід залишити без змін, а апеляційну скаргу відхилити.

На підставі наведеного, керуючись п. 1 ч. 1 ст. 307, ст. ст. 308, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу ОСОБА_6 відхилити.

Рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 11 грудня 2009 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання законної сили.

Головуючий :

Судді: