Справа № 2-143
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2010 року Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі

головуючого судді Чумак Н.О.

при секретарі Хачатурян М.Ю.

за участю

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

представника третьої особи Кац Ю.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа виконком Центрально-Міської районної у місті ради як орган опіки та піклування про розподіл майна, що набуте під час шлюбу та вселення в квартиру

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання угоди дійсною, визнання права власності на 1/2 частину квартири. В подальшому ОСОБА_1 змінила та уточнила свої позовні вимоги та подала до суду позовну заяву про розподіл майна, що набуте під час шлюбу та вселення в квартиру.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що 18 листопада 1995 року вона уклала шлюб із відповідачем по справі. Шлюб було зареєстровано Центрально-Міським відділом РАЦс виконкому Центрально-Міської районної у місті ради м. Кривого Рогу Дніпропетровської області (актовий запис №652). Від шлюбу з відповідачем мають малолітню доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 15.12.2005 року шлюб між нею та відповідачем розірвано. Під час шлюбу вона разом із відповідачем придбала квартиру, розташовану за адресою АДРЕСА_1 . Договір купівлі-продажу був посвідчений Українською біржеюнерухомості 31.03.1998 р., реєстраційної номер 200. Правовстановлюючі документи на квартиру були оформлені на ім`я відповідача. Вона вважає, що їй так і відповідачеві належить по 1/2 частині вказаної квартири, вони мають права на неї. Добровільно вирішити питання розподілу майна відповідач не бажає. Крім того позивач перешкоджає їй з донькою проживати в квартирі, хоча вони і зареєстровані за вказаною адресою. Тому вона і звернулась до суду з даним позовом та просила розділити майно, набуте нею та відповідачем за час шлюбу, а саме визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину квартири та родь ОСОБА_3 право власності на 1/2 частину двокімнатної квартири, розташованої за адресою АДРЕСА_1 , а також вселить її ОСОБА_1 та неповнолітню доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в квартиру АДРЕСА_1 . В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали, наполягали на їх задоволенні.

Відповідач ОСОБА_3 позовні вимоги визнав і не заперечував проти їх задоволення.

Представник третьої особи Виконкому Центрально-Міської районної у місті ради як орган опіки та піклування ,враховуючі інтереси малолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги позивача.

Суд, вислухавши пояснення позивача та її представника, відповідача та його представника, представника третьої особи, дослідивши письмові матеріали справи, вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню.

В судовому засіданні встановлено, що 18 листопада 1995 року ОСОБА_1 уклала шлюб із ОСОБА_3 .

Шлюб було зареєстровано Центрально-Міським відділом РАЦс м. Кривого Рогу, актовий запис № 652, що підтверджується копією свідоцтва про одруження.

Від шлюбу вони мають малолітню доньку ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , що також підтверджується копією свідоцтва про народження.

Рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 15.12.2005 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 розірвано.

Під час шлюбу подружжя придбало двокімнатну квартиру, розташовану за адресою АДРЕСА_1 . Договір купівлі-продажу було посвідчено Українською біржею нерухомості 31.03.1998 року, реєстраційний номер 200 та зареєстрованого в Комунальному підприємстві Дніпропетровської обласної ради "Бюро технічної інвентаризації" 01 червня 1998 року. Правовстановлюючі документи на квартиру були оформлені на ім`я відповідача.

Задовольняючи позовні вимоги, суд виходить з того, що згідно з вимогами ст. 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Таким чином суд вважає, що як позивачу так і відповідачу належить по 1/2 частині вказаної квартири, вони мають рівні права на неї. Крім того підлягають задоволенню і позовні вимоги позивача про вселення позивачки та малолітньої доньки у вказану квартиру, оскільки відповідач своїми діями порушує не тільки права позивача як власника вказаної квартири, але і права їх малолітньої доньки, оскільки іншого житла не мають.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 1, 2, 3, 7, 60 ,61, 63, 74 Сімейного кодексу України, ст. 64, 103, 104 Житлового кодексу України, ст.ст. 10, 11, 60, 131, 208, 209, 212-215 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 пр розподіл майна, що набуте подружжям під час шлюбу та вселення в квартиру задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину квартири, що розташована за адресою АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частину квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Вселити ОСОБА_1 та малолітню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в квартиру АДРЕСА_1 .

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Головуючий суддя Н.О. Чумак