Червоноградський міський суд Львівської області
Справа № 2-2142/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2010 року Червоноградський міський суд Львівської області

в складі: головуючого - судді Савуляка Р.В.

при секретарі Бицькій М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Червонограді цивільну справу за позовом ДП Львіввугілля до ОСОБА_1 про виселення із гуртожитку без надання іншого жилого приміщення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ДП «Львіввугілля» в особі директора ВП шахти «Червоноградська» звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що 11 червня 2001 року ОСОБА_1 був прописаний у гуртожиток, що по вул. Шептицького, 8 в м.Червонограді Львівської області. З того він там проживає.

Саме приміщення гуртожитку орендується шахтою в КП

«Червонограджитлокомунсервіс» .

Відповідач на шахті не працював і не працює у даний час. Відтак він не має права на проживання у зазначеному гуртожитку.

Просив постановити рішення про позбавлення ОСОБА_1 права на проживання у гуртожитку ВП шахта «Червоноградська», шляхом виселення його без надання іншого житла.

Зобовязати ОСОБА_1 виписатися із зазначеного гуртожитку та стягнути з останнього судові витрати по справі.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 позовні вимоги підтримала, покликавшись на обставини, викладені в позовній заяві та додатково пояснила, що приміщення гуртожитку де проживає ОСОБА_1 орендується шахтою, Керівництвом шахти було прийнято рішення про розірвання договору оренди із КП «Червограджитлокомунсервіс», відтак постало питання виселення жильців даного гуртожитку, які не працюють на шахті.

ОСОБА_1 ніколи на шахті не працював, тому не має права проживати у данному гуртожитку.

Просила позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовних вимог не визнав та пояснив, що у гуртожитку по вул. Шептицького, 8 він проживає із 11 червня 2001 року.

Підставою його поселення у зазначений гуртожиток був ордер.

Комендант гуртожитку неодноразово повідомляла його про необхідність виписатися та виселитися, однак взамін де йому жити нічого не пояснювала.

Акт від 11 квітня 2010 року про те, що йому пропонували гуртожиток від шахти «Межирічанська» по вул. Івасюка, 9 не відповідає дійсності. Він особисто звертався до керівництва зазначеної шахти про поселення в даний гуртожиток, однак йому відмовили, мотивуючи тим, що він не є працівником шахти.

Просив у позові відмовити.

Представники третіх осіб - виконкому Червоноградської міської Ради та КП «Червонограджитлокомунсервіс в судове засідання не зявилися, подали письмові заяви про підтримання позовних вимог ДП Львіввугілля (а.с.15-16).

Вислухавши пояснення сторін, оцінивши наявні у справі письмові документи, суд вважає, що вимоги позивача не підлягають до задоволення із наступних підстав.

У відповідності до ст.47 Конституції України кожен має право на житло.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 був поселений у гуртожиток по вул.Шептицького, 8/55 в м.Червонограді Львівської області. Житлова площа для проживання відповідача була надана згідно рішення засідання профкому шахти № 2 «Червоноградська».

Підставою для його вселення став ордер № 60 від 08 червня 2001 року (а.с.16).

З того часу, ОСОБА_1 проживає у зазначеному гуртожитку та сплачує відповідні комунальні платежі ( а.с.57-85 ).

У той же час, згідно наказу директора ВП шахта « Червоноградська» № 171 від 24 лютого 2010 року (а.с.6), вирішено закрити приміщення гуртожитку по вул. Шептицького. 8, а саме приміщення передати на баланс КП «Червонограджитлокомунсервіс», якому належить зазначена будівля.

Як передбачено ст. 132 ЖК України працівників підприємств, установ, організацій . які поселилися в гуртожитку у звязку з роботою, може бути виселено без надання іншого жилого приміщення у разі звільнення за власним бажанням без поважних причин, за порушення трудової дисципліни або за вчинення злочину.

Особи, які припинили роботу з інших підстав, а також осіб, перелічених у ст. 125 цього кодексу може бути виселено лише з наданням їм іншого жилого приміщення.

ОСОБА_1 не працював у відповідача, однак був поселений у гуртожиток за згоди керівництва шахти.

Тривалий час проживає там і до відповідальності за порушення трудової дисципліни чи вчинення злочину не притягувався.

Беручи до уваги ті обставини, що спірний гуртожиток передається від шахти в КП «Червонограджитлокомунсервіс», то виселення позивача можливе лише на підставі ст. ст. 114, 132 ЖК України, тобто з наданням іншого жилого приміщення, що відповідає санітарним нормам.

В суді ОСОБА_1 пояснив, що акт від 11 квітня 2010 року про те, що позивач пропонував йому ліжко-місце у гуртожитку шахти «Межирічанська» не відповідає дійсності, оскільки він особисто звертався до керівництва зазначеної шахти про поселення і йому було відмовлено у цьому.

За таких обставин виселення позивача із займаного жилого приміщення без надання іншого такого приміщення порушить його право на житло, яке гарантоване Конституцією України та чинним житловим законодавством.

Керуючись ст.ст.10,62, п. З ст. 209, 212 ЦПК України, ст. 47 Конституції України, ст. 132 ЖК України, суд,-

ВИРІШИВ:

У вимогах ДП «Львіввугілля» до ОСОБА_3 про виселення із гуртожитку без надання іншого жилого приміщення - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Савуляк Р.В.