Справа 2-1156/10
Номер провадження 2-1156/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.10.10 року.

Рахівський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого - судді Тулик І.І.

при секретарі - Шемота М.І.

з участю представника позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Рахів справу за позовом ОСОБА_1, як представника за дорученням в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа - ВГІРФО Рахівського РВ ГУМВС України в Закарпатській області про надання дозволу на виїзд неповнолітньої дитини за кордон без згоди батька

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, діючий в інтересах ОСОБА_2 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_3, третя особа - ВГІРФО Рахівського РВ ГУМВС України в Закарпатській області, посилаючись на наступні обставини.

Від спільного проживання у сторін народилася дитина- дочка ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає з позивачкою. На даний час остання має можливість відвезти дочку до родичів на відпочинок в Чеську Республіку. На думку його довірителя, така подорож матиме неабияке значення для духовного та фізичного розвитку їхньої дитини, адже завдяки значній фінансовій допомозі, яку надають її родичі, позивачка матиме можливість оздоровити дочку. Але не зважаючи на це, відповідач відмовляється в добровільному порядку надати нотаріально завірену заяву на дозвіл виїзду неповнолітній дочці за межі України. При цьому жодних вагомих аргументів, які б пояснювали та обґрунтовували його відмову, він не наводить. Вважає, що така позиція відповідача шкодить інтересам дитини та не сприяє її всебічному та гармонійному розвитку. Позивачка, звернувшись до ВГІРФО Рахівського РВ УМВС України в Закарпатській області з вимогою про виготовлення проїзного документу для виїзду за кордон, отримала відмову, через те, що відсутня нотаріально посвідчена згода батька дитини на виїзд за кордон. На підставі наведеного просив надати дозвіл на виїзд за кордон неповнолітній ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 без згоди її батька, ОСОБА_3.

Представник позивача, ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, наведених в позовній заяві, просить такі задовольнити.

Відповідач, ОСОБА_3 в судовому засіданні присутній не був, надав заяву, якою позовні вимоги визнав, надавши згоду на виїзд його неповнолітній дочці ОСОБА_5, за кордон. Просить справу розглянути у його відсутності.

Представник третьої особи, ВГІРФО Рахівського ГУМВС України в Закарпатській області в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного висновку.

З матеріалів справи, судом встановлено, що сторони ОСОБА_2 і ОСОБА_3 перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано 19 жовтня 2001 року, про що свідчить свідоцтво про розірвання шлюбу, видане відділом реєстрації актів громадянського стану Рахівського районного управління юстиції Закарпатської області. Від шлюбу мають дитину - дочку - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, про що свідчить свідоцтво про народження, видане виконкомом Кобилецько-Полянської селищної ради Рахівського району Закарпатської області.

ОСОБА_6 проживає разом з матір'ю та перебуває на її утриманні, позивачка має родичів за кордоном, зокрема в Чеській Республіці і має можливість вивезти дочку за кордон на відпочинок та оздоровлення, що з'ясовано з пояснень представника позивачки.

У відповідності до ст. 313 Цивільного кодексу України фізична особа, яка не досягла 16 років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків, піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними.

За таких обставин, з пояснень представника позивачки, вбачається, що батько неповнолітньої ОСОБА_6, ОСОБА_3 категорично відмовляється надати нотаріально посвідчену згоду на виїзд дочки за кордон для оздоровлення, при цьому жодних вагомих та обгрунтованих причин не наводить.

Проте в судовому засіданні досліджено заяву відповідача, ОСОБА_3, з якої слідує, що останній визнав позовні вимоги, згоден на виїзд дочки ОСОБА_5 за кордон, що в розумінні ст. 174 ЦПК України суд розцінює, як повне визнання відповідачем позову. При цьому, на підставі зібраних матеріалів справи таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

За змістом ст.ст. 2, 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України, документами, що надають право на виїзд з України і в'їзд в Україну та посвідчують особу громадянина під час перебування за її межами, зокрема є паспорт громадянина України для виїзду за кордон, проїзний документ дитини. Оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків. За відсутності згоди одного з батьків, виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду.

Вказано норма Закону повністю відображена в постанові Кабінету Міністрів України від 31.03.1995 року № 231 «Про затвердження Правил оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення .

Проїзний документ дитини видається органом внутрішніх справ за місцем проживання. У відповідності до п.2-2 Постанови Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року № 57 «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України» чітко визначено, що виїзд за межі України громадян, які не досягай 16 річного віку, у супроводі одного з батьків здійснюється у разі пред'явлення оригіналу або нотаріального посвідчення копії рішення суду про надання дозволу на виїзд за межі України громадянина, який не досяг 16 річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків .

Таким чином, виїзд за межі України громадян, які не досягай 16 річного віку у супроводі одного з батьків та при відсутності згоди другого з батьків, здійснюється на підставі рішення суду про надання дозволу на виїзд за межі України громадянина, який не досяг 16 річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків .

Також необхідно зазначити, що із Конвецією про права дитини ( ратифіковані Постановою Верховної Ради № 789 від 27.02.91 р.) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини, держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини.

У відповідності до вимог ст.ст.7,155 Сімейного Кодексу України, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, які встановлені Конституцією України та Конвенцією України та Конвенцією про права дитини, а батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

З огляду на викладене, з метою забезпечення гарантованих державою прав та інтересів дитини вимоги заяви обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Питання про повернення судових витрат, понесених позивачем, при зверненні до суду з даним позовом, її представником у ході судового розгляду не ставилося.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 88, 130, 174, 212, 213 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Надати дозвіл на виїзд за кордон неповнолітній ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 без нотаріально посвідченої на це згоди її батька - ОСОБА_3, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Закарпатської області через Рахівський районний суд протягом 10 - ти днів з дня його проголошення.

Суддя: Тулик І.І.