Справа №2-27/10 07.10.2010 07.10.2010 07.10.2010
Справа № 22ц-6646/10р. Головуюча у 1 інстанції Павлова Ж.П.
Категорія 44 Доповідач апеляційного суду ОСОБА_1
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2010 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючого Козаченка В.І.,

суддів: Мурлигіної О.Я., Довжук Т.С.,

при секретарі судового засідання Осипенко О.С.,

за участю позивачки ОСОБА_2,

представника позивачки ОСОБА_3,

відповідачів ОСОБА_4, ОСОБА_5,

представника третьої особи ОСОБА_6,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 14 травня 2010 року за позовом

ОСОБА_2

до

ОСОБА_4

треті особи: товариство з обмеженою відповідальністю «Миколаївбудсервіс» (далі ТОВ «Миколаївбудсервіс»),

ОСОБА_5

про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,

за зустрічним позовом

ОСОБА_4

до

ОСОБА_2, ОСОБА_5,

третя особа: виконком Миколаївської міської ради,

про вселення та зміну договору найму,

ВСТАНОВИЛА:

06 серпня 2008 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_4 про визнання його таким, що втратив право користування жилим приміщенням в квартирі АДРЕСА_1.

Позивачка вказувала, що спірна квартира у 1984 році була отримана відповідачем на їх сімю та він є її відповідальним наймачем. У жовтні 2006 року шлюб між ними був розірваний, але відповідач ще у червні 2006 року зібрав свої речі та за власним бажанням пішов з квартири. Він постійно проживає ІНФОРМАЦІЯ_1, а тому втратив право користування жилим приміщенням в спірній квартирі, так як не проживає в ній без поважних причин. На прохання знятися з реєстраційного обліку відповідач не реагує.

Посилаючись на вказане, позивачка просила позов задовольнити.

02 жовтня 2008 року ОСОБА_4 звернувся до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_5 про вселення його у спірну квартиру та зміну договору найма житла виділивши у його користування кімнату житловою площею 16, 1 кв.м., дві інші кімнати площею 12,2 та 9,4 кв.м. виділити відповідачам. Також просив зобовязати житлові органи укласти з ними окремі договори найму.

Свої вимоги мотивував тим, що постійно зареєстрований в спірній квартирі, постійно в ній мешкав, але за умовами своєї роботи вимушений був виїжджати за межі міста. Крім того, у квартирі знаходяться його речі, між тим, ОСОБА_2 перешкоджає йому в користуванні квартирою.

Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 14 травня 2010 року в задоволенні первісного позову відмовлено, а зустрічний позов задоволено частково. Постановлено вселити ОСОБА_4 в спірну квартиру, змінити договір найму житла, виділивши у користування ОСОБА_4 кімнату житловою площею 9,4 кв.м. Інші приміщення ванну кімнату, туалет, коридор залишені в спільному користуванні з ОСОБА_2 і ОСОБА_5 Також зобовязано ТОВ «Миколаївбудсервіс» укласти окремий договір найму на вказану кімнату з ОСОБА_4

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати та постановити нове рішення про задоволення її позову та відмову в задоволенні зустрічного позову. На думку апелянта, суд неповно зясував обставини, що мають значення для справи та рішення суду ухвалено з порушенням норм матеріального права.

Заслухавши доповідь судді, пояснення сторін, представника позивачки та представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга в межах її доводів підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Відповідно до правил ст.ст. 71, 72 ЖК України наймач або член його сімї можуть бути визнані судом такими, що втратили право користування жилим приміщенням, зокрема, вони в ньому не проживають без поважних причин понад шість місяців.

Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_1 відноситься до державного житлового фонду. Наймачем квартири є ОСОБА_4 та на час розгляду справи в суді в квартирі зареєстровані позивачка, відповідач та їх син ОСОБА_5 (а.с. 7, 12). Між подружжями ОСОБА_2 і ОСОБА_4 склалися неприязні стосунки і 23 жовтня 2006 року шлюб між ними був розірваний (а.с. 25, 62). Не проживання відповідача ОСОБА_4 в спірній квартирі з 2006 року обумовлено знаходженням за межами міста Миколаєва в період з 07 травня 2006 року по 04 вересня 2006 року, з 15 грудня 2006 року по 10 травня 2007 року, з 23 червня 2007 року по 03 грудня 2007 року, з 25 січня 2008 року по 12 липня 2008 року, що підтверджується довідками з місця його роботи (а.с. 39, 42, 72) та перешкодою в користуванні спірною квартирою з боку позивачки. Тобто, відповідач ОСОБА_4 не мав ключів від спірної квартири та позивачка ОСОБА_2 до квартири його не пускала, поміняла двері та замки вхідної двері (показання свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8А.). З квітня 2008 року ОСОБА_4 почав звертатися до правоохоронних органів щодо порушення його прав на проживання в спірній квартирі з боку ОСОБА_2, яка не пускає його до квартири (а.с. 51, 52 - 54) та до Миколаївської міської ради щодо зміни договору найму житлового приміщення спірної квартири (а.с. 45-46). З 30 липня 2008 року ОСОБА_4 проживає в літньому будинку садибної ділянки члена садового товариства ОСОБА_9 (а.с. 24), іншого житла не має (а.с. 44, 63), але сплачує квартирну плату за надання послуг з утримання будинку в якому знаходиться спірна квартира.

За таких обставин суд дійшов правильного висновку про відсутність підстав, передбачених ст. 71 ЖК України, для визнання ОСОБА_4 таким, що втратив право користування спірною квартирою, а тому обґрунтовано відмовив в задоволенні первісного позову та задовольнив зустрічний позов про вселення ОСОБА_4 в цю квартиру.

Між тим, задовольняючи вимоги зустрічного позову про зміну договору житлового найму та виділяючи ОСОБА_4 житлову кімнату площею 9,4 кв.м., суд помилково не вирішив питання про виділення житлових кімнат ОСОБА_2 і ОСОБА_5

Відповідно до ст. 104 ЖК України член сім'ї наймача вправі вимагати, за згодою інших членів сім'ї, які проживають разом з ним, укладання з ним окремого договору найму, якщо жилу площу, що припадає на нього, може бути виділено у вигляді приміщення, яке відповідає вимогам статті 63 цього кодексу (є ізольованим і за розміром не менше встановленого для надання одній особі).

У разі відмови членів сімї дати таку згоду спір може бути вирішено у судовому порядку.

Пленум Верховного Суду України в п. 16 постанови від 12 квітня 1985 року № 2 "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування Житлового кодексу України" (далі - постанова Пленуму Верховного Суду) роз'яснив, що в силу ст. 104 ЖК суд вправі задовольнити вимоги члена сім'ї наймача про поділ жилого приміщення, якщо жилу площу, що припадає на нього (або з урахуванням укладеної угоди про порядок користування жилим приміщенням), може бути виділено у вигляді ізольованого приміщення, яке складається з однієї або кількох кімнат, розмір якого не менше встановленого для надання одній особі.

Як вбачається з матеріалів справи, спірна квартира складається з трьох ізольованих кімнат розміром 16,1 кв. м.; 12,2 кв. м. та 9,4 кв. м. На момент вирішення спору в квартирі зареєстровані з правом на жилу площу позивачка, відповідач та їх син ОСОБА_5 На кожного з них припадає по 12,5 кв. м. жилої площі (37,7: 3).

Постановою № 4 виконкому Миколаївської обласної ради та президії облради професійних спілок від 03 січня 1992 року встановлено визнання такими, що потребують поліпшення житлових умов, громадян, які забезпечені жилою площею не більше 7 кв.м. на одну особу в містах, а рівень середньої забезпеченості громадян жилою площею в м. Миколаєві - 8 кв.м. на кожного члена сім'ї.

Виходячи з вищезазначеного, а також з того, що відповідач погодився з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_4 можливо виділити ізольовану кімнату площею 9,4 кв.м., оскільки зменшення його долі є незначним і не приводить до штучного погіршення його житлових умов та не викликає необхідність постановки ОСОБА_4 на облік, як такого, що потребує поліпшення житлових умов, а ОСОБА_2 та ОСОБА_5 виділити ізольовані кімнати площею 12,2 кв.м. та 16,1 кв., що не ущемляє їх прав.

Крім того, всі кімнати спірної квартири є ізольованими, відповідають вимогам ст. 63 ЖК України і можуть бути предметом окремого договору найму жилого приміщення.

Разом з цим, задовольняючи вимоги зустрічного позову про зміну договору житлового найму, суд зобовязав ТОВ «Миколаївбудсервіс», яке є третьою особою без самостійних вимог, укласти окремий договір найму на вказану кімнату з ОСОБА_4

Тоді як, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, за процесуальним становищем не є субєктами матеріально - правових відносин, не користуються правами сторін і не несуть їх обовязків. Якщо її не було залучено до участі у справі як відповідача, суд не може ухвалити рішення по суті справи проти такої третьої особи.

Також, укладення договору житлового найму є наслідком відкриття окремого особового рахунку на жиле приміщення, а це питання вирішується виконавчим комітетом міської ради, який також у справі є третьою особою без самостійних вимог.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що рішення суду в частині позовних вимог зустрічного позову про зміну договору найму жилого приміщення та зобовязання житлових органів укласти з ними окремі договори найму підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення в цій частині.

Посилання в апеляційній скарзі на положення ст. 116 ЖК України є безпідставними, так як з вимогами з підстав зазначеної норми матеріального права позивачка до суду не зверталась, а посилання на ст. 50 ч. 3 ЖК України ґрунтуються на помилковому тлумаченні закону.

Керуючись ст.ст. 303, 309, 313, 316 ЦПК України, колегія суддів

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 14 травня 2010 року в частині позовних вимог зустрічного позову про зміну договору найму жилого приміщення та зобовязання житлових органів укласти з ними окремі договори найму скасувати та в цій частині ухвалити нове рішення.

Змінити договір найму жилого приміщення квартири АДРЕСА_1, виділивши в користування ОСОБА_4 ізольовану кімнату площею 9,4 кв.м., а ОСОБА_2, ОСОБА_5 окремі кімнати площею 16,1 кв.м. та 12,2 кв.м. з балконом.

Залишити у спільному користуванні коридор, кухню, ванну кімнату та туалет.

В задоволенні позовних вимог про зобовязання житлових органів укласти з ОСОБА_4, ОСОБА_2 та ОСОБА_5 окремі договори найму відмовити.

В інший частині зазначене рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді