Справа № 2-3003/10 року
ЛЕНІНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
_______________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 квітня 2010 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва в складі:

головуючого по справі судді Олефір М.В.,

при секретарі судового засідання Семеновій О.О.

за участю позивача, третьої особи та представника позивача, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління земельних ресурсів у Миколаївській області /третя особа ОСОБА_2/ про визнання права власності на земельну ділянку та визнання недійсним Державного акту на право приватної власності на землю,

В С Т А Н О В И В:

01 квітня 2010 року позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про визнання права власності на земельну ділянку та визнання недійсним Державного акту на право приватної власності на землю, в якій вказала, що 09 лютого 2010 року він успадкував 69/100 частини житлового будинку із відповідною частиною господарських та побутових споруд №59 по вул. Комунарівська. Раніше ціле домоволодіння №59 по вул. Комунарівська в м. Миколаєві Воронкіній ОСОБА_3. Дане домоволодіння розташоване на земельній ділянці площею 1000 кв.м., цільовим призначенням якої є індивідуальне будівництво. 09 липня 1993 року ОСОБА_4 отримала Державний акт на право приватної власності на землю, а 10 беерзня 1995 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 було укладено договір купівлі продажу 31/100 частини вказаного домоволодіння. 21 серпня 2008 року ОСОБА_2 отримала Державний акт про право власності на земельну ділянку площею 308 кв.м., але ОСОБА_4 після укладення договору купівлі продажу не внесла зміни до державного акту, в 13 червня 2008 року вона померла. Після її смерті позивач прийняв спадщину за заповітом у виді 69/100 частини домоволодіння по вул. Комунарівська № 59 в м. Миколаєві, у видачі свідоцтва про право на спадщину у виді земельної ділянки в нотаріальній конторі йому було відмовлено, а тому позивач просить суд визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 692 кв.м. по вул. Комунарівська, 59 в м. Миколаєві та визнати недійсним державний акт на право приватної власності на землю від 09.07.1993 року, зареєстрований за № 270 на імя ОСОБА_4.

Позивачка в судове засідання зявилась, позов підтримала, просив суд визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 692 кв.м. по вул. Комунарівська, 59 в м. Миколаєві та визнати недійсним державний акт про право власності на земельну ділянку на імя ОСОБА_4.

Представник позивача в судове засідання зявився, позов підтримав та просив суд задовольнити його в повному обємі.

Третя особа ОСОБА_2 в судове засідання зявились, проти задоволення позову не заперечувала.

Представник відповідача до суду не зявився про день, час та місце розгляду справи повідомлений вчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомили, письмового заперечення проти задоволення позову від них не надходило. Відповідачі до суду не зявились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені вчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомили, письмового заперечення проти задоволення позову від них не надходило.

Вивчивши письмові матеріали справи, враховуючи пояснення позивача, представника позивача та третьої особи, вважаю, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню в повному обємі, з наступних підстав:

13 червня 2008 року померла ОСОБА_4, що підтверджується Свідоцтвом про її смерть серії І ФП № 080634, виданим міським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції 13 червня 2008 року /а.с.11/, ОСОБА_1 прийняв спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_5, що підтверджується Свідоцтвом про право на спадщину за заповітом, зареєстрованому в реєстрі 09 лютого 2010 року за № 5 -144 /а.с.5/, відповідно до якого ОСОБА_1 прийняв спадщину у виді 69/100 частки житлового будинку № 59 по вул. Комунарівська в м. Миколаєві; право власності на успадковану частку домоволодіння зареєстровано за ОСОБА_1 в ММБТІ 12.02.2010 року за реєстраційним номером 29580669, що підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно /а.с.6/ при цьому він фактично прийняв спадщину і у виді земельної ділянки, що розташована за тією ж адресою, але не в нотаріальній конторі йому відмовляють у видачі Свідоцтва про право на земельну ділянку на підставі того, що спадкодавиці було видано державний акт про право власності на земельну ділянку старого зразка; за життя ОСОБА_4 продала частину належного їй домоволодіння, а саме 31/100 частину, ОСОБА_2, яка на даний час отримала державний акт на право власності на земельну ділянку, що зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 87 /а.с.10/, відповідно до якого ОСОБА_2 є власником земельної ділянки площею 308 кв.м. по вул. Комунарівська, 59 а в м. Миколаєві цільовим призначенням земельної ділянки є будівництво та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд; до моменту продажу частини домоволодіння , а саме 09 липня 1993 року ОСОБА_4 отримала Державний акт на право приватної власності на землю, відповідно до якого їй передано у власність земельну ділянку площею 0,10 га. по вул. Комунарівська, 59 в м. Миколаєві, але після укладення договору купівлі продажу частини домоволодіння вона не внесла зміни до Державного акту на право приватної власності на землю, хоча після продажу частини домоволодіння вона перестала володіти і відповідною частиною земельною ділянкою, але у правовстановлюючих документах цей факт ніяк відображено не було.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 377 ЦК України та ч. 1 ст. 120 ЗК України до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором.

А тому на підставі викладеного, суд приходить до висновку, що є всі підстави для визнання права власності на земельну ділянку за позивачем та визнання недійсним державного акту про право власності на земельну ділянку, відповідно до якого ОСОБА_4 є власницею земельної ділянки площею 0,10 гектарів по вул. Комунарівська, 59 в м. Миколаєві.

Тому на підставі викладеного ст.377 ЦК України, ст. 120 ЗК України та керуючись ст. 10,60,212,213, 215, 218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку площею 692 кв.м., що знаходиться за адресою вул. Комунарівська, буд. 59, цільове призначення земельної індивідуальне будівництво.

Визнати недійсним Державний акт на право приватної власності на землю від 09 липня 1993 року, зареєстрований в Книзі реєстрації державних актів на право приватної власності на землю за № 270, виданий на імя ОСОБА_4 та скасувати запис № 270 від 09.07.1993 року в Книзі реєстрації державних актів на право приватної власності на землю.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і подання після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч.4 ст. 295 ЦПК України.

Головуючий по справі суддя: М.В. ОЛЕФІР