Справа № 2-284/10
Провадження № 2/284/10
РІШЕННЯ

Іменем України

06.10.2010 м. Бердичів

6 жовтня 2010 року Бердичівський міськрайонний суд в складі: головуючого судді Шимка В.П., при секретарі Жмурко В.І., з участю відповідача ОСОБА_1, Св»тецького В.Г., представника ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Бердичеві справу за позовом Бердичівської міської ради та її виконавчого комітету до Св»ятецької ОСОБА_3, Св»ятецького ОСОБА_4 про знесення самочинно збудованого сараю,-

встановив:

В липні 2009 року позивачі звернулися до суду з вказаним позовом .

Вони зазначили, що до виконавучого комітету звернувся громадянин ОСОБА_5 , який мешкає в житловому будинку № 24 по 2-му проволку Червоному , відносно незаконного будівництва сараю гр-ю Св»ятецькою О.І з захватом земельної ділянки спільного користування прибудинкової території до цього житлового будинку. Звернення було розглянуто комісійно з виїздом на місце спеціалістами містобудування та архітектури.

При комісійному обстеженні , яке відбулося 21.04.2008 року зафіксовано факт будівництва сараю на прибудинковій території житлового будинку № 24 по 2-му Червоному провулку, будівельні роботи проводить мешканка будинку Св»ятецька ОСОБА_6 комітетом Бердичівської міської ради дозвіл на будівництво сараю не надавався , в зв»язку з чим дане будівництво вважається самочинним. Приписом від 24.08.08 р. ОСОБА_1 запропоновано зупинити будівельні роботи, демонтувати існуючий самовільно збудований сарай з подальшим відновленням благоустрою прилеглої до будинку території. Вимоги припису не виконані. Повторним приписом від 23.06.08 р. ОСОБА_1 запропоновано до 08.07.08 р. демонтувати вказаний сарай, але знову вимоги не виконані.

В зв»язку з неодноразовою відмовою демонтувати сарай, виконавчим комітетом направлено листи в інспекцію державного архітектурно- будівельного контролю в Житомирській області з проханням притягнути відповідачку до адміністративної відповідальності за самовільне будівництво і захват земель, загального користування , а тому просять зобов»язати відповідачку власними силами знести за її рахунок самовільно здійснене будівництво сараю за адресою: м. Бердичів, провул. II Червоний, 24 в строк до 01.04.2010 року, звільнити земельну ділянку від споруди та привести її в попередній стан.

В судовому засіданні представник позивачів позов підтримала з підстав, викладених в ньому.

Відповідачі позов не визнали, суду пояснили, що міськвиконкомом погоджено їм розташування земельної ділянки біля будинку № 24 по 2-му Червоному провулку , де вони проживають, для побудови гаражів, господарських споруд, на яку вже майже готовий проект з землеустрою.

Треті особи на стороні позивачів ОСОБА_5 та ОСОБА_7 до суду не з»явилися, надали суду заяви про розгляд справи в їх відсутність.

З'ясувавши обставини справи, суд дійшов до висновку про відмову в задоволенні позову зі слідуючих підстав.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що до виконавчого комітету Бердичівської міської ради звернулася гр. ОСОБА_5, який мешкає в житловому будинку № 24 по 2-му Червоному провулку в м. Бердичеві, щодо незаконного будівництва сараю відповідачкою ОСОБА_1 з захватом земельної ділянки спільного користування прибудинкової території до вказаного житлового будинку.

Звернення було розглянуто комісійно з виїздом на місце спеціалістами управління містобудування та архітектури.

При комісійному обстеженні , яке відбулося 21.04.08 р. зафіксовано факт будівництва сараю на прибудинковій території житлового будинку № 24 по пров. 2-му Червоному відповідачкою ОСОБА_1, про що складено акт /а.с.5/.

ОСОБА_6 комітетом Бердичівської міської ради дозвіл на будівництво сараю ОСОБА_1 не надавався , а тому вказане будівництво позивачі вважають самочинним.

Приписами від 24.04.08 р. та 23.06.08 р. відповідачам запропоновано зупинити будівельні роботи, демонтувати самовільно збудований сарай з подальшим відновленням благоустрою прибудинкової території , але вимоги приписів не виконано /а.с.6-7/.

Згідно ч.1 ст. 376 ЦК України побудований відповідачами сарай являється самочинним будівництвом, оскільки він побудований на земельній ділянці, яка не була відведена для його побудови.

Позивачі просять зобов»язати відповідачів власними силами знести вказаний сарай як самочинне будівництво та привести земельну ділянку , на якій він побудований , в попередній стан.

Частиною четвертою ст. 376 ЦК України визначено, що якщо власник /користувач/ земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила / здійснює/ самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила /здійснює/ самочинне будівництво , або за її рахунок.

Однак відповідачі не ставлять питання про визнання за ними права власності на самочинно побудований сарай, а позивачами не надано суду ніяких доказів про те, що побудований ними сарай порушує права інших осіб.

Навпаки , рішенням Бердичівської міської ради № 37 від 08.06. 2006 року попередньо погоджено відповідачу ОСОБА_8 місце розташування земельної ділянки орієнтовано площею 0,009 га розташованої за адресою : 2-й провулок Червоний, 24 , для будівництва гаражів господарських будівель та надано дозвіл на виготовлення проекту відведення вказаної земельної ділянки /а.с.66/. Такий проект виготовлено /а.с.43-68/.

Крім того, самим скаржникам. тетім особам по справі , там же, по 2-му пров. Червоному , 24 рішенням виконкому Бердичівської міської ради № 351 від 22.06.2006 року дозволено на прибудинковій території побудувати сарай розміром 3 Х 5 м і які їхні права порушені, невідомо. /а.с.40/

Отже позов являється безпідставним і таким, що задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212-215 ЦПК України, ст.376 ЦК України суд ,

вирішив:

В позові Бердичівській міській раді та її виконавчому комітету до ОСОБА_1 та ОСОБА_8 про зобов»язання їх власними силами та за їх рахунок знести самочинно здійснене будівництво сарая за адресою: м. Бердичів, провулок 2-й Червоний, 24 , звільненні земельної ділянки від споруди та приведенні її в попередній стан, відмовити за безпідставністю

Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення , можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Головуючий