Жовтневий районний суд м.Дніпропетровська
Справа № 2-960/10
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2010 р. Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

У складі:

Головуючого судді Мазниці А.А.

Секретаря Ковальської Т.Г.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» про визнання незаконними дій банку, -

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2010 року позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом. В обґрунтування заявлених вимог посилалася на те, що 12.02.2008 року між нею та відповідачем був укладений кредитний договір № ZRMWAK 51390155, відповідно до якого відповідач надав їй кредит у розмірі 28.977,00 грн. зі сплатою за користування ним 15,48 % на строк з 12.02.2008 р. по 11.02.2013 р. У подальшому позивачка довідалася, що відповідач без узгодження з нею підвищив процентну ставку за кредитом, внаслідок чого розмір процентної ставки збільшився з 11,64 % на рік до 27,12 % на рік. Внесення зазначених змін в односторонньому порядку до кредитного договору позивачка вважає таким, що порушує її права та суперечить законодавству України, у звязку з чим просила суд визнати дії відповідача, щодо підвищення процентної ставки незаконними, зобовязати відповідача повернути проценту ставку за договором у первісний стан, здійснити перерахунок неправильно нарахованих відсотків по кредиту.

Позивачем до суду надіслана заява про розгляд справи без її участі, позов підтримує в повному обсязі (а.с. 37).

Представником відповідача до суду надана заява про розгляд справи без його участі, проти задоволення позову заперечує в повному обсязі (а.с. 43).

Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 12.02.2008 року між позивачем та відповідачкою був укладений кредитно-заставний договір № ZRMWAK 51390155, відповідно до якого останній був наданий кредит у розмірі 28.977,00 грн. зі сплатою за користування ним 15,48 % на строк з 12.02.2008 р. по 11.02.2013 р. (а.с. 9-18).

У п. 6.3.1 зазначеного договору сторони визначили, що банк має право в односторонньому порядку збільшувати розмір процентної ставки за користування кредитом, при зміні конюнктури ринку грошових ресурсів в Україні, а саме: зміні курсу долара США до гривні більше ніж на 10 % у порівнянні з курсом долара США до гривні, встановленого НБУ на момент укладення даного договору; зміні облікової ставки НБУ; зміні розміру відрахувань у страховий (резервний) фонд або зміні середньозваженої ставки по кредитах банків України у відповідній валюті (по статистиці НБУ). При цьому банк надсилає позичальникові письмове повідомлення про зміну процентної ставки протягом 7 календарних днів з дати вступу в чинність зміненої процентної ставки. Збільшення процентної ставки банком у вищевказаному порядку можливо у межах кількості пунктів, на яке збільшилася ставка НБУ, розмір відрахувань у страховий фонд, середньозважена ставка по кредитах або пропорційно збільшенню курсу долара США.

На підставі зазначеного положення договору відповідач листом від 06.01.2009 року (а.с. 30) повідомив позивачку, що з 01.02.2009 року ним буде в односторонньому порядку збільшений розмір процентної ставки за користування кредитом до 27,14 % річних. При цьому позивачці була надана можливість погасити заборгованість за тілом кредиту у строк до 20.01.2009 року без зміни процентної ставки за користування ним.

Аналізуючи виниклі між сторонами правовідносини, суд приходить до наступного.

Так, кредитний договір, укладений сторонами, має умови, згідно яких банк має право в односторонньому порядку підвищувати розмір процентної ставки. Таке положення відповідає змісту ч. 1 ст. 212 ЦК України та ч. 1 ст. 651 ЦК України, за якими сторони договору можуть передбачити можливість односторонньої зміни його умов за визначених підстав та у встановлених межах. Позивачка зі свого боку погодилася з такими умовами договору, підписавши його особисто. Крім того, їй була надана можливість відмовитися від подальшого виконання договору на змінених умовах шляхом повернення суми кредиту.

Немає підстав вважати підвищення відповідачем процентної ставки за кредитом, необґрунтованим, оскільки постановою Правління Національного банку України від 21.04.2008 року № 107 «Про регулювання грошово-кредитного ринку» з 30.04.2008 року облікова ставка була підвищена до 12 % річних, при цьому станом на час укладання кредиту її розмір дорівнював 10% річних. Крім того, відповідно до статистики НБУ курс долара США до гривні з моменту підписання сторонами кредитного договору до часу зміни банком процентної ставки за користування кредитом, збільшився більше ніж на 10%. З настанням одної зі згаданих подій, відповідно до п. 2.3.1 зазначеного кредитного договору, відповідач набув право збільшити процентну ставку за користування кредитом.

За викладених обставин суд вважає позовні вимоги такими, що не ґрунтуються на законі, і вважає за необхідне у їх задоволенні відмовити.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати у справі покладаються на сторону, проти якої постановлене рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 5, 203, 212, 215, 1056-1 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 60, 88, 212215 ЦПК України,

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про його апеляційне оскарження, якщо таку заяву не буде подано.

У випадку подання заяви про апеляційне оскарження, але не подання у двадцятиденний строк апеляційної скарги, рішення набирає законної силі після закінчення такого строку.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його н е скасовано, набирає чинності після розгляду справи апеляційним судом.

Заява про апеляційне оскарження рішення може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення, апеляційна скарга подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя А.А. Мазниця