Справа № 2-888/2010
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" червня 2010 р. Дніпровський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді Чех Н.А.

при секретарі Кузьменко А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: Головне управління юстиції в місті Києві про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом,

в с т а н о в и в :

Позивачі звернулися до суду з вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що 24.03.2009 року померла їх мати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Відповідно до свідоцтва про право власності їй належала 1/3 частина трьохкімнатної квартири АДРЕСА_1. Співвласниками вказаної квартири в рівних долях по 1/3 частині є позивачка ОСОБА_2 та відповідач по справі. Позивачка ОСОБА_1 в приватизації спірної квартири участі не брала. Відповідач по справі є їх позивачів батько та колишній чоловік їх матері - померлої ОСОБА_4, які розлучилися в 2004 році. У вересні 2004 року вони (позивачки) разом з матір"ю виїхали на постійне місце проживання до Федеративної республіки Німеччини, всі документи на спірну квартиру залишилися у відповідача, який залишився проживати в даній квартирі. Стосунки з батьком (відповідачем) вони майже не підтримують. Після смерті матері вони (позивачки) через свого представника у встановлений законом термін подали до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини за законом, надали всі необхідні документи, окрім оригіналу свідоцтва про право власності на житло, яке знаходиться у відповідача, який надав нотаріусу письмову відмову у видачі оригіналу свідоцтва. У зв"язку з цим нотаріус був вимушений надати їй відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті їх матері з рекомендацією звернутися до суду. Таким чином, відповідач перешкоджає їм отримати спадщину після смерті їх матері, при тому, що вони є спадкоємцями першої черги, інших спадкоємців немає. В судовому засіданні представник позивачів підтримав викладені в позові факти, обставини, позовні вимоги та просив їх задовольнити.

Відповідач та його представник на початку судового засідання двічі просили зупинити провадження у справі, на що судом постановлювалися ухвали про відмову, після цього заявили відвід судді та покинули зал судових засідань, без повідомлення про це суд, без дозволу, без будь-яких заяв. Дану поведінку суд розцінив як намагання сторони відповідача безпідставно затягувати і далі судовий процес, про що зазначалося у вказаних вище ухвалах суду.

Вислухавши пояснення представника позивачів, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження в суді та підлягають задоволенню.

В суді встановлено, що згідно до свідоцтв про народження позивачка ОСОБА_2 (дівоче прізвище ОСОБА_4) ОСОБА_5 народилася 01.04.1972 року, позивачка ОСОБА_1 народилася 25.10.1967 року, їх батьками є: мати ОСОБА_4, батько ОСОБА_3 відповідач по справі. Позивачки є рідними сестрами. Встановлено, що батьки позивачів перебували в шлюбі, розлучилися згідно до рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 05.03.2004 року. З копії свідоцтва про право власності на житло, виданого 04.01.1994 року, слідує що трьохкімнатна квартира АДРЕСА_1, загальною площею 66,2 кв.м. шляхом приватизації була передана у власність сім"ї ОСОБА_3, а саме: співвласниками даної квартири у рівних долях, по 1/3 частині, є позивачка ОСОБА_2 (дівоче прізвище ОСОБА_3) ОСОБА_5 позивачка по справі, ОСОБА_4, ОСОБА_3 відповідач по справі. Встановлено, що з 2004 року позивачки разом зі своєю матір"ю ОСОБА_4 виїхали до ФРН, де 24.03.2009 року померла ОСОБА_4 мати позивачів, що підтверджено наданими до Десятої Київської державної нотаріальної контори документами з перекладом, копія спадкової справи долучена до даної цивільної справи. До спадкової справи надано засвідчену виписку з сімейної книги з ФРН, з якої слідує, що позивачка ОСОБА_6 06.11.1997 року уклала шлюб з чоловіком ОСОБА_7. З спадкової справи встановлено, що з заявами на прийняття спадщини після померлої ОСОБА_4 звернулися позивачки дочки померлої, 26.08.2009 року. Зареєстровані дані заяви та відкрита спадкова справа в 10-ій Київській державній нотаріальній конторі були 17.09.2009 року, тобто в установлені законодавством строки. Державний нотаріус просив письмово відповідача, у якого знаходиться оригінал свідоцтва про право власності на житло, надати його для оформлення спадкоємцям позивачам, спадщини після смерті їх матері. На даний лист відповідач 19.11.2009 року надав письмову заяву, в якій повідомив, що у нього дійсно знаходиться оригінал свідоцтва про право власності на житло на спірну квартиру, просив не видавати спадкоємцям свідоцтва про право на спадщину. Оригінал даного свідоцтва відповідач не надав нотаріусу, у зв"язку з цим останній відмовив у видачі свідоцтв про право на спадщину та рекомендував позивачам звернутися до суду за захистом своїх прав.

Таким чином, в суді встановлено, що позивачі дочки померлої ОСОБА_4, спадкоємці першої черги, при відсутності будь-яких інших спадкоємців, незаконними діями відповідача позбавленні права успадкувати майно, що належало їх матері, а саме 1/3 частину спірної квартири. Відповідач по справі є співвласником спірної квартири, має у власності 1/3 частину, однак користується всією квартирою багато років сам, ще й позбавляє позивачок своїх дочок, їх законного права отримати своє майно та спадщину після смерті матері. Відмова відповідача надати нотаріусу оригінал свідоцтва про право власності на спірну квартиру є незаконною, так як даний документ належить всім трьом власникам даної квартири, в тому числі і померлій, і одній з позивачок. Враховуючи те, що на момент смерті ОСОБА_4 відповідач з останньою з 2004 року був розлучений, він ніякого відношення до спадщини 1/3 частини спірної квартири, що належала ОСОБА_4, не має. Відмову відповідача надати нотаріусу оригінал правоустановлюючого документу та зазначену вище поведінку останнього в суді, суд розцінює як намагання і далі, як було багато років, маючи у власності 1/3 частину спірної квартири, користуватися всією квартирою одноособово, не допускаючи своїх дочок позивачок по справі.

Згідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред"явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи, часом відкриття спадщини є день смерті особи. Статтями 1258, 1261, 1267 ЦК України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. До першої черги спадкоємців за законом належать діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Розмір часток у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.

Таким чином, виходячи з вищевикладеного, слідує, що позивачки є спадкоємцями після померлої матері ОСОБА_4 на належне останній майно на 1/3 частину спірної квартири. Інших спадкоємців не має. Розмір спадщини, що належить кожній позивачці, становить 1/6 частину спірної квартири. Враховуючи те, що позивачка ОСОБА_2 приймала участь у приватизації спірної квартири (дівоче прізвище ОСОБА_4), має на праві власності 1/3 частину спірної квартири, та враховуючи 1/6 частину спірної квартири, що належить їй в порядку спадкування за законом після смерті її матері ОСОБА_4, загальний розмір, що належить ОСОБА_2 на праві власності в спірній квартирі, становить 3/6 частин.

Згідно зі ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.392, 1220, 1258, 1261, 1267 ЦК України, ст.ст.60, 212-215, 218, 223, 294 ЦПК України, суд

В и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/6 частину квартири АДРЕСА_2 в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_4.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/6 частину квартири АДРЕСА_2 в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_4.

Визнати за ОСОБА_2 в загальному право власності на 3/6 частин квартири АДРЕСА_2, з яких: 1/6 частина успадкована в порядку спадкування за законом, 1/3 частина належна на праві приватної часткової власності.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду міста Києва через Дніпровський районний суд міста Києва шляхом подання заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано.

Суддя: