Справа №2-120/2010
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 березня 2010 року Уманський міськрайонний суд Черкаської області

в складі: головуючої судді Горячківської Л.В.

при секретарі Власовій Т.Ю.

з участю адвоката ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Умані цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи ОСОБА_4, Уманська міська державна нотаріальна контора про визнання заповіту недійсним,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3, треті особи ОСОБА_4, Уманська міська державна нотаріальна контора про визнання заповіту недійсним посилаючись на те, що Уманською міською державною нотаріальною конторою 12 вересня 2007 року був посвідчений заповіт від імені матері позивачки - ОСОБА_5, яка померла 31 липня 2008 року, згідно якого вона все своє майно, а саме Уг частина квартири АДРЕСА_1, заповіла ОСОБА_3. Позивачка стверджує, що її покійна матір перебувала не в таких відносинах з відповідачкою, щоб у добровільному порядку виявила бажання заповісти все належне їй майно саме відповідачці, оскільки до дня її смерті позивачка періодично з нею спілкувалася і ОСОБА_5 неодноразово наголошувала на тому, що відповідачка та її чоловік, тобто син покійної, ставилися до неї зневажливо, а інколи застосовували фізичну силу, вони негативно впливали на її стан здоров'я, адже вона мала захворювання серця і неодноразово перебувала у медичних закладах. Позивачка вважає, що в силу важкого стану здоров'я ОСОБА_5, морального натиску з боку відповідачки, вона написала заповіт не з власної волі та не розуміла в повному обсязі значення такого правочину.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_2 повністю підтримала заявлені позовні вимоги, дала пояснення аналогічні вищевикладеним та просила їх задоволити.

Відповідачка ОСОБА_3 пред'явлені до неї позовні вимоги не визнала, заперечувала проти їх задоволення пояснивши, що всі вони безпідставні та необгрунтовані, не підтверджені документальними даними. Відповідачка пояснила, що з часу спільного її проживання з ОСОБА_6, тобто із сином покійної, вона перебувала у дуже гарних стосунках з ОСОБА_5, постійно піклувалася про її здоров'я, адже вона хворіла та перенесла операцію, а згодом ОСОБА_5 у 2007 році сама запропонувала відповідачці із сім'єю переїхати проживати у її квартиру, оскільки в неї погіршився стан здоров'я і вона потребувала сторонньої допомоги та догляду, тому ОСОБА_3, починаючи з 2007 року, постійно їй допомагала, забезпечувала всім необхідним, в тому числі і ліками, а доньки ОСОБА_2 та ОСОБА_4 ніякої допомоги матері не надавали і не провідували її на протязі тривалого часу. Відповідачка вважає, що факт складення заповіту ОСОБА_5І на її ім'я під фізичним та психологічним впливом не має місця, оскільки стосунки між ними були дружніші, і до самого дня смерті заповідачка усвідомлювала значення своїх дій, оскільки хворі в неї були ноги і серце, а психічними хворобами вона наколи не страждала.

Третя особа ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила, що її мати ОСОБА_5І написала заповіт на ім'я ОСОБА_3 не з власної волі, а під впливом психічного тиску, оскільки мати не раз їй скаржилася на те, що відповідачка до неї ставиться зневажливо, але вона була змушена запропонувати переїхати у її квартиру, оскільки потребувала стороннього догляду через важкий стан здоров'я, але після переїзду відповідачки до квартири ОСОБА_5, в неї суттєво погіршився стан здоров'я, по тій причині, що між відповідачкою та її чоловіком постійно виникали сварки, скандали, непорозуміння, і не раз це ставалося на грунті розпивання спиртних напоїв.

Державний нотаріус Уманської державної нотаріальної контори ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснила, що при посвідченні нею заповіту від 12 вересня 2007 року нба ім'я ОСОБА_3, складеного ОСОБА_5, були дотримані всі діючі норми закону, оскільки заповіт був складений, прочитаний та посвідчений у квартирі, де проживала заповідачка, яка мала фізичні проблеми зі здоров'ям, а не психічні, не могла з'явитися до нотаріальної контори. Згідно діючого законодавства, нотаріус ОСОБА_7 провела бесіду із заповідачкою віч-на-віч, і тільки впевнившись у її повній дієздатності, вона посвідчила складений заповіт.

Вислухавши пояснення позивачки, відповідачки, адвоката, третю особу, державного нотаріуса, дослідивши матеріали справи, в судовому засіданні встановлено, що 12 вересня 2007 року був посвідчений заповіт від імені ОСОБА_5, яка померла 31 липня 2008 року, згідно якого вона все своє майно, а саме Уг частина квартири АДРЕСА_1, заповіла ОСОБА_3. Позивачка ставить під сумнів те, що її покійна мати перебувала в таких відносинах з відповідачкою, що у добровільному порядку не могла виявити бажання заповісти все належне їй майно саме відповідачці, оскільки вона не раз скаржилася, що відповідачка та її чоловік, тобто син покійної, ставилися до неї зневажливо, а інколи застосовували фізичну силу, вони негативно впливали на її стан здоров'я, адже вона мала захворювання серця і неодноразово перебувала у медичних закладах, крім того, позивачка вважає, що вона написала заповіт не з власної волі та не розуміла в повному обсязі значення такого правочину, що підтверджує ше й третя особа ОСОБА_4 Відповідачка ОСОБА_3 повністю заперечує викладені доводи та спростовує їх, пояснюючи, що вона перебувала у дуже гарних стосунках з ОСОБА_5, постійно піклувалася про її здоров'я, адже вона хворіла та перенесла операцію, а згодом ОСОБА_5 у 2007 році сама запропонувала відповідачці із сім'єю переїхати проживати у її квартиру, оскільки в неї погіршився стан здоров'я і вона потребувала сторонньої допомоги та догляду, тому ОСОБА_3, починаючи з 2007 року, постійно їй допомагала, забезпечувала всім необхідним. З огляду на пояснення державного нотаріуса ОСОБА_7, наданої довідки Уманської лікарні № 2 м. Умані, де зазначено, що ОСОБА_5 в них на обліку не перебувала, пояснень самих доньок та невістки, які стверджують, що мати ніколи не хворіла психічними хворобами і з цього приводу до спеціалістів за допомогою не зверталася, суд вважає, що ОСОБА_5 при складанні заповіту від 12 вересня 2007 року повністю усвідомлювала значення своїх дій та на момент його складання була дієздатною, тому підстави для скасування вищезазначеного заповіту відсутні.

Зважаючи на вищевикладене, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи ОСОБА_4, Уманська міська державна нотаріальна контора про визнання заповіту недійсним необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 10, 11,88, 208, 209, 212 - 215, 218 ЦПК України, на підставі ст.ст 11,15,16, 225,231 ЦК України

ВИРІШИ В:

У позові ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи ОСОБА_4, Уманська міська державна нотаріальна контора про визнання заповіту недійсним - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішених заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги з подачею її копії до апеляційної інстанції або впорядку ч.4 ст. 295 ЦПК України.

Головуюча: Л.В. Горячківська