15.11.10 ,
Апеляційний суд Херсонської області
Справа №224-7141/10 р. Головуючий в І інстанції
Категорія: 27 Доповідач: Полікарпова О.М.
УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2010 року листопада місяця 15 дня колегія судців судової палати у цивільних справах апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого: Полікарпової О.М.

суддів: Бездрабко В.О.

ОСОБА_2

при секретарі: Кримцевій І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 14 липня 2010 року в справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики,

встановила:

У квітні 2010 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що 20.03.2008 року він надав в борг відповідачці позику у розмірі 200000 грн, яку та зобовязалася повернути до 20.03.2009 року.

Оскільки відповідачка свої зобовязання не виконує, позивач просив стягнути з неї 231610 грн, з урахуванням індексу інфляції та 3% відсотків річних за час прострочення розрахунку.

Рішенням Суворовського районного суду м. Херсона від 14 липня 2010 року позов задоволено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог щодо стягнення 169468 грн основного боргу, 7920 грн та 25102,08 грн, які складаються з 3% річних та інфляційного збільшення, відповідно. В обґрунтування скарги апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм цивільного права, а також на неналежну оцінку судом обставин, що мають значення для справи.

У своіх запереченнях на апеляційну скаргу представник позивача її доводи не визнав, вважаючи рішення суду законним і обґрунтованим.

Судова колегія, заслухавши доповідача, пояснення апелянтів, перевіривши законність рішення в межах доводів апеляційної скарги,' вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Ухвалюючи рішення про стягнення боргу за договором позики, районний суд виходив з того, що його укладення підтверджується розпискою, написання якої відповідач не заперечувала, а сам факт знаходження цієї розписки у позивача свідчить про неповернення нею боргу. Надані відповідачкою докази суд вважав такими, що не підтверджують повернення боргу.

Судова колегія погоджується з таким висновком суду першої інстанції і вважає, що судом повно та правильно встановлено обставини по справі, належно оцінено надані сторонами докази.

Судом встановлено і матеріалами справи підтверджується, що 20 березня 2008 року сторонами укладено договір позики, на підтвердження якого позивач надав суду розписку(а.с.8). За умовами договору позивач передав відповідачу 200000 грн терміном до 20 березня 2009 року.

За таких обставин, коли відповідач не довела факт повернення нею боргу, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про наявність підстав для його стягнення, з нарахуванням з% річних за період прострочення повернення грошей та індексу інфляції.

Доводи апелянта перевірялись судом першої інстанції і у рішенні суду їм дано оцінку, з якою судова колегія погоджується.

Долучені нею до апеляційної скарги копії накладних не можуть бути належним підтвердженням того факту, що оплата відповідачкою окремого товару є наслідком виконання зобовязання за договором позики.

Керуючись ст. ст. 303, п.2 ч.і ст.307,п.4 ч.і ст. 309 ЦПК України, судова колегія, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Суворовського районного суду м.Херсона від 14 липня 2010 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності після її проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: