Миргородський міськрайонний суд Полтавської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09березня 2010 року Миргородський міськрайонний суд Полтавської області

в складі: головуючої судді - Андрущенко-Луценко С.В.

при секретарі - Литвиненко О.М. за участю адвоката - ОСОБА_1 розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миргороді справу за позовом ОСОБА_2 до Миргородської міської ради про визнання права власності на будинок за набувальною давністю,

встановив:

03.11.2009року ОСОБА_2 звернувся до Миргородського міськрайонного суду із позовом до Миргородської міської ради про визнання права власності на будинок за набувальною давністю.

Ухвалою суду від 16.12.2009 року до участі в справі в якості третіх осіб залучено ОСОБА_3, ОСОБА_4 і ОСОБА_2 (а.с. 62).

Ухвалами суду від 26.01.2010 року до участі в справі в якості третіх осіб залучено ОСОБА_5

О.В., ОСОБА_5 та Інспекцію Державного архітектурно-будівельного контролю у Полтавській області (а.с. 98-99).

Ухвалою суду від 15.02.2010 року до участі в справі в якості третьої особи притягнуто ОСОБА_6 (а.с. 130).

При судовому розгляді справи позивач ОСОБА_2 свої позовні вимоги підтримав. Пояснив, що житловий будинок №25 по вул. Сорочинській в м. Миргороді належав на праві приватної власності його дідові ОСОБА_7. Після смерті діда в будинку постійно проживав його батько ОСОБА_8, який фактично прийняв спадщину після смерті ОСОБА_7 У ОСОБА_8 було четверо дітей: він, позивач по справі, ОСОБА_4 - третя особа по справі, ОСОБА_3 - третя особа по справі та ОСОБА_7П, - третя особа по справі. Але фактично після смерті батька ОСОБА_8 в житловому будинку №25 по вул. Сорочинській в м. Миргороді залишився поживати тільки він з своєю сім'єю. Ним підтримувався будинок в технічно придатному для проживання стані, проводився його поточний ремонт. Треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_9 ніякого інтересу до будинку не проявляли, його не відвідували. У них є інше житло. В будинку значаться зареєстрованими треті особи: ОСОБА_10, ОСОБА_5, ОСОБА_11, але «одного відношення до нього вони не мають, оскільки фактично в ньому не проживають. Його (ім'я займає в будинку лише квартири №1 і №2.

В період свого проживання в будинку він здійснив ряд будівництв, а саме: побудував іітню кухню в 1980 році, гараж в 2006 році, здійснив добудову до житлового будинку, яка ще не «кінчена будівництвом. Жодних документів на будівництво споруд та добудову до будинку він je має. Оскільки він безпреривно з дня свого народження проживає в житловому будинку №25 ю вул. Сорочинській в м. Миргороді, то просить суд визнати за ним право власності на весь іудинок з господарськими побудовами за набувальною давністю.

Представник позивача адвокат ОСОБА_1 підтримав позов ОСОБА_7 просив іого задовольнити як законний і обґрунтований.

Представник відповідача - Миргородської міської ради ОСОБА_12 позов не визнала в його задоволенні просила відмовити, вважаючи, що положення ст. 344 ЦК України, на іравовідносини щодо визнання за позивачем права власності на будинок з господарськими рбудовами в розглядуваному випадку не поширюються.

Третя особа ОСОБА_4 вважала, що позов ОСОБА_2 підлягає до часткового вдоволення і за ним можна визнати право власності лише на квартиру № 1 і квартиру № 2, які актично займає його сім'я. Квартира АДРЕСА_1 влежить їй. Вона проводила її ремонт, сплачувала комунальні послуги, здійснила добудову до іоєї квартири в 1996 році. Добудова здійснена самовільно, будь -які документи на неї відсутні. Ірім того на території будинковолодіння нею самовільно побудовано в 1999 році погріб із іраєм, а в 1996 році гараж. Вважає претензії позивача на будинок вцілому незаконними.

Представник третьої особи ОСОБА_4 - ОСОБА_13 вважала, що на правовідносини, що - склалися між сторонами положення ст. 344 ЦК України не поширюються. Зазначала, що позивач ; може претендувати виключно на квартиру № 1 і № 2, які він та його сім'я займають в цьому будинку.

Терті особи: ОСОБА_10, ОСОБА_14В, ОСОБА_6 пояснили, що вони значаться зареєстрованими в квартирі № 3 житлового будинку № 25 по вул. Сорочинській в м. Миргороді, та фактично в ній не проживають, але постійно відвідують належну їм квартиру, оплачують комунальні послуги, проводять її поточний ремонт. Вважали, що позивач вправі претендувати лише на квартири № 1 і № 2, які він займає в цьому будинку.

Треті особи: ОСОБА_3 і ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилися. Про перебування на розгляді в суді справи за позовом ОСОБА_2 інформовані належним чином.

Представник третьої особи - Інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю у Полтавській області в судове засідання не з'явився. Установа направила на адресу суду .лист з якого вбачається, що встановлення права власності на житлові будинки та господарські будівлі споруджені до 05.08.1995 року проводиться на підставі висновку щодо технічного стану будинку та будівель. З приводу самовільних будівництв та добудов побудованих після 1995 року Інспекція Державного архітектурно-будівельного контролю у Полтавській області жодного висновку суду на надала.

Суд, заслухавши пояснення сторін, показання свідків, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення з таких підстав.

Встановлено, що на підставі посвідчення № 221 від 19.02.1925 року виданого Миргородським міськомунхозом власником житлового будинку № 25 по вул. Сорочинській в м. Миргороді являється ОСОБА_7 (а.с.9-13; 118).

ОСОБА_7 помер в 1929 році (а.с.116).

ОСОБА_7 мав двох дітей: ОСОБА_8 та ОСОБА_15 (а.с. 117). Дані особи до дня своєї смерті проживали в ІНФОРМАЦІЯ_1.

ОСОБА_8 помер 28.07.1972 року (а.с.7). За життя мав чотирьох дітей: ОСОБА_2 - позивача по справі та третіх осіб по справі: ОСОБА_4, ОСОБА_3, і ОСОБА_16 (а.с. 8; 53).

ОСОБА_15 - дочка власника будинку ОСОБА_7 також мала свою сім'ю з якою проживала у спірному будинку. Вона в 1931 році одружилася з ОСОБА_17 після чого їй було присвоєно прізвище чоловіка - «Ксьонз» (а.с.116).

ОСОБА_18 померла 22.11.1986 року (а.с.121).

Будинок № 25 по вул. Сорочинській в м. Миргороді розділений на чотири квартири. Позивач ОСОБА_2 з сім'єю займає лише квартири № 1 і № 2 (а.с.15). Квартиру № 4 вважає своєю власністю ОСОБА_4 До даної квартири вона здійснила добудову в 1996 році. Проводить оплату комунальних послуг.

В квартирі № 3 по вул. Сорочинській в м. Миргороді значаться зареєстрованими треті особи: ОСОБА_10, ОСОБА_5, ОСОБА_6 Ними проводився ремонт даної квартири, оплачуються комунальні послуги за неї. Розподіл квартир схематично зображено на с. 85.

Державний акт про право власності на земельну ділянку по вул. Сорочинській № 25 не зареєстровано за жодною особою (а.с.59).

Як вбачається з технічного паспорту на житловий будинок Ne 25 по вул. Сорочинській в м. Миргороді житловий будинок на який претендує позивач був побудований в 1903 році. Господарській будівлі побудовані були в 1960,1963,1962,1977 роках (а.с. 120). Будь-які документи щодо відповідності будівель технічним нормам і правилам, на день розгляду справи судом відсутні.

Крім того судом з'ясовано, що до житлового будинку 1903 року будівництва позивачем ОСОБА_2 при відсутності будь-яких дозволів та проектної документації в 2008 році здійснено добудову, яка на день розгляду справи судом має вже стіни і кришу.

В 1996 році третьою особою ОСОБА_4 до житлового будинку 1903 року будівництва без "Ч жодних дозволів та проектної документації здійснено добудову.

Також позивачем ОСОБА_2 з його слів знову ж таки без жодних дозволів, проектної І документації в 1980 році було на території будинковолодіння побудовано літню кухню, а в 2006 ' році -гараж.

Третьою особою ОСОБА_4, з її слів, також без дозволів та проектної документації було побудовано на території будинковолодіння в 1999 році погріб з сараєм, а в 1996 році - гараж.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Згідно ч.ч. 1,2 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважається самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотним порушенням будівельних норм і правил. Особа, яка ,здійснила самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.

Ряд добудов та будівництв на території будинковолодіння № 25 по вул. Сорочинській здійснено до введення в дію ЦК 2004 року, тобто на той час діяв ЦК 1963 року.

Відповідно до ст. 105 ЦК України 1963 року громадянин, який збудував або будує житловий будинок, здійснив або здійснює його перебудову без встановленого дозволу або без належно затвердженого проекту, або із істотними відхиленнями від проекту... не вправі розпоряджатися цим будинком чи частиною його.

Господарські і побутові будівлі та споруди, зведені громадянином без встановленого дозволу або належно затвердженого проекту чи з істотними відхиленнями від проекту... за рішенням виконавчого комітету міської ради зносяться громадянином, який проводив самочинне будівництво.

Згідно до ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом 10 років... набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим кодексом.

Предметом спору є спадкове майно - житловий будинок 1903 року побудови з двома добудовами до нього та самочинно побудовані господарські будівлі. Що стосується спадкового майна, то відсутні підстави для визнання за позивачем права власності на це майно в порядку набувальної давності, передбаченому ст. 344 ЦК України. Не поширюється дана стаття і на самочинне будівництво.

На неодноразові пропозиції суду позивач відмовився від проведення будівельно- технічної експертизи по справі з метою з'ясування технічного стану як будинку так і добудов та господарських будівель з метою з'ясування придатності їх до експлуатації.

Суд не може взяти на себе відповідальність за правильне інженерно-конструктивне поєднання між собою будівельних матеріалів і конструкції відповідно то технологічних процесів, результатом яких є створення нерухомого майна, за те, що створена добудова, будівля, споруда, відповідає державним будівельним стандартам, нормам і правилам, за відповідність матеріалів, виробів і конструкцій, які використані при самочинному будівництві нерухомого майна, державним стандартам, технічним умовам та технологічним регламентам, за забезпечення у створеній будівлі (добудові), споруді необхідної міцності, стійкості та експлуатаційної надійності.

Зважаючи на викладене позовні вимоги позивача ОСОБА_2 щодо визнання за ним права власності на житловий будинок і господарські будівлі в порядку ст. 344 ЦК України є безпідставними, а тому позов не підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 10; 11; 60; 88; 208; 214; 215; 218 ЦПК України; ст.ст. 328; 376; 344 ЦК України, сш. 105 ЦК України 1963 року, суд, -

вирі ги и в:

В задоволенні позову ОСОБА_2 до Миргородської міської ради про визнання права власності на будинок за набувальною давністю відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Полтавської області через Миргородський тськрайониий суд, шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом 10 днів з дня його цю голошения та подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом 2 0пдиів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя: