РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2-4239/10

номер провадження -

12 листопада 2010 року м. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого-судді Савенка В.Г.,

при секретарі Розпутній І.Г.

розглянувши на попередньому судовому засідання в залі суду м. Золотоноша справу за заявою ОСОБА_1 до Привітненської сільської ради про визнання права власності на земельні ділянки,-

ВСТАНОВИВ:

03вересня 2009 року померла ОСОБА_2, що стверджується свідоцтвом про смерть серії 1-СР № 121495. Останнє постійне місце проживання померлої: с. Привітне, Золотоніського району Черкаської області. Після її смерті залишилося спадкове майно у вигляді земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 4,14га, які розташовані на території Привітненської сільської ради. 15.04.2004 року ОСОБА_2 склала заповіт, посвідчивши його у Привітненській сільраді Золотоніського району, який був зареєстрований в реєстрі для реєстрації нотаріальних дій під № 42. В тексті заповіту вказано, що заповідач належну їй «земельну частку (пай)» заповідала позивачу по справі, який в установлений законодавством шестимісячний термін з дня смерті спадкодавця спадщину прийняв, подавши заяву про прийняття спадщини в Золотоніську райдержнотконтору. Оскільки в нотаріальному порядку ОСОБА_1 не може одержати свідоцтво про право на спадщину за заповітом, по тій причині, що з тексту заповіту не випливає, що померла заповідала саме ці земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 4,14га, що розташовані на території Привітненської сільської ради, право на які стверджується державним актом на право приватної власності на землю серії ІІ-ЧР № 004313, тому він звернувся до суду з відповідним позовом.

Позивач підтримав свої позовні вимоги та просить суд їх задовольнити.

Відповідач - Привітненська сільська рада позовні вимоги визнала в повному обсязі.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає що позов підлягає до повного задоволення.

Як встановлено в судовому засіданні 03 вересня 2009 року померла ОСОБА_2, що стверджується свідоцтвом про смерть серія 1-СР № 121495, виданим Привітненською сільрадою Золотоніського району Черкаської області 04 вересня 2009 року. Після її смерті залишилось спадкове майно у вигляді земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 4,14 га, які розташовані на території Привітненської с/ради Золотоніського району Черкаської області, що стверджується Державним актом на право приватної власності на землю серія ІІ-ЧР № 004313, виданим на підставі рішення Привітненської сільради від 23 листопада 2001 року № 23-24/1 та зареєстрованим в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю 22 лютого 2002 року за № 4. Нормативна грошова оцінка земельних ділянок становить 81.232 гривні, що стверджується витягом, виданим міськрайонним управлінням Держкомзему у м. Золотоноша та Золотоніському районі 31.03.2010 року вих. № 699.

Судом також встановлено, що 15 квітня 2004 року ОСОБА_2 склала заповіт, посвідчивши його у Привітненській с/раді Золотоніського району, який був зареєстрований в реєстрі для реєстрації нотаріальних дій під № 42. В тексті заповіту вказано, що заповідач належну їй земельну частку (пай) заповідала позивачу по справі - ОСОБА_1.

Суд встановив, що в установлений законодавством шестимісячний термін з дня смерті спадкодавця ОСОБА_1 спадщину прийняв, подавши заяву про прийняття спадщини в Золотоніську райдержнотконтору. Але в нотаріальному порядку він не може одержати свідоцтво про право на спадщину за заповітом, по тій причині, що з тексту заповіту не випливає, що померла 03.09.2009 року ОСОБА_2 заповідала саме ці земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 4,14га, що розташовані на території Привітненської сільської ради, право на які стверджується державним актом на право приватної власності на землю серії ІІ-ЧР № 004313.

Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповіт є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Відповідно до ст.ст. 1248, 1251 ЦК України заповіт має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами відповідного органу місцевого самоврядування. Нотаріус чи посадова, службова особа відповідного органу місцевого самоврядування посвідчує заповіт, який написаний заповідачем власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів і можуть на прохання особи записати заповіт з її слів власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів.

Судом було встановлено, що проект заповіту виготовила, на той час, секретар Привітненської сільської ради Золотоніського району ОСОБА_3 на друкарській машинці зі слів заповідача, яка підтвердила дійсні наміри заповідача в момент складення заповіту щодо розпорядження належним їй майном на випадок своєї смерті, а саме те, що земельні ділянки загальною площею 4,14га, що розташовані на території Привітненської с/ради Золотоніського району ОСОБА_2 хотіла залишити позивачу по справі ОСОБА_1 в спадок.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 та визнати за ним право власності на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 4,14 гектара, що розташовані на території Привітненської сільської ради Золотоніського району Черкаської області в порядку спадкування за заповітом.

Керуючись ст. ст. 1233, 1248, 1251 ЦК України, ст. ст. 212, 213, 215, 218, 223 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Визнати право власності на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 4,14 гектара, що розташовані на території Привітненської сільської ради Золотоніського району Черкаської області за ОСОБА_1, в порядку спадкування за заповітом посвідченим у Привітненській сільській раді Золотоніського району Черкаської області 15 квітня 2004 року, реєстр № 42 після померлої 03 вересня 2009 року ОСОБА_2.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Черкаської області через Золотоніський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Савенко В.Г.