Справа № 2-4293/10
У Х В А Л А

15 березня 2010 року

Рівненський міський суд Рівненської області

в складі:

головуючого - Ореховської К.Е.

при секретарі - Бовгирі О.П.

за участю прокурора - Кривецької-Люліч Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа орган опіки та піклування Рівненського міськвиконкому, про позбавлення його батьківських прав,

встановив:

В лютому 2010 року в суд надійшов позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення його батьківських прав стосовно неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В позовній заяві зазначено, що з відповідачем перебувала в шлюбі до 27.04.2007року, сімя розпалась і шлюб розірваний по вині відповідача, від шлюбу є син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, котрий залишений за рішенням суду і проживає з нею, а з відповідача за рішенням суду стягнуті аліменти на утримання сина. Після розлучення відповідач перестав цікавитись життям сина, втратив до нього інтерес і не приймає жодної участі у вихованні та утриманні дитини, крім того відповідач надав нотаріально посвідчену заяву, згідно якої він відмовився від сина. В такий спосіб відповідач в порушення ч.4 ст.155 СК України із 2007 по 2010 рік грубо ігнорує виконання своїх батьківських обовязків по відношенню до малолітнього сина, що відповідно до ч.2 ст.164 СК України є підставою для позбавлення судом батьківських прав відповідача відносно спільної їх малолітньої дитини.

Письмових заперечень відповідача до суду не надійшло.

В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги повністю. Додатково пояснила обставини позову, вказала, що відповідач добровільно самоусунувся від виконання батьківських обовязків по вихованню і утриманню дитини, будь-які перешкоди з її боку чи її батьків щодо спілкування з дитиною відсутні.. За період з моменту стягнення аліментів на утримання дитини відповідач їх не сплачував, заборгованість яких становить майже 16 тис. грн. Після закладення позову про позбавлення батьківських прав не приймав міри до виконання батьківських обовязків по вихованню і утриманню дитини, дитина не бажає зустрічей із батьком. У цьому звязку, просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 визнав позовні вимоги в суді. Пояснив, що після розлучення з позивачкою не бажає спілкуватись з сином, матеріально його не утримує. Особисто надав позивачу нотаріально посвідчену заяву про відмову від свого сина ОСОБА_3. Не заперечує проти задоволення позовних вимог.

Представник третьої особи вважає доцільним задоволення позовних вимог в інтересах дитини на підставі досліджених доказів, проведених опікунською радою актів обстежень, висновку органу опіки і піклування Рівненського міськвиконкому від 25.06.2010 року №08-909 та байдужого ставлення відповідача, який не виконує батьківських обовязків стосовно дитини протягом тривалого часу.

Оцінюючи пояснення, досліджені надані в справі докази, встановлені обставини, висновок прокурора, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав.

Встановлено, що відповідач записаний батьком неповнолітнього ОСОБА_2 ,ІНФОРМАЦІЯ_1, народженого позивачкою в шлюбі відповідачем ОСОБА_4 Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу 1-ГЮ №01167 відділу РАЦС Рівненського міського управління юстиції, виданого на підставі актового запису №312 від 10 травня 2007 року, шлюб між сторонами розірваний. Після розлучення неповнолітня дитина проживала з матірю. Факт ухилення відповідача від надання матеріальної допомоги неповнолітній дитині, підтверджується розрахунком заборгованості по аліментах, виданого державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції, згідно якого сума заборгованості по аліментах складає 17566 грн., який суд вважає доведеним.

Із досліджених письмових доказів, зокрема висновку органу опіки і піклування Рівненського міськвиконкому від 25.06.2010 року №08-909, встановлено, що малолітній ОСОБА_4 є вихованцем ДНЗ №40 ,вихованням дитини займається мама. Батько дитини - відповідач по справі ніколи не цікавиться сином, працівники та вихователі групи № 8 його у закладі не бачили.

З урахуванням наведених письмових доказів встановлено, повне невиконання батьківських обовязків відповідачем впродовж часу після розірвання шлюбу сторін.

Таким чином, сукупністю досліджених в справі переконливих доказів доведено, що відповідач впродовж тривалого часу понад два роки повністю ухиляється від виконання батьківських обовязків по вихованню та утриманню неповнолітньої дитини, що, у відповідності до п.2 ч.І ст.164 СК України, є підставою до позбавлення його батьківських прав стосовно сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1.

За наведених обставин, позовні вимоги знайшли доказове підтвердження в суді,, вважаються доведеними доказами, обгрунтованими, правомірними, такими що відповідають інтересам неповнолітньої дитини.

На підставі викладеного, ст.164 СК України, керуючись ст.ст. 10, 11,57-60, 88. 208,209, 212-215, 218,223, 292,294 ЦПК України, суд-

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 батьківських прав стосовно неповнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, актовий запис про народження № 1082 від 30 травня 2005 Рівненського міськвідділу РАГС.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд поданням в десятиденний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження з наступним поданням в двадцятиденний після подачі заяви строк апеляційної скарги. Апеляційна скарга може бути подана і без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження у строк встановлений для подання цієї заяви.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга подана не була у встановлений строк, рішення суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя.