Києво-Святошинський районний суд Київської області
Справа № 2-5113/10
РІШЕННЯ

Іменем України

28.12.2010 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі головуючої - судді Медвідь Н.О.

при секретарі Остролуцькій Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Хотівської сільської ради СТ «Лісний» про визнання права власності на нерухоме майно, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Хотівської сільської ради СТ «Лісний» про визнання права власності на нерухоме майно, посилаючись на те що на підставі заповіту, посвідченого Першою Київською державною нотаріальною конторою 24 січня 2004 року спадкоємцем належних ОСОБА_2 на праві власності садового будинку та земельної ділянки, що розташовані в с. Хотів, садове товариство «Лісний», Києво-Святошинського району, Київської області визначено його.

У зв'язку із смертю ОСОБА_2 23 лютого 2006 року позивач прийняв спадщину за заповітом та отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом. Відповідно до вказаного свідоцтва він отримав спадкове майно, що складається із земельної ділянки площею 0,0492 га, цільове призначення - для садівництва, яка розташована на території с. Хотів, с/т «ЛІСНИЙ», Києво-Святошинського району, Київської області.

На підставі отриманого свідоцтва про право на спадщину за заповітом, позивач здійснив державну реєстрацію земельної ділянки та отримав Державний акт на право власності на земельну ділянку.

На другу частину спадкового майна - садового будинку, що розташований в с. Хотів, садове товариство «Лісний», ним не було отримано свідоцтва про право на спадщину за заповітом, так як Києво-Святошинським бюро технічної інвентаризації відмовлено у видачі витягу з Реєстру прав власності на садовий будинок, оскільки первинний власник, ОСОБА_2 не провів первинну реєстрацію права власності на садовий будинок.

Тому просив визнати за ним право власності на садовий будинок, що розташований в садовому товаристві «Лісний», Києво-Святошинського району, Київської області.

В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали.

Представники відповідачів не з»явилися в судове засідання, про день слухання справи повідомлені належним чином, просили слухати справу за їх відсутністю , позов визнають..

Суд, вислухавши осіб, які приймають участь у розгляді справи, вивчивши матеріали справи, в позові відмовляє з таких підстав.

Судом встановлено, що на підставі заповіту, посвідченого Першою Київською державною нотаріальною конторою 24 січня 2004 року і зареєстрованого в реєстрі за № 3-252 спадкоємцем майна померлого ОСОБА_2 є позивач, якій прийняв спадщину після померлого 23 лютого 2006 року ОСОБА_2 за заповітом та отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом зареєстрованого в реєстрі за № 17-6074, згідно якому він отримав спадкове майно, що складається із земельної ділянки площею 0,0492 га, цільове призначення - для садівництва, яка розташована на території с. Хотів, с/т «ЛІСНИЙ», Києво-Святошинського району, Київської області, та належало померлому на підставі Державного акту на право приватної власності на землю ІІ-КВ № 002119, виданого Хотівською сільською Радою народних депутатів Києво-Святошинського району, Київської області 22 червня 2001 року, згідно з рішенням виконкому Хотівської сільської Ради народних депутатів від 16 жовтня 1997 року, І № 90/28, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 1348.

На підставі отриманого свідоцтва про право на спадщину за заповітом позивач здійснив державну реєстрацію отриманої у спадщину земельної ділянки та отримав Державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯИ І № 694737.

У відповідності до ст.. 1299 ЦК України якщо у складі спадщини , яку прийняв спадкоємець , є нерухоме майно, спадкоємець зобов»язаний зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна (ст..182 ЦК)

Право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна.

За правилами ч. 4 ст. 182 ЦК України порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюється законом.

Згідно Закону України Про державну реєстрацію речових прав та їх обмежень (п.5 Прикінцевих положень цього Закону), а також Тимчасове положення про порядок Реєстрації прав власності на нерухоме майно затвердженого наказом Міністерства юстиції України 07.02.2002 року за №7/5 зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (із змінами та доповненнями) Інструкцією про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна (затвердженою наказом Держбуду України від 24.05.2001 №127 зареєстровано в Міністерстві юстиції України 10.07.2001р. За №582/5773 (зі змінами та доповненнями), згідно з якими реєстрація спірного об»єкту незавершеного будівництва виключається.

Як встановлено судом технічний паспорт на об»єкт будівництва виготовлений після смерті ОСОБА_2 Реєстрацію спірного будинку не було проведено при житті спадкодавця, а тому є об'єктом незавершеного будівництва.

Частина 2 ст.331 ЦКУ передбачає, що право власності на новостворене майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо), виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

БТІ проводять державну реєстрацію прав власності на нерухоме майно відповідно до вимог Тимчасового положення про порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 р. № 7/5, на підставі документів, що визначені цим Тимчасовим положенням.

Згідно п. 1.6. Положення, реєстрації підлягають права власності тільки на об'єкти нерухомого майна, будівництво яких закінчено та які прийняті в експлуатацію у встановленому порядку, за наявності матеріалів технічної інвентаризації, підготовлених тим БТІ, яке проводить реєстрацію права власності на ці об'єкти.

Отже для того, щоб БТІ зареєструвало право власності на даний будинок він має бути завершений будівництвом та у відповідності до чинного законодавства зданий в експлуатацію згідно порядку який визначає Постанова Кабінету Міністрів від 08.10.2008р. за №923 Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів із змінами та доповненнями внесеними 20.05.09 року

Частина 3 ст. 331 ЦКУ визначає, що до завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використанні в процесі цього будівництва. У разі необхідності така особа може укласти договір щодо обєкта незавершеного будівництва на право власності на нерухоме майно на підставі документів, що підтверджують право власності або користування земельною ділянкою для створення обєкта нерухомого майна, проектно-кошторисної документації, а також документів, що містять опис обєкта незавершеного будівництва.

Тобто діюче законодавство визнання права власності на недобудоване нерухоме майно виключає.

В обґрунтування своїх позовних вимог про визнання права власності на спадкове майно . позивач та його представник посилаються на ст. 392 ЦК України, , що суд вважає безпідставним., оскільки ця стаття регулює правовідносини щодо захисту прав власності власників майна.

Тобто право відносини, які склалися між сторонами не підпадають під ознаки ст. 392 ЦК України.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивач та його представник не довели свого позову , що є їх обов»язком відповідно до засад змагальності процесу за ст.. 10 ЦПК України . При цьому суд створив всі умови для змагального процесу , роз»яснював позивачу та його представнику їх права та обов»язки.

Отже, суд, оцінюючи докази в їх сукупності, дійшов висновку про не обґрунтованість та не доведеність вимог позивачів, оскільки вони не відповідають вимогам ст.57-59 ЦПК України.

За таких обставин суд в позові позивачу відмовляє, оскільки вважає їх необґрунтованими та безпідставними, та такими що не ґрунтуються на законі.

Керуючись ст. 331 ЦК України ст.ст. 10, 11, 209, 212-214, 215 ЦПК України суд,

В И Р І Ш И В:

В позові ОСОБА_1 до Хотівської сільської ради, СТ «Лісний» про визнання права власності на нерухоме майно, відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський протягом 10 днів з дня проголошення його.

Суддя