Комсомольський районний суд м.Херсона
Справа №2-47/2010
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 червня 2010 року Комсомольський районний суд м. Херсона

у складі: головуючого судді Гуцалюк О.В.,

при секретарі Ракович І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, треті особи на стороні позивачів: ОСОБА_3, ОСОБА_4, яка також діє в інтересах ОСОБА_5 до виконавчого комітету Херсонської міської ради про надання звільненої кімнати,

в с т а н о в и в :

Позивачі звернулись до суду із зазначеним позовом посилаючись на те, що їм, відповідно до свідоцтва про право власності на житло № 1983 від 13.11.1998 року, на праві приватної спільної сумісної власності належить жиле приміщення № 9 спільного заселення у будинку № 7 с. Силікатний в м. Херсоні. На даний час у квартирі проживають та зареєстровані позивачі, а також ОСОБА_4 з донькою ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1. До кожного члена сім»ї відноситься 7,39 кв.м. житлової площі. Поряд з кімнатами № 8 та 9, якими користуються вищезазначені особи, є вільна кімната № 7, площею 11,8 кв.м., яка ніким не зайнята і потребує значного ремонту. ОСОБА_1 зверталась до Херсонської міської ради з проханням надати її та членам її сім»ї вільну кімнату. Однак, на свої звернення отримала відмову. Позивачі просять суд зобов»язати відповідача надати їм в користування спірну кімнату № 7.

ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала просила суд позов задовольнити та пояснила, що вона та члени її сім»ї потребують поліпшення житлових умов, однак відповідач безпідставно відмовляє їм в надані кімнати, яка в свою чергу є вільною та потребує значного ремонту. Вважала, що згідно ст. 54 ЖК України, вона та члени її сім»ї мають право на отримання спірної кімнати, а відмова відповідача є незаконною.

ОСОБА_2 в попередньому судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити з підстав викладених у ньому, згодом надав письмову заяву про розгляд справи за його відсутністю.

ОСОБА_4 в попередньому судовому засіданні позовні вимоги вважала обґрунтованими, проти задоволення позову не заперечувала, надала письмову заяву про розгляд справи за її відсутністю.

ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги вважала обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив суд відмовити в задоволенні позову та пояснив, що право на отримання ізольованої чи не ізольованої кімнати має тільки особа, що є наймачем, в іншому випадку особи повинні знаходитись на обліку осіб, що потребують поліпшення житлових умов. Однак, позивачі не є наймачами приміщень, оскільки приватизували житло, та не перебувають на обліку на поліпшення житлових умов, в наслідок чого їх вимоги є безпідставними і задоволенню не підлягають.

Вислухавши пояснення учасників судового розгляду та вивчивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 і ОСОБА_2, внаслідок приватизації, на праві приватної спільної сумісної власності належить жиле приміщення № 9 спільного заселення, площею 39,31 кв.м. у будинку № 7 с. Силікатний в м. Херсоні, про що видано свідоцтво про право власності на житло № 1983 від 13.11.1998 року. Дане приміщення складається з двох кімнат, загальною площею 39,31 кв.м. з них житловою 29,57 кв.м..

ОСОБА_3 відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом належить на праві спільної часткової власності 1/3 частина двокімнатного приміщення № 9 спільного заселення у будинку № 7 с. Силікатний в м. Херсоні, що також підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 23.02.2010 року виданого Херсонським державним БТІ.

Згідно довідки ТОВ «Шумен» № 1528 у приміщені № 9 будинку № 7 с. Силікатний м. Херсона зареєстровані позивачі, а також з 2002 року ОСОБА_4 та з 2007 року малолітня - ОСОБА_2, які в свою чергу відповідно є дружиною та донькою позивача ОСОБА_2.

Відповідно до довідки ТОВ «Шумен» спірна кімната № 7, площею 11,8 кв.м., в будинку № 7 с. Силікатний м. Херсона є державною та вільною.

Відповідно до даних виконавчого комітету Херсонської міської ради, що також в судовому засіданні підтвердила ОСОБА_1, позивачі не перебували раніше і до теперішнього часу на квартирному обліку осіб, що потребують поліпшення житлових умов.

Згідно до ст.ст. 42, 54 Житлового кодексу України жилі приміщення надаються тільки громадянам, які перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов, крім випадків, передбачених статтею 46, частинами першою і другою статті 54, частиною першою статті 90, частиною шостою статті 101, статтями 102, 110, частиною першою статті 114 цього Кодексу, а також інших випадків, передбачених законодавством Союзу РСР і Української РСР. Та якщо в квартирі, в якій проживає два або більше наймачі, звільнилося неізольоване жиле приміщення, воно надається наймачеві суміжного приміщення. Ізольоване жиле приміщення, що звільнилося в квартирі, в якій проживає два або більше наймачі, на прохання наймача, що проживає в цій квартирі і потребує поліпшення житлових умов (стаття 34), надається йому, а в разі відсутності такого наймача - іншому наймачеві, який проживає в тій же квартирі. При цьому загальний розмір жилої площі не повинен перевищувати норми, встановленої статтею 47 цього Кодексу, крім випадків, коли наймач або член його сім'ї має право на додаткову жилу площу. Якщо розмір ізольованої кімнати, що звільнилася, є меншим за встановлений для надання одній особі, зазначена кімната у всіх випадках передається наймачеві на його прохання. Правила, передбачені частинами першою і другою цієї статті, застосовуються незалежно від належності жилого будинку. У разі відмови в наданні жилого приміщення, що звільнилося, у випадках, передбачених цією статтею, спір може бути вирішено в судовому порядку. Якщо ізольоване приміщення, що звільнилося, не може бути відповідно до правил частини другої цієї статті передано наймачеві, який проживає в цій квартирі, його надають іншим особам у загальному порядку.

Крім того, відповідно до ст. 90 ЖК України без перебування на квартирному обліку надається житлове приміщення наймачу, який має зайву жилу площу понад установлені норми та за згодою членів сім'ї вимагає від виконавчого комітету місцевої ради надання йому в установленому порядку жилого приміщення меншого розміру замість займаного.

Суд вважає, що посилання позивачів на ч. 2 ст. 54 ЖК України, як на підставу обґрунтування своїх позовних вимог є безпідставними, оскільки виходячи зі змісту даної норми суд вважає, що вона регулює правовідносини, у яких з одного боку виступає саме наймач, в наслідок чого останній наділений правом вимоги щодо надання звільненого в квартирі жилого приміщення за умови, що загальний розмір жилої площі не перевищуватиме 13,65 кв. метрів на кожного члена сім'ї і додаткової жилої площі, якщо наймач або член його сім'ї має на неї право або зайва жила площа являє собою ізольовану кімнату розміром, меншим за рівень середньої забезпеченості громадян жилою площею в даному населеному пункті. Тобто зазначена норма права стосується виключно наймача.

Договір найму - це договір, за яким наймодавець зобов'язується надати за відповідну плату жиле приміщення у безстрокове користування в будинках державного і громадського житлових фондів для проживання в ньому. Цей договір визначає права та обов'язки двох сторін - наймача і наймодавця, при цьому єдиною правовою підставою для укладення договору найму жилих приміщень державного чи комунального житлового фонду є ордер.

Крім того суд вважає, що норми викладені у ст. 54 ЖК України стосуються ізольованих та не ізольованих житлових приміщень, які розташовані у квартирах. При цьому згідно Державних будівельних норми України «Будинки і споруди. Житлові будинки. Основні положення ДБН В.2.2-15-2005», квартирою визначено - комплекс взаємопов'язаних приміщень, використовуваних для проживання однієї сім'ї різного чисельного складу або однієї людини, який включає (як мінімум): житлову (житлові) кімнату, кухню, ванну кімнату (душову), вбиральню (або суміщений санвузол), передпокій, комору чи вбудовану шафу, а житловим приміщенням визначено - опалюване приміщення, розташоване у надземному поверсі, призначене для цілорічного проживання і яке відповідає санітарно-епідеміологічним вимогам щодо мікроклімату і повітряного середовища, природного освітлення, допустимих рівнів нормованих параметрів відносно шуму, вібрації, ультразвуку та інфразвуку, електричних та електромагнітних полів та іонізуючого випромінювання.

У даному випадку приміщення, які перебувають у власності позивачів, не є приміщеннями однієї квартири, рівно як і спірне приміщення № 7 не є її складовою у вигляді житлового ізольованого чи суміжного приміщенням.

Таким чином виходячи з викладеного суд приходить до висновку, що правові підстави для задоволення даного позову про надання позивачам спірної житлової кімнати відсутні, в наслідок чого останнім у задоволенні позову слід відмовити за необґрунтованістю.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212, 213 ЦПК України, ст.ст. 42, 54, 90 ЖК України, суд -

в и р і ш и в :

В задоволені позову ОСОБА_1 та ОСОБА_2, треті особи на стороні позивачів: ОСОБА_3, ОСОБА_4, яка також діє в інтересах ОСОБА_5 до виконавчого комітету Херсонської міської ради про надання звільненої кімнати відмовити за необґрунтованістю.

На рішення суду протягом десяти днів може бути подана заява про апеляційне оскарження з наступним поданням апеляційної скарги протягом двадцяти днів до апеляційного суду Херсонської області через Комсомольський районний суд м. Херсона.

Суддя О.В. Гуцалюк