Справа № 2-861/2010 р.
Р І Ш Е Н Н Я

І М ' Я М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2010 р. Ренійський районний суд Одеської області

у складі: головуючого судді - Бешлієвої Т.А.,

при секретарі - Івановій Н.С.,

за участю: позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рені Одеської області справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до виконавчого комітету Нагірненської сільської Ради Ренійського району Одеської області про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідач по справі виконком Нагірненської сільської Ради позов визнає, не заперечує проти визнання за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 права власності на спадкове майно, справу просить розглянути за відсутності представника сільради, про що надано відповідну заяву.

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у судовому засіданні підтримали заявлений позов у повному обсязі, проти розгляду справи у відсутності представника відповідача не заперечували.

Судом в ході судового розгляду справи були досліджені:

· копія свідоцтва про смерть 05.02.2000 р. ОСОБА_3, серії І-ЖД № 185735 від 07.02.2000 року;

· копія паспорту на імя позивача ОСОБА_2, серії КЕ № 973471 від 02.03.1998 р., виданого Ренійським РВ УМВС України в Одеській області;

· копія паспорту на імя позивача ОСОБА_1, серії КЕ № 040544 від 13.10.1995 р., виданого Іллічівськом МВ УМВС України в Одеській області;

· копія заповіту ОСОБА_3 від 12.08.1992 р., в якому вона заповідає ОСОБА_1 та ОСОБА_2 усе своє майно;

· копія технічного паспорту на будинок індивідуального житлового фонду № 107 по вул. Набережній у с. Нагірне Ренійського району Одеської області, власником якого є ОСОБА_3;

· довідка Ренійського БТІ № 25 від 14.04.2010 року, про належність ОСОБА_3 житлового будинку № 107 по вул. Набережній у с. Нагірне Ренійського району Одеської області, вартість якого складає 46 575 грн. 00 коп.;

· довідка № 1399 від 02.12.2009 р. виконкому Нагірненської сільради, згідно якої житловий будинок № 107 по вул. Набережній у с. Нагірне Ренійського району Одеської області на праві особистої власності належить ОСОБА_3;

· довідка № 1398 від 02.12.2009 р. виконкому Нагірненської сільради, згідно якої за ОСОБА_3 рахується земельна ділянка у с. Нагірне Ренійського району Одеської області, площею 0,25 га, виділена рішенням ХІІІ сесії ХХІ скликання Нагірненської сільської Ради від 15.10.1993 р. за № 798, для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд;

· довідка № 297 від 14.04.2010 р. виконкому Нагірненської сільради, згідно якої житловий будинок № 107 по вул. Набережній у с. Нагірне Ренійського району Одеської області на праві особистої власності належить ОСОБА_3;

· довідка № 298 від 14.04.2010 р. виконкому Нагірненської сільради, згідно якої померла ОСОБА_3 дійсно проживала з дочкою ОСОБА_2, з 07.02.1996 р. по день її смерті;

· лист Ренійської РДНК № 191/01-14 від 29.03.2010 р., згідно якого ОСОБА_2 та ОСОБА_1Ф було відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок та було рекомендовано звернутися з цим питанням до суду;

· заява Нагірненської сільської Ради № 109/02-15 від 19.12.2010 року, про визнання позову ОСОБА_2 та ОСОБА_1 і розгляд справи у відсутності представника сільради;

- квитанції про сплату державного мита та витрат по ІТЗ розгляду справи.

Дослідивши надані докази, судом було встановлено такі обставини:

Позивачі звернулись до суду і просять визнати за ними право власності на житловий будинок (літера «А»), розташований по вул. Набережній № 107 в с. Нагірне Ренійського району Одеської області, по ? частині кожному, після смерті матері та бабки ОСОБА_3 У судовому засіданні позивачі пояснили, що їх матір та бабка ОСОБА_3 померла 05.02.2000 р., після її смерті відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку літера «А», розташованого по вул. Набережній № 107 в с. Нагірне Ренійського району Одеської області. Під час життя ОСОБА_3 залишила заповідальне розпорядження, яким на випадок смерті заповіла усе своє майно своїй дочці ОСОБА_2 та онуку ОСОБА_1, які на час смерті ОСОБА_3 проживали разом з нею у спадковому будинку, обробляли город, доглядали за будинком, робили поточний ремонт, замінили вікна, відремонтували дах, таким чином після смерті спадкодавця вони прийняли спадщину фактично вступивши у володіння та управління спадковим майном. Крім того, позивачі подали до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з надвірними спорудами їм було відмовлено у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на нерухоме майно.

Опитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_4 підтвердив те, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 доглядали за спадковим будинком та після смерті ОСОБА_3 продовжують доглядати за ним, обробляють город, зробили поточний ремонт, замінили шифер на даху будинку.

Вислухавши пояснення позивачів, свідка, вивчивши матеріали справи, надані докази, суд приходить до висновку, що по справі мають місце правовідносини повязані із спадкуванням. Позовні вимоги позивачів обґрунтовані і підлягають задоволенню виходячи з наступного: до прав і обовязків, що виникли до введення в чинність нового Цивільного кодексу України (2004 р.), у тому числі тих з них, що з якихось причин виявилися не здійсненними (не виконаними) на момент введення в чинність нового Кодексу, застосовується раніше діюче законодавство. Враховуючи те, що права и обовязки виникли до введення в чинність нового Цивільного кодексу України (2004 р.), правовідносини між сторонами регулюються ЦК УРСР 1963 року. На підставі ст. 549 ЦК України (1963 р.) признається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, або якщо він подав до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Враховуючи, що позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є спадкоємцями за заповітом і після смерті спадкодавця протягом 6 місяців фактично прийняли спадщину, вступивши в управління та володіння спадковим майном, суд приходить до висновку про те, що їх права на спадкове майно у вигляді житлового будинку (літера «А»), розташованого по вул. Набережній № 107 в с. Нагірне Ренійського району Одеської області невизнані, при тому, що спадщина фактично прийнята. Належність спадкового будинку померлій ОСОБА_3, підтверджується: копією технічного паспорту на житловий будинок № 107 по вул. Набережній у с. Нагірне Ренійського району Одеської області на імя спадкодавця ОСОБА_5; довідкою Ренійського БТІ, згідно якої ОСОБА_3 належить житловий будинок № 107 по вул. Набережній у с. Нагірне Ренійського району Одеської області, вартість якого складає 46 575 грн. 00 коп., в тому числі самовільно збудованих споруд 10 579 грн. 00 коп.; довідкою виконкому Нагірненської сільради, згідно якої житловий будинок № 107 по вул. Набережній у с. Нагірне Ренійського району Одеської області на праві особистої власності належить ОСОБА_3

Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу її відкриття, крім того, позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є спадкоємцями за заповітом, заповіт є дійсним, спадщина не визнана відумерлою, спадкоємців які б мали право на обов'язкову частку спадщини судом не встановлено. Підстав, які не дозволяють перехід права власності від померлої ОСОБА_3 до позивачів - судом не встановлено. Право власності ОСОБА_3 припинилось у звязку зі смертю, а право власності позивачів ОСОБА_2 та ОСОБА_1 може виникнути тільки на підставах, які не заборонені законом, в том числі і у разі спадкування. Таким чином, суд вважає за можливе визнати за позивачами право власності на спадкове майно, яке залишилось після смерті їх матері та бабки ОСОБА_3

Виходячи з вищевикладеного,

Керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 60, 130, 212, 213 ЦПК України, ст.ст. 524, 529, 548, 549 ЦК УРСР (1963 р.), суд -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ОСОБА_2 право власності на спадкове майно, після смерті ОСОБА_3, померлої 05.02.2000 року, у вигляді: житлового будинку (літера «А»), розташованого по вул. Набережній № 107 в с. Нагірне Ренійського району Одеської області, по ? частині кожному.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Т.А. Бешлієва