Справа № 2-216/10
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" травня 2010 р. Коростенський міськрайонний суд

Житомирської області

в складі: головуючого судді Ольшевської Н.В.

при секретарі Калиті Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Коростені цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди заподіяної дорожньо транспортною пригодою,

В С Т А Н О В И В :

В липні 2009 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди заподіяної дорожньо транспортною пригодою і вказує, що 21.05.2006 року о 14.35 годині в районі магазину Стандарт по вул. Жовтнева в м. Коростені її чоловік ОСОБА_3 керуючи автомобілем НОМЕР_1 їхав поряд з автомобілем марки АЗЛК-2140. Коли автомобілі зрівнялись, автомобіль марки АЗЛК-2140 почав поворот ліворуч і врізався в автомобіль, яким керував її чоловік. При цьому її чоловік намагався уникнути зіткнення, а саме здійснив поворот ліворуч.

Внаслідок цього зіткнення автомобіль НОМЕР_1, який належить їй на праві власності, отримав технічні пошкодження, а саме:

-деформацію правого переднього крила,

-деформацію правих передньої та задньої дверки,

-дефоримацію заднього правого крила.

Відповідно до калькуляції вартість ремонту її автомобіля становить 3719,51 грн.

Вказана пригода сталась з вини відповідача, що стверджується постановою Монастирищенського районного суду від 26.06.2006 року.

Тому позивачка звернулась до суду з вказаним позовом та просить стягнути з відповідача на її користь 3719,51 грн. вартості відновлювального ремонту, 200 грн. за проведення експертизи.

Крім того, позивачка просить стягнути з відповідача на їїх користь спричинену моральну шкоду яку оцінює в сумі 10000, 00 грн., так як дії відповідача завдали їй ряд моральних страждань.

Так, її автомобіль 2004 року випуску суттєво втратив товарний вигляд.

Після аварії вона понесла психологічний стрес, що негативно вплинуло на її нервову систему, а відповідач при цьому не вжив жодних заходів щоб у добровільному порядку відшкодувати завдані ним збитки.

Після ДТП її чоловік залишив роботу, не міг керувати автомобілем, став часто звертатись до лікарів. Недочекавшись судового рішення він 13.09.2008 року помер.

В судовому засіданні представник позивачки ОСОБА_3 позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав зазначених в позовній заяві.

Представник відповідача ОСОБА_4 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, вважає, що в задоволенні позову слід відмовити за спливом строку позовної давності. Пояснивши при цьому, що по - перше ніхто не оспорює винних дій ОСОБА_2 у вказаній ДТП; по друге ДТП сталось 21.05.2006 року, а ОСОБА_1 на той час була власником транспортного засобу, який був пошкоджений при даному ДТП і мала можливість своєчасно звернутись до суду, так як особа винна в ДТП була вже відома 26.06.2006 року.

Свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснили, що були присутніми при ДТП, яке сталося біля чотирьох років тому, так як були пасажирами таксі, яким керував ОСОБА_3 Винним в ДТП був ОСОБА_2

Вислухавши пояснення сторін, свідків та дослідживши матеріали справи, суд приходить до наступного.

ОСОБА_1 належить на праві власності автомобіль НОМЕР_1, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу.

21.05.2006 року о 14.35 годині в районі магазину Стандарт по вул. Жовтнева в м. Коростені з вини ОСОБА_2 сталось ДТП, внаслідо якого автомобіль НОМЕР_1, яким керував ОСОБА_3 отримав механічні пошкодження, що стверджується постановою Монастирищенського районного суду від 26.06.2006 року.

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

21.05.2006 року ОСОБА_1 була власником транспортного засобу, який був пошкоджений при ДТП і мала можливість своєчасно звернутись до суду, так як була власником транспортного засобюу, який був пошкоджений при ДТП; мала відомості про особу, яка була винна у вищевказаному ДТП - постанова Монастирищенського районного суду від 26.06.2006 року. .

З врахуванням вищевикладеного, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 задоволення не підлягають, так як позивачкою пропущен строк позовної давності для звернення до суду. Позивачка не просила поновити їй строк звернення до суду і у суду не має підстав для його поновлення.

З врахуванням вищенаведеного, керуючись ст. ст. 209, 213 218 ЦПК України, ст.ст.1166, 1167, 1187, 257, 267 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенню позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди заподіяної дорожньо транспортною пригодою відмовити за спливом строку позовної давності.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження, яка може бути подана протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

З повним рішенням суду особи, які беруть участь у справі зможуть ознайомитись 10 травня 2010 року.

Суддя :