Справа № 2-334/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2010 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області

В складі: головуючого - судді Стефурака Є.М.

Секретаря Козаченко Л.Д.

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в місті Городенка справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 в якому просить визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться по вул. Комарова, 5 в с. Сороки Городенківського району Івано-Франківської області, в порядку спадкування за законом після смерті бабки - ОСОБА_4, яка померла 13.02.2000 року.

Позовні вимоги мотивував тим, що позивач разом із своїми батьками та бабусею постійно проживали в згаданому будинку. Головою господарства була бабка ОСОБА_4 Господарство відносилось до групи «колгоспний двір». Оскільки житловий будинок був старий, то вирішили на місці старого житлового будинку побудувати новий. Рішенням Слобідської сільської ради Городенківського району бабусі позивача ОСОБА_4 було надано дозвіл на будівництво нового житлового будинку на місці старого, так як вона була власником старого будинку. 13.02.2000 року бабуся позивача ОСОБА_4 померла., однак, позивач не мав змоги через нотаріальну контору отримати свідоцтво про право на спадщину, так як на померлу відсутнє свідоцтво про право власності на новий житловий будинок. Позивач з часу народження проживає в вищевказаному будинку, приймав активну участь в його побудові, тому просить позов задовольнити.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав. Суду пояснив, що він разом з батьками проживав та проживає в будинку бабусі ОСОБА_4, користується господарськими будівлями, виготовив технічний паспорт, однак не може оформити спадкове майно через відсутність свідоцтва про визнання права власності на померлу.

Відповідачі - ОСОБА_2, ОСОБА_3 батьки позивача, в судовому засіданні позовні вимоги визнали, не заперечують щодо визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться по вул. Комарова, 5 в с. Сороки Городенківського району Івано-Франківської області за позивачем.

Суд, вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного.

З свідоцтва про народження ОСОБА_5 встановлено, що його батьками були ОСОБА_2 та ОСОБА_6. Бабка позивача ОСОБА_4 була матір»ю ОСОБА_6, матері позивача. В с. Сороки по вул по вул. Комарова знаходився житловий будинок з господрськими спорудами, що відносився до колгоспного двору, головою двору була ОСОБА_4.

На місці старого житлового будинку було збудовано новий. Однак за життя ОСОБА_4 не змогла оформити належним чином нове будинковолодіння. 13.02.2000 року вона померла, про що свідчить свідоцтво про її емер від 14.02.2000 року серії І-НМ №023475.

В судовому засіданні встановлено, що спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_4 є її син ОСОБА_2, його дружина ОСОБА_3, позивач онук та ОСОБА_7. Довідкою Сороківської сільської ради № 153 від 01.06.2010 р. стверджено, що станом на 01.07.1990 року в господарстві в с. Сороки Городенківського району проживали ОСОБА_4 - голова господарства, ОСОБА_1 - внук, ОСОБА_3 - дочка.

За ст.ст. 120,123,563 ЦК України (1963 р.), які були виключені Законом від 16.12.1993 р., майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності, включаючи неповнолітніх і непрацездатних; у разі смерті члена колгоспного двору спадкоємство в майні двору не відкривалось до смерті останнього члена колгоспного двору, а залишалось на праві сумісної власності в рівних частках членів двору, що в ньому проживають. Відповідно до п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 р. № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Довідкою Незвиської сільської ради № 148 від 16.02.2010 р. стверджено, що станом на 01.01.1991 р. в житловому будинку в с. Воронів вул. Л. Українки, 60, проживали голова двору ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_3 ОСОБА_4 , померла 13.02.2000 року, після її смерті позивач продовжує проживати в будинку по вул. Комарова, 5 в с. Сороки. ОСОБА_1 здійснює права власності, утримує будинок, однак немає документу, який засвідчує його право власності. Згідно ст. 328 цього ж кодексу право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Інших осіб, які б оспорювали право власності на житловий будинок, в якому проживає ОСОБА_1, - не встановлено, тому суд вважає, що позивач володіє майном правомірно.

Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Осіб які претендували на спадкове майно невстановлено, тому суд вважає, що є підстави для задоволення вимог позивача про визнання за ним права власності на житловий будинок з господарськими спорудами що знаходиться в с. Сороки по вул. Комарова, 5 Городенківського району Івано-Франківської області.

На підставі ст. ст. 316 -319, 328,392 ЦК України, керуючись ст.ст. 209,214-215,218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на садибний (індивідуальний) житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходяться по вул. Комарова, 5 в с. Сороки Городенківського району Івано- Франківської області.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Івано-Франківської області через Городенківський районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і подання після цього протягом 20 днів апеляційної скарги або в порядку ч.4 ст. 295 ЦПК України.

Головуючий: Стефурак Є.М.