Справа №2а-3380/09 12.08.2010 12.08.2010 12.08.2010
Справа № 22ц-4498/10р. Головуючий по 1 інстанції Алєйніков В.О.
Категорія 57 Доповідач апеляційного суду ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2010 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючого Данилової О.О.,

суддів: Буренкової К.О., Довжук Т.С.,

при секретарі судового засідання Бобуйок І.Ф.,

за участю позивачки ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві справу

за апеляційною скаргою Департаменту праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Миколаївської міської ради

(далі Департамент праці та соцзахисту населення)

на постанову Центрального районного суду м. Миколаєві від 26 жовтня 2009 року за позовом

ОСОБА_2

до

Департаменту праці та соцзахисту населення,

Управління праці та соціального захисту населення Центрального району м. Миколаєва

про визнання неправомірною бездіяльність та

зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

17 листопада 2008 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Управління праці та соцзахисту населення про визнання неправомірною бездіяльність щодо відмови виплати їй допомогу по догляду за дитиною по досягненню нею 3-річного віку у розмірі не менш прожиткового мінімуму для дітей до 6 років; зобовязати відповідача призначити, нарахувати та проводити виплату щомісячної допомоги по догляду за дитиною до 3 років у розмірі прожиткового мінімуму для дитини до 6 років та державної допомоги при народженні дитини за період з 09 червня 2006 року по листопад 2008 року.

Вимоги свого позову позивачка мотивувала тим, що відповідно до положень Закону України від 21 листопада 1992 року № 2811-ХІІ "Про державну допомогу сім'ям з дітьми" (далі - Закон № 2811-ХІІ) вона, як мати доньки Олександри, ІНФОРМАЦІЯ_1, має право на допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі встановленому законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років. Між тим, вона отримувала державну допомогу значно менш прожиткового мінімуму та також їй було визначено менший розмір державної допомоги при народженні дитини.

Постановою Центрального районного суду м. Миколаєва від 26 жовтня 2009 року позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з Департаменту праці та соціального захисту населення на користь позивачки 2 019 грн. В іншій частині позову відмовлено.

В апеляційній скарзі Департамент праці та соцзахисту населення, посилаючись на невірне застосування місцевим судом норм матеріального права, просить рішення суду скасувати і ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивачки та представника відповідача, дослідивши обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Так, статтею 3 Закону №2811-ХІІ передбачено виплату матерям допомоги у зв'язку з вагітністю та пологами; одноразової допомоги при народженні дитини; допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та інших видів допомоги.

Позивачка, маючи доньку Олександру, ІНФОРМАЦІЯ_1 здійснює догляд за нею і має право на допомогу по догляду за дитиною у розмірі, встановленому ч. 1 ст. 15 Закону №2811-ХІІ, згідно з якою допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі встановленому законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років.

Частиною 1 ст. 14 цього Закону допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку виплачується щомісяця з дня призначення допомоги по догляду за дитиною і по день досягнення дитиною вказаного віку включно.

Абзацом третім ч. 2 ст. 56, пунктами 7, 14 ст. 71 Закону України від 19 грудня 2006 року № 489-V "Про Державний бюджет України на 2007 рік" (далі - Закон № 489-V) зупинено на 2007 рік дію, зокрема, статті 15

Закону № 2811-ХІІ, і встановлено, що у 2007 році допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку здійснюється за рахунок коштів відповідної субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам у розмірі, що дорівнює різниці між 50% прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних, та середньомісячним сукупним доходом сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 90 гривень для незастрахованих осіб та не менше 23 % прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, для застрахованих осіб, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Однак, рішенням Конституційного Суду України від 09 липня 2007 року № 6-рп/2007 пункт 14 ст. 71 Закону № 489-V в частині зупинення на 2007 рік дії зазначених вище положень Закону № 2811-ХІІ визнано такими, що не відповідають Конституції України.

Відповідно до частини другої статті 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Статтею 62 Закону № 489-V затверджено на 2007 рік прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком до 6 років встановлений з 01 квітня - у розмірі 463 грн., а з 01 жовтня - 470 гривень.

Отже, спірні відносини до 09 липня 2007 року регулюються відповідно до пункту 14 частини першої статті 71 Закону № 489-V, а з 09 липня по 31 грудня 2007 року - до статті 15 Закону № 2811-ХІІ.

Суд першої інстанції, який розглядав справу за правилами адміністративного судочинства, повно та всебічно дослідив обставини спору, належно оцінив надані докази та дійшов обґрунтованого висновку про наявність у відповідача зобов'язання надати позивачці допомогу по догляду за дитиною до досягненню нею трирічного віку, відповідно до Закону №2811-Х11, але тільки з 09 липня по 31 грудня 2007 року. Зазначений період вбачається з мотивувальної частині рішення суду.

Також колегія суддів погоджується з позицією суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення з Департаменту праці та соціального захисту населення недоотриманої державної допомоги на народження дитини, оскільки ця допомога правомірно нарахована та виплачена ОСОБА_2 в порядку та в розмірі, передбаченому ст. 61 Закону України "Про Державний бюджет на 2006 рік».

Доводи відповідача щодо правомірності своїх дій із посиланням на відсутність бюджетних коштів не можуть бути прийняті до уваги, оскільки питання фінансування цих видатків не є предметом цього спору. Проблеми надання Департаменту бюджетних коштів для виконання покладених на нього обов'язків у справах цієї категорії виходять за межі заявлених вимог і тому судом не розглядалися.

Також є безпідставними доводи апеляційної скарги щодо пропуску позивачкою строку звернення до адміністративного суду з зазначеним позовом, так як про порушення свого права вона дізналась на початку вересня 2008 року та у листопаді цього ж року вже звернулась до суду з позовом.

Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає, що вирішуючи даний спір, суд першої інстанції дав правильну правову оцінку обставинам у справі та перевірив обґрунтованість вимог позивачки щодо стягнення допомоги при народженні дитини, а також допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з урахуванням прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років, який був встановлений чинним законодавством.

Враховуючи викладене колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу відхилити, а судове рішення, як законне та обґрунтоване, залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Департаменту праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Миколаївської міської ради відхилити, а постанову Центрального районного суду м. Миколаєві від 26 жовтня 2009 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді