Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя
19 жовтня 2010 року м. Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Калюжної В.В., при секретарі Лавринець І.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, -
Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, в якому вказала, що за час шлюбу з відповідачем вони придбали квартиру за адресою: АДРЕСА_1. Квартиру було оформлено відповідача ОСОБА_2
Позивач просить розподілити спільно нажите майно, а саме: квартиру АДРЕСА_2, визнавши за нею, право власності на ? частку квартири.
У судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просять позов задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві.
Відповідач до судового засідання не зявився, причину неявки суду не сповістив, про день і час слухання справи завчасно повідомлявся, у встановленому законом порядку, заперечень до позовної заяви не надав.
У звязку з цим, на підставі ст. 224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів.
Заслухавши пояснення осіб, які приймали участь у справі, вивчивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.
Відповідно до ст. 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку. Вважається, що кожна річ, набута під час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є обєктом права спільної сумісної власності.
Відповідно до ст. 70 Сімейного кодексу України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.
Згідно зазначених норм при вирішенні питання про визнання майна подружжя їх спільною сумісною чи особистою приватною власністю з'ясуванню підлягають як підстави й час набуття такого майна, так і обставини, що свідчать про їх окреме проживання у зв'язку з фактичним припиненням шлюбних відносин до розірвання шлюбу.
Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» N 11, від 21.12.2007, поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК та ст. 372 ЦК. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.
Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб з 10 січня 1970 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії ІІ-АГ №079562.
Відповідно до договору купівлі-продажу обєкта нерухомого майна від 06.02.1996 року, ОСОБА_2 придбав квартиру АДРЕСА_3.
Виходячи зі змісту ч. 1 ст. 70 Сімейного кодексу України розмір часток сторін при поділі цього майна є рівними, тому кожний з них має право на ? частку майна, яке було придбано під час шлюбу.
З урахуванням обставин справи, суд вважає, що належна подружжю квартира АДРЕСА_2 підлягає розподілу між ними у рівних частках.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 88, 212- 214 ЦПК України, суд,-
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя - задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 право власності на ? частину квартири АДРЕСА_4.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: В.В.Калюжна