РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2010 року Комінтернівський районний суд

Одеської області в складі:

судді Рудніцького В.А.

при секретарі Сухіні Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в с.м.т. Комінтернівське справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив :

Позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу .

В судовому засіданні позивачка обґрунтувала свої вимоги наступним.

01 листопада 2005 року у виконкомі Білокоровицької сільської ради Олевського району Житомирської області вона зареєструвала шлюб з відповідачем, актовий запис №19.

Шлюб для сторін є першим.

Від шлюбних мають неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Приводом для звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу послужило те, що на протязі їх сумісного життя відповідач не враховував її інтереси, не приймає участі у ведені домашнього господарства, не займається вихованням дитини у зв'язку з чим часто виникали сварки та скандали. Все це призвело до того, що вона втратила почуття поваги та любові до відповідача і з січня 2010 року вони припинили шлюбні відносини, проживають окремо. Вона перебуває у фактичних шлюбних відносинах з іншим чоловіком.

Вважає, що примирення між ними неможливе, тому просить розірвати шлюб. Витрати за розірвання шлюбу в органах РАЦС просить покласти на відповідача, оскільки він винен в припиненні сімейних відносин. Дитину просить залишити їй на виховання.

Відповідач в судовому засіданні позов визнав, не заперечує проти задоволення позовних вимог, та пояснив суду, що з позивачкою вони не підтримують сімейні стосунки з січня 2010 року, проживають окремо. Неповнолітній син проживає разом із позивачкою, тому після розірвання шлюбу місце проживання дитини просить визначити із нею. В даний час проживає з іншою жінкою.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню за таких підстав.

Згідно ст.109 СК Україні шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей.

Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

В судовому засіданні встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини з січня 2010 року і з тих пір проживають окремо, на примирення не згодні.

За таких обставин суд вважає, що відкладення розгляду справи з метою примирення сторін є недоцільним.

На підставі ст. 104, 105, 110 СК України, керуючись ст. 15, 30, 62, 202, 203, 209 ЦПК України, суд

Вирішив :

Розірвати шлюб між ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище Чирко) ОСОБА_4 та ОСОБА_2, який зареєстровано 01 листопада 2005 року у виконкомі Білокоровицької сільської ради Олевського району Житомирської області, актовий запис №19.

Неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, залишити проживати з матірю, позивачкою по справі.

Державне мито, що стягується при реєстрації розірвання шлюбу покласти на відповідача, стягнувши з нього 17 грн., звільнивши від сплати держмита позивачку.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

Суддя: