АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22ц-3257/09 Головуючий у 1-й інстанції Степура А.А. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2010 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області в складі: головуючої судді Акопян В.І. суддів Лобова О.А., Петренка В.М. при секретарі Зеленській О.І.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Полтава цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Крюківського районного суду м.Кременчука від 28 жовтня 2009 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя і зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про припинення права власності на частку у спільному майні та визнання права власності на квартиру.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача,

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2008 року ОСОБА_2 звернувся до суду із вказаним позовом, просив, з урахуванням доповнень і змін, ухвалити рішення, яким визнати за ним і відповідачкою право власності за кожним по Уг частині квартири АДРЕСА_1, встановити порядок користування спірною квартирою згідно варіанту №2 висновку додаткової судової будівельної експертизи, а також поділити між сторонами інше спільно нажите майно.

Заявлені вимоги мотивовані тим, що за час перебування у шлюбі з відповідачкою позивач придбав певне майно, а також за кредитні кошти купив спірну квартиру.

Оскільки шлюб між ними розірваний і вони у добровільному порядку не можуть дійти згоди щодо поділу спільного майна, позивач просив задовольнити заявлений пбзов.

У вересні 2009 року ОСОБА_3 звернулася до суду із зустріч позовом, просила ухвалити рішення, яким припинити право власн ОСОБА_2 на частку у спірній квартирі, визнати за нею право власності спірну квартиру, стягнувши з нею грошову компенсацію вартості ча відповідача у спірній квартирі.

Заявлені вимоги мотивовані тим, що ОСОБА_3 більшу ча кредитних коштів за придбання квартири сплатила після розірвання п за рахунок власних коштів, а тому частка ОСОБА_2 у спірній квартирі незначною. Оскільки поділ квартири згідно розміру часток співвласників є неможливим, як і спільне проживання у цій квартирі, маються законні підстави для позбавлення відповідача ОСОБА_2 п власності на йогб частку у спільній власності.

Рішенням Крюківського районного суду м.Кременчука від 28 жо 2009 року позов ОСОБА_2 задоволений частково, позов ОСОБА_2 задоволений у повному обсязі:

Виділено ОСОБА_2 у власність спальний гарнітур інозек виробництва вартістю 9 100 грн., телевізор «ЬО» вартістю 900 грн.,

Виділено ОСОБА_3 у власність мякий куточок вартістю 850 дитячу спальну вартістю 1 900 грн., диван-ліжко «Малютка» вартістю 1 грн., диван «Лагуна» та крісло «Фінез» вартістю 3 114 грн., пральну ма «Арістон» вартістю 2 800 грн., пилосос «Самсунг» вартістю 340 холодильник «Снайге» вартістю 2000 грн.

За ОСОБА_3 визнане право власності на квартиру №19 бу.

№9 по вул. Чкалова у м.Кременчуці вартістю 305 708 грн.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 50 000 грн., вн на депозит суду, а також недоплачені 4 083 грн. у якості гро компенсації вартості частки у спірному майні.

ОСОБА_2 оскаржив рішення у частині задоволення зустрї позову та в апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом матеріального і процесуального права, просить рішення суду пе інстанції у цій частині скасувати, ухвалити нове рішення, яким задовол його вимоги про визнання права власності на квартиру за обома сторон рівних частках та про встановлення порядку користування спі квартирою.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначено, що неправильно оцінив надані докази, а тому дійшов хибного висновку розмір часток сторін у спільній власності.

У порушення вимог ст.123 ЦПК України суд безпідставно прийняв розгляду зустрічний позов, а також неправильно застосував для вирі спору ст.365 ЦК України.

У своїх запереченнях ОСОБА_3 просить рішення місцевого залишити без змін, посилаючись на надуманість доводів апеляційної скарги.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги та позовних вимог, заявлених в суді першої інстанції, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь в справі, дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід відхилити з'наступних підстав:

Відповідно до п.1 ч.І ст.307, ст.308 ЦПК України апеляційний суд за результатами розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції вправі відхилити апеляційну скаргу та залишити рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 і ОСОБА_3 з 29 січня 2005 року перебували у зареєстрованому шлюбі.

Рішенням Крюківського районного суду м.Кременчука від 22 листопада 2007 року, яке набрало законної сили 03 грудня 2007 року, шлюб між сторонами розірваний.

Під час перебування у шлюбі, а саме 18 лютого 2005 року, ОСОБА_2 уклав з АКБ «Правекс-банк» кредитний договір, згідно якого отримав 14 000 доларів США.

У той же день ОСОБА_2 придбана квартира АДРЕСА_2 (надалі - «Спірна квартира»).

У забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором між ОСОБА_2 і АКБ «Правекс-банк» укладений договір іпотеки, згідно якого Спірна квартира передана у іпотеку.

За час перебування у шлюбі сторонами сплачено за кредитним договором 4 316 доларів США спільних коштів.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_3 за згодою ОСОБА_2 сплатила у рахунок виконання зобовязань за кредитним договором 9 684 доларів США.

Вартість Спірної квартири станом на час розгляду справи складає 305 708 грн.

З урахуванням розміру коштів, сплачених сторонами за кредитним договором, розмір їх часток у Спірній квартирі складає: ОСОБА_2 - 0,1778, ОСОБА_3 - 0,8228.

Таким чином, у грошовому еквіваленті розмір частки ОСОБА_2 складає 54 083 грн.

При зверненні до суду із зустрічним позовом ОСОБА_3 внесла на депозитний рахунок суду 50 000 грн.

Суд першої інстанції повно і всебічно дослідив надані сторонами докази, належно їх оцінив, дав правильну юридичну оцінку встановленим обставинам і дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення первісного позову та про задоволення зустрічного позову.

При цьому суд першої інстанції виходив з того, Спірна квартира є спільною власністю сторін, а частка ОСОБА_2 у спільному майні є

незначною, оскільки ОСОБА_3 сплатила більшу частину кредиту рахунок власних коштів.

Доводи апеляційної скарги про неправильну оцінку судом доказів заслуговують уваги.

За змістом ч.7 ст.57, ст.60, ч.4 ст.65 СК України кошти, які взяті кредит у банку одним із подружжя під час шлюбу, є сімейними кошта тобто отриманими для задоволення потреб сімї. При вирішенні спору право власності на майно, придбане за кредитні кошти, необх* встановлювати, хто сплачує заборгованість за позикою. Ця обстав повинна братися до уваги при визначені частки кожного з подружжя.

Відповідно до ст.10, ст.58, ст.59, ст.60 ЦПК України кожна сто повинна довести належними і допустимим доказами ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно принципу оцінки доказів, встановленого ст.212 ЦПК Укра*' суд на підставі всебічного, повного й обєктивного розгляду обставин спр аналізує і оцінює докази як кожен окремо, так в їх сукупності, взаємозвязку, єдності і протиріччі, і ця оцінка повинна спрямовуватися встановлення достовірності чи відсутності обставин, якими обґрунтовую- доводи і заперечення сторін.

Доводи ОСОБА_2 про недостовірність даних, зазначених у розпи від 15 грудня 2007 року (а.с.15) та про фіктивність розписки від 14 гру/ 2,007 року (а.с.52) не обґрунтовані належними доказами.

З аналогічних підстав суд першої інстанції правомірно відкинув дово ОСОБА_2 про сплату ним особистих 1 000 доларів СІЛА, отриманих продажу належного йому автомобіля, а також - 2 000 доларів С отриманих від його батьків.

Відповідно до ч.І ст.60 СК України не мають правового значе твердження ОСОБА_2 про те, що ОСОБА_3 перебувала у відпустці догляду за дитиною, отже не мала власних доходів.

Суд першої інстанції дійсно у порушення вимог ст.123 ЦПК Украг прийняв до спільного провадження зустрічний позов ОСОБА_3, п- вказане порушення процесуального закону у розумінні ч.З ст.309 України не призвело до неправильного вирішення спору.

Безпідставними є доводи апеляційної скарги про неправи застосування судом ст.365 ЦК України.

Предметом спору за позовом ОСОБА_2 є, зокрема, вимога про по спільного сумісного майна подружжя.

Відповідно до ч.2 ст.372 ЦК України суд при вирішенні спору поділ спільного сумісного майна зобовязаний встановити розмір ча кожного із співвласників, а потіли відповідно до встановленого виді кожному із співвласників майно у натурі згідно розміру його частки.

Зазначена норма закону не вимагає обовязкового поетапного вирішення такого виду спорів: спочатку - окреме судове рішення про визначення розміру часток співвласників, що тягне за собою трансформування спільної сумісної власності у спільну часткову власність, а потім - судове рішення про виділ частки співвласника із спільної часткової власності або про припинення права на частку у спільному майні.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції на підставі достатніх і належних доказів встановив, що частки сторін у Спірній квартирі становлять: ОСОБА_2 - 0,1778 і ОСОБА_3 - 0,8228.

Визначивши розмір часток сторін, суд першої інстанції обґрунтовано застосував норми ст.365 ЦК України для вирішення заявленої ОСОБА_3 вимоги про припинення права ОСОБА_2 на частку у спільному майні.

Апеляційна скарга не містить нових засобів доказування, її доводи не спростовують висновків суду першої інстанції.

За таких обставин колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, підстави для його зміни чи скасування відсутні.

Керуючись ст.303, ст.307 ч.І п.1, ст.308, ст.314, ст.315 ЩЖ України,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Крюківського районного суду м.Кременчука від 28 жовтня 2009 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена протягом двох місяців до Верховного Суду України шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя: В.І.Акопян

Судді: О.А.Лобов

ОСОБА_4