overthelex/edrsr-tspk huggingface dataset:
Справа №2-о-76-10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2010 року Уманський міськрайонний суд Черкаської області

в складі: головуючого-судді Очеретяного В.А.

при секретарі Юхименко Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Умань цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Сільська рада с. Іванівка Уманського району Черкаської області, про встановлення факту належності документу,

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про встановлення факту належності документу, посилаючись на те, що її тітка ОСОБА_2 народилась 11 вересня 1931 року в с.Берестівець Уманського району, а 04 березня 1962 року зареєструвала шлюб з ОСОБА_3 та прийняла його прізвище.

30 травня 2005 року на 74 році життя її тітка ОСОБА_4 померла, після смерті якої залишилась спадщина у вигляді домоволодіння № 26 по вул. Петровського в с.Іванівка Уманського р-ну.

Вона позбавлена можливості оформити спадщину, оскільки у свідоцтві про право власності на спадкове домоволодіння від Об лютого 1988 року № 59 помилково вказано ОСОБА_5 замість ОСОБА_6.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 заяву підтримала та просила суд її задовольнити, встановивши факт, що свідоцтво про право особистої власності на житловий будинок № 26 по вул. Петровського в с.Іванівка Уманського району від 06 лютого 1988 року № 59, видане на ім'я ОСОБА_5 належить ОСОБА_6, померлій 30 травня 2005 року.

Представник зацікавленої особи - Іванівської сільської ради - в судове засідання не з'явився, на адресу суду надійшло письмове пояснення № 159/02-6 від 15 червня 2010 року за підписом сільського голови з проханням розглядати справу без участі представника Іванівської сільської ради, факти викладені в заяві підтверджує, проти задоволення заяви ОСОБА_1 не заперечує.

За згодою заявника, суд ухвалює рішення в попередньому судовому засіданні відповідно до ст.17 4 ЦПК України.

Вислухавши пояснення заявниці, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, в результаті всебічного, повного та об'єктивного їх розгляду в судовому засіданні, суд вважає, що ОСОБА_1 надала достатньо доказів, і є підстави для задоволення заяви, оскільки в судовому засіданні достовірно встановлено, що дійсно свідоцтво про право особистої власності на житловий будинок № 26 по вул. Петровського в с.Іванівка Уманського району від 06 лютого 1988 року № 59, видане на ім'я ОСОБА_5 належить ОСОБА_6, померлій 30 травня 2005 року.

Керуючись ст.ст. 10, 59, 60, 174, 213-215, 234, 256, 259 ЦПК України, на підставі ст.ст. 11-13, 15, 16 ЦК України, суд

вирішив :

Заяву задовольнити.

Встановити факт, що свідоцтво про право особистої власності на житловий будинок № 26 по вул. Петровського в с.Іванівка Уманського району Черкаської області від 06 лютого 1988 року № 59, видане на ім'я ОСОБА_5 належить ОСОБА_6, померлій 30 травня 2005 року.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом 10 днів з дня проголошення рішення суду, а апеляційну скаргу - протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Головуючий: В.А. Очеретяний
Справа № 2-н-140/10
СУДОВИЙ НАКАЗ
17.03.2010 року м. Балаклія
з боржника ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, яка мешкає: Харківська обл., м.Балаклія, size:12pt;">вул.Жовтнева,&nbsp;б.13, кв.30, ідентифікаційний номер НОМЕР_1.
У відповідності до ч.1 ст.714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити&nbsp;безпечну експлуатацію&nbsp;енергетичного та іншого обладнання.
За змістом ст.ст. 526, 527, 530, 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання, а зобовязання повинні&nbsp;виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог&nbsp;Цивільного&nbsp;кодексу та інших актів цивільного законодавства України.
tify">n style="font-family:Times New Roman;font-size:12pt;"> Керуючись&nbsp;ст.ст. 96, 102, 103, ЦПК України, ст. 526, 527, 530, 629, ч.1 ст.714 ЦК України,
Суддя
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2-1135/10

Провадження № 2-1135/10

17 лютого 2010 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого: судді: Грищенко І.О..

при секретарі: Мушаровій Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Харківської міської ради, треті особи Військова прокуратура Харківського гарнізону, КЕВ м. Харкова про визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

28.10.2008 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Харківської міської ради про визнання права власності на нежитлову будівлю по вул. Динамівській, 3 в м. Харкові.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 06.11.2008 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено. Визнано за ОСОБА_1 право приватної власності на нежитлову одноповерхову будівлю по вул. Динамівській, 3 в м. Харкові в літ. "Я-1" загальною площею 45,5 кв.м., що складається з приміщень №№ 1-:-4, основною площею 39,1 кв.м., допоміжною площею 6,4 кв.м.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 26.01.2009 року, за заявою Харківської міської ради про перегляд рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами, рішення суду від 06.11.2008 року скасовано.

Позивачі ОСОБА_1 на судове засідання повторно не зявився, про причину неявки суду не повідомив, про день та місце розгляду справи своєчасно повідомлявся, що підтверджується матеріалами справи, представника, який би діяв від його імені на підставі довіреності - не направив, доказів, що підтверджують неявку з поважної причини, суду не представив.

Представник відповідача Харківської міської ради, на неодноразові виклики на судове засідання не з'являється, про причину неявки суду не повідомляє, про день та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до вимог п.3 ч.1 ст. 207 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не зявився в судове засідання без поважних причин.

При таких обставинах суд не може розглянути зазначену цивільну справу по суті, вважає, що предмет спору втратив актуальність для позивача, вбачає підстави для залишення позову без розгляду.

Представники 3-їх осіб Військової прокуратури Харківського гарнізону та КЕВ м. Харкова, які діють на підставі довіреностей, на судовому засіданні не заперечували проти залишення позову без розгляду, у зв'язку з повторною неявкою на судове засідання позивача без поважних причин.

На підставі вищевикладеного, керуючись п.3 ч.1 ст. 207 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Харківської міської ради, треті особи Військова прокуратура Харківського гарнізону, КЕВ м. Харкова про визнання права власності - залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена в палату по цивільних справах апеляційного суду Харківської області через суд І інстанції шляхом подачі в 5-денний строк з дня її проголошення заяви про апеляційне оскарження й подачею після цього протягом 10 днів апеляційної скарги, або в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Головуючий І.О. Грищенко
Справа № 2- 2936/1/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2010 року Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді Метелешко О.В.,

при секретарі Паєті О.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 20 травня 1999 року відділом РАГС Дніпровського районного управління юстиції в м. Києві зареєстровано шлюб з відповідачем, актовий запис № 510. Від шлюбу мають неповнолітню доньку: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Однак, починаючи з 2005 року почалися сімейні сварки, приводом для яких стало небажання відповідача працювати. На протязі останнього місяця сторони не проживають разом, не ведуть спільного господарства, не підтримують подружніх стосунків. Позивач вважає, шлюб фактично розпався і його збереження є недоцільним.

Позивач у судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі та просила шлюб з відповідачем розірвати.

Відповідач у судовому засіданні не заперечував проти розірвання шлюбу.

Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України суд може постановити судове рішення в попередньому судовому засіданні у разі визнання позову відповідачем.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

20 травня 1999 року відділом РАГС Дніпровського районного управління юстиції в м. Києві між сторонами зареєстровано шлюб, актовий запис № 510 (а.с. 5).

Від шлюбу мають неповнолітню доньку: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 6).

Крім того, встановлено, що протягом останнього місяця сторони не проживають разом, не ведуть спільного господарства, не підтримують подружніх стосунків. Це є доказом того, що шлюб фактично розпався і його збереження є недоцільним.

Згідно зі ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Враховуючи викладене, позов позивача підлягає задоволенню, оскільки збереження шлюбу суперечитиме інтересам обох сторін.

Зобов'язання по оплаті державного мита при реєстрації розірвання шлюбу в органах РАГС у, суд покладає на відповідача.

На підставі ст. ст. 110, 112 СК України, керуючись ст. ст. 4. 10. 60, 88, ч. 4 ст. 130, 213-215 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб, укладений 20 травня 1999 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, який зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 510 - розірвати.

При видачі свідоцтва про розірвання шлюбу стягнути з ОСОБА_2 на користь держави державне мито у сумі 17 гри. 00 кой., ОСОБА_1 від сплати державного мита звільнити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду через районний суд.

Суддя:
Жовтневий районний суд м.Кривого Рогу
Справа № 2-4515/10
Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Борис О.Н., при секретарі Хазієвій Т.В., за участю сторін, розглянувши у попередньому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 24 вересня 1993 року вступив до шлюбу з відповідачем. Шлюб зареєстровано у відділі РАГС Саксаганського районного управління юстиції міста ОСОБА_3, актовий запис № 968. Від шлюбу мають неповнолітню дочку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Шлюбні відносини припинили, тому що він зустрів іншу жінку, з якою вже створив нову сімю. Спільного господарства не ведуть.
У судовому засіданні позивач ОСОБА_1, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити посилаючись на ті самі підстави.
Відповідач ОСОБА_2, позов визнала у повному обсязі, примирення вважає неможливим.
Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання.
Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.
У судовому засіданні встановлено. Позивач ОСОБА_1, 24 вересня 1993 року зареєстрував шлюб з відповідачем ОСОБА_2, що підтверджується копією свідоцтва про одруження. Від шлюбу мають неповнолітню дочку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. Шлюбні відносини сторони припинили, тому що позивач зустрів іншу жінку, з якою створив нову сімю. Примирення між подружжям не можливе. Спору про місце проживання дитини не має.
У відповідності до ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України.
Керуючись ст. ст. 105, 110 СК України, 10, 11, ч. 4 ст.130, ч. 4 ст. 174, 212-215 ЦПК України, -
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.
Шлюб між подружжям ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 24 вересня 1993 року відділом РАГС Саксаганського районного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 968, від якого мають одну неповнолітню дитину - розірвати.
При одержанні свідоцтва про розірвання шлюбу в відділі РАЦС стягнути з ОСОБА_1 державне мито в сумі 17 грн., ОСОБА_2 від сплати держмита звільнити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу шляхом подачі в 10-деннний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею до апеляційної інстанції.

Суддя О.Н. Борис
Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2010 року

м. Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого -судді Н.А.Олефіренко секретаря - ГубаО.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. В позовній заяві позивачка посилається на те, що вона з 20.10.1990 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від даного шлюбу мають неповнолітніх дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які проживають разом з позивачкою. Матеріальну допомогу на утримання дітей відповідач не надає. Позивачка не має можливості для всебічного та повного забезпечення дітей. Просить суд стягнути з відповідача на свою користь на утримання неповнолітніх дітей аліменти у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку /доходу/.

У судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги, просила стягнути з відповідача на свою користь на утримання неповнолітньої дитини аліменти у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку /доходу/.

Відповідач в судовому засіданні позов визнав в повному обсязі.

Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, у тому числі копію свідоцтва про народження, згідно ст. 180-183 СК України вважає за можливе задовольнити позов.

Керуючись ст.ст.60 ,212, 214 ЦПК України суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей - задовольнити .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м.Павлограда Дніпропетровської області , на користь ОСОБА_1 , на утримання неповнолітніх дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку /доходу/, але не менше 30 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 11.02.2010 року та до повноліття дітей.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави у розмірі 51 (п`ятдесят одна) грн.

Стягнути з ОСОБА_2 витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 (сто двадцять) грн. на користь державного бюджету м. Павлограда Дніпропетровській області , р/р НОМЕР_1 , банк"'УДКУ" в Дніпропетровській області МФО 805012.

Рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Заява про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції може бути подана в Павлоградський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається в апеляційний суд Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя: Н.А. Олефіренко
Лозівський міськрайонний суд Харківської області
СУДОВИЙ НАКАЗ
12.01.2010 року Справа № 2-н-19/2010
Суддя Лозівського міськрайонного суду Харківської області Мішуровська С. Т., розглянувши заяву Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором в сумі 20 933 грн. 68 коп. і витрати по сплаті судового збору в сумі 104 грн. 67 коп. та 30 грн. 00 коп. за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу на підставі ст.ст.58, 124 Конституції України, ст.ст. 96,98,102 ЦПК України, ст.ст. 526 ЦК України, -
Судовий наказ після набрання ним законної сили видати стягувану.
Суддя С. Т. Мішуровська
Згідно зі статтею 105 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) боржник має право протягом десяти днів з дня отримання копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування.
Відповідно до статті 106 ЦПК України у разі ненадходження від боржника заяви про скасування судового наказу протягом трьох днів після закінчення строку на її подання судовий наказ набирає законної сили і суд видає його стягувачеві для предявлення до виконання.
Заява про скасування судового наказу розглядається судом протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про прийняття такої заяви до розгляду у відкритому судовому засіданні (стаття 105-1 ЦПК України).
Судовий наказ набрав чинності __________ року.
Строк предявлення судового наказу до виконання _________ року.
Строк видачі судового наказу ____________ року.
Суддя ___________ С. Т. Мішуровська
підпис ініціали, прізвище судді, який видав судовий наказ
Місце печатки суду
Відмітки про виконання судового наказу
Дата надходження судового наказу на виконанняПовне найменування установи, підприємства, організації, в якому знаходився судовий наказ на виконанніЗагальна сума, відрахована за судовим наказомДата повернення судового наказу до відділу державної виконавчої служби чи стягувачевіПідстава повернення судового наказуПідпис керівника установи, підприємства, організації (з прикладанням печатки)
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Комінтернівський районний суд м.Харкова
Справа № 2н-2130/2010
КОМІНТЕРНІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ХАРКОВА
С У Д О В И Й Н А К А З
10 грудня 2010 року м. Харків
Суддя Комінтернівського районного суду м. Харкова Боговський Д.Є., розглянувши заяву Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» про видачу судового наказу за вимогою про стягнення заборгованості за опалення та гарячу воду в сумі 2953,27 грн. солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2.
Встановлено, що в порушення вимог п. 3 ст. 5 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875-IV від 24.06.2004 та п. 18 ч. 1 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою КМУ № 630 від 21.07.2005, відповідно до яких боржники не сплачують в повному обсязі за надані послуги водовідведення, внаслідок чого за період з 01.01.2009 по 31.10.2010 утворилась заборгованість в сумі 2953,27 грн.
Згідно положень ст. 96 ЦПК України судовий наказ може бути видано у разі, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 68 ЖК України наймач зобовязаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги.
Керуючись ст.ст. 96, 102, 103, 104 ЦПК України, ст.ст. 64, 67, 68, 162 ЖК України, -
Суддя Д.Є. Боговський
Згідно зі ст. 105 ЦПК України боржник має право протягом десяти днів з дня отримання копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування.
Судовий наказ набув чинності ___ ________________ 2010 року
Судовий наказ набрав чинності «___» __________________ 2010 року
Суддя -
Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області
Справа № 2-н-433/10
С У Д О В И Й Н А К А З
17 грудня 2010 р. м. Первомайськ
Суддя Первомайського міськрайонний суду Миколаївської області Паньков Д.А., розглянувши заяву КП «Затишок» про видачу судового наказу за вимогою стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 суми боргу за послуги з утримання будинку та прибудинкової території (квартплати), що утворилася станом на 01.10.2010 р. в сумі 1141 грн. 91 коп.
Статтями 20, 21 Закону України від 24 червня 2004 року №1875 ІV «Про житлово-комунальні послуги» визначені права та обовязки споживача й виконавця послуг. Зокрема, правом споживача є одержання вчасно та відповідної якості житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг в строки, встановлені договором або законом.
Відповідно до вимог ст.ст.95-99 ЦПК України,-
Судовий наказ, після набрання ним законної сили, видати стягувачу.
Суддя __________ Д.А. Паньков
Згідно зі ст. 105 ЦПК України боржник має право протягом десяти днів з дня отримання копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування. Заява про скасування судового наказу може бути подана органами та особами, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб.
Відповідно до статті 106 ЦПК України, у разі ненадходження заяви від боржника протягом трьох днів після закінчення строку на її подання судовий наказ набирає законної сили і суд видає його стягувачу для предявлення до виконання.
Заява боржника про скасування судового наказу, що подана в установлений строк, розглядається судом протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про прийняття такої заяви до розгляду у відкритому судовому засіданні. Змінений судовий наказ чи судовий наказ, щодо якого суд прийняв ухвалу про залишення заяви про його скасування без задоволення, можуть бути оскаржені в апеляційному порядку (стаття 105-1 ЦПК України).