Справа № 2-217/2010р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2010 року Яремчанський міський суд Івано-Франківської області

в складі головуючого-судді Марчак Ю.І.

секретаря Савчук М.І.

позивача ОСОБА_1

відповідача

адвоката ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Яремче цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Яблуницької сільської ради , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про встановлення права користування чужою земельною ділянкою (земельного сервітуту ) та зустрічною позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної та моральної шкоди.

В С Т А Н О В И В

ОСОБА_1Б звернулась до суду із позовною заявою до Яблуницької сільської ради , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про встановлення права користування чужою земельною ділянкою (земельного сервітуту). ОСОБА_3 звернувся до суду із зустрічною позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної та моральної шкоди.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свої позовні вимоги підтримала повністю , а вимоги зустрічної позовної заяви не визнала та суду пояснила, що вона є власником гірсько-лижної канатної доріжки БКД-300 , що знаходиться в с. Яблуниця , Яремчанської міської ради , північна сторона гори Микулинка ; тип , марка БКД- 300; кількість бугелів -25 штук ; довжина 570 метрів ; призначення - гірськолижний підйом ; рік будівництва -1990р; виробник - московське обєднання «Москвичка». Право власності на вказану гірсько-лижну канатну доріжку БКД-300 , що знаходиться в с. Яблуниця , Яремчанської міської ради , північна сторона гори Микулинка вона набула 07.11.2001року, після придбання її у ОСОБА_5 відповідно до договору купівлі продажу . Разом із укладенням вказаної угоди до неї перейшло право володіти, користуватися та розпоряджатись придбаним майном.

На момент придбання нею гірсько-лижної канатної доріжки БКД-300 діяв Земельний кодекс України в редакції 1990року в якому було передбачено право користуватись земельною ділянкою, на якій знаходилась придбана гірсько-лижна канатна доріжки БКД-300. Із попереднім власником земельної ділянки ОСОБА_4 не виникало спору з приводу використання в зимовий період бугільного підйомника за прямим призначенням. 02.06.2006року ОСОБА_4 подарувала ОСОБА_3 0.50га земельної ділянки . На вказаній земельній ділянці розміщена тимчасова деревяна споруда, нижня станція та дві проміжні опори бугільного підйомника. Тобто частина гірсько-лижної канатної доріжки БКД-300.

З 2006року ОСОБА_3 чинить їй перешкоди у використанні гірсько-лижної канатної доріжки БКД-300 , що призвело до припинення нею зайняттям підприємницькою діяльністю та використанням у зимовий період гірсько-лижної канатної доріжки БКД-300 для підйому та спусків лижників в оздоровчо-спортивних цілях. Мирним чином ОСОБА_3 відмовляється погодити використання в зимовий період гірсько-лижної канатної доріжки БКД-300 для підйому та спусків лижників в оздоровчо-спортивних цілях. Тому просить встановити за нею ОСОБА_1 безоплатно , право земельного сервітуту стосовно земельної ділянки , площею 0.50га . яка перебуває у власності ОСОБА_3 та на якій частково розміщений гірсько-лижний бугільний підйомник БКД-300.

Вимоги ОСОБА_3 про стягнення матеріальної та моральної шкоди не підлягають до задоволення з наступних підстав. Так ОСОБА_3 не пропонував їй укласти орендну угоду на використання частини земельної ділянки на якій розташований бугільний підйомник . Також ОСОБА_3 не пропонував їй укласти угоду про використання в зимовий період його земельної-ділянки для використання гірсько-лижної канатної доріжки БКД-300 для підйому та спусків лижників в оздоровчо-спортивних цілях. Оскільки ОСОБА_3 не надав суду жодного доказу , який би підтверджував в цій частині його твердження то суд не повинен брати їх до уваги. Також ОСОБА_3 не надав суду обґрунтування своєї вимоги про стягнення з неї 4900грн. , як вартість орендної плати за використання в зимовий період його земельної ділянки з 2006року по даний час. При цьому вона хоче звернути увагу , що ОСОБА_3 з 2006року по даний час створює їй різного роду перешкоди у використанні бугільного підйомника , що призвело до того , що вона фактично не використовує гірсько-лижну канатну доріжку БКД-300 для підйому та спусків лижників в оздоровчо-спортивних цілях. Тобто своїми діями відповідач фактично їй заподіяв збитки.

Також в позовній заяві ОСОБА_3 належним чином не обґрунтував розмір нанесеної йому моральної шкоди та не надав суду докази, які б підтверджували про заподіяння йому моральної шкоди . Враховуючи , що зустрічна позовна заява є необгрунтованою , позовні вимоги безпідставними та відповідно такими, що не підлягають до задоволення.

Просить її позов задоволити , а в задоволенні зустрічної позовної заяви просить відмовити.

ОСОБА_3 звернувся до суду із зустрічною позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної та моральної шкоди. В судовому засіданні представник ОСОБА_3 позовну заяву свого довірителя підтримав , а позовну заяву ОСОБА_1Б про встановлення права користування чужою земельною ділянкою (земельного сервітуту) не визнав повністю.

Представник ОСОБА_3 суду пояснив , що 27.08.1996року ОСОБА_4 отримала у власність земельну ділянку , що знаходиться в с. Яблуниця , Яремчанської міської ради площею 0.50га. Дана земельна ділянка була наділена ОСОБА_4 для обслуговування будівель та ведення особистого підсобного господарства . Жодних обтяжень щодо вказаної земельної ділянки не було.

Відповідно до договору дарування від 02.06.2006року ОСОБА_4 подарувала ОСОБА_3 цю земельну ділянку . На даний час ОСОБА_3 отримав державні акти на право власності на землю згідно цільового призначення.

Позивачка ОСОБА_1 намагається використовувати земельну ділянку ОСОБА_3 для зайняття підприємницькою діяльністю тобто за рахунок використання чужої землі отримувати доходи. Так ОСОБА_1 намагається облаштувати та використовувати бугільний підйомник , який призначено для відпочинку та оздоровлення населення на земельній ділянці ОСОБА_3. Однак земельна ділянка ОСОБА_3 призначена для обслуговування будівель та ведення особистого підсобного господарства. Тобто вимога позивачки не може бути задоволена у звязку із нецільовим використанням земельної ділянки.

Майно ОСОБА_1 , а саме гірсько-лижний бугільний підйомник БКД-300 створює незручності ОСОБА_3 оскільки останній не має можливості використовувати свою земельну ділянку за цільовим призначенням. Вимоги ОСОБА_3 про знесення гірсько-лижного бугільного підйомника БКД-300 , або про його перенесення на іншу земельну ділянку залишені без задоволення. Також ОСОБА_1 не бажає укладати з ОСОБА_3 договору оренди земельної ділянки на якій розміщено гірсько-лижний бугільний підйомник БКД-300та відповідно оплачувати оренду вказаної земельної ділянки.

З 2006 року ОСОБА_1 без жодного правового обґрунтування використовує частину його земельної ділянки на якій розміщено гірсько-лижний бугільний підйомник БКД-300 . І за цей період ОСОБА_1 фактично заборгувала ОСОБА_3 4900грн. орендної плати. При розрахунку заборгованості ОСОБА_3 виходив із ринкової вартості оренди землі у с. Яблуниця, Яремчанської міської ради. Діями ОСОБА_1 , яка неправомірно використовує частину земельної ділянки ОСОБА_3 , а також перешкоджає останньому у цільовому використанні своєї земельної ділянки , не бажає в законному порядку вирішити спірне питання призвели до значних психологічних страждань, та спричиненні ОСОБА_3М . значних моральних страждань і заподіяння моральної шкоди. На сьогоднішній день ОСОБА_3 просить , щоб з ОСОБА_6 в його користь було стягнено 4900грн. заподіяної матеріальної шкоди та як компенсацію за заподіяну моральну шкоду просить стягнути 1600грн.

Вимоги ОСОБА_1 про встановлення земельного сервітуту по всьому периметру гірсько-лижного бугільного підйомника БКД-300 не підлягають до задоволення у звязку із відсутністю правових підстав . Окрім цього ОСОБА_1 намагається отримати безплатний сервітут на використання необмеженої параметрами земельної ділянки в с. Яблуниця , Яремчанської міської ради і використовувати отриманий сервітут для ведення підприємницької діяльності та отримання прибутку. Тому в задоволенні вимог ОСОБА_1 просить відмовити.

Відповідач ОСОБА_4 суду надіслала заяву в якій вказує , що позовні вимоги ОСОБА_1 є безпідставними і задоволенню не підлягають. Так рішенням Яблуницької сільської ради , Яремчанської міської ради від 27.08.1996року їй було передано у власність земельну ділянку , яка знаходиться в с. Яблуниця площею 0.50 га. вказана земельна ділянка була виділена для обслуговування будівель та ведення особистого підсобного господарства . Також нею було отримано 30.06.2006року державний акт на право власності на вказану земельну ділянку. Відповідно до договору дарування від 02.06.2006року вона подарувала вказану земельну ділянку ОСОБА_3 На сьогоднішній день вона не має жодного відношення до використання спірної земельної ділянки , а тому вимоги ОСОБА_1 до неї є юридично необгрунтованими. Просить відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1

Яблуницька сільська рада надіслала суду заперечення на позовні вимоги ОСОБА_1 У вказаному запереченні вказує , що відношення до встановлення земельного сервітуту на земельній ділянці ОСОБА_3 вони не мають. Прав, обовязків чи законних інтересів ОСОБА_1 Яблуницька сільська рада не порушувала . Спірна земельна ділянка є власністю ОСОБА_3 і тому встановлення сервітуту на земельній ділянці ОСОБА_3М просять розглядати без їхньої участі.

Суд вивчивши матеріали справи заслухавши пояснення сторін встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини із яких вбачається , що позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_3 не підлягають до задоволення із наступних підстав.

Із змісту договору купівлі продажу від 07.11.2001 року вбачається , що позивачка є належним власником гірсько-лижного бугільного підйомник БКД-300(а.с14)

Із висновку ДП «Карпаське підприємство геодезії, картографії та кадастру» від 14.07.2009року вбачається , що гірсько-лижний бугільний підйомник БКД-300 , що є власністю ОСОБА_1 розміщений на земельних ділянках Яблуницької сільської ради Яремчанської міської ради північна сторона Микулинка і які є власністю або перебувають у користуванні ОСОБА_3, ОСОБА_7А, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, жителів с.Яблуниця .(а.с.11-12)

Із позовних вимог ОСОБА_1 вбачається , що позивачка звернулась до суду із позовом в якому просить встановити для неї право земельного сервітуту стосовно земельної ділянки , на якій розміщений гірсько-лижний бугільний підйомник БКД- 300 , що знаходиться у с. Яблуниця . Однак ОСОБА_1 не надала суду доказів , які б підтверджували , що громадяни ОСОБА_7А, ОСОБА_8, ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , жителі с.Яблуниця дозволяють на своїх земельних ділянках безперешкодно використовувати гірсько-лижний бугільний підйомник БКД-300 в зимовий період для підйомів та спусків лижників в оздоровчо-спортивних цілях. Також слід відмітити , що ОСОБА_1 не залучила до участі в розгляді справи громадян ОСОБА_7А, ОСОБА_8, ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , жителів с.Яблуниця на землях , яких розміщений та повинен би використовуватись гірсько-лижний бугільний підйомник БКД-300. Встановлення сервітуту на земельних ділянках осіб , які не є учасниками судового засідання може порушувати права та обовязки ОСОБА_11, ОСОБА_7А, ОСОБА_8, ОСОБА_9 , ОСОБА_10, а встановлення земельного сервітуту окремо на земельній ділянці тільки ОСОБА_3 не дасть жодного результату і гірсько-лижний бугільний підйомник БКД-300 не зможе повноцінно функціонувати .

Із пояснень сторін вбачається , що ОСОБА_12 відмовляється безплатно дозволити використовувати ОСОБА_1 його земельну ділянку для обслуговування та експлуатації гірсько-лижного бугільного підйомника БКД-300 в зимовий період для підйомів та спусків лижників в оздоровчо-спортивних цілях. Також в судовому засіданні сторони не дійшли згоди щодо оплатного використовування земельної ділянки ОСОБА_3 для обслуговування та експлуатації гірсько-лижного бугільного підйомника БКД-300 в зимовий період для підйомів та спусків лижників в оздоровчо-спортивних цілях. Також в судовому засіданні встановлено, що між сторонами не досягнуто згоди на всталення сервітуту.

За приписами статті 401 Цивільного кодексу України право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом. Сервітут може належати власникові (володільцеві) сусідньої земельної ділянки, а також іншій особі, конкретно визначеній особі (особистий сервітут). Таким чином, сервітут - це право обмеженого користування чужим майном. Потреба встановлення сервітуту виникає у тих випадках, коли власник майна не може задовольнити свої потреби будь - яким іншим способом. Отже, підставою встановлення сервітуту є відсутність у будь - якої особи, у тому числі і у власника майна, можливості задовольнити свої потреби іншим способом, як встановлення права користування чужим майном - сервітуту.

Статтею 404 Цивільного кодексу України, зокрема, визначено правові підстави права користування чужою земельною ділянкою, а саме, право користування чужою земельною ділянкою або іншим нерухомим майном полягає у можливості проходу, проїзду через чужу земельну ділянку, прокладання та експлуатації ліній електропередачі, зв'язку і трубопроводів, забезпечення водопостачання, меліорації тощо. Особа має право вимагати від власника (володільця) сусідньої земельної ділянки, а в разі необхідності - від власника (володільця) іншої земельної ділянки надання земельного сервітуту.

Спеціальні норми стосовно об'єкта сервітуту, такого як земельна ділянка, викладені у Земельному кодексі України. Із диспозиції ст. 98 Земельного кодексу України, зміст права земельного сервітуту полягає в тому, що власник (користувач) однієї земельної ділянки має право на обмежене користування суміжною земельною ділянкою з метою усунення недоліків своєї ділянки. Згідно вимог ст. 99 Земельного кодексу України передбачено види права земельного сервітуту, зокрема, як право проходу, право проїзду на транспортному засобі по наявному шляху та інші земельні сервітути. Ініціатором встановлення земельного сервітуту може бути власник або користувач земельної ділянки, що потребує використання суміжної (сусідньої) земельної ділянки, щоб усунути недоліки своєї ділянки, обумовлені місцем розташування або природним станом. Він повинен звернутися до власника (користувача) суміжної ділянки за дозволом на обмежене постійне або тимчасове користування цією ділянкою в рамках конкретного земельного сервітуту.

Згідно вимог ст.100 Земельного кодексу України підставами встановлення земельного сервітуту є договір або рішення суду. Відповідно до статті 402 Цивільного кодексу України сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду. Земельний сервітут може бути встановлений договором між особою яка вимагає його встановлення, та власником (володільцем) земельної ділянки. Договір про встановлення земельного сервітуту підлягає державній реєстрації в порядку, встановленому для державної реєстрації прав на нерухоме майно. У разі недосягнення домовленості про встановлення сервітуту та про його умови спір вирішується судом за позовом особи, яка вимагає встановлення сервітуту. Відповідно до вимог ст. 100 Земельного кодексу України власник або землекористувач земельної ділянки має право вимагати встановлення земельного сервітуту для обслуговування своєї земельної ділянки. Земельний сервітут встановлюється за домовленістю між власниками сусідніх земельних ділянок на підставі договору або за рішенням суду. Право земельного сервітуту виникає після його державної реєстрації в порядку, встановленому для державної реєстрації прав на земельну ділянку.

Позивач ОСОБА_1 не надала суду документів , які б підтверджували , що вона є власник або землекористувач частини земельної ділянки на якій розміщений гірсько-лижний бугільний підйомник БКД-300 та межує із ОСОБА_3

Встановлені судом обставини виключають можливість задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про встановлення для неї право земельного сервітуту стосовно земельної ділянки , на якій розміщений гірсько-лижний бугільний підйомник БКД- 300 , що знаходиться у с. Яблуниця .

Вимоги ОСОБА_3 про стягнення з ОСОБА_1 в його користь матеріальної шкоди в розмірі 4900грн. та моральної шкоди в розмірі 1600грн. не підлягають до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.3 ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яків вона посилається, як на підставу своїх вимог чи заперечень. Заявник ОСОБА_3 не надав суду жодного доказу того , що ОСОБА_1 здійснює підприємницьку діяльність використовуючи його земельну ділянку для обслуговування та експлуатації гірсько-лижного бугільного підйомника БКД-300 в зимовий період для підйомів та спусків лижників в оздоровчо-спортивних цілях. Із пояснень позивача ОСОБА_1 , представника відповідача ОСОБА_13 та довідки начальника ДПІ м.Яремче від 19.07.2010 року вбачається , що ОСОБА_1 Г Я з 01.04.2006року по 05.02.2010року підприємницьку діяльність не здійснювала і доходу не одержувала.

ОСОБА_3 не надав суду жодного доказу передбаченого законодавством України , який би підтверджував , що ОСОБА_3 пропонував ОСОБА_1 укласти договір оренди частини його земельної ділянки для обслуговування та експлуатації гірсько-лижного бугільного підйомника БКД-300 в зимовий період для підйомів та спусків лижників в оздоровчо-спортивних цілях. Представник ОСОБА_13 суду пояснив , що ОСОБА_3 не бажає , що б на його земельній ділянці функціонував гірсько-лижний бугільний підйомник БКД-300 оскільки це призведе до зміни цільового призначення земельної ділянки , яка йому надана для будівництва та обслуговування житлового будинку. При вирішенні цієї позовної вимоги ОСОБА_3 суд також враховує , що ОСОБА_3 не надав суду доказів обґрунтованості проведених розрахунків про вартість оренди землі в с. Яблуниця , Яремчанської міської ради за період користування земельною ділянкою.

Вимога про стягнення з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_3 компенсації за заподіяну моральну (немайнову) шкоду в розмірі 1600грн. не підлягає до задоволення також з наступних підстав.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній особі або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім передбачених законом випадків. Відповідно до вимог ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Із змісту Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику в справах про відшкодування моральної(немайнової) шкоди» під моральною шкодою розуміють втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній або юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

ОСОБА_3 в обгрунтовання своїх вимог про стягнення заподіяної моральної немайнової шкоди не надав суду жодного доказу , який би підтверджував факт заподіяння йому діями ОСОБА_1 моральної немайнової шкоди . Тобто судом не встановлено вини в діях ОСОБА_1 та заподіяння ОСОБА_3 моральної шкоди. При цьому суд враховує встановлений факт , що ОСОБА_1 з 2006 юку не здійснює підприємницьку діяльність, тобто не експлуатує на земельній ділянці ОСОБА_3 експлуатації гірсько-лижний бугільний підйомника БКД-300 в зимовий період для підйомів та спусків лижників в оздоровчо-спортивних цілях. Також ОСОБА_3 не надав суду обгрунтування обчислення заподіяної моральної шкоди.

Враховуючи відсутність будь-яких доказів на підтвердження позовних вимог ОСОБА_3 , суд вважає , Що в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 про стягнення з ОСОБА_14 матеріальної та моральної шкоди слід відмовити повністю.

Вимоги сторін в частині стягнення судових витрат не підлягають до задоволення на підставі вимог ст.88 ЦПК України , оскільки в задоволенні їхніх вимог суд відмовив повністю .

На підставі наведеного ст. ст. 90, 91, 98-100, 103 ЗК України, ст.ст. 401, 402, 404 ЦК України та керуючись ст.ст. 10,88,213-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В

В задоволенні повних вимог ОСОБА_1 до Яблуницької сільської гади , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про встановлення права користування чужою земельною ділянкою (земельного сервітуту ) відмовити повністю .

В задоволенні зустрічної позовної заяви ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної та моральної шкоди відмовити повністю.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Івано- Франківської області через Яремчанський міський суд протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Головуючий Ю.І.Марчак