Олевський районний суд Житомирської області
Справа № 2-202/10
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 квітня 2010 року м. Олевськ

Олевський районний суд Житомирської області в складі :

головуючої - судді Охрімчук І.Г.

секретар Федорчук О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Олевську справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача борг за договором позики в сумі 15 000 грн. мотивуючи тим, що відповідач отримав від неї у борг зазначені кошти, відповідно до розписки і на її вимогу не повертає.

В судове засідання позивачка надала заяву про слухання справи у її відсутність. Позов підтримує і просить задовольнити його в повному обсязі.

Відповідач відповідно до поданої заяви позов визнав і просить слухати справу у його відсутність.

В судовому засіданні встановлено, що відповідач 29 квітня 2007 року отримав від позивачки в борг 15 000 грн., які зобовязувався повернути їй 01 вересня 2007 року, що стверджується письмовою розпискою.

На даний час борг позивачці не повернутий.

Зазначені правовідносини врегульовані ст. ст. 1046, 1047, 1049 ЦК України відповідно до яких слідує , що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики вважається укладеним в момент передачі грошей або речей. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума перевищує розмір встановлений законом. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути надана розписка позичальника.

Крім того позичальник зобов'язаний повернути позику позикодавцеві у тій самій сумі в строк встановлений законом або договором, а саме 30 днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про повернення боргу.

В даному випадку суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з тих підстав, що укладення договору позики між сторонами мало місце, позивачка передала відповідачу кошти в сумі 15 000 грн., що слідує з розписки. Письмова форма договору позики дотримана. Після закінчення терміну повернення грошей та пред'явлення вимоги позивачки до відповідача про повернення боргу, відповідач борг не повернув, тому кошти підлягають

стягненню в примусовому порядку.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 10, 60, 212 ЦПК України та ст. ст. 1046,1047,1049 ЦК України суд

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_3, не працюючого на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4, проживаючої ІНФОРМАЦІЯ_5 15 000 грн. боргу за договором позики, 120 грн. витрат понесених на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи та 150 грн. витрачених при подачі позову до суду.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 від сплати судового збору в прибуток держави звільнені, як потерпілі внаслідок чорнобильської катастрофи.

Рішення може бути оскаржене в Апеляційний суд Житомирської області через Олевський районний суд Житомирської області на протязі 20 днів після подачі письмової заяви про апеляційне оскарження рішення суду, яка подається на протязі 10 днів після оголошення рішення суду .

Суддя: ОСОБА_3