Кузнецовський міський суд Рівненської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2010 року м.Кузнецовськ

Кузнецовський міський суд Рівненської області в особі: головуючого - судді Горегляд О.І., з участю:

- секретаря судового засідання - Ломази С.О.,

- позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" про визнання нікчемною умови кредитно-заставного договору, стягнення коштів та відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" (далі по тексту - ПАТ КБ "ПриватБанк"), в якому просить суд: встановити нікчемним пункт 6.3.1. кредитно-заставного договору №RОІААК22689470, укладеного між ним і відповідачем 03 квітня 2008 року, починаючи з 09 січня 2009 року; визнати незаконним збільшення ПАТ КБ "ПриватБанк" процентної ставки за користування кредитом по вказаному договору; стягнути із відповідача в його користь надмірно сплачені кошти за цим договором у розмірі 11770 грн. 44 коп. та 5000 грн. 00 коп. в рахунок відшкодування моральної шкоди. Такі позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що із усних пояснень працівників ПАТ КБ "ПриватБанк" і листа відповідача №1196 від 17 березня 2010 року йому стало відомо про підвищення процентної ставки за даним кредитно-заставним договором із 15,96 % річних на 26,4 % річних, починаючи з лютого 2009 року. Такі дії ПАТ КБ "ПриватБанк" позивач вважає незаконними, оскільки всупереч пункту 4 ст. 11 Закону України "Про захист прав споживачів" у визначеному пунктом 6.3.1. кредитно-заставного договору №RОІААК22689470 від 03 квітня 2008 року письмовому порядку протягом 7 календарних днів він не був повідомлений відповідачем про збільшення розміру процентної ставки за користування кредитом, причини і підстави збільшення процентної ставки за користування кредитом. Згідно доводів ОСОБА_1 збільшення ПАТ КБ "ПриватБанк" процентної ставки за користування кредитом по кредитно-заставному договору №RОІААК22689470 від 03 квітня 2008 року, що проведено відповідачем в односторонньому порядку без згоди другої сторони -позичальника після набрання чинності ст. 1056-1 ЦК України є протиправним, так як суперечить вказаній нормі і ст.55 Закону України "Про банки і банківську діяльність", а умова пункту 6.3.1. кредитно-заставного договору №RОІААК22689470 від 03 квітня 2008 року згідно з ч.2 ст.215 і ч.З ст. 1056-1 ЦК України є нікчемною з 09 січня 2009 року і не створює для сторін договору ніяких юридичних наслідків. Позивач стверджує, що внаслідок цих неправомірних дій ПАТ КБ "ПриватБанк" по збільшенню процентної ставки за користування кредитом на вимогу останнього при достроковому погашенні кредиту ним було надмірно сплачено 3282 грн. 04 коп. і комісію за дострокове погашення кредиту в сумі 8488 грн. 40 коп., яка не передбачена умовами кредитно-заставного договору №RОІААК22689470 від 03 квітня 2008 року. Окрім цього, ОСОБА_1 зазначає в позові про заподіяння відповідачем моральної шкоди, яка полягає в порушенні його права власності на транспортний засіб шляхом відмови внести зміни до Державного реєстру обтяжень рухомого майна про припинення застави без сплати коштів на погашення процентної ставки за користування кредитом в розмірі її безпідставного збільшення і непередбаченої договором комісії за дострокове погашення кредиту, а також в порушенні права на дострокове погашення кредиту, що передбачене п.6.4.2. кредитно-заставного договору №RОІААК22689470 від 03 квітня 2008 року, та права на отримання своєчасної письмової інформації про підстави і розрахунок підвищення процентної ставки. Позивач вказує, що внаслідок протиправних дій ПАТ КБ "ПриватБанк" він переніс тяжкі душевні переживання, так як порушились нормальні життєві зв'язки, змушений був піти у відпустку і пройти курс реабілітації з метою відновлення здоров'я, знизився його особистий моральний дух і моральний дух сім'ї. Розмір відшкодування завданої відповідачем моральної шкоди ОСОБА_1 оцінює в сумі 5000 грн. 00 коп., які просить суд стягнути з ПАТ КБ "ПриватБанк" в його користь на підставі ст.ст.23, 611 ЦК України, враховуючи високий ступінь шкоди, великий обсяг фізичних, душевних і психічних страждань, характер дій, спрямованих на відновлення здоров'я і виробничих стосунків, та тривалість дії негативних наслідків.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 повністю підтримав вимоги, заявлені до ПАТ КБ "ПриватБанк", підтвердивши фактичні обставини, якими обґрунтовує позов. Позивач зазначив, що на виконання умов кредитно-заставного договору №RОІААК22689470, укладеного із ПАТ КБ "ПриватБанк" 03 квітня 2008 року, він належним чином згідно визначеного графіку сплачував відповідачу всі платежі по погашенню одержаного кредиту і проценти за його користування. Дізнавшись наприкінці 2009 року - напочатку 2010 року з усних повідомлень працівників ПАТ КБ "ПриватБанк" про збільшення процентної ставки за користування кредитом за даним кредитно-заставним договором з лютого 2009 року, змушений був терміново віднайти грошові кошти на погашення кредиту і достроково погасити кредит в повному обсязі. Із пояснень, наданих ОСОБА_1 в судовому засіданні, слідує, що протягом 2008-2009 років жодних письмових повідомлень від ПАТ КБ "ПриватБанк" про зміну процентної ставки за користування кредитом по кредитно-заставному договору №RОІААК22689470 від 03 квітня 2008 року він не одержував. Лише в 2010 році особисто звернувшись із письмовою заявою до Рівненської філії ПАТ КБ "ПриватБанк", як вказав позивач, він отримав відповідь - лист від 17 березня 2010 року №1196, в якому зазначалось, що процентна ставка по кредитно-заставному договору №RОІААК22689470 від 03 квітня 2008 року з лютого 2009 року становить 26,4 %. ОСОБА_1 також вказав, що на безпідставну вимогу працівників ПАТ КБ "ПриватБанк", яка ґрунтувалась на підвищенні процентної ставки за користування кредитом з лютого 2009 року, він надмірно сплатив відповідачу грошові кошти в сумі 3282 грн. 04 коп., а також комісію за дострокове погашення кредиту в сумі 8488 грн. 40 коп., яка не передбачена умовами кредитно-заставного договору №RОІААК22689470 від 03 квітня 2008 року. Враховуючи наведені обгрунтування, позивач просив суд задоволити його вимоги і захистити порушені його права.

Письмові заперечення ПАТ КБ "ПриватБанк" проти позовних вимог ОСОБА_1 свідчать про невизнання відповідачем даного позову. Зазначені заперечення відповідача обґрунтовуються відсутністю підстав для відшкодування моральної шкоди позивачеві в силу недоведеності факту заподіяння йому моральної шкоди, а також тим, що в кредитно-заставному договорі №RОІААК22689470 від 03 квітня 2008 року такого обов'язку ПАТ КБ "ПриватБанк" не передбачено. Збільшення процентної ставки по кредитно-заставному договору №RОІААК22689470 від 03 квітня 2008 року в односторонньому порядку відповідачем визнається та обґрунтовується ч.4 ст.П Закону України «Про захист прав споживачів», ст.47 Закону України «Про банки і банківську діяльність», ст.651 ЦК України, п.3.5. Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених постановою Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року №168 та тим, що Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо заборони банкам змінювати умови договору банківського вкладу та кредитного договору в одностороньому порядку" від 12 грудня 2008 року №661-VI немає зворотної дії в часі і не поширюється на відносини з позивачем, що виникли на підставі кредитно-заставного договору №RОІААК22689470 від 03 квітня 2008 року. Згідно доводів ПАТ КБ "ПриватБанк", викладених у письмових запереченнях, підвищення відповідачем процентної ставки за користування кредитом по даному кредитно-заставному договору здійснено відповідно до його умов в зв'язку із зміною курсу долара США до гривні більш, ніж на 10% у порівнянні з курсом долара СІЛА до гривні, встановленого Національним банком України на момент укладення договору, зміною облікової ставки Національного банку України і зміною середньозваженої ставки по кредитах банків України у відповідній валюті (по статистиці Національного банку України).

Під час судового розгляду цивільної справи уповноважені представники відповідача ПАТ КБ "ПриватБанк" - ОСОБА_2 і ОСОБА_3 не визнали позовних вимог ОСОБА_1, покликаючись на те, що дії ПАТ КБ "ПриватБанк" по збільшенню процентної ставки за користування кредитом по кредитно-заставному договору №RОІААК22689470 від 03 квітня 2008 року з лютого 2009 року, вчинені в односторонньому порядку без згоди другої сторони -позичальника, є законними. Із пояснень, наданих в суді ОСОБА_2, слідує, що письмове повідомлення ПАТ КБ "ПриватБанк" про зміну процентної ставки протягом 7 календарних днів з дати вступу в чинність зміненої процентної ставки направлялось для ОСОБА_1 без повідомлення про вручення, а сума в розмірі 8488 грн. 40 коп., яка сплачена позивачем при достроковому погашенні кредиту є заборгованістю внаслідок збільшення ПАТ КБ "ПриватБанк" процентної ставки за користування кредитом.

У судовому засіданні відповідно до ч.2 ст. 191 ЦПК України судом неодноразово оголошувалась перерва з метою надання часу представникам ПАТ КБ "ПриватБанк" для подання ними нових доказів. Проте, у підтвердження законності вказаних дій відповідача його представники - ОСОБА_2 і ОСОБА_3 не надали суду доказів, а саме: письмового повідомлення ПАТ КБ "ПриватБанк", адресованого ОСОБА_1, про зміну процентної ставки протягом 7 календарних днів з дати вступу в чинність зміненої процентної ставки; документів у підтвердження надіслання такого письмового повідомлення позивачеві і його отримання; розрахунку платежів по кредитно-заставному договору №RОІААК22689470 від 03 квітня 2008 року та доказів про наявність підстав для сплати позичальником при достроковому погашенні кредиту грошових коштів в сумі 3282 грн. 04 коп. і 8488 грн. 40 коп.

В подальшому на розгляд даної справи представники відповідача ПАТ КБ "ПриватБанк" не з'явились повторно, хоча у встановленому законом порядку були повідомлені судом про час і місце проведення судового засідання, про причини cвоєї неявки не сповістили, будь-яких заяв чи клопотань суду не подали.

За таких обставин, враховуючи відсутність заперечень зі сторони позивача, суд відповідно до вимог ч.4 ст.169 і ч.І ст.224 ЦПК України вирішив провести заочний розгляд даної цивільної справи у відсутність представників відповідача на підставі наявних у справі доказів, в результаті чого постановити заочне рішення.

Вислухавши пояснення позивача і представників відповідача, суд дослідив письмові докази справи і дійшов до висновку, що позов ОСОБА_1 до ПАТ КБ "ПриватБанк" підлягає задоволенню лише в частині його вимог, зокрема: про визнання незаконним збільшення ПАТ КБ "ПриватБанк" процентної ставки за користування кредитом по кредитно-заставному договору і стягнення надмірно сплачених коштів за цим договором.

Такий висновок суду ґрунтується на наступних встановлених обставинах.

03 квітня 2008 року між сторонами укладено кредитно-заставний договір №RОІААК22689470, відповідно до якого відповідач надав ОСОБА_1 кредит на придбання автомобіля в загальному розмірі 106004 грн. 06 коп. строком до 02 квітня 2013 року зі сплатою за користування кредитом процентів за ставкою 15.96% річних та інших платежів: винагороди за надання фінансового інструменту в розмірі 1927 грн. 98 коп., що сплачується в момент видачі кредиту, винагороди за проведення додаткового моніторингу, яка сплачується відповідно до статті 16.9, і винагороди за резервування ресурсів у розмірі 2,52% річних від суми зарезервованих ресурсів. Цим договором встановлено період сплати вказаних платежів - з 24 по 28 число кожного місяця, (п. 17.1.1 -17.1.9 кредитно-заставного договору №RОІААК22689470 від 03 квітня 2008 року).

Пунктом 6.3.1. цього договору передбачено, що банк має право в односторонньому порядку збільшувати розмір процентної ставки за користування кредитом, при зміні кон'юнктури ринку грошових ресурсів в Україні, а саме: зміні курсу долара США до гривні більше ніж на 10% у порівняні з курсом долара США до гривні, встановленого НБУ на момент укладення даного договору; зміні облікової ставки НБУ; зміні розміру відрахувань у страховий (резервний) фонд або зміні середньозваженої ставки по кредитах банків України у відповідній валюті (за статистикою НБУ). При цьому банк надсилає позичальникові письмове повідомлення про зміну процентної ставки протягом 7 календарних днів з дати вступу в чинність зміненої процентної ставки. Збільшення процентної ставки банком у вищевказаному порядку можливо в границях кількості пунктів, на які збільшилася ставка НБУ, розмір відрахувань у страховий фонд, середньозважена ставка по кредитах або пропорційно до збільшення курсу долара США.

У листі Рівненської філії ПАТ КБ "ПриватБанк" від 17 березня 2010 року №1196 вказано, що з лютого 2009 року процентна ставка по кредитно-заставному договору №RОІААК22689470 від 03 квітня 2008 року становить 26,4%.

Із пояснень, наданих в судовому засіданні позивачем і представниками відповідача, та зі змісту письмових заперечень ПАТ КБ "ПриватБанк" проти позову, слідує, що факт збільшення відповідачем в односторонньому порядку процентної ставки за користування кредитом по кредитно-заставному договору №RОІААК22689470 від 03 квітня 2008 року з лютого 2009 року визнається сторонами. Отже, згідно з ч.І ст.61 ЦПК України ця обставина не підлягає доказуванню.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може грунтуватися на припущеннях.

Всупереч вимогам ст.60 ЦПК України в ході розгляду даної цивільної справи представники відповідача не навели конкретних обставин, які б давали ПАТ КБ "ПриватБанк" підстави для збільшення розміру процентної ставки за користування кредитом в даному випадку, та не довели факту дотримання відповідачем порядку збільшення процентної ставки за користування кредитом, яке є можливим лише в границях кількості пунктів, на які збільшилась ставка НБУ, розмір відрахувань у страховий фонд, середньозважена ставка по кредиту; або пропорційно до збільшення курсу долара США за умови надіслання позичальникові письмового повідомлення про зміну процентної ставки протягом 7 календарних днів з дати вступу в чинність зміненої процентної ставки. Належних і допустимих доказів про зміну курсу долара США до гривні більше ніж на 10% у порівняні з курсом долара США до гривні, встановленого НБУ на момент укладення даного договору, чи про зміну облікової ставки НБУ, чи про зміну розміру відрахувань у страховий (резервний) фонд або про зміну середньозваженої ставки по кредитах банків України у відповідній валюті (за статистикою НБУ), а також доказів у підтвердження дотримання відповідачем механізму збільшення процентної ставки за користування кредитом шляхом надіслання позивачу ОСОБА_1 письмового повідомлення про збільшення процентної ставки за користування кредитом по кредитно-заставному договору №RОІААК22689470 від 03 квітня 2008 року протягом 7 календарних днів з дати вступу в чинність зміненої процентної ставки та факту отримання такого письмового повідомлення позивачем представники ПАТ КБ "ПриватБанк" суду не надали, хоча для цього їм суд надав достатньо часу, двічі оголошуючи в судовому засіданні перерву.

Покликання ПАТ КБ "ПриватБанк" у письмових запереченнях проти позову ОСОБА_1 на положення ст.651 ЦК України не обґрунтовує дій відповідача, оскільки зазначена норма передбачає можливість зміни умов договору однією із сторін лише у випадках, встановлених договором або законом, тобто в даному випадку за певних умов, передбачених договором. Судом встановлено, що ПАТ КБ "ПриватБанк" односторонньо змінило процентну ставку за користування кредитом, збільшивши її з 15,96% річних на 26,4% річних, хоча умови, що передбачені в п.6.3.1. кредитно-заставного договору №RОІААК22689470 від 03 квітня 2008 року для цього не настали.

Відповідно до п.3.5 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених постановою Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року №168, банки мають право змінювати процентну ставку за кредитом лише в разі настання події, не залежної від волі сторін договору, яка має безпосередній вплив на вартість кредитних ресурсів банку. Банки не мають права змінювати процентну ставку за кредитом у зв'язку з волевиявленням однієї із сторін (зміни кредитної політики банку). Тобто зміна процентної ставки, виходячи з цього, можлива лише у разі істотної зміни обставин. Проте не кожна обставина, передбачена договором, може вважатися такою, оскільки сама по собі істотність передбачає зміну обставин настільки, що якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали його на інших умовах.

Пунктом 2.3 постанови Правління Національного банку України „Про додаткові заходи щодо діяльності банків" від 11 жовтня 2008 року №319 визначено, що у сфері проведення активно-пасивних операцій банки повинні врахувати, що ненадання позичальникам інформації про сукупну вартість кредиту, внесення до кредитного договору змін щодо вартості кредиту, що не відповідає змінам облікової ставки Національного банку України, кваліфікуватиметься як порушення вимог ст.49 Закону України "Про банки і банківську діяльність" із неухильним застосуванням адекватних заходів впливу.

Згідно з п.2.3. Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених постановою Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року №168, у разі, якщо окремі умови кредитування діятимуть протягом не всього строку користування кредитом, банки мають обов'язково ознайомити споживача з умовами, а також зі строком, протягом якого діятимуть такі умови, та з порядком інформування споживача про їх зміну. Більше того відповідно до п.2.4 зазначених Правил банки зобов'язані отримати письмове підтвердження споживача про ознайомлення з вищенаведеною інформацією.

Такого письмового підтвердження про ознайомлення з новими умовами кредитування в зв'язку з підвищенням процентної ставки ОСОБА_1 відповідачу не направляв, а навпаки звертався до ПАТ КБ "ПриватБанк" із заявою про надання інформації по стану розрахунків по кредитно-заставному договору №RОІААК22689470 від 03 квітня 2008 року.

Збільшення ПАТ КБ "ПриватБанк" процентної ставки за користування кредитом відбулось починаючи з 01 лютого 2009 року, тобто з часу, коли вже був чинним Закон України „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо заборони банкам змінювати умови договору банківського вкладу та кредитного договору в односторонньому порядку" від 12 грудня 2008 року №661-VI, який встановив заборону банкам односторонньо збільшувати процентні ставки за користування кредитом. Отже, дії ПАТ КБ "ПриватБанк" по збільшенню процентної ставки за користування кредитом по кредитно-заставному договору №RОІААК22689470 від 03 квітня 2008 року з 01 лютого 2009 року без згоди позичальника -незаконні.

Оцінивши в сукупності обставини, які свідчать про укладення сторонами кредитно-заставного договору №RОІААК22689470 від 03 квітня 2008 року на умовах, запропонованих ПАТ КБ "ПриватБанк", а також про відсутність рішення (постанови, рішення чи інформаційного листа) відповідача про підвищення процентної ставки за користування кредитом, прийнятого в односторонньому порядку до 10 січня 2009 року, та письмового повідомлення відповідача, адресованого позивачу, про збільшення процентної ставки за користування кредитом, і, враховуючи поведінку ОСОБА_4, яка вказує на відсутність в нього згоди на збільшення процентної ставки за користування кредитом з 10 січня 2009 року, суд визнав, що дії ПАТ КБ "ПриватБанк" по збільшенню з лютого 2009 року процентної ставки за користування кредитом по кредитно-заставному договору №RОІААК22689470 від 03 квітня 2008 року з 15,96% річних на 26,4% річних є зловживанням права.

Згідно з ч.ч.І, 2, 4 ст.55 Закону України „Про банки і банківську діяльність" відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком. Танк зобов'язаний докладати максимальних зусиль для уникнення конфлікту інтересів працівників банку і клієнтів, а також конфлікту інтересів клієнтів банку. Банкам забороняється в односторонньому порядку змінювати умови укладених з клієнтами договорів, зокрема, збільшувати розмір процентної ставки за кредитними договорами або зменшувати її розмір за договорами банківського вкладу (крім вкладу на вимогу), за винятком випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Встановлений договором розмір процентів не може бути збільшений банком в односторонньому порядку. Умова договору, щодо права банку змінювати розмір процентів в односторонньому порядку є нікчемною.

Пояснення представника відповідача - ОСОБА_2 про те, що умови кредитно-заставного договору №RОІААК22689470 від 03 квітня 2008 року в частині встановленого розміру процентної ставки були змінені ПАТ КБ "ПриватБанк" односторонньо до набрання чинності Законом України „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо заборони банкам змінювати умови договору банківського вкладу та кредитного договору в односторонньому порядку" від 12 грудня 2008 року №661-VI і що про зміну розміру процентної ставки відповідачем було належним чином письмово повідомлено позивача не підтверджуються доказами справи.

Оскільки позивач ОСОБА_1 заперечує факт надіслання йому ПАТ КБ "ПриватБанк" письмового повідомлення про зміну процентної ставки за користування кредитом по кредитно-заставному договору №RОІААК22689470 від 03 квітня 2008 року протягом 7 календарних днів з дати вступу в чинність зміненої процентної ставки у спосіб, визначений п.6.3.1. цього договору, то даний факт повинен був довести відповідач і його представники з наданням суду відповідних доказів.

Наявні в справі докази свідчать, що відповідач всупереч п.6.3.1. кредитно-заставного договору №RОІААК22689470 від 03 квітня 2008 року не повідомив письмово позивача ОСОБА_1 про зміну умов договору, а саме: про збільшення розміру процентів за користування кредитом протягом семи календарних днів з дати такої зміни процентної ставки.

За таких обставин збільшення ПАТ КБ "ПриватБанк" процентної ставки за користування кредитом по кредитно-заставному договору №RОІААК22689470 від 03 квітня 2008 року з 15,96% річних на 26,4% річних та вимоги працівників відповідача про сплату позивачем при достроковому погашенні кредиту боргу в зв'язку з підвищенням процентної ставки є незаконними.

В період часу з лютого 2009 року по січень 2010 року включно позивачем було надмірно сплачено ПАТ КБ "ПриватБанк" внаслідок безпідставного збільшення останнім процентної ставки за користування кредитом по кредитно-заставному договору №RОІААК22689470 від 03 квітня 2008 року грошові кошти в сумі 3282 грн. 04 коп. Наведена обставина підтверджується п. 17.1.6 кредитно-заставного договору №RОІААК22689470 від 03 квітня 2008 року, додатком №1 до даного договору (графіком погашення кредиту), витягом по рахунку ОСОБА_1 з 01 січня 2009 року до 31 грудня 2009 року і квитанцією №843RО105ЕЗ від 27 січня 2010 року.

Квитанція №843RО105ЕЗ від 04 лютого 2010 року підтверджує факт сплати позивачем ОСОБА_1 відповідачу ПАТ КБ "ПриватБанк" коштів в сумі 8488 грн. 40 коп. за призначенням даного платежу: погашення заборгованості по кредитному договору №RОІААК22689470 від 03 квітня 2008 року і комісія за дострокове погашення по кредитному договору №RОІААК22689470 від 03 квітня 2008 року. Однак відповідачем і його представниками не доведено факту наявності заборгованості позивача по кредитно-заставному договору №RОІААК22689470 від 03 квітня 2008 року станом на 04 лютого 2010 року та наявності підстав для оплати комісії за дострокове погашення по кредитно-заставному договору №RОІААК22689470 від 03 квітня 2008 року.

Судом встановлено, що згідно з п.6.4.2. кредитно-заставного договору №RОІААК22689470 від 03 квітня 2008 року позичальник має право здійснювати дострокове погашення кредиту. При цьому позичальник зобов'язаний сплатити банку суму процентів, суму винагород відповідно до статті 17.1 договору, неустойку (штраф, пеню), якщо на момент дострокового погашення кредиту (частини кредиту) у банка виникли підстави для стягнення неустойки згідно статті 14 договору. Обов'язку позичальника по сплаті комісії за дострокове погашення кредиту умовами кредитно-заставного договору №RО1ААК22689470 від 03 квітня 2008 року не передбачено.

Отже, грошові кошти в сумі 8488 грн. 40 коп. сплачено позивачем ОСОБА_1 ПАТ КБ "ПриватБанк" 04 лютого 2010 року при достроковому погашенні кредиту по кредитно-заставному договору №RОІААК22689470 від 03 квітня 2008 року без наявності для того підстав.

Згідно з п.2 і п.4 ч.І ст.21 Закону України „Про захист прав споживачів" крім інших випадків порушень прав споживачів, які можуть бути встановлені та доведені виходячи з відповідних положень законодавства у сфері захисту прав споживачів, вважається, що для цілей застосування цього Закону та пов'язаного з ним законодавства про захист прав споживачів права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо: при реалізації продукції будь-яким чином порушується свобода волевиявлення споживача; порушується принцип рівності сторін договору, учасником якого є споживач.

Згідно з п.6 ч.І ст.З ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність. Вимога справедливості, добросовісності та розумності цивільного законодавства практично полягає у встановленні його нормами рівних умов для участі всіх осіб у цивільних відносинах, закріпленні можливості адекватного захисту порушеного цивільного права або інтересу, поєднання створення норм, спрямованих на забезпечення реалізації цивільного права, з шануванням прав та інтересів інших осіб, моралі, суспільства тощо. При цьому справедливість можна трактувати як визначення нормою права обсягу, межі здійснення і захисту цивільних прав та інтересів особи адекватно її ставленню до вимог правових норм. Добросовісність означає прагнення сумлінно захистити цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов'язків. Розумність - це зважене вирішення питань регулювання цивільних відносин з урахуванням інтересів усіх учасників, а також інтересів громадян (публічного інтересу).

Отже, в даному випадку права ОСОБА_1 порушені ПАТ КБ «ПриватБанк» і підлягають захисту та поновленню в судовому порядку.

Разом з тим суд визнав безпідставними позовні вимоги ОСОБА_1, заявлені до ПАТ КБ «ПриватБанк» про встановлення нікчемним пункту 6.3.1. кредитно-заставного договору №RОІААК22689470, укладеного між ним і відповідачем 03 квітня 2008 року, починаючи з 09 січня 2009 року, та відшкодування моральної шкоди в сумі 5000 грн. 00 коп.

Відповідно до ч.ч.І, 2 ст.5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії в часі, крім випадків, коли він пом'якшує або скасовує цивільну відповідальність особи.

Закон України „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо заборони банкам змінювати умови договору банківського вкладу та кредитного договору в односторонньому порядку" від 12 грудня 2008 року №661-VI набрав чинності з 10 січня 2009 року. Зазначеним Законом України Цивільний кодекс України доповнено статтею 1056-1, частиною 3 якої передбачено, що умова договору щодо права банку змінювати розмір процентів в односторонньому порядку є нікчемною.

Отже, беручи до уваги закріплений в ч.І ст.58 Конституції України і в ч.ч.І, 2 ст.5 ЦК України принцип незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів, починаючи з 10 січня 2009 року умова пункту 6.3.1. кредитно-заставного договору №RОІААК22689470, укладеного між ОСОБА_1 і ПАТ КБ «ПриватБанк» 03 квітня 2008 року, є нікчемною.

Згідно з ч.2 ст.215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

З наведених підстав в задоволенні позову ОСОБА_1 в цій частині слід відмовити, оскільки частиною 3 ст.1056-1 ЦК України встановлена недійсність (нікчемність) правочину щодо права банку змінювати розмір процентів в односторонньому порядку, тобто в даному випадку умови п.6.3.1. кредитно-заставного договору №RОІААК22689470 від 03 квітня 2008 року.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ПАТ КБ «ПриватБанк» про відшкодування моральної шкоди в сумі 5000 грн. 00 коп. не ґрунтуються на вимогах закону. Судом встановлено, що між сторонами на підставі кредитно-заставного договору №RОІААК22689470 від 03 квітня 2008 року виникли договірні кредитні відносини. Нормативно-правовими актами та даним договором не передбачено такого правового наслідку, як відшкодування моральної шкоди в ргі порушення ПАТ КБ «ПриватБанк» взятих на себе зобов'язань. Оскільки підстави для відшкодування відповідачем позивачу моральної шкоди в сумі 5000 грн. 00 коп. - відсутні, в задоволенні позову в цій частині вимог слід відмовити.

Враховуючи викладені обставини, на підставі ст.526, ч.ч.І, 2 ст.632, ст.ст.1054, 1056-1 ЦК України, керуючись ст.ст.4, 60, ч.І ст.61, ч.ч.І, 3 ст.88, ч.4 ст.169, ч.З ст.208, ч.ч.І-З ст.209, ст.ст.212-215, ч.І ст.218, ч.ч.2, 3 ст.222, ч.І ст.223, ч.І ст.224, ст.ст.225-228, ч.4 ст.231, ч.І ст.294 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" про визнання нікчемною умови кредитно-заставного договору, стягнення коштів та відшкодування моральної шкоди задоволити частково.

Визнати протиправними дії публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" щодо одностороннього збільшення процентної ставки по кредитно-заставному договору №RОІААК22689470, укладеному із ОСОБА_1 03 квітня 2008 року.

Стягнути із публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" в користь ОСОБА_1 надмірно сплачені кошти за кредитно-заставним договором №RОІААК22689470 від 03 квітня 2008 року в сумі 11770 (одинадцять тисяч сімсот сімдесят) гривень 44 копійки.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" про визнання нікчемною умови кредитно-заставного договору і відшкодування моральної шкоди - відмовити в задоволенні за їх безпідставністю.

Стягнути із публічного акціонерного товариства комерційний банк „ПриватБанк" в дохід держави судовий збір (державне мито) в сумі 117 (сто сімнадцять) гривень 70 копійок.

Стягнути із публічного акціонерного товариства комерційний банк „ПриватБанк" в користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 120 (сто двадцять) гривень 00 копійок.

На заочне рішення суду відповідачем може бути подана заява про його перегляд до Кузнецовського міського суду Рівненської області протягом десяти днів з дня отримання його копії.

На заочне рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Рівненської області через Кузнецовський міський суд Рівненської області особами, які брали участь у справі та були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення -протягом десяти днів з дня його проголошення, а відповідачем - протягом десяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Головуючий суддя О.І.Горегляд