Справа №2-1851/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2010 року селище Покотилівка

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді О.М. Пілюгіної

за участю секретаря Шмулич А. Г.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні у селищі Покотилівка в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Глибоцької сільської ради Харківського району Харківської області про визнання права власності на автомобільний причіп в порядку набувальної давності,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача та просить визнати за ним право власності на автомобільний причіп ГКБ 8350, 1988 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 в порядку набувальної давності.

У судовому засіданні позивач підтримав заявлені вимоги та пояснив, що в період з 02 липня 1982 року по 28 лютого 1998 року він працював водієм в радгоспі імені Кірова по КСП імені Кірова. Рішенням загальних зборів членів КСП імені Кірова № 17 від 25 січня 1998 року було задоволено його клопотання про вихід із членів КСП з належним майновим паєм та передачею в натурі земельної ділянки. В даному рішенні сума або вид майнового паю чітко не визначені, але фактично йому було передано автомобільний причіп ГКБ 8350, 1988 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 та технічний паспорт на нього. НОМЕР_2 . року і по теперішній час вказаний причіп знаходиться біля його будинку за адресою: АДРЕСА_1 та використовується для зберігання різних речей. Хоча фактично майновий пай у вигляді автомобільного причіпу він отримав, право власності на нього не оформлено і причіп зареєстровано за радгоспом імені Кірова. КСП імені Кірова не існує з 12 липня_2004 року тому позивач позбавлений переоформити право власності на причіп. Враховуючи що він добросовісно заволодів майном у вигляді причіпа та безперервно та відкрито володіє ним на потязі дев`яти років тому відповідно до ст. 344 ЦК України просить визнати за ним право власності на вказане майно в порядку набувальної давності, при цьому не заперечував про відсутність будь яких документів прийому - передачі йому вказаного причіпу.

Представник відповідача ОСОБА_2 у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог не заперечувала та пояснила що дійсно причіп ГКБ 8350, 1988 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 знаходиться у фактичному володінні позивача, однак зазначена обставина їй відома як жителю с. Глибоке Харківського району Харківської області. У Глибоцькій сільській раді Харківського району Харківської області вказане майно не обліковується, і будь які документи б підтверджували передачу вказаного причіпу від КСП імені Кірова позивачу відсутні, а довідка № 3819 від 25 травня 2005 року видавалася на підставі того факту що позивач фактично володіє причіпом.

Суд заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши надані суду докази встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.

Судом встановлено, що позивач в період з 02 липня 1982 року по 28 лютого 1998 року працював водієм у Радгоспі імені Кірова та Колективному Сільськогосподарському підприємстві імені Кірова ( на підставі Розпорядження Харківського райвиконкому № 183 від 11 березня 1997 року, «Про перереєстрацію радгоспу імені Кірова в колективне сільськогосподарське підприємство імені Кірова /КСП/») про що свідчать записи у трудовій книжці на ім`я ОСОБА_1 а.с. 8.

Відповідно до витягу з протоколу № 17 рішення загальних зборів / зборів уповноважених/ членів КСП імені Кірова, від 25 січня 1998 року задоволено заяву позивача про вихід з членів колективного сільськогосподарського підприємства КСП імені Кірова з належним майновим паєм та передачею йому в натурі земельної ділянки організації /паю/ згідно з сертифікатом серії НОМЕР_3 в натурі земельної ділянки /паю/, яка розміщена на полі НОМЕР_4 та доручено голові правління здійснити передачу земельних ділянок /паїв/в натурі з відповідним оформленням актів, які є підставою для оформлення в установленому порядку державних актів на право приватної власності на землю, а.с. 9.

За довідкою Начальника ВРЕР № 2 ГУМВС України в Харківській області полковника міліції ОСОБА_3 . Антонова та відповідно до технічного талону транспортного засобу від 01 листопада 1996 року причіп ГКБ 8350, 1988 року випуску, шасі НОМЕР_5 , державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 з 01 листопада 1994 року поставлений на облік у ВРЕР № 2 ГУМВС України в Харківській області та причіп зареєстрований за радгоспом імені АДРЕСА_2 Харківського району. Ас. 10; 12.

Колективне сільськогосподарське підприємство імені Кірова видалено з ЄДРПОУ12 липня 2004 року

| на підставі повідомлення про скасування державної реєстрації Харківської районної державної адміністрації номер рішення 34222-74, про що свідчить довідка від 18 червня 2009 року Головного Управління статистики у Харківській області, а.с. 13.

Відповідно до ч. З ст. 10; ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини,

Іна які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи

юридичних осіб, поданими відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 344 ЦК України, за особою, яка добросовісно заволоділа чужим майном продовжує відкрито, безперервно володіти рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувапьна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом - за рішенням суду.

На підставі викладеного, судом встановлено що спірний причіп зареєстрований за радгоспом імен Кірова Харківського району, а витяг з протоколу № 17 рішення загальних зборів /зборів уповноваження членів КСП імені Кірова, від 25 січня 1998 року не містить даних, які б свідчили що вказаний причі передана позивачу як майновий пай при виході його з членів КСП. Враховуючи пояснення сторін про відсутність будь яких документів, які б засвідчили законність передачі вказаного майна позивачу, суд вважає що позивачем не надано доказів, що він добросовісно у встановленому законом порядку заволодіння причіпом ГКБ 8350, 1988 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , тому суд приходить до висновку що заявлені вимоги не доведені та не ґрунтуються на вимогах закону. Оскільки суд розгляді справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, тому позивачу в задоволенні позовних вимог необхідно повністю відмовити, при цьому суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмет доказування.

Судові витрати, понесені позивачем на підставі ст. 88 ЦПК України суд відносить за рахунок позивача.

Керуючись ст. ст. 10,11,60,61,88,212-215 ЦПК України, ст. 344 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

ОСОБА_1 в задоволенні позовних вимог - повністю відмовити.

Судові витрати, понесені ОСОБА_1 віднести за його рахунок.

На рішення суду може бути подано заяву про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня проголошення рішення суду а також, апеляційну скаргу на протязі двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження в апеляційний суд Харківської області через Харківський районний суд Харківської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заява про апеляційне оскарження не буде подано.

Якщо було подано таку заяву, але апеляційна скарга не була надана в строк, встановлений ст. ЦПК України, рішення суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.М. Пілюгіна