Справа № 2- 5583/2010
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2010 року, Ленінський районний суд м. Миколаєва, у складі: головуючого - судді Костюченка Г.С., при секретарі - Ордановій М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Миколаєва цивільну страву за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та зустрічним позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» про визнання кредитного договору та договору поруки недійсним,

ВСТАНОВИВ:

В жовтні 2010 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Мотивував свої вимоги тим, що 21.05.2008р. між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 був укладений договір, відповідно до якого позивач надав позичальнику кредит в сумі 10000 Дол. США на умовах та в порядку визначеному договором на термін до 15.05.2009р.

Також 21.05.2008р. між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_2 було укладено договір поруки, відповідно до якого остання поручається перед кредитором за виконання зобовязань позичальника за кредитним договором у повному обсязі.

Проте, зобов'язання за договором не були виконані і сума кредиту та процентів за договором позивачу не повернуті.

Посилаючись на викладене, позивам просив суд стягнути з відповідачів в солідарному порядку на свою користь 63378 грн. 38 коп. заборгованості по кредитному договору та судові витрати.

В листопаді 2010р. до суду звернулися ОСОБА_1, ОСОБА_2 з зустрічним позовом до Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» про визнання кредитного договору та договору поруки недійсним.

Вимоги мотивували тим, що дійсно було укладено спірний договір кредиту, але банк не мав права надавати кредит у іноземній валюті.

В звязку з чим просили суд визнати кредитний договір та договір поруки недійсним.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, вимоги зустрічного позову не визнав.

Представник відповідачів в судовому засіданні позов не визнав, вимоги зустрічного позову підтримав.

Вислухавши сторін, дослідивши письмові докази, суд встановив наступне.

21.05.2008р. між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 був укладений договір, відповідно до якого позивач надав позичальнику кредит в сумі 10000 Дол. США на умовах та в порядку визначеному договором на термін до 15.05.2009р.

Також 21.05.2008р. між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_2 було укладено договір поруки, відповідно до якого остання поручається перед кредитором за виконання зобовязань позичальника за кредитним договором у повному обсязі.

Проте, зобов'язання за договором не були виконані і сума кредиту та процентів за договором позивачу не повернуті.

Відповідно до ст.ст. 525, 530 ЦК України, не допускається однобічна відмова від зобов'язання або зміна умов договору, зобов'язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору і норм законодавства. Зобовязання повинно виконуватись у вказаний у договорі термін.

Згідно зі ст. 524 ЦК України, зобовязання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні.

В судовому засіданні встановлено, що на момент розгляду справи сума боргу відповідачем не сплачена, загальна сума заборгованості складає 63378 грн. 38 коп.

З урахуванням вищенаведеного, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Водночас, в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» про визнання кредитного договору та договору поруки недійсним необхідно відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ст.. 44 закону України «Про національний банк України», ст.ст. 5, 12 Декрету Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» ОСОБА_3 України здійснює видачу та відкликання ліцензій, контролює діяльність банків, юридичних та фізичних осіб, яки отримали ліцензію НБУ на здійснення валютних операцій, в частині дотримання ними валютного законодавства.

Стаття 99 Конституції України встановлює, що грошовою одиницею є гривня, разом з тим, вказана стаття не обмежує використання в Україні грошових одиниць іноземних держав.

Частино. 2 статті 192 ЦК України передбачено, що іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановленому законом.

Основним законодавчим актом, який регулює правовідносини у сфері валютного регулювання і валютного контролю є Декрет Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю».

Відповідно до статті 5 Декрету операції з валютними цінностями здійснюється на підставі генеральних та індивідуальних ліцензій ОСОБА_3 банку України.

Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст.ст. 47, 49 Закону України «Про банки і банківську діяльність» банківські установи мають право здійснювати кредитні операції, у тому числі розміщувати залучені кошти від свого імені, на власних умовах та на власний ризик, на підставі банківської ліцензії. Стаття 2 цього Закону визначає банківський кредит як будь - яке зобовязання банку надати певну суму грошей, будь - яку гарантію , будь - яке зобовязання придбати право вимоги боргу ,будь - яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобовязання боржника щодо повернення заборгованої суми , а також на зобовязання на сплату процентів та інших зборів з такої суми.

При цьому, відповідно до цієї ж статті кошти - це гроши у національній або іноземній валюті чи їх еквівалент.

Таким чином, законодавство України визначає правомочність банків на підставі відповідних ліцензій надавати кредити та бути суб'єктом кредитних зобовязань, в тому числі і в іноземній валюті.

Відповідно припису статті 1 Декрету Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» надання кредитів в іноземній валюті відноситься до валютних операцій.

Здійснення валютних операцій може мати місце на підставі генеральних чи індивідуальних ліцензій ОСОБА_3 банку України.

Правовою підставою для здійснення банками кредитування в іноземній валюті згідно з вимогами статті 5 Декрету є наявність у банку генеральної ліцензії на здійснення валютних операцій, отриманої у встановленому порядку.

У відповідача наявна банківська ліцензія, видана ОСОБА_3 банком України на здійснення операцій, визначених ч. 1 та п. 5 - 11 ч. 2 ст. 47 Закону України «Про банки та банківську діяльність».

Отже, надання відповідачем кредиту в іноземній валюті на підставі генеральної ліцензії ОСОБА_3 банку України є правомірним, оспорювана угода укладена у відповідності з чинним законодавством України.

За таких обставин в задоволенні позову необхідно відмовити.

На підставі ст.. 88 ЦПК України з відповідачів на користь ПАТ «Банк Форум» підлягає стягненню сплачений судовий збір 633 грн. 78 коп в рівних частках по 316 грн. 89 коп. та ІТЗ 120 грн. в рівних частках по 60 грн. з кожного.

На підставі ст.ст. 203, 215, 235, 235, 524, 525, 527, 530, 536, 610 ЦК України, ст.6 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», Закону України «Про ліцензування певних видів господарської діяльності» ст.ст. 10, 14, 30, 60, 62, 88, 212-214, 218 ЦПК України, суд-

ВИРІШИВ:

Позов Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» в особі Миколаївського РУ ПАТ КБ «Приватбанк» в солідарному порядку 63378 грн. 38 коп.

Стягнути з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» в особі Миколаївського РУ ПАТ КБ «Приватбанк» судовий збір 633 грн. 78 коп. в рівних частках по 316 грн. 89 коп. та ІТЗ 120 грн. в рівних частках по 60 грн. з кожного.

В задоволенні позову ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» про визнання кредитного договору та договору поруки недійсним відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області в порядку ст.. 294 ЦПК України.

Суддя: