Справа №2-921/10 01.12.2010 01.12.2010 01.12.2010
Провадження №22ц-8497/10
Справа № 8497 Головуючий у 1-й інстанції Вуїв О.В
Категорія 54 Доповідач апеляційного суду ОСОБА_1
Ухвала

Іменем України

01 грудня 2010 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючого - Вовненко Г.Ю.,

суддів: Кушнірової Т.Б., Буренкової К.О.,

при секретарі Кулик О.В.,

за участю представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві справу

за апеляційною скаргою

Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк»

на рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 24 вересня 2010 року

за позовом

Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4

про

відшкодування шкоди,

в с т а н о в и л а:

У березні 2010 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк (далі ПАТ КБ) «ПриватБанк» звернулося в суд з позовом до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди.

Позивач зазначав, що відповідачка працювала в ПАТ КБ «ПриватБанк» на посаді спеціаліста рекламно інформаційного пункту споживчого кредитування, з нею був укладений договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність

В порушення умов договору і посадових обов'язків відповідачка на підставі підроблених копій документів допустила безпідставне оформлення кредиту на неіснуючих осіб (та осіб, які кредит не брали) .

Посилаючись на те, що недотримання ОСОБА_3 посадових обов'язків та порушення умов договору про повну матеріальну відповідальність спричинили банку матеріальну шкоду, позивач просив стягнути з відповідачки 48 425 грн. 36 коп.

В ході судового розгляду позивач, уточнивши позовні вимоги, просив стягнути 49 390 грн. з ОСОБА_3 та співвідповідача ОСОБА_4, які спільними діями завдали матеріальну шкоду банку.

Рішенням Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 24 вересня 2010 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» матеріальну шкоду в розмірі 49 390 грн. та судові витрати по справі. В задоволенні позову до ОСОБА_3 відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк» не погоджуючись з рішенням суду в частині відмови у стягненні шкоди з ОСОБА_3, просить змінити рішення суду в цій частині.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши наведені в скарзі доводи та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню із наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 перебувала у трудових відносинах з ПАТ КБ «ПриватБанк», обіймала посаду спеціаліста рекламно інформаційного пункту споживчого кредитування. На думку позивача з вини відповідачки, яка сприяла безпідставним оформленням кредитів на неіснуючих осіб на підставі фіктивних документів наданих ОСОБА_4, банку завдана шкода.

Висновки суду підтверджуються й судовим рішенням у кримінальній справі, в якій ОСОБА_4 була визнана винною у тому, що вона шляхом зловживання довірою та обману, надала ОСОБА_3 підроблені копії документів, які завідомо не відповідали дійсності на підставі яких ОСОБА_3 оформила кредитні договори. Після чого ОСОБА_4 отримала кошти в сумі 49 390 грн.

В силу ст. 132 КЗпП України за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації при виконанні трудових обов'язків, працівники, з вини яких заподіяно шкоду, несуть матеріальну відповідальність у розмірі прямої дійсної шкоди, але не більше свого середньомісячного заробітку. Матеріальна відповідальність понад середній місячний заробіток допускається лише у випадках, зазначених у законодавстві, зокрема у ст. 134 КЗпП України.

В той же час, не встановлено передбачених ст. 134 КЗпП України підстав для покладення на відповідачку ОСОБА_3 повної матеріальної відповідальності.

Відсутні й загальні підстави для відшкодування шкоди з відповідача, передбачені ст. 1166 ЦК України, оскільки відносини з приводу спричинення працівником матеріальної шкоди підприємству регулюється нормами трудового законодавства.

За наведених обставин суд обґрунтовано відмовив у задоволенні позову відносно ОСОБА_3, стягнувши її з особи винної у заподіянні шкоди - ОСОБА_4

Посилання апелянта на те, що суд необґрунтовано не взяв до уваги договір про повну матеріальну відповідальність укладений з ОСОБА_3 були предметом судової перевірки в ході якої суд першої інстанції прийшов вірного висновку, що ОСОБА_3 не належить до категорії працівників (за займаною посадою і виконаною роботою), з якими підприємство повинно укладати письмовий договір про повну матеріальну відповідальність.

Крім того, позивач не надав доказів того, що згідно з посадовими обовязками відповідачка зобовязана була здійснювати ідентифікацію клієнта по його особистим документам, перевірку документів на предмет достовірності. Самі посадові обовязки керівником не затверджувались, а представлені позивачем виписка з технології кредитування та наказ про застосування технології «Експрес розстрочка» містять загальні положення в яких конкретно обовязки спеціаліста рекламно - інформаційного пункту споживчого кредитування не прописані, до того ж сама відповідачка ОСОБА_3 ознайомлена з ними не була.

З урахуванням викладеного колегія суддів не вбачає підстав для скасування оскаржуваного рішення суду.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» відхилити, а рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 24 вересня 2010 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили може бути оскаржено в касаційному порядку.

Головуючий :

Судді: