Справа № 2-1413/2010
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" травня 2010 р. Дніпровський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді Чех Н.А.

при секретарі Кузьменко А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві справу за позовом Національного медичного університету імені ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Міністерство охорони здоров"я України - про відшкодування вартості навчання за державні кошти в сумі 32 189 грн.13 коп.,

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що наказом №951/л-1 від липня 2001 року відповідач був зарахований на 1-й курс стоматологічного факультету їх університету. Наказом №1036/л-1 від 22.06.2006 року був відрахований у зв"язку з закінченням навчання та направлений згідно розподілу в ОСП Чернігівської області. При зарахуванні на навчання за державні кошти відповідачем була підписана угода від 01.09.2002 року відповідно до Указу Президента України від 23.01.1996 року №77 "Про заходи щодо реформування системи підготовки спеціалістів та працевлаштування випускників вищих навчальних закладів", Порядку працевлаштування випускників вищих навчальних закладів, підготовка яких здійснювалась за державним замовленням. Відповідно до названих документів випускники повинні відпрацювати за місцем призначення не менше трьох років. Відповідно до наказу МОЗ України №291 від 19.09.1996 року "Про затвердження ОСОБА_3 про спеціалізацію (інтернатуру) випускників вищих медичних і фармацевтичних закладів освіти третього-четвертого рівня акредитації медичних, фармацевтичних університетів" випускник повинен прибути до місця призначення для проходження заочного циклу інтернатури. Відповідач на підставі списку персонального розподілу повинен був прибути до ОСП Чернігівської області. В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити та стягнути з відповідача кошти за навчання в сумі 32189 грн. 13 коп. та судові витрати. Пояснила, що у них відсутні дані, не мали повідомлень про те, що відповідач прибув за місцем призначення. У вказану ними суму входять вартість навчання в університеті, інтернатурі. Розрахунку даної суми не має, відсутня Методика розрахунків навчання за державні кошти. З чого виходили перевіряючі з контрольно-ревізійного управління їй не відомо. Угоду між ними та відповідачем надати не може, її немає в особовій справі. Просила при винесенні рішення зазначити, що відсутня Методика розрахунку вартості навчання.

Представник відповідача позовні вимоги не визнав, просив відмовити в їх задоволенні. Пояснив, що відповідач дійсно навчався у позивача, ніякої угоди з позивачем не укладав про навчання. Після закінчення університету отримав направлення в Чернігівську область, куди і прибув, там пройшов протягом двох років інтернатуру, що підтверджено записом в трудовій книжці. Згідно до нормативних документів, на які посилається позивач, останні повинні були виділити відповідачу кошти разом з направленням, вказати місце проживання в місці, куди направляють випускника. Позивач цього не зробив, відповідач самостійно винайшов житло в Чернігівській області за власні кошти оплачував його. Позов вважають надуманим, позивач просить стягнути з відповідача кошти за навчання безпідставно по вказаних вище підставах. Крім того, позивачем не надано розрахунку до вказаної суми, відсутні будь-які докази. Методика розрахунку взагалі ще не розроблена, визначена сума в позові вірогідно взята з сум студентів, що навчаються на платних основах. Просив врахувати і те, що угоди між сторонами не має, що свідчить про відсутність будь-яких зобов"язань, даної угоди за підписом відповідача як вказує позивач в позові, і не могло бути в природі, так як на час вступу відповідача до університету йому не було 18 років. Вказаною постановою передбачено відпрацювання випускниками за направленням згідно угоди. Відповідач з позивачем не укладав, тобто відсутні обов"язок про відпрацювання та відсутні підстави для будь-якої відповідальності.

Третя особа - Міністерство охорони здоров"я України в судове засідання не з"явилася, надали письмові пояснення по справі та просили слухати справу у відсутності їх представника.

Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не знайшли свого підтвердження та не підлягають задоволенню.

В суді встановлено, що наказом позивача № 951/л-1 від липня 2001 року відповідач був зарахований на 1-й курс стоматологічного факультету на місця державного замовлення. Наказом позивача № 1036/л-1 від 22.06.2006 року був відрахований у зв"язку з закінченням навчання, присвоєно кваліфікацію "лікар-стоматолог", видано диплом спеціаліста. З копії направлення на роботу №23 слідує, що відповідача було направлено в розпорядження УОЗ Чернігівської ОДА, Григорівська ДЛ, Бахмацького району для роботи на посаді - лікар-стоматолог, з місячним окладом - згідно із штатним розписом, з забезпеченням житлом кімнатою. Дата прибуття згідно вказаного направлення, 01.08.2006 року. З наданої копії трудової книжки відповідача встановлено, що відповідач був зарахований з 01.08.2006 року на посаду лікаря-стоматолога-інтерна для проходження інтернатури за спеціальністю стоматологія в Чернігівській обласній стоматологічній поліклініці (наказ №99-0 від 01.08.2006 року). Звільнений був у зв"язку із закінченням інтернатури згідно до наказу №91-о від 27.06.2008 року. З 01.10.2008 року відповідач працює в ТОВ "Порцелян" на Воздвиженській" на посаді лікаря-стоматолога. Згідно до наданої копії Сертифікату №6516 відповідач 27.06.2008 року атестувався на визначення знань та практичних навиків в атестаційній комісії при Національному медичному університеті і наказом НМУ від 27.06.2008 року на № 1142/л-1 йому присвоєно звання лікаря-спеціаліста за спеціальністю стоматологія. Даний сертифікат дійсний до 27.06.2013 року.

Таким чином, відповідач після закінчення навчання у позивача, згідно отриманого від останнього направлення, знаходився два роки в Чернігівській області, працював на посаді лікаря-стоматолога-інтерна.

Відповідно до "Порядку працевлаштування випускників вищих навчальних закладів, підготовка яких здійснювалась за державним замовленням", затвердженого постановою КМУ від 22.08.1996 року №992, випускники, які уклали угоду з вищим навчальним закладом після зарахування на навчання, повинні відпрацювати за місцем призначення не менше трьох років. Випускники працевлаштовуються на місця, доведені до вищого навчального закладу виконавцями державного замовлення ОСОБА_3 положенням передбачено, що протягом семи днів після закінчення випускником вищого навчального закладу, випускнику вручається диплом, направлення на роботу та видаються належні йому кошти, які перераховані до вищого навчального закладу замовником. ОСОБА_3 та Порядком працевлаштування випускників державних вищих медичних (фармацевтичних) закладів освіти, підготовка яких здійснювалась за державним замовленням, Затвердженим Наказом МОЗУ від 25.12.1997 року №367, передбачено, що випускники, які одержали направлення на роботу в іншу місцевість, забезпечуються житлом згідно з чинним законодавством та умовами направлення.

Згідно до Указу Президента України від 23.01.1996 року №77 "Про заходи щодо реформування системи підготовки спеціалістів та працевлаштування випускників вищих навчальних закладів" особи, які навчаються за рахунок державних коштів, укладають з адміністрацією вищого навчального закладу угоду, за якою вони зобов"язуються після закінчення навчання та одержання відповідної кваліфікації працювати у державному секторі народного господарства не менше ніж три роки.

Відповідальність у вигляді відшкодування в установленому порядку до державного бюджету повної вартості навчання, встановлена вказаними вище документами, у разі відмови випускника приступити до роботи за призначенням, неприбуття випускника за направленням без поважної причини, звільнення за ініціативою адміністрації чи за власним бажанням протягом часу відпрацювання трьох років. Дана відповідальність може наступити у разі наявності між навчальним закладом на випускником угоди.

Таким чином, в суді встановлено, що між позивачем та відповідачем не укладалася угода щодо зобов"язання відповідача після закінчення навчання у позивача відпрацювати за призначенням три роки. Дані факти свідчать про те, що відповідач не має нести ніякої відповідальності, вказаної вище.

Крім того, враховується і те, що позивач, видаючи відповідачу направлення до Чернігівської області не виконав вказані вище вимоги не забезпечив житлом, не видав кошти.

Крім вказаних вище підстав, що свідчать про необгрунтованість та недоведеність позовних вимог, враховується і те, що відсутні і будь-які докази, обгрунтування сум, вказаних в позові, як кошти за навчання відповідача.

Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов"язанням є правовідношення, в якому одна сторона зобов"язана вчинити на користь другої сторони певну дію. Статтею 11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов"язків є договори та інші правочини.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 11, 509 ЦК України, ст.ст.60, 88, 212-215, 218, 223, 294 ЦПК України,

В и р і ш и в :

В задоволені позовних вимог Національного медичного університету імені ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Міністерство охорони здоров"я України про відшкодування вартості навчання за державні кошти в сумі 32 189 грн.13 коп. відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду міста Києва через Дніпровський районний суд міста Києва шляхом подання заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано.

Суддя: