РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2010 року с.м.т. Шевченкове 2-206/10

Шевченківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Островської Н.І.,

за участю секретаря Катренко Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Борівської сільської ради Шевченківського району Харківської області, третя особа: Шевченківська районна державна адміністрація Харківської області про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом,-

встановив:

У квітні 2010 року позивач звернувся до суду з вимогою про визнання за ним права власності на земельну ділянку (пай) як спадщину після смерті бабусі ОСОБА_2.

Як підставу позову зазначив, що 29 липня 2006 року померла його бабуся, ОСОБА_2, після смерті якої залишилося спадкове майно, у тому числі, земельна ділянка (пай) колишнього КСП „Борівське", площею 9,32 га, загальною вартістю 81572,00 грн., розташована на території Борівської сільської ради Шевченківського району Харківської області. При житті бабуся склала заповіт, який 24 липня 2006 року було посвідчено секретарем виконкому Борівської сільської ради, за яким заповідала йому вказану земельну ділянку, належну її померлому чоловіку ОСОБА_3 згідно рішенню Шевченківського районного суду від 7 вересня 2005 року. Зазначене рішення суду до цього часу не виконано, правовстановлюючі документи на земельну ділянку не виготовлені, тому він не може оформити спадщину.

У судовому засіданні представник позивача підтримала позов і наполягала на його задоволенні.

Представник відповідача визнав позов у повному обсязі і не заперечував проти його задоволення.

Представник третьої особи не заперечував проти задоволення позову, пояснивши, що виготовлення сертифікатів на земельну частку /пай/ припинилось саме в 2005 році, та земля оформлювалась на підставі державного акту.

Перевіривши матеріали справи, дослідивши наявні докази, вислухавши пояснення представників сторін, третьої особи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

29 липня 2006 року померла ОСОБА_2, після смерті якої залишилося спадкове майно у вигляді земельної ділянки (паю) колишнього КСП „Борівське", площею 9,32 га, загальною вартістю 81572,00 грн., розташованої на території Борівської сільської ради Шевченківського району Харківської області (а.с. 8).

Згідно заповіту від 24 липня 2006 року, посвідченого секретарем Борівської сільської ради Шевченківського району Харківської області, ОСОБА_2 заповідала своєму онуку ОСОБА_1 земельну ділянку (пай), яка належала її померлому чоловіку ОСОБА_3 згідно рішенню суду від 7 вересня 2005 року (а.с. 9).

Рішенням Шевченківського районного суду Харківської області від 7 вересня 2005 року за ОСОБА_3, померлого 7 травня 1996 року, визнано право на земельну ділянку (пай) колишнього КСП „Борівське", площею 9,32 га, загальною вартістю 81572,00 грн., розташованої на території Борівської сільської ради та зобов'язано Шевченківську районну державну адміністрацію Харківської області видати дружині померлого ОСОБА_2 сертифікат на вказану земельну ділянку (а.с. 10).

Рішення суду від 7 вересня 2005 року у встановленому законом порядку не змінювалося і не скасовувалося, набрало законної сили, але на теперішній час не виконано.

Згідно інформації відділу Держкомзему у Шевченківському районі від 16 червня 2010 року, в книзі реєстрації сертифікатів на земельну частку (пай) по КСП „Борівське" сертифікат орієнтовною площею 9,32 га на ОСОБА_2 не зареєстрований (а.с. 20).

Згідно зі ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, не заборонених законом.

Вимогами ст.ст. 1223, 1233, 1234, 1235 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Позивач ОСОБА_1, як онук померлої ОСОБА_2, є спадкоємцем за заповітом на спадкове майно. На підставі викладеного, суд вважає за необхідне позов задовольнити та визнати за позивачем право власності на земельну ділянку (пай), як спадщину за заповітом після смерті бабусі.

Керуючись ст.ст. 10. 11, 212, 214, 215 Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст. 328, 1216, 1223, 1233 - 1235 Цивільного кодексу України,-

вирішив:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 з дня набрання рішенням суду законної сили право власності на земельну ділянку (пай) колишнього КСП „Борівське", площею 9,32 га, загальною вартістю 81572.00 грн.. розташовану на території Борівської сільської ради Шевченківського району Харківської області, як спадщину за заповітом після смерті бабусі ОСОБА_2, померлої 29 липня 2006 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подання в 10-ти денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20-ти днів апеляційної скарги або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя Шевченківського районного суду

Харківської області ОСОБА_4