22.04.10 ,
Апеляційний суд Херсонської області
Справа №22ц-1091/2010 р. Головуючий в І інстанції
Категорія: 57 ОСОБА_1
Доповідач: Приходько Л.А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2010 року квітня місяця 22 дня колегія суддів судової плати в цивільних справах апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого: Кузнєцової О.А.

Суддів: Приходько Л.А.

ОСОБА_2

при секретарі: Ляшенко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою управління Пенсійного фонду України в Іванівському районі Херсонської області на постанову Іванівського районного суду Херсонської області від 10 березня 2010 року в справі за позовом ОСОБА_3 до управління Пенсійного фонду України в Іванівському районі Херсонської області про зобовязання нарахувати недоплачену щомісячну державну допомогу,

в с т а н о в и л а:

В січні 2010 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України в Іванівському районі Херсонської області про зобовязання нарахувати недоплачену щомісячну державну допомогу.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначала, що відповідно до Закону України «Про соціальний захист дітей війни» вона є дитиною війни і має право на відповідні державні соціальні гарантії.

Посилаючись на те, що стаття 6 зазначеного вище Закону дає їй право на щомісячну допомогу в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, яку управління Пенсійного фонду України в Іванівському районі Херсонської області не нараховує, ОСОБА_3 просила зобовязати управління Пенсійного фонду України в Іванівському районі Херсонської області провести перерахунок пенсії і забезпечити нарахування і виплату щомісячної державної соціальної допомоги відповідно до рішення Конституційного Суду України від 09.07.2007 року в сумі 6877,80грн.

Постановою Іванівського районного суду Херсонської області від 10 березня 2010 року позов ОСОБА_3 задоволено частково, зобовязано управління Пенсійного фонду України в Іванівському районі Херсонської області нарахувати та виплати ОСОБА_3 недоплачену щомісячну державну соціальну допомогу як дитині війни в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком за період часу з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року, з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року, з 01 січня 2009 року по 31 грудня 2009 року за рахунок коштів Державного бюджету України на користь ОСОБА_3 витрати зі сплати судового збору в сумі 3,40 гривень.

В апеляційній скарзі Управління Пенсійного фонду України в Іванівському районі Херсонської області просить постанову суду скасувати та прийняти нову, якою відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах визначених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Судом встановлено, що позивачка є пенсіонером та має статус дитини війни.

Статтею 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» в редакції від 18 листопада 2004 року передбачено, що дітям війни пенсії або щомісячне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30% мінімальної пенсії за віком.

Згідно з п.17 ст.77 Закону України «Про Державний бюджет України на 2006 рік» дію ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» зупинено на 2006 рік.

Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2006 рік» виключено п.17 ст.77 Закону України «Про Державний бюджет України на 2006 рік», а новою редакцією ст.110 цього Закону встановлено, що пільги дітям війни, передбачені ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», запроваджуються у 2006 році поетапно, за результатами виконання бюджету у першому півріччі, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України за погодженням з Комітетом Верховної Ради України з питань бюджету.

Кабінетом Міністрів України протягом 2006 року рішення на виконання вимог ст.110 Закону України «Про Державний бюджет України на 2006 рік» не приймалися, отже пільги для дітей війни, передбачені ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», у 2006 році запроваджені не були.

Таким чином, у 2006 році у відповідача не було правових підстав проводити виплати підвищення до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

Згідно з п.12 ст.71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» дію ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» на 2007 рік зупинено, однак рішенням Конституційного Суду України від 09 липня 2007 року таке зупинення визнано неконституційним.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» внесені зміни до Закону України «Про соціальний захист дітей війни» та ст.6 цього Закону викладено у новій редакції, відповідно до якої дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни (відповідно до п.20 ст. 14 Закону України від «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» зазначена надбавка становить 10% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність).

Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року зміни, внесені підпунктом 2 п.41 розділу II Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» щодо розмірів підвищення пенсії дітям війни, визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними).

Враховуючи те, що відповідно до ч.2 ст.152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, а також визначену у Конституції України дію нормативно-правових актів у часі, колегія суддів приходить до висновку, що у 2007 році у період з 01 січня 2007 року по 09 липня 2007 року та у 2008 році - з 01 січня 2008 року по 22 травня 2008 року положення ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» в редакції 2004 року не діяли, а отже право на здійснення перерахунку підвищення до пенсії у розмірах, визначених ним, діти війни мають з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року.

Посилання апелянта на відсутність бюджетних коштів для повної реалізації програми з доплат дітям війни колегія суддів до уваги не приймає, оскільки питання фінансування цих видатків не є предметом спору. Проблеми надання бюджетних коштів управлінню Пенсійного фонду України для виконання покладених на нього обовязків виходять за межі заявлених вимог. Також не приймаються до уваги доводи апелянта щодо можливого нецільового використання коштів Пенсійного фонду України, оскільки суд не приймав рішення про проведення виплат з власних джерел фінансування останнього.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують і не містять нових фактів і нових засобів дослідження цих фактів, якими б спростовувалися висновки суду, а тому апеляційна скарга підлягає відхиленню.

Суд першої інстанції з достатньою повнотою дослідив докази, перевірив доводи і заперечення сторін, яким дав правильну оцінку і ухвалив законне та обґрунтоване рішення підстав для скасування якого колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, ЦПК України, колегія суддів, -

вирішила:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Іванівському районі Херсонської області відхилити.

Постанову Іванівського районного суду Херсонської області від 10 березня 2010 року залишити без змін.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили негайно з дня його проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий:

Судді: