Справа № 2-1345/2010
Провадження № -
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.11.2010 року Славутський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого - судді: Мацюка Ю.І.

при секретарі Купріянець Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Славутського міськрайонного суду цивільну справу за позовом комунального підприємства «Славутське житлово-комунальне об`єднання» до ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та виселення з гуртожитку,

в с т а н о в и в:

Позивач КП «Славутське ЖКО» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням кімнатою № 15 гуртожитку № 1, що в місті Славута по вулиці Лісна та виселення з гуртожитку.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач з 15 лютого 2002 року зареєстрований в даному гуртожитку, який, відповідно до рішення Славутського міськвиконкому № 233 від 22 червня 2006 року, переданий ВАТ «Силікат» у комунальну власність міста.

Однак, під час неодноразових перевірок відповідності проживання осіб до їх реєстрації в гуртожитку паспортистами позивача встановлено, що наймач ОСОБА_1 в найманій кімнаті гуртожитку з часу реєстрації не проживає, про що було складено відповідні акти, а також отримано свідчення сусідів, які теж підтвердили факт тривалої відсутності відповідача в гуртожитку.

Тому позивач просить суд визнати відповідача таким, що втратив право на користування жилим приміщенням кімнатою гуртожитку та виселити його з займаної кімнати без надання іншого жилого приміщення, про що внести відповідні зміни до реєстраційних документів та стягнути з відповідача на його користь судові витрати.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 позов підтримав, дав пояснення аналогічні, викладеним в позові, просить позовні вимоги задовольнити, крім того зазначив, що спірний гуртожиток раніше належав ВАТ «Силікат» де працював відповідач, однак на даний час він працює у Славутському РЕМ, а тому відпали підстави у користуванні кімнатою гуртожитку.

Відповідач ОСОБА_1 у судовому засіданні позову не визнав, пояснивши тим, що фактично в гуртожитку не проживає з 2006 року, коли, у звязку з хворобою, тимчасово переїхав проживати в ІНФОРМАЦІЯ_1 до співмешканки ОСОБА_3, оскільки потребував стороннього догляду. Крім того повідомив, що надалі має намір проживати у спірній кімнаті гуртожитку, де в даний час знаходяться його особисті речі, а коли була подана позовна заява до суду, то заборгованість по оплаті за гуртожиток погасив.

Суд, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов заявлений обґрунтовано і підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до рішення Славутського міськвиконкому № 233 від 22 червня 2006 року, гуртожиток, що в місті Славута по вулиці Лісна, 1, переданий ВАТ «Силікат» у комунальну власність міста.

Згідно довідки КП «Славутське ЖКО» № 765 від 08 лютого 2010 року відповідач ОСОБА_1 зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_2 один.

Проте, даними актів комісії в складі працівників КП «Славутське ЖКО» від 11 березня, 15 квітня, 06 травня, 17 червня, 21 грудня 2009 року, 05 січня 2010 року підтверджується, що у кімнаті № 15, житловою площею 12,0 кв.м., в гуртожитку № 1 по вулиці Лісна в місті Славута з 15 лютого 2002 року зареєстрована одна особа ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, який, зі слів сусідів - кімнат № 11 та 16, у даній кімнаті не проживає біля семи років.

Крім того, за даними довідки № 273, виданою 08 жовтня 2010 року Дяківською сільською радою Славутського району Хмельницької області вбачається, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3, проживає без реєстрації у селі Дяків по вулиці Перемоги, 116-А з громадянкою ОСОБА_3, з якою перебуває у громадянському шлюбі, допомагає для неї здійснювати догляд за матірю, яка перенесла інсульт.

З пояснень представника позивача, а також матеріалів справи встановлено, що гуртожиток в місті Славута по вулиці Лісна, 1 раніше належав ВАТ «Силікат», де працював відповідач ОСОБА_1 Однак з 22 червня 2006 року даний гуртожиток переданий у комунальну власність міста, а відповідач припинив свої трудові відносини з ВАТ «Силікат», і в даний час працює у Славутському РЕМ, тому, відповідно до ст. 132 ЖК України, втратив право на користування кімнатою № 15 гуртожитку в місті Славута по вулиці Лісна, 1.

Відповідно до ст. 71 ЖК передбачено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Таким чином, суд, враховуючи те, що відповідач більш ніж 6 місяців не користуються жилим приміщенням кімнатою № 15 гуртожитку № 1 по вулиці лісна в місті Славута, приходить до переконання, що підстав для подальшого користування наданим відповідачу житловим приміщенням немає і вважає, що в позивача є всі законні підстави визнавати відповідача таким, що втратив право користування спірним житловим приміщенням.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 37 гривень понесені витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, сплачені останнім при подачі позову до суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню 51 гривня, як оплата державного мита, від сплати якого звільнено позивача.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 71, 72, 127, 132 ЖК України, ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст. ст. 10, 15, 209, 213-215, 218 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

Позов комунального підприємства «Славутське житлово-комунальне об`єднання» до ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та виселення з гуртожитку - задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_1 таким, що втратив право користування житловим приміщенням - кімнатою № 15 гуртожитку, що в місті Славута по вулиці лісна, 15 шляхом виселення без надання іншого жилого приміщення.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь комунального підприємства «Славутське житлово-комунальне об`єднання» кошти в сумі 37 гривень, сплачені за інформаційно-технічне забезпечення судового розгляду справи при подачі позову до суду.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 51 гривню.

Рішення набирає законної сили після закінчення терміну подання апеляційної скарги, якщо її не було подано; у випадку подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним судом, якщо його не скасовано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особами, які брали участь справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Мацюк Ю. І.