Шевченківський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 2-1995/10
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И .

13 грудня 2010 р.

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя .

У складі : головуючого судді Голубковій М.А.

Секретаря Дребущак О.О.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ТОВ «Торгово-промислова компанія « УКРавтодім» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за виконані роботи, суд-

В С Т А Н О В И В :

ТОВ « торгово-промислова компанія « Укравтодім» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості на виконанні роботи в сумі 9 265 грв. 26 коп вартість ремонту автомобіля з урахуванням встановленого індексу інфляції та пені у розмірі та вартість зберігання автомобіля на території СТО у розмірі 1150 грв. , в також втрати на правову допомогу у розмірі 2000 грв. тв судові витрати в сумі 375 грв., пояснив у судовому засіданні ,що між ТОВ « Торгово-промислова компанія « Укравтодім» та ОСОБА_1 був укладений договір від 2.09. 2008 р. по ремонту транспортного засобу автомобіля НОМЕР_1 , який належить відповідачу на праві користування.

Відповідно до умов договору , позивач забов»язався здійснити ремонт автомобілю належного відповідачу на праві користування , а відповідач прийняти та сплатити позивачу за роботу грошеві кошти у сумі 7332 грв. 20 коп.

16.09. 2008 р. позивач виконав свої забов»язання , які передбачені договором у повному обсязі належним, але відповідач не виконав свої забов»язання по договору.

21.11. 2008 р. позивач відправив поштою рекомендоване повідомлення відповідачу за його адресою з проханням оплатити вартість ремонту і зберігання автомобілю у сумі 7707 грв. 20 коп. У листі також був указаний розрахунковий рахунок ,на який потрібне внести вказану суму.

Вказаний лист повернувся за закінченням терміну зберігання , що підтверджується штемпелем на повідомлені. Відповідач не оплатив суму ремонту , не забрав автомобіль, підприємство продовжувало нести збитки . які пов»язані із зберіганням автомобіля відповідача.

Після звернення до з позовом до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя відповідач добровільно заплатив за ремонт автомобіля у сумі 7 322 грв.

У зв»язку з добровільною оплатою вартості ремонту автомобіля зі сторони відповідача, позивач уточнив свої позовні вимоги , просить стягнути з відповідача суму інфляції за період з вересня 2008 р. по серпень 2009 р. у сумі 1173 грв.16 коп. та пені у розмірі 1621 грв. 15 коп. , вартість зберігання автомобіля на території СТО за період з 18..09.2008 р. по 29.09. 2009 р. у розмірі 1975 грв. , втрати на судовий збір у сумі 125 грв., витрати на інформаційно-технічне забезпечення у розмірі 250 грв.., та витрати на допомогу у розмірі 2000 грв.

Відповідач до суду повторно не зявились, про причину неявки суд не повідомили, про день, час та місце слухання справи були повідомлені у встановленому законом порядку. У відповідності до ст. 224 ЦПК України суд ухвалив постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Відповідач проти позову заперечує, надав суду письмові заперечення , що 2 .09. 2008 р. він звернувся до позивача з приводу ремонту свого автомобіля, представник позивача зажадав його підпису про передачу автомобіля у замовленні наряді № 1869 , який з невідомих йому причин мав назву « акт виконаних робіт». Проставивши свою підпис у графі клієнт мав першої сторінки даного замовлення наряду , він поцікавився переліком видів робіт , які позивач має повести з ремонту автомобіля , в зв»зку з тим, що графи у таблиці після його підпису залишились незаповненими З цього приводу його запевнили, що перелік робіт буде складати 7 332 грв. 20 коп., термін проведення робіт і спосіб їх оплати , умови зберігання автомобіля, позивачем не були визначені з причини не укладання договору про надання послуг та договору зберігання.

12.09. 2008 р . він з»явився на станцію технічного обслуговування позивача з метою перевірки виконаних робіт , однак роботи по ремонту автомобіля в повному обсязі не були виконані , але його повідомили , що вартість робіт буде становити 9500 грв., а не 7 332 грв. , 20 коп у зв»язку з збільшенням курсу іноземної валюти. З таким вимогами позивача він не погодився , зажадав письменного обґрунтованого повідомлення про це.

Після 12.09. 2008 р. від позивача ніякого повідомлення про закінчення виконання робіт, способу оплати та прийому робіт він так й не отримав . Занепокоєний тривалим виконанням по ремонту свого автомобіля, 30.09. 2009 р. він прибув до позивача, який його повідомив , що роботи по ремонту про відсутність до нього претензій ., Згідно до ст10 ч.1 ЦПК України., позивач не довів суду роботи по ремонту його автомобілю були виконанні 16.09. 2008 р. згідно укладеного договору, але не вказує якого , бо у замовленні наряді № 1869 від 2.09. 2008 р. визначений термін виконання робіт , позивач не наводить. Доказу отримання ім. листа , відправленого 21.11 2008 р. позивачем суду не надано.

Крім того, позовними вимогами сторони є стягнення сум інфляції , пені, вартості зберігання автомобіля з 16.09. 2008 р. по 29.09. 2009 р. він також не визнає.

Відповідач вважає, що у замовленні-наряді № 1869 від 2 .09. 2008 р. не було визначено кінцевого терміну закінчення виконання робі, способів оплати та здачі робіт , то час , коли у нього виник обов»язок по прийняттю виконаних робіт и оплатити їх , не був визначений, За таких обставин він не знав , коли йому приймати автомобіль и оплачувати його, і який саме способом, оскільки ніякого повідомлення з даних приводів від позивача не надходило. Позовна заява до суду не є належним повідомленням про виконання робіт . При наданні 30.09.2009 р. рахунку № 484 та при складанні акту № 484 , він оплатив вартість робіт фактично у більшому розміру ніж було обумовлено в актах, а саме у розмірі 7 420 грв. Претензій у позивача на той час не було, він вважає, що роботи по ремонту його автомобілю були виконані 30.09.2009 р., що підтверджено актами, тому вимоги позивача про стягнення штрафних санкцій у вигляді нарахувань , пені та вартості зберігання автомобіля за період з 16.09. 2008 по 29.09.2009 р. є безпідставними та необґрунтованими.

Письмової угоди щодо до зберігання автомобіля з позивачем він не укладав , як того вимагає ст.. 208, 937 ЦК України. Позивач посилається на запис у замовленні-наряді № 1869 і не враховує іншого запису в даному листі , а саме: СТО відповідальність за зберігання цінних речей , залишених в автомобілі , не несе. Згідно ст.. 940 ЦК України зберігач звільняється від обов»язку прийняти річ на зберігання, якщо у зв»язку з обставинами , які мають істотне значення , він не може забезпечити її схоронності. За такими обставинами , йому не відомо , як позивач міг зберігати автомобіль, як що він не може забезпечити схоронності речей , які містяться у ньому. Тому вимоги позивача про стягнення з нього вартості за зберігання автомобілю , він вважає помилковими.

Не визнає він також вимоги позивача про стягнення з нього 2000 грв. за правову допомогу, яку обґрунтовує укладанням договору про надання правових послуг від 6.04. 2009 р. з ТОВ « Юридичне бюро»» Ваше право» . З даного договору невідомо, яка правова допомога і по якій справі надавалась допомога позивачу. Позивачем не надано розрахунку погодинної вартості правової допомоги , докази існування ТОВ « Юридичне бюро «Ваше право» , а також позивач не прийняв до уваги , що оплата витрат на правову допомогу здійснюються за допомогу, пов»язану з наданням її адвокатом.

Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку , що позов підлягає задоволенню частково за мотивами:

Згідно заказ- наряду « 1869 від 02.09.2008 р. ТОВ « торгово промислова компанія « Укравтодім» забов»залася провести ремонт автомобіля ОСОБА_1 , вартість ремонту вказана остаточна 7332 грв. 20 коп.

Сторони забов»язались :

-вказаний перечень робіт, запчастин , матеріалів та їх вартість є попередньої .

-Остаточний розрахунок з заказником проводиться згідно заказу за фактично виконані роботи, затрачених матеріалів та запасних частин.

-Після закінчення ремонту вартість зберігання автомобіля на території СТО складає 5 грв. за добу та нараховується , якщо клієнт не забрав автомобіль на протязі доби , які знаходяться у м. Запоріжжі, та трьох діб для клієнтів , які знаходяться за межами м. Запоріжжя.

-Відповідальність за зберігання речей, залишених у автомобілі , не несе.

-З правилами надання послуг по технічному обслуговуванню та ремонту автомобіля ознайомлено. З інструкціями згідно правил поведінки на території СТО, охорони труда и здоров»я , пожарної безпеки , забов»язуюсь виконувати.

Підпис заказника , та підпис майстра, який прийняв автомобіль.

Згідно до ст.. 509 ЦК України забов»язаням є право відношення, в якому одна сторона забов»язана вчинити на користь другої сторони певну дію /передати майно , виконувати роботу , надати послугу , сплатити гроші тощо / або утриматися від певної дії , а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов»язку.

Позивач виконав свої забов»язання по ремонту автомобіля відповідача звернувся до нього з листом , в якому вказав , що на 16.09. 2008 р. ремонт автомобіля виконано у повному обсязі. Також у листі вказано, що вартість ремонту необхідно оплатити до 1.12 . 2008 р.

Лист було направлено відповідачу за його адресою АДРЕСА_1 , про що суду надана квитанція від 21.11. 2008 р. / л.д.10 /.

Тому суд вважає, що відповідача було повідомлено про виконання робіт по ремонту його автомобіля. 21.11. 2008 р.

30 вересня 2009 р. по рахунку № 484 відповідач оплатив вартість ремонту свого автомобіля у сумі 7 322 грв. 20 коп. та отримав свій автомобіль .

У частині позову про стягнення з відповідача суми 1975 грв. . за зберігання автомобілю з 16.09.2008 г. по 29..09.2009 р. суд вважає доказаним и підлягає задоволенню у повному обсязі, відповідач добровільно взяв на себе забов»язання про оплату за зберігання автомобіля на СТО , підписав заказ наряд, як того передбачає ст.. 509 ЦК України.

Позивач просить стягнути з відповідача інфляцію та пеню за прос рочку виконання грошевого забов»язання , згідно ст.. 625 ч.2 ЦК України.

Суд не задовольняє позов цій частині , так як , при розгляді справи позивач після того, як відповідач добровільно оплатив суму боргу , змінив свої позовні вимоги, погодився з тим, що оплата на ремонт автомобілю проведена , про що на акті є запис, що претензій до відповідача вони не мають.

Підлягає частковому задоволенню вимоги позивача про стягнення судового збору та за інформаційно-технічне обслуговування .

Ст.. 85 ЦПК України передбачає , що сторони , на користь якої ухвалено рішення , суд присуджує з другої сторони понесенні нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково , судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено .

Позов задоволено частково, тому суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати у розмірі 51 грв. , оскільки сума стягнення 1975 грв.

Не підлягає задоволенню вимоги позивача про стягнення з відповідача 2000 грв. за правову допомогу на підставі того, що підприємство уклало договір про правову допомогу з ТОВ « Юридичне бюро « Ваше право» , але суду не надано документів про правовій статус підприємства, . не надав суду розрахунку суми правових послуг.

Ст.. 84 ЦПК України передбачає, що витрати , пов»язані з оплатою правової допомоги адвоката та іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги.

При розгляду справи адвокат участі не приймав, суду також не надано доказів участі по справі фахівця в області права , тому в цій частині позов не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.. 208, 209, 212, 213 , 215 ЦПК України, ст.. 509, 625 ЦК України, 88, 85 ЦПК України, суд-

В И Р И Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ « Торгово-промислова компанія « Укравтодім» 1975 грв.

В іншій частині позову відмовити .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і подання після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Голубкова М.А.