Справа № 2-315/10
Провадження № 2/315/10
РІШЕННЯ

Іменем України

16.04.2010 м. Бердичів

Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі: головуючого - судді Вдовиченко Т.М., при секретарі Вольницькій Е.А., з участю позивачів, відповідачки ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ПП « Житлоремекс-2», третя особа на стороні позивачів ОСОБА_4, про стягнення майнової та моральної шкоди ,-

Встановив:

В серпні 2009 року ОСОБА_2, ОСОБА_3 звернулись до суду з позовною заявою про стягнення майнової та моральної шкоди з ОСОБА_1, з тих підстав, що вони є співвласниками квартири АДРЕСА_1. 04 липня 2009 року, коли вони знаходились вдома, побачили, що зі стелі на кухні почала ллятися вода. В подальшому з»ясувалось, що вода тече з квартири № 7, яка розташована в даному будинку, поверхом вище, та належить відповідачці по справі. Відповідачка пояснила, що у ванній кімнаті під напором води відірвався вентиль. Діями останньої їм було завдано матеріальну шкоду яку оцінюють в суму 5530 грн., а також моральну шкоду в сумі 3000 гри., яку вони просять стягнути з відповідачки в примусовому порядку, оскільки в добровільному порядку спричинені нею збитки вона не відшкодовує.

Під час розгляду справи за ухвалою Бердичівського міськрайнного суду Житомирської області від ЗО жовтня 2009 року в якості співвідповідача було залучено до участі в справі ПП « Житлоремекс-2», а ухвалою суду від 26 березня 2010 року не припиняючи розгляду справи залучено до участі в справі в якості третьої особи на стороні позивачів ОСОБА_4, яка є співвласником квартири № З в будинку № 40 по вул. Дзержинського в м. Бердичеві Житомирської області.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_2 позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити з підстав викладених в позовній заяві. Суду пояснив, що після залиття і на час розгляду справи відповідачка матеріальної шкоди їм не відшкодувала, ніякої допомоги не надавала. До даного часу вони з дружиною не можуть оговтатися від того, що сталося, мають борги, оскільки займали гроші на ремонт.

Позивачка ОСОБА_3 позовні вимоги також підтримала, з підстав зазначених в позові, просила суд задовольнити їх в повному обсязі. Суду пояснила, що два роки назад вони робили в квартирі ремонт. Відповідачка також два роки тому в своїй квартирі встановлювала індивідуальне опалення, в зв»язку з чим міняла в квартирі всі труби. Той вентиль, який зірвало, вони поміняли на дешевий китайський кран, тому і його зірвало. В день затоплення до них приходив лише чоловік відповідачки. Коли вона заходила в квартиру відповідачки, то в неї в коридорі стояла вода, яка потім стікала в їхню квартиру. В наслідок залиття їхньої квартири в них в туалеті впав бойлер, розбив унітаз та зливний бачок, а сам деформувався, в туалеті побилася вся плитка, в квартирі повідклеювалися шпалери, на кухні понамокали всі меблі. Три неділі вони з чоловіком не мали змоги користуватися туалетом, мусіли ходити на вулицю, оскільки в

туалеті не було ні води, ні світла. Відповідачка в рахунок погашення матеріальної шкоди дала їм тільки триста гривень, однак дана сума не відповідає дійсному розміру заподіяної їм майнової шкоди. З липня місяця 2009 року, і по той час поки вони з чоловіком не звернулися до суду з даною позовною заявою, відповідачка більше намірів до відшкодування завданих збитків не здійснювала, приходила лише після того, як отримала судову повістку про виклик до суду, однак завданих збитків так і не відшкодувала. Також пояснила, що затоплення відбувалося в суботу, 04 липня 2009 року, а в акті помилково записано 06 липня 2009 року, в цей день до них приходили працівники ПП « Житлоремекс -2».

Третя особа на стороні позивачів ОСОБА_4 в судове засідання не з»явилася, натомість на адресу Бердичівського міськрайонного суду надала заяву, згідно якої просить справу слухати у її відсутності, позовні вимоги підтримала. Дана заява долучена до матеріалів справи.

Відповідачка ОСОБА_1 в судовому засіданні пред»явлені до неї позовні вимоги не визнала, просила в позові відмовити в повному обсязі з підстав, викладених в письмових запереченнях, які долучено до матеріалів справи ( а.с. 49-50, 115-116). Суду пояснила, що 04 липня 2009 року вона з родиною була вдома, коли у ванній кімнаті роздався хлопок і почала ллятися вода. Вентиль на крані нібито було зрізано ножем, це був центральний вентиль, який перекриває всю воду в квартирі. Вона покликала чоловіка, щоб він перекрив весь стояк. В зв»язку з тим, що вода в трубах подавалася з підвищеним тиском, то була технічна поламка вентиля, тому її вини в цьому немає. ОСОБА_5 з чоловіком та її мамою почали збирати воду, однак зібрати воду відразу не вдавалося, оскільки вода йшла під великим тиском. 07 липня 2009 року до них приходили позивачі і вони домовилися, що сума відшкодування буде становити 300 гривень, тому і заплатили їм таку суму. Коли працівники ПП « Житлоремекс - 2» складали акт, то монтажник ВБМ ОСОБА_6 написав, що то є «технічна поламка вентиля», отже її вини у тому, що сталося залиття квартири позивачів немає, вважає, що за нанесені збитки має нести відповідальність співвідповідач ПП « Житлоремекс-2».

Представник співвідповідача ПП « Житлоремекс - 2» в судове засідання не з»явився, причину своєї неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, у відповідності до вимог cm. 76 ЦПК України. В судовому засіданні, яке відбулося 11 лютого 2010 року, суду пояснив, що позовні вимоги він не визнає, тому, що на підприємстві проводяться профілактичні огляди будинків і є наявний графік проведення профілактичних оглядів в даному будинку. На моменти проведення профілактичних оглядів вся запірна арматура будинку працювала в належному стані. За період існування ПП « Житлоремекс -2» жодної заяви, до моменту скоєння даної аварії, від мешканців квартири № 7 не надходило, лише 19.08.2009 року від ОСОБА_1. надійшла заява, оскільки їй потрібно було поміняти вентиль. Той кран, що був встановлений в квартирі відповідачки є низької якості, і роботи по його встановленню проводилися не їхнім підприємством. Згідно ЦК України відповідачка, як власник квартири, повинна відповідати за технічне обладнання, яке розміщене в її квартирі.

Свідок ОСОБА_7 суду пояснила, що працює майстром в ПП « Житлоремекс -2». 06.07.2009 року їх визвав ОСОБА_2 по факту залиття його квартири. При обстеженні комісія виявила, що вся квартира була затоплена, була мокра стеля, мокрі шпалери, обірваний бойлер, побитий унітаз,в коридорі намокли паласи, дивани також були мокрі. Після цього вони піднялися в квартиру ОСОБА_1, які пояснили, що в них трапилось. Залиття відбулося 04 липня 2009 року, а в акті була допущена помилка щодо дати затоплення. Щодо причини залиття, то пояснила, що в квартирі відповідачки вирвало якусь запчастину, яка була замінена самими власниками квартири, коли вони

робили ремонт. ОСОБА_1 також сказала, що в них сталося залиття, що вони не могли перекрити воду і, що вони затопили людей.

Свідок ОСОБА_8 суду пояснила, що 04 липня 2009 року вона прийшла в гості до позивачів. Десь близько 18 години вечора до них прийшов господар квартири № 7 і сказав, що затоплює квартиру позивачів, також сказав, що поставив якийсь «шариковий» вентиль, а його вирвало. Коли вони вийшли в кухню, то там вода вже лилася повсюди: зі стін, стелі, шпалери почали падати, штукатурка почала сипатись, вода була також на сходовій клітинці під»їзду, вся мебель в квартирі була мокра, вода ллялася з люстри, розеток. Коли вона йшла додому, то бачила, що на зовнішній стіні будинку було видно, що по ній також текла вода.

Свідок ОСОБА_9, яка є мамою відповідачки пояснила, що 04 липня 2009 року, в суботу, в квартирі її дочки зірвало кран, який перекриває воду в квартирі. Даний кран вони ставили чотири роки тому назад, купили його в будівельному магазині. Коли зірвало кран, то пішла під дуже сильним напором вода, вважає, що то був гідроудар, тому, що біля будинку находиться насосна станція. ОСОБА_5 почали збирати воду як могли. Зять бігав в підвал, а коли повернувся, то сказав, що не може перекрити воду. ОСОБА_5 перекрили працівники МКАРС. ОСОБА_5 із зятем ходили в квартиру позивачів, то побачили, що там вода була тільки в туалеті і ще була мокра стіна. Власникам квартири № З ними було запропоновано поклеїти шпалери,однак позивачі відмовилися, оскільки пояснили, що збираються робити ремонт, погодилися взяти 300 гривень, і тоді вони вирішили, що дане питання між ними врегульовано. 19.08.2009 року вони зверталися до ПП « Житлоремекс-2» щоб вони їм поміняли кран, оскільки в них в квартирі стояв тимчасовий вентиль.

Свідок ОСОБА_10, який є чоловіком відповідачки, суду пояснив, що 04 липня 2009 року о 19 год. 20 хвили він був з жінкою вдома, почув у ванній кімнаті шум, і коли туди зайшов, то побачив, що у них зірвало центральний вентиль перед водяним лічильником. Ходив з працівниками МКАРС в підвал, і вони перекрили воду по всьому будинку. Після цього він подзвонив знайомому слюсарю, той прийшов до них додому і поставив кран. Оскільки весь будинок був без води, після цього вони знову дзвонили в МКАРС, які приїхали і відкрили воду в будинку. Він ходив в квартиру позивачів і бачив, що в них в ванній кімнаті була мокра стеля, туалет, і трохи було мокро на кухні. В їхній квартирі вода була тільки у ванній кімнаті. На його думку причиною того, що зірвало вентиль є те, що тиск води був великий, оскільки в даний час подається в будинок вода, вважає, що за всі вентиля, які знаходяться в квартирі повинен відповідати власник квартири.

Свідок ОСОБА_11 суду пояснила, що працює в ПП « Житлоремекс - 2» майстром, коли до них звернувся позивач ОСОБА_2, то вони виходили на місце події і обстежували квартиру. Спочатку зайшли в квартиру № 3, де виявили, що квартира була затоплена, а саме були затоплені: стеля і стіни великої кімнати, кухні та туалету, в коридорі був пошкоджений електробойлер та пошкоджений унітаз. Після цього вони піднялися в квартиру № 7 для з»ясування обставин, що стало причиною залиття, де виявили, що мешканцями даної квартири було проведено перепланування ванної кімнати та санвузлу, та зі слів власника квартири № 7 вони з»ясували, що він за власні кошти та своїми силами проводив заміну загального вентиля перед водним лічильником і вентиль у нього поламався. На момент обстеження вентиль був замінений на новий, теж силами власника квартири. Вважає, що після залиття у квартирі позивачів важко було б проживати, бо там все було затоплено у великих розмірах, нормальними умовами то було неможливо назвати. Затоплення відбулося у вихідний день, а викликали їх після вихідних.

Свідок ОСОБА_6, який працює сантехніком в ПП « Житлоремекс -2» суду пояснив, що в понеділок він разом з комісією прийшов до позивачів, побачив відразу, що в них коридорі лежав бойлер, бойлер був деформований, в туалеті був розбитий унітаз, стіна була мокра. Господар квартири № 7 сказав, що було залиття через кран, однак кран вони вже поміняли . Вважає, що кран був « соломіновий», тому, що латунь або чугун так би не вирвало. Той кран, що в них стояв є самим дешевим із всіх кранів. В квартирі відповідачки всі труби перероблені, все закладено плиткою і сховано. Кран, що стояв на зальному вентилі в квартирі відповідачки можливо лише ставити на відключення такого прибору як бачок, і то лише на рік, і не більше.

Свідок ОСОБА_12 пояснив, що 04.07.2009 року їх визвали за адресою по вул. Дзержинського. Він піднявся в квартиру № 7, подивився де стояк, після чого спустився в підвал, однак там були закриті двері, то перейшов в інший підвал, там закрив дві задвіжки, чим перекрив воду в будинку. В квартирі позивачів бачив розбитий унітаз на який впав бойлер зі стіни. В квартирі № 7 в коридорі стояла вода, господарі квартири сказали, що в них лопнув кран і поросили перекрити воду. Бачив, що в квартирі № З вода стояла в туалеті та в коридорі.

Заслухавши пояснення позивачів, відповідачки ОСОБА_1, представника співвідповідача ПП « Житлоремекс-2», показання свідків, з»ясувавши всі обставини справи та перевіривши надані суду сторонами докази, судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на житло виданого 02 липня 1996 року в м. Бердичеві відділом житлово - комунального господарства міськвиконкому, квартира, яка знаходиться за адресою м. Бердичів, вул. Дзержинського буд. 40 кв.З належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_2 та членам його сім»ї ОСОБА_3 і ОСОБА_4 (а.с.10).

Відповідно до довідки, виданої ПП « Житлоремекс -2» квартира АДРЕСА_2 належить ОСОБА_1, разом з нею в даній квартирі зареєстровані її малолітні діти (а.с.8).

Згідно до cm. cm. 319,322 ЦК України власність зобов»язує, власник зобов»язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, відповідачка ОСОБА_1, як власник квартири АДРЕСА_2, зобов»язана утримувати квартиру в належному стані, в тому числі і сантехнічне обладнання. Факт залиття квартири позивачів з вини відповідачки ОСОБА_1, яка не забезпечила належну роботу сантехнічного обладнання в належній їй квартирі, доводиться Актом ПП « Житлоремекс-2» від 07 липня 2009 року, згідно якого, 04 липня 2009 року мешканцями квартири АДРЕСА_3, власник ОСОБА_1, була залита квартира № 3, що розташована поверхом нижче, власник ОСОБА_2 Причиною залиття стала поламка загального вентиля перед водяним лічильником в ванній кімнаті (а.с.12), а також показами свідків.

Згідно Акту ПП « Житлоремекс - 2» від 07.07.2009 року при обстеженні квартири позивачів було виявлено, що в результаті залиття замокла обклеєна шпалерами стеля великої кімнати площею 6 кв.м. та стіни обклеєні шпалерами 10 кв.м., 2.5 кв.м. побіленої стелі кухні, 2.5 кв.м. обклеєної шпалерами стіни туалету та 1 кв. м. обклеєної шпалерами стелі, 1.3 кв.м. побіленої стіни ванної кімнати. Відповідно кошторисної документації, складеної приватним підприємством « ДІ С» вартість матеріальних збитків, що завдана позивачам становить 5530,00 грн. (а.с.19-32),

У відповідності до cm. 22 ЦК України особа, якій завдано збитки у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких

особа зазнала у зв»язку з пошкодженням майна, а також витрати, які особа мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі.

Частиною 3 cm. 386 ЦК України передбачено, що власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Згідно до ч.І cm. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до « Правил користування приміщеннями житлових будинків», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 1992 року № 572, власники квартир зобов»язані використовувати приміщення житлових будинків за призначенням, забезпечувати збереження жилих і підсобних приміщень квартир та технічного обладнання, не допускати виконання робіт та інших дій, що викликають псування приміщень, приладів та обладнання будинку, порушують умови проживання громадян.

На підтвердження заявлених вимог про відшкодування майнової шкоди та обставин, викладених в позовній заяві, позивачами надано письмові докази та покази свідків, що зазначені вище. Також в судовому засіданні позивачами було додатково повідомлено, що ними на усунення наслідків затоплення було проведено ремонт в квартирі і в зв»язку з цим були витрачені значні кошти, в підтвердження чого вони надали суду оригінали товарних чеків на придбання будівельних матеріалів. Згідно даних чеків, позивачами було затрачено значно більше коштів на відновлювальний ремонт квартири, в зв»язку з чим їм судом було роз»яснено їхнє право, відповідно до cm. 31 ЦПК України, збільшити розмір позовних вимог, однак останні відмовились від наданого їм права, на підтвердження чого написали власноручно заяву (а.с.145).

У відповідності до ч.З cm. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень .

Згідно ч.І cm. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Як вбачається зі змісту ч.І cm. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України .

В спростування заявлених позовних вимог відповідачкою ОСОБА_1 суду не надано жодного доказу. Посилання на те, що ОСОБА_9 від 07.07.2009 року, складений працівниками ПП « Житлоремекс - 2» не відповідає суворо визначеній формі та складений з порушенням строків його складення свого підтвердження в судовому засіданні не знайшли.

Зокрема, в пункті 2.3.6 «Правил утримання жилих будинків і прибудинкових територій», затверджених Наказом Державного комітету України з питань житлово -комунального господарства № 76 від 17.05.2005 року, зазначено, що «у разі залиття, аварії квартир складається відповідний акт», терміни його складання не зазначено. Свідки ОСОБА_13, ОСОБА_5, ОСОБА_6, суду пояснили, що ОСОБА_9 складався в понеділок 06.07.2009 року, оскільки залиття сталося у вихідний день, в суботу. Відповідачкою не надано суду доказів в чому полягало порушення строків складення даного ОСОБА_9. Також не знайшли свого документального підтвердження та підтвердження в показах свідків в судовому засіданні посилання відповідачки на те, що

« на її думку падіння електробойлера могло спровокувати неправильне його встановлення, особами, що не мають ліцензії на його встановлення».

Посилання ОСОБА_1на те, що в неї не було можливості перевірити відповідність розміру майнової шкоди дійсним збиткам, шляхом проведення незалежної експертизи, оскільки позивачами були проведені ще до подачі позову до суду ремонтні роботи є безпідставними, так як під час проведення попереднього судового засідання останній було роз»яснено судом право заявити клопотання про проведення судової експертизи, і нею було заявлено клопотання про проведення експертизи, однак в подальшому від даного клопотання відповідачка відмовилась зважаючи на те, що в неї немає коштів на оплату послуг експерта (а.с.56). Під час проведення судового засідання 11.02.2010 року ОСОБА_1 судом повторно було роз»яснено її право заявити клопотання про призначення судової експертизи, однак нею таке клопотання не заявлялося, що підтверджується записом в журналі судового засідання (а.с.108-109).

В своїх запереченнях, проти заявлених позовних вимог, відповідачка посилається на те, що в залитті квартири позивачів немає її вини, оскільки то була технічна поломка загального вентиля, однак такі доводи останньої також свого підтвердження під час судового розгляду справи не знайшли, зокрема, як вбачається з пояснень свідків: ОСОБА_9, як є мамою позивачки, даний кран вони самостійно купували та встановлювали, ОСОБА_6, який працює сантехніком в ПП « Житлоремекс -2», який пояснив, що вентиль, який зламався в квартирі відповідачки був дуже поганої якості і тому його зірвало під напором води, а також відповідно до ОСОБА_9 залиття від 07.07.2009 року « причиною залиття стала поламка загального вентиля перед водяним лічильником в ванній кімнаті», посилання на те, що то була « технічна поламка» в даному ОСОБА_9 відсутні.

Відповідачка в наданих суду письмових запереченнях посилається на те, що відповідно до Наказу Державного комітету України з питань житлово - комунального господарства № 76 від 17.05.2005 року « Про затвердження Правил утримання жилих будинків і прибудинкових територій» відповідати за те, що в її квартирі сталася поламка загального вентиля перед водяним лічильником в ванній кімнаті повинен ПП « Житлоремекс-2», так як вони є балансоутримувачами будинку № 40 по вул. Дзержинського в м. Бердичеві, однак, такі посилання є також безпідставними, оскільки відповідно до даних Правил балапсоутримувач будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд (далі - балапсоутримувач) - власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом.

Права та обов»язки балансоутримувача визначені в cm. 24 Закону України « Про житлово - комунальні послуги» від 24 червня 2004 року, в той же час, права та обов»язки споживача житлово - комунальних послуг, визначені в cm. 20 Закону України « Про житлово - комунальні послуги» .

В своїх запереченнях відповідачка посилається також на те, що згідно п.2.1.5 «Правил утримання жилих будинків і прибудинкових територій» № 76 від 17.05.2005 року профілактичне обслуговування будинків є складовою технічного обслуговування і полягає в усуненні дрібних несправностей елементів будинків з метою забезпечення їх безперебійної роботи, а також попередження порушень санітарно-гігієнічних вимог до приміщень будинків, налагодження та регулювання окремих видів технічних пристроїв.

Періодичність проведення профілактичного обслуговування елементів жилих будинків та граничні строки невідкладної ліквідації виявлених несправностей елементів жилих будинків наведена відповідно у додатках 2 та З, відповідно до яких періодичність обслуговування системи водопроводу, каналізації, гарячого водопостачання 3-6 місяців. Тому вважає, що співвідповідач несе повну відповідальність за те, що сталося, адже якби вони виконували свої обов»язки своєчасно, затоплення можна було б уникнути.

Однак такі посилання також є безпідставним, оскільки п. 2.3.7. зазначених Правил передбачено, що балансоутримувач будинку здійснює технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем тепло-, водопостачання, водовідведення і зливової каналізації та витрати на виконання цих робіт здійснюються відповідно до законодавства. Згідно наданих співвідповідачем графіків профілактичних оглядів внутрішньобудинкових мереж водопостачання і каналізації такі роботи ними проводяться один раз в три місіці, підтвердженням тому є ОСОБА_9 виконаних робіт (а.с. 138-143). Як пояснила в судовому засіданні представник співвідповідача, заявок від відповідачки ОСОБА_1. про усунення технічних несправностей санітарно -технічного обладнання, яке знаходиться в її квартирі до співвідповідача не надходило, таким чином, обов»язок по утримання санітарно - технічного обладнання, яке знаходиться в квартирі відповідачки є її прямим обов»язком, що також вбачається зі статті 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», згідно якої, утримання приватизованих квартир (будинків) - незалежно від форм власності на них - здійснюється коштом їхніх власників, згідно з Правилами користування приміщеннями житлових будинків і прибудинкових територій, які затверджуються Кабінетом Міністрів України. Тому, виходячи з вище наведеного, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог до ПП « Житлоремекс - 2» слід відмовити за безпідставністю.

Позивачі, відповідно до cm. 1192 ЦК України, за своїм вибором вправі вимагати відшкодування збитків, необхідних для ремонту квартири, а тому суд задовольняє заявлені вимоги про відшкодування матеріальної шкоди з ОСОБА_1 в розмірі 5230,00 грн. (5530,00 гри. - 300,00 гри. = 5230,00 грн.) як підставні.

Cm. 1167 ч.І ЦК України передбачає, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Згідно п. З Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 « Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Внаслідок затоплення квартири позивачам завдана також і моральна шкода, яка полягає в тому, що вони є особами пенсійного віку, зазнали душевних страждань у зв»язку з пошкодженням їхнього майна - залиттям квартири, були позбавленні можливості жити у звичайних та зручних для них умовах, змушені були докладати додаткових зусиль для організації свого життя, затоплення квартири порушило звичний режим життя та життєві зв»язки позивачів. Такі доводи позивачів ствердили і свідки, які були як очевидцями події, зокрема свідок ОСОБА_8, так і свідки, які заходи до квартири позивачів після заливу і бачили, що в них в коридорі лежав деформований електробойлер і був побитий унітаз, квартира була залита водою. Тому суд, на підставі наведеного, знаходить за можливе частково задовольнити вимоги позивачів про відшкодування моральної шкоди. При визначенні розміру шкоди суд враховує тривалість та глибину страждань, які зазнали останні, істотність вимушених змін в їхньому житті, можливість відновлення попереднього стану, суд враховує також те, що відповідачка має

на вихованні двоє малолітніх дітей, тому виходячи із засад справедливості, добросовісності та розумності задовольняє вимоги позивачів про відшкодування моральної шкоди та стягує на їхню користь з відповідачки ОСОБА_1 по 500,00 грн. кожному.

Відповідно до ст.ст. 79,81,84,88 ЦПК України на користь позивачів з відповідачки підлягають стягненню судові витрати у вигляді державного мита пропорційно до суми задоволених вимог - 52,30 грн., за вимогою майнового характеру та 8,50 грн. із вимог немайнового характеру, а всього 60 грн. 80 коп., також витрати на інформаційно -технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн. та 150 грн. за надану правову допомогу при зверненні до суду (а.с.1,3,4,18).

Керуючись cm. cm. 3,10,11,60,79,81, 84, 88, 209, 212-215, 218, 223 ЦПК України, cm. cm. 23, 319, 322, 386, 1166,1167,1192 ЦК України, Законом України « Про житлового - комунальні послуги» від 24 червня 2004 року, Законом України « Про Приватизацію державного житлового фонду» від 19 червня 1992 року, Правилами користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 року № 572, Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених Наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства № 76 від 17.05.2005 року, Постановою Пленуму Верховного суду України "Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" від 31.03.1995 р. № 4,суд, -

Вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_2, ОСОБА_3 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2, 2615,00 грн. матеріальної шкоди, 500 грн. моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 2615,00 грн. матеріальної шкоди, 500 грн. моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 60 грн. 80 коп. витрат по сплаті державного мита та 90 грн. витрат за інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 Василівни ЗО грн. витрат за інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи та 150 гривень за надану правову допомогу.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити за безпідставністю.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Житомирської області через Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги або в порядку ч.4 cm. 295 ЦПК України.

Головуючий: