Центральний районний суд м. Миколаєва
Справа № 2ц-4-2313/10р.
РІШЕННЯ

Іменем України

26 травня 2010 р.

Центральний районний суд м. Миколаєва в складі : головуючого - судді Яворської Ж.М., при секретарі - Ветровій О.М., за участю позивача - ОСОБА_1, відповідача - ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Миколаєва цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 про стягнення збитків та моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ФОП ОСОБА_4 про стягнення збитків та моральної шкоди.

У судовому засіданні, позивачка зменшила свої позовні вимоги і просила стягнути на її користь 1200 грн., з врахуванням того, що вартість дошки з якої виготовлено міжкімнатні двері у її квартирі складає 700 грн., а не 954 грн.00 коп., і на виконання замовлення відповідач передав 500 грн. ОСОБА_5( 2500-500-700).

Відповідач у судовому засіданні позов не визнав. Суду прояснив, що відповідно до укладеного договору замовлення виконав, всі необхідні аксесуари придбав, але в звязку з відмовою позивачки від оплати решти суми, замовлення було виконано іншими особами.

Заслухавши пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд встановив факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно зі ст. 865 ЦК України за договором побутового підряду підрядник, який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується виконати за завданням фізичної особи (замовника) певну роботу, призначену для задоволення побутових та інших особистих потреб, а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Відповідно до ст. 866 цього Кодексу договір побутового підряду вважається укладеним у належній формі, якщо підрядник видав замовникові квитанцію або інший документ, що підтверджує укладення договору. Відсутність у замовника цього документа не позбавляє його права залучати свідків для підтвердження факту укладення договору або його умов.

Відповідно до Свідоцтва про реєстрацію (серія В02 №326690), ОСОБА_4 є фізичною особою-підприємцем з 01.09.2006 р.

Між позивачкою та відповідачем була укладено письмовий договір побутового підряду на виготовлення останнім двох міжкімнатних дверей зі склом загальною вартістю 3765 грн.00 коп. На виконання даного договору позивачка передала відповідачеві аванс в розмірі 2500 грн., що підтверджується рахунком №84 від 23.06.2009 р. Строк виготовлення замовлення до за домовленістю сторін встановлено до 30 липня 2009 р. Між тим, приватний підприємець порушив умови договору, у строки, визначені сторонами, роботи прийняті за актом приймання- передачі не були.

З 29 липня 2009 р. позивачка почала турбувати відповідача щодо виконання договору. Відповідач почав уникати її. Після чого позивачка звернулася до Заводського PB УМВС ММУ УВС України в Миколаївській області Постановою від 24.09.2009 р. у порушенні кримінальної справи було відмовлено. Після чого позивачка відмовилася від виконання договору відповідачем. Двері позивачки було встановлено іншою особою і вона понесла додаткові витрати.

У судовому засіданні встановлено, що на виконання замовлення, ОСОБА_6 передав їншій особі ОСОБА_7 заготовки до дверей, а саме стружені бруски для дверей, в яких треба було пробити пази, зібрати в щит, вставити філенки. Заплативши йому за роботу 500 грн. Решту суми повинен був заплатити після виготовлення дверей. Після того, як двері було зібрано, ОСОБА_5 попросив ОСОБА_2 провести з ним розрахунок, доплатити ще 1000 грн., але останній відмовився, посилаючись на відсутність коштів. ОСОБА_4 звернувся до позивачки, але ОСОБА_3 відмовилася заплатити гроші без доставки та встановлення міжкімнатних дверей. Після чого відмовилася від виконання відповідачем замовлення за договором. Придбавши за свої кошти на 700 грн.00 коп. матеріали на фарбування дверей, лак, навіси, що підтверджується матеріалами справи, позивачка заплатила 1000 грн.00 коп. ОСОБА_5 за виконання роботи по виготовленню дверей. Встановлювали двері інші особи за окрему плату. Таким чином, позивачка понесла додатково витрати у розмірі 2000 грн. 00 коп.

Позивачка у судовому засіданні вказала, що в неї виникають сумніви щодо вартості дошки сосни з якої було виготовлено двері 700 грн., а не 954 грн.00 коп., як на дає в розрахунку відповідач, між тим, допустимих доказів до суду не надала.

Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязань настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Ст.872 ЦК України передбачена відповідальність підрядника за невиконання або неналежне виконання обовязків за договором побутового підряду у вигляді відшкодування збитків.

Як вбачається із матеріалів справи, відповідачем на виконання умов договору витрачено кошти в сумі 2500 грн,, але фурнітура вартістю 400 грн. та фарби Лютафен "Горіх", вартістю 90 грн., хоч і були придбані, але не передана позивачці. Матеріали для фарбування дверей ОСОБА_3 придбала за свої кошти. Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи вимоги, передбачені ст.ст.865,866 ЦК України, ст..ст.10,21 Закону України "Про захист прав споживача", суд вважає, що відповідач повинен нести матеріальну відповідальність за виконання роботи неналежної якості. За такого з відповідача на користь позивачки належить стягнути 490 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 22 Закону України ППро захист прав споживачів" та п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.04.1996 р. № 5 "Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів" при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Проте задоволення такої вимоги за умови її предявлення можливе з урахуванням положень ст.711 ЦК України та п. 5 ч. 1 ст. 4 Закону України "Про захист прав споживачів", які передбачають право споживачів на відшкодування моральної (немайнової) шкоди, заподіяної небезпечно для життя і здоров'я людей продукцією (товар, робота чи послуга, що виготовляється, виконується чи надається для суспільних потреб), у випадках, передбачених законом. Оскільки такого факту судом не встановлено, то в задоволенні вимог про відшкодування моральної шкоди з підстав захисту прав споживача належить відмовити.

В силу ст.88 ЦПК України з відповідачів на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 51 грн. 00 коп. та на користь позивача витрати по оплаті ІТЗ в розмірі 120 грн.00 коп.

Керуючись ст.ст.10,14, 60, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_3 до фізичної особи підприємця ОСОБА_4 про стягнення матеріального збитку та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з фізичної особи підприємця ОСОБА_4 на користь ОСОБА_8 матеріальні збитки у розмірі 490 грн.00 коп.( чотириста дев'яносто грн.00 коп.), витрати по оплаті ІТЗ у розмірі 120 грн.00 коп., на користь держави судовий збір у розмірі 51 грн.00 коп.

У задоволенні вимог про стягнення моральної шкоди відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області через суд першої інстанції шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня проголошення рішення та подачі апеляційної скарги протягом двадцяти днів після подачі заяви.

Суддя Ж.М. Яворська