АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22ц-3409/09
Головуючий у 1-й інстанції Нестеренко С.Г.
Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2010 року м. Полтава

Колегія судців судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді: Гальонкіна С.А.

Суддів :Абрамова П.С.

При секретарі: Амеліній М.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 та представника відкритого акціонерного товариства «Кременчуцьке АТП-15307»

На рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука від 26 жовтня 2009 року

у справі за позовом ОСОБА_2 до відкритого акціонерного товариства «Кременчуцьке АТП 15307 про стягнення втраченого заробітку з урахуванням встановленого індексу інфляції та пені, витрат на санаторно-курортне лікування та на відновне лікування у звязку з ушкодженням здоровя ,-

Колегія суддів , заслухавши доповідь судді- доповідача Апеляційного

суду

ВСТАНОВИЛА :

В листопаді 2008 року ОСОБА_2 звернулася до суду з вказаним позовом , який неодноразово уточнювала в ході судового розгляду справи, зазначала, що 3.10.1995 року їхала в внаслідок ДТП яке відбулося з вини працівників відповідача їй було завдано тілесні ушкодження. Внаслідок ДТП вона стала інвалідом.

Рішенням Автозаводського райсуду м. Кременчука від 23.05.07р. стягнено на її користь матеріальну шкоду в сумі -32650,70 грн., судових витрат - 1500 грн. Однак після вказаного періоду вона понесла витрати на медикаменти , також вказувала на необхідність застосування доплати та індексації втраченого заробітку та стягнення 3% річних на вказані суми коштів.

В ході судового розгляду позовні вимоги ОСОБА_2 про стягнення витрат на придбання медикаментів та відшкодування моральної шкоди були залишені без розгляду.

Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука від 26 жовтня 2009 року Позов ОСОБА_2 - задоволено частково.

Стягнуто з відкритого акціонерного товариства «Кременчуцьке

АТП - 15307» на користь ОСОБА_2 втрачений заробіток з урахуванням встановленого індексу інфляції та пені - 11233,18 грн.( одинадцять тис. двісті тридцять три грн.. 18 коп.), у повернення оплаченої вартості юридичних послуг - 1800 грн. ( одна тис. вісімсот грн..) та на користь держави: судовий збір - 11333грн. .і витрати по оплаті інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи - 120 грн.

В задоволенні позовних вимог в іншій частині відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 прохала рішення суду в частині відмовлених позовних вимог скасувати, та постановити нове рішення про задоволення позовних вимог в цій частині, вказувала на невірне застосування судом норм матеріального права, зокрема ст.. 455 ЦК УРСР( редакції 1963 року) та що судом безпідставно не взято до уваги надані нею письмові докази щодо понесених нею витрат на лікування , санаторно - курортного лікування, придбання медикаментів , корсетів та супінаторів.

В апеляційній скарзі представник відповідача прохав рішення суду в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_2А скасувати та відмовити їй в задоволенні позовних вимог, вказували на невірне застосування судом норм матеріального права , що ОСОБА_2 вже отримала повне відшкодування, судом невірно застосовано вимоги ст..457 ЦК УРСР повязані з інвалідністю ОСОБА_2

Не враховано судом , що вони сплачують внески по державному обовязковому страхуванню цивільної відповідальності при перевезенні пасажирів.

Невірно визначено судом суму витрат за надання правової допомоги, не враховано відсутність розрахунків передбачених ПКМ України від 27 квітня 2006 року№ 590.

Перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги колегія суддів приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги представника ВАТ « Кременчуцьке АТП 15307», та про відмову в задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_2

Відповідно до вимог ст. 440 ЦК УРСР шкода, заподіяна особі або майну громадянина, а також шкода, заподіяна організації, підлягає відшкодуванню особою, яка заподіяла шкоду, у повному обсязі, за винятком випадків, передбачених законодавством. Той, хто заподіяв шкоду, звільняється від її відшкодування, якщо доведе, що шкоду заподіяно не з його вини.

Статтею 441 ЦК УРСР передбачено, що організація повинна відшкодувати шкоду, заподіяну з вини її працівників під час виконання ними своїх трудових (службових) обов'язків.

Згідно зі ст. 455 ЦК УРСР у разі заподіяння ушкодження здоров'я організація чи громадянин, відповідальні за шкоду, зобов'язані відшкодувати потерпілому заробіток, втрачений ним внаслідок втрати або зменшення працездатності, а також відшкодувати витрати, викликані ушкодженням здоров'я (посилене харчування, протезування, сторонній догляд тощо).

За вимогами ст. 457 ЦК УРСР, якщо ушкодження здоров'я заподіяно організацією або громадянином, не зобов'язаними сплачувати за потерпілого внески по державному соціальному страхуванню, ця організація або громадянин повинні відшкодувати потерпілому шкоду за правилами статей 440, 441, 450 цього Кодексу в частині, що перевищує суму одержуваної ним допомоги або призначеної йому після ушкодження його здоров'я і фактично одержуваної ним пенсії.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2А місцевий суд на вказані норми матеріального права уваги не звернув.

Так суд вірно встановив , що 3.10.1995 року внаслідок порушення водієм АТП 15307 ОСОБА_3 Правил дорожнього руху, пасажиру автобуса «Ікарус» ОСОБА_2 було завдано тілесні ушкодження, та внаслідок чого вона визнана інвалідом загального захворювання третьої групи , а з 17.04.2006 року інвалідом 2 групи з втратою працездатності 75 %.

Позивачка прохала стягнути на її користь втрачений заробіток за період з 1 травня 2007 року по 1 жовтня 2008 року виходячи з заробітку оператора п/з 2 класу, який вона мала на час заподіяння їй шкоди.

В період з 1 травня 2007 року заробіток оператора п/з 2 класу становить 484 грн.( 75% -363 грн.) , з 1.01.2008 року 664 грн. ( 75% - 498 грн.), з 1.04.2008 року 677 грн. (75% - 500 грн. 25 коп.) з 1.08.2008 року 703 грн.( 75%- 527 грн. 25 коп.) з 1.10.2008 року 780 грн. (75%-. 585 грн.) та загальна сума втраченого заробітку за вказаний період виходячи з втрати працездатності 75% становить 9238 грн. 50 коп.

Однак визначаючи вказану суму на відшкодування шкоди місцевий суд не врахував фактично отримуваний позивачкою в цей період розмір пенсії, який з квітня 2007 року становив більше 499 грн. в місяць , а з січня 2008 року 614 грн.

Таким чином у ОСОБА_2 права на відшкодування втраченого заробітку не виникло, оскільки втрачений заробіток не перевищує розміру отримуваної у вказаний вище період пенсії.

Постановлені раніше судові рішення для вирішення даного спору преюдиції не мають.

Таким чином в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 в даній частині необхідно відмовити.

Відповідає висновок суду фактичним обставинам справи і в частині відмови в задоволенні позовних вимог щодо стягнення компенсації за санаторно - курортне лікування, витрат на електрофорез, придбання супінаторів, зокрема місцевий суд і у відповідності до вимог ст. 212 ЦПК України оцінив належність , допустимість та достатність доказів та вірно зробив висновок, що надані позивачем докази не є підставою для відшкодування їх вартості.

Зокрема, як вбачається з копії квитанції до прибуткового ордеру № 343- 01 ( а.с.8) ОСОБА_2 оплатила вартість путівки з 10.01. по 10.02.2008 року, тобто за ЗО днів. Ніяких медичних документів про необхідність лікування саме такий період та саме в даному санаторії не надано.

Крім того, обовязок забезпечувати інвалідів путівками згідно з чинним законодавством покладено на відділи соціальних забезпечень управлінь праці та соціального захисту населення.

Аналогічно місцевим судом вірно зроблений висновок і щодо

відшкодування витрат на придбання супінаторів та вартості масажів та вартості проведення електрофорезу.

Таким чином в цій частині підстав для зміни чи скасування судового рішення не вбачається. Колегією суддів підстав для іншої оцінки наявних у справі доказів не встановлено.

Керуючись ст. 303, 307, 307 ч. 1, пЗ,, 309 ч.1 п4, 316 ЦПК України колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Апеляційну скаргу представника відкритого акціонерного товариства «Кременчуцьке АТП-15307» задовольнити.

Рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука від 26 жовтня 2009 року в частині стягнення на користь ОСОБА_2 11233,18 грн. втраченого заробітку з врахуванням індексу інфляції та 3% річних, вартості юридичних послуг - 1800 грн. , та на користь держави судовий збір - 112,33грн. і витрати по оплаті інформаційно - технічного забезпечення розгляду справи - 120 грн. скасувати.

В задоволення позовних вимог ОСОБА_2 в цій частині відмовити.

В іншій частині рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука від 26 жовтня 2009 року залишити без змін.

Рішення може бути оскаржено в касаційному порядку до Верховного Суду України в двохмісячний строк.

Судді: підписи

Згідно :

Суддя :