РІШЕННЯ

Іменем України Справа № 2-773/10

25.03.2010 року. Бердичівський міськрайонний суд в складі: головуючого - судді Хавронюк О.Л., з участю секретаря - Лободи В.А., позивачів, їх представника - ОСОБА_1, відповідача, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду ОСОБА_2 цивільну справу за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , СГІРФО Бердичівського MB УМВС України в Житомирській області про виселення ,зняття з реєстраційного обліку

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулась з зазначеними вимогами до суду з тих підстав, що вони є власниками квартири АДРЕСА_1 в ОСОБА_2 , відповідач зареєстрований в належному їм на праві власності житлі як член їх сім"ї .Він систематично порушує правила співжиття, що робить неможливим спільне проживання .Заходи міліції щодо припинення такої поведінки впливу на відповідача не мають .

В судовому засіданні позивачі та їх представник позовні вимоги підтримали Зазначили, що сумісне проживання з відповідачем в одній квартирі неможливе через його поведінку в побуті, вони не можуть спокійно жити у власній квартирі. Представник позивачів вказав, що позовні вимоги ґрунтуються на показах свідків та письмових доказах ,поведінка відповідач" а щодо своїх батьків в їх житлі є протиправною.

Допитана як свідок позивач ОСОБА_3 зазначила , що 13.11.2009 року відповідач бив свого батька руками і ногами , а співмешканка сина ображала її брутальною лайкою, що змусило її викликати міліцію.Відповідач втік і з"явився в квартирі після 24 години, знову влаштував сварку, бив її сумкою по голові. Наступного дня також: хватав за одяг, ображав в присутності сторонніх в квартирі. Такі дії він вчиняє систематично .19.11.2009 року він на кухні квартири вранці збив її з ніг, бив носком взуття по голові, під око, смикав за руку, такі дії вчиняв при свідках .В січні 2010 року він також штовхав її, виганяв з кухні. Відповідач зловживає спиртними напоями, на грунті чого постійно вчиняє сварки, намагається вчинити бійку, погрожує розправою, принижує та брутально лається на їх з чоловіком адресу .

Позивач ОСОБА_4, даючи покази як свідок, вказав, що вони з дружиною дов го терпіли таку поведінку сина. В 2007 році мав місце випадок, коли син ламав йому пальці, але він з дружиною йому прощав, терпів, думав, що той змінить свою поведінку. Сусіди також неодноразово їх виручали, не давали їх бити. 13.11.2009 року син на порозі квартир и схватив його за груди, розбив губу , продовжував бити і в квартирі. Дружина викликала міліцію, тому син втік. 19.11.2009 року в його відсутність відповідач побив матір, що змусило їх знову звертатись в міліцію. 6.12.2009 року він вчинив чергову сварку. Виганяв їх з дружиною та їх знайомого з квартири , його поведінка є нестерпною. В січні неодноразово вчиняв дебоші, вдарив його дверима, руками в ділянку нирок. Вони з дружиною є особами похилого віку, пенсіонерами , хворіють , але у власному житлі не мають спокою від сина. Виклики та письмові заяви в органи міліції жодних результатів не дали. Син своєї повідки до батьків не змінив.

Відповідач проти позову заперечив. При допиті в якості свідка ствердив, що після виходу на пенсію став проживати постійно в квартирі батьків . Він став зустрічатись з жінкою, батьки її не сприйняли, на грунті чого стали вчиняти сварки, не дають йому жити, готувати їжу . 13.11.2009 року дійсно він зі своєю співмешканкою вирішив зайти в квартиру , проте батьки їх не пустили, він нікого не бив і ні з ким не сварився. 17.11.2009 року він бачив у матері синець під оком, але не знає хто її вдарив і де. 18.11.2009 року батьки виштовхували його з хати, побили його. Вони почали запрошувати до себе вдень і на ніч своїх знайомих, щоб мати лжесвідків. Всі свідки, яких позивачі запросили до суду, ними куплені. Вважає, що батьки застосовують щодо нього насильство в сім'ї" , провокують на конфлікти з єдиною метою - позбавити його житла. Він іншого житла немає. Він також почав звертатись з заявами в міліцію про вжиття заходів до батьків.

Представник відповідача - СГІРФО Бердичівського MB в судове засідання не з"явився, надіслав заяву про слухання справи без участі представника, заперечень щодо позову не подано.

Суд, розглянувши справу на засадах змагальності сторін, оцінивши представлені сторонами докази в їх сукупності , прийшов до висновку про задоволення позовних вимог.

Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини .

Судом встановлено, що позивачі є власниками квартири АДРЕСА_2 з 6.10.1994 року, про що представлено свідоцтво про право власності на житло(а.с.4) . Відповідач зареєстрований у вказаному житлі як син власників з 27.05.2005 року , що стверджується довідкою про склад сім'ї', повідомленням з Бердичівського MB (а.с.20, 33).

Згідно з ст.. 386 ЦК України позивачі, як власник вправі вимагати усунення будь-яких порушень їх прав , вимагати усунення перешкод з боку інших осіб, пов"язаних із здійсненням ним володіння, користування або розпорядження належним йому майном .

Відповідно до вимог ст.ст.. 157, 116 ЖК України членів сім'ї власника житлового будинку може бути виселено без надання іншого житла ,якщо ці особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, використовують його не за призначенням, систематичним порушенням правила, співжиття роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі, а заходи запобігання виявились безрезультатними.

Доводи позову про систематичне порушення відповідачем правил співжиття , що робить неможливим проживання з ним в одній квартирі , стверджені сукупністю наступних доказів.

Відповідач, як це вбачається з пояснень позивачів в якості свідків , свідків ОСОБА_6,ОСОБА_7 , ОСОБА_8. дійсно систематично порушує правила співжиття, що змушувало позивачів звертатись з заявами та викликати працівників міліції, наполягати на вжитті заходів до припинення вчинення відповідачем антигромадської поведінки в побуті. Так, свідок ОСОБА_6 вказав, що був очевидцем того, як відповідач на порозі квартири бив свого батька, він їх розійняв. Позивачка ОСОБА_3 скаржилась йому, що її побив син, він особисто бачив у неї синець під оком. Сварки в цій сім'ї чув неодноразово, оскільки проживає в одному під'їзді , саме той факт, що відповідач піднімає руку на свою матір і змусило його виступити свідком в суді. Свідок ОСОБА_7 вказав, що з сім"єю сторін підтримує дружні стосунки більше ЗО років .Позивачі неодноразово скаржились йому, що син грубить, випиває і вчиняє ссварки. 18.11.2009 року він гостював у позивачів. Відповідач прийшов ввечері, брутально лаявся до батьків , вдарив батька, виганяв і його, свідка. З квартири. Він залишився ночувати у ОСОБА_3 , і вранці почув крик. Коли прибіг на кухню, то побачив, що відповідач б"є матір, яка лежала на полу, у неї напухло обличчя під оком, він утримував сина позивачки, який поводив себе як скажений . 6.12.2009 року він знову був очевидцем брутальної лайки, погроз відповідача до своїх батьків в квартирі. Свідок ОСОБА_8 ствердив, що зі слів позивачів знає, що їх син неодноразово їх бив, погрожує розправою, знищенням , такі дії вчиняв в 2009 році, продовжує вчиняти і в 2010 році.

З оглянутих судом матеріалів перевірки № 3340,3338,3456 за 2009 рік, № 185 за 2010 рік вбачається, що за скаргами позивачів (а.с.6-15,39-42 ) поведінка відповідача неодноразово була предметом розгляду правоохоронних органів, він систематично вчиняє сварки з позивачами, застосовує до них фізичне та психічне насильство, , своєї поведінки не змінює, не дивлячись на те, що в матеріалах перевірки є підписані ним офіційні попередження про недопустимість антигромадської поведінки в побуті . Факт спричинення саме відповідачем легких тілесних ушкоджень позивачці ОСОБА_3 у вигляді крововиливу правої навколо очної ділянки, розтягу зв"язок зап'ястя лівої кисті стверджено крім пояснень свідків також і довідкою травмпункту (а. с. 5), висновком судово-медичного обстеження ( відмовний матеріал № 3340).

Його доводи про те, що саме позивачі вчиняють щодо нього економічне насильство- не дають готувати їжу, провокують на сварки, намагаються позбавити житла є надуманими і жодним доказом не стверджені. Такі його доводи не знайшли свого підтвердження при перевірці заяв відповідача в Бердичівський MB УМВС, як це вбачається з оглянутих судом матеріалів перевірки № 3340,3338,3456 за 2009 рік, № 185 за 2010 рік. Свідки ОСОБА_9,ОСОБА_10 доводів позовної заяви не спростували. Свідок ОСОБА_11 вказав, що йому лише зі слів відповідача відомо про його конфлікти з батьками, він очевидцем таких конфліктів не був. Свідок ОСОБА_10 ствердила, що батьки відповідача, на її думку , жорстоко поводяться з сином, не бажають розміняти квартиру , вимагають грошей на ремонт, комунальні послуги , на продукти харчування. Про такі обставини вона знає зі слів відповідача. Не заперечила того факту, що відповідач притягувався до відповідальності за її побиття і сплатив їй за лікування кошти в сумі 5 тисяч гривень. Таким чином, джерелом обізнаності вказаних свідків про неприязність стосунків позивачів і відповідача є твердження останнього, такі покази доводів позову не спростовують, навпаки стверджують наявність неприязних стосунків, що роблять неможливим спільне проживання в одній квартирі. . Посилання відповідача на те, що він немає іншого житла , отже має право на квартиру позивачів , є безпідставними. Той факт, що він розпорядився своє власністю (а.с.34-35) після розлучення в рахунок сплати аліментів в 2005 році, є його правом власника , передбаченим ст..319 ЦК України, проте не створює для нього згідно з ст.328 ЦК України підстав для набуття права власності на квартиру , належну позивачам.

Отже, представлені позивачами докази свідчать, що відповідач систематичним порушенням правил співжиття робить неможливим для них проживання з ним в одній квартирі , а заходи запобігання виявились безрезультатними, позов підлягає задоволенню згідно зі ст. 11б,ст. 157 ЖК України. Права позивача порушені діями відповідача, які роблять неможливим спільне проживання в одній квартирі , а тому підлягають захисту в судовому порядку шляхом постановлення рішення про виселення відповідача без надання іншого житлового приміщення та зняття його з реєстраційного обліку у вказаній квартирі, що не суперечить ст.ст.З ЦПК України, ст.391 ЦК України .

Судові витрати позивачів підлягають стягненню з відповідача на підставі ст.88 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись до ст.ст. 109, 157, ст. 116 ЖК України, ст..ст. 10,11, 60,88 ,212, 214,215, ЦПК України

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , СПРФО Бердичівського MB УМВС України в Житомирській області про виселення ,зняття з реєстраційного обліку задоволити повністю.

Виселити ОСОБА_5 з квартири АДРЕСА_3 без надання іншого жилого приміщення. Зобов"язати СГІРФО Бердичівського MB УМВС України в Житомирській області зняти з реєстрації в квартирі АДРЕСА_4 ОСОБА_12 .

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 8,50 грн. витрат по сплаті державного мита, 37 грн. витрат за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження , таку заяву може бути подано протягом 10 днів. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана протягом 20 днів після подання зави, рішення суду набирає законної сили після закінчення цього строку. Рішення суду може бути оскаржене протягом 10 днів шляхом подачі апеляційної скарги без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження . В разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом. Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються в апеляційний суд Житомирської області через Бердичівський міськрайонний суд .

Головуючий: