Чернігівський районний суд Чернігівської області
Справа № 2-1131/ 2010 р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2010 року м. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області у складі :

головуючої - судді Хоменко Л.В. ,

при секретарі Халимон Т.Ю.

за участю позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2

представника позивачів ОСОБА_3

відповідачки ОСОБА_4

представника відповідачки ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові справу за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про припинення права на частку у спільному домоволодінні,

В С Т А Н О В И В:

Позивачі звернулись до суду з позовом до ОСОБА_4, у якому просять припинити право ОСОБА_4 на 1/3 частину спільного майна, яке складається з житлового будинку, позначеного в плані літерою « А-І», сараю, позначеного літерою « б» та огорожі, що знаходиться в с. Улянівка Чернігівського району та області по вул.. Перемоги, 1. Вимоги мотивовані тим, що відповідачка чинить перешкоди позивачам у користуванні їх часткою у спільному майні протягом більше як десять років, сама в цьому будинку не проживає, що призвело його до занедбаного стану. Через неприязні стосунки, які склались між ними спільне користування зазначеним домоволодінням є неможливим. Частка відповідачки на думку позивачів є незначною, тому вважають, що є підстави для припинення її права на частку.

У судовому засіданні позивачі підтримали позовні вимоги та просила їх задовольнити в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Зазначили, що тривалий час відповідачка ОСОБА_4 та її чоловік чинять перешкоди їм у користуванні будинком, сама ж у будинку теж не проживає, довела його до занедбаного стану. У минулому році позивачі змінили замки на дверях на свої, не заперечували, що на час розгляду справи вони відповідачкою не зірвані. Тривалий час не можуть дійти згоди у користуванні земельною ділянкою, що знаходиться біля будинку.

Представник позивачів ОСОБА_3 просив задовольнити позовні вимоги, зазначивши, що в судовому засіданні знайшли підтвердження всі чотири умови для припинення права на частку, передбачені ст. 365 ЦК України.

Відповідачка ОСОБА_4 позовні вимоги не визнала, заперечувала проти їх задоволення, посилаючись на те, що іншого житла не має, на сплату компенсації та її вартість, указану позивачами не погоджується, оскільки вона не відповідає дійсній вартості домоволодіння. Зазначила, що земельна ділянка біля будинку надавалась у користування ще її бабусі, згоди в її користуванні з позивачами не досягнуто.

Представник відповідачки ОСОБА_5 зазначив, що частка відповідачки не є незначною, а є рівною по відношенню до часток кожного з позивачів. Вважав, що відповідачка не може бути позбавлена права на частку, оскільки іншого житла не має.

Свідки ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12

Свідки ОСОБА_13 та ОСОБА_14 підтвердили вартість спірного домоволодіння, визначеного експертним висновком та стверджували, що на підставі наявних у них документів вони мають право проводити судові експертизи.

Суд, вислухавши пояснення позивачів, їх представника, відповідачки, її представника, свідків, вважає, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, кожному із сторін по справі ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 належить по 1/3 частині житлового будинку з надвірними спорудами в с. Улянівка по вул.. Перемоги, 1. ( а.с. ) Згідно даних технічного паспорта житловий будинок складається з кухні 15,2 кв.м., кімнати 19,7 кв.м., веранди 6,7 кв.м., сіней 8,9 кв.м., кладової 5,7 кв.м., а всього загальною площею 56, 2 кв.м.( а.с. 10-13).

Згідно довідки Уляновської сільської ради, земельна ділянка, на якій розташований спірний будинок, за адресою с. Улянівка, вул.. Перемоги, 1 належить сільській раді.( а.с. 54).

Згідно ст. 120 ЗК України при переході права власності на житловий будинок, розміщений на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій будинок розміщений, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього користувача.

Таким чином, беззаперечно встановлено, що жодна із сторін у спірному будинку не проживає, а користуються лише земельною ділянкою, що не заперечувалось ними у судовому засіданні . Крім того, саме через недосягнення згоди в користуванні земельною ділянкою виник спір і в користуванні домоволодінням.

Відповідно до ст. 365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї. Таким чином, припинення права особи на частку у спільному майні допускається за наявності будь-якої з передбачених пунктами 1-3 ч. 1 ст. 365 ЦК України умов, але лише у тому разі, коли таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

На підтвердження вартості спірного житлового будинку з надвірними спорудами позивачами надано висновок спеціаліста експертного будівельно-технічного дослідження С-10361 від 30.07.2010 року( а.с. 22-35), згідно якого вона складає 27 815 грн. При визначенні зазначеної суми експертом не було враховано, що домоволодіння розташоване на земельній ділянці, яка знаходиться у користуванні сторін, що на думку суду суттєво впливає на її ринкову вартість. Крім того відповідачка та її представник заперечували проти визначеної зазначеним висновком вартості домоволодіння. Підтвердження визначеної вартості експертами ОСОБА_14 та ОСОБА_13 в якості свідків у судовому засіданні не дає підстав визнати висновок спеціаліста, як належний доказ підтвердження дійсної ринкової вартості домоволодіння з огляду на викладене вище. Клопотання про проведення судової експертизи позивачі у судовому засіданні не заявили, крім того представник позивачів наполягав у судовому засіданні, що висновок спеціаліста, підтверджений експертами в якості свідків, є належним доказом і в разі заперечення відповідачкою, нею має бути і спростований.

Таким чином, по справі встановлено, що частки кожного з учасників спільної власності є рівними, відповідачка, згідно довідок Чернігівського міжміського бюро технічної інвентаризації іншого житла у власності не має ( а.с. 60, 62), позивачами суду не надано належного доказу того, що домоволодіння є неподільним і частка відповідачки не може бути виділена їй в натурі. Тому, хоча спільне проживанні у зазначеному будинку і є неможливим, проте не надано належних доказів для задоволення позовних вимог.

Судовий збір та витрати на інформаційно- технічне забезпечення розгляду справи, сплачені позивачами при зверненні до суду, відповідно до ст. 88 ЦПК України відшкодуванню з відповідача не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст.10,11,60, 203, 209,213, 215 ЦПК України, ст. ст. 365 ЦК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Відмовити ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у задоволенні позовних вимог до ОСОБА_4 про припинення права на 1/3 частину у спільному майні, що складається з житлового будинку та господарських споруд в с. Улянівка по вул.. Перемоги, 1 Чернігівського району та області.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Чернігівської області через Чернігівський районний суд протягом десяти днів з моменту його проголошення.

Головуюча Л.В. Хоменко