Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2010 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Головіна В.О., при секретарі Михайловій Н.І., з участю позивача ОСОБА_1ГІ., відповідача ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Павлограді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення моральної шкоди, заподіяної внаслідок злочину

ВСТАНОВИВ

Позивач посилається в позові на те, що 08 червня 2010 року близько 18.00 год., відповідач перебуваючи у стані алкогольного спяніння, прийшов в магазин «Форум», розташований по вул. К.Маркса, 73 - А в с. Богуслав Павлоградського району Дніпропетровської області, в якому вона працювала продавцем. Він попросив у неї в борг продукти харчування, на що вона погодилась і передала йому три пляшки горілки і продукти харчування. Після цього ОСОБА_2 став приставати до неї, виказуючи намір завязати з нею близькі особисті стосунки, на що вона йому відмовила і попросила вийти з магазину, а потім вивела його на вулицю. ОСОБА_2 роздратований відмовою, демонструючи свою перевагу, діючи із хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадський порядок, що виразилося у зневажливому відношенні до існуючих загальноприйнятих правил поведінки та моралі, с метою справити психологічний вплив на неї. дістав із пакета пляшку горілки та розбив об стіну магазину. Вона стала просити ОСОБА_2 припинити хуліганські дії, надати їй можливість закрити магазин та піти додому. Проте. ОСОБА_2 продовжуючи свої хуліганські дії, перешкоджаючи їй закрити магазин, став виражатися в її адресу грубою нецензурною лайкою, вийняв з пакету другу пляшку горілки і також розбив її об стіну магазину. Побоюючись за збереження магазину, вона спробувала відвести ОСОБА_2 від будівлі магазину, але останній, діючи з тих же спонукань і мотивів, не реагуючи на її вимоги, умисно схватив її за одежу, не даючи можливості закрити магазин і піти. В процесі здійснення хуліганський дій, ОСОБА_2 демонструючи явну неповагу до існуючих в суспільстві правил поведінки і моралі, демонструючи свою фізичну перевагу, діючи умисно, з особою зухваліс тю, з ціллю заподіяння тілесних ушкоджень при відсутності необхідної оборони або її перевищення, як і поза станом раптово виниклого душевного хвилювання, схватив її за праве стегно, позбавляючи можливості утриматися на ногах, в результаті чого вона втратила рівновагу і впала на землю на лівий бік з упором на ліву руку. Своїми умисними злочинними діями ОСОБА_2 заподіяв їй тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому лівої лучевої кістки зі зміщенням. Не маючи можливості учинити опір, побоюючись за своє здоров'я, тримаючи зламану руку, вона забігла у тамбур магазину та стала утримувати з внутрішньої сторони вхідні двері. Але ОСОБА_2, продовжуючи свої хуліганські дії, став наносити ногами удари по вхідних дверях магазину, грубо порушуючи громадський порядок, виявляючи агресію та особливу зухвалість, що виразилося в умисному пошкодженні чужого майна, кулаком розбив скло у вікні магазину і через цей отвір намагався схватити її за одежу та витягнути з приміщення магазину. Побоюючись за своє здоров'я, вона забігла за прилавок в торгівельному залі магазину, де намагалася сховатися, та кликала на допомогу. Проте ОСОБА_2, продовжуючи свої хуліганські дії, зайшов в торгівельиий зал, де через прилавок знову намагався схопити її за одеж) та витягнути з-під прилавку. Свої хуліганські дії, яки продовжувалися протягом не менше ЗО хвилин, ОСОБА_2 припинив тільки після того, як до магазину зайшли люди.

Згідно приговору Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19.10.2010 року відповідач був визнаний винним у вчинені злочину, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, а саме в хуліганстві, тобто грубому порушенні суспільного порядку по мотивам явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, що виразилося в умисному заподіяні потерпілій тілесних ушкоджень та у вчиненні злочину, передбаченому ч. І

ст. 122 КК України, а саме в умисному заподіяні їй середньої тяжкості тілесних ушкоджень, тобто умисному ушкодженні, не небезпечному для життя і такому, що не потягло за собою наслідків, передбачених ст. 121 КК України.

Позивач вважає, іцо своїми діями відповідач заподіяв їй моральну шкоду, яка виражається у фізичних та душевних стражданнях, повязаних з пошкодженням здоров'я. Вона тривалий час знаходилася на лікуванні, постійно відчувала фізичний біль в руці, який міг бути викликаний будь-яким необережним рухом. У звязку з цим вона була позбавлена можливості нормально вільно рухатися, не могла нормально спати. З переламаною рукою не мала можливості без сторонньої допомоги себе повністю обслуговувати, не могла виконувати повноцінно роботу по господарству. їй доводилося часто просити допомоги у родичів та знайомих. Це змінило звичний спосіб життя і вимагало додаткових зусиль для організації свого життя.

До цих подій вона була здоровою людиною. А тепер, із-за дій відповідача змушена оперуватися. Пальці на лівій руці погано рухаються, втратили чутливість. За словами лікарів наслідки цього перелому вона буде відчувати все життя.

Все це постійно викликає у неї негативні емоції і переживання.

Моральну шкоду вона оцінює у сумі 15000 гривень, яку просить стягнути з відповідача на свою користь.

Позивач в судовому засіданні позов підтримала посилаючись на обставини викладені в позовній заяві.

Відповідач позов спочатку не визнав повністю, пояснивши, що вже відшкодував позивачці 3000.00 грн. на лікування, а моральної шкоди він їй не завдав. В подальшому він позов визнав частково в сумі 5000.00 грн. Відповідаючи на запитання суду він пояснив, що працює на шахті гірничим робочим, має стабільну заробітну плату, відрахувань із заробітної плати на користь третіх осіб не має. Він одружений і має двох неповнолітніх дітей.

Вислухавши пояснення позивача, відповідача та дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав.

Так в судовому засіданні встановлено наступне.

Вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19.10.2010 року відповідач був визнаний винним у вчинені злочину, передбаченого ч.І ст.296 КК України, а саме в хуліганстві, тобто грубому порушенні суспільного порядку по мотивам явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, що виразилося в умисному заподіяні позивачці тілесних ушкоджень та у вчиненні злочину, передбаченому ч. 1 ст. 122 КК України, а саме в умисному заподіяні позивачці середньої тяжкості тілесних ушкоджень, тобто умисному ушкодженні, не небезпечному для життя і такому, що не потягло за собою наслідків, передбачених ст. 121 КК України (а.с.3-7).

Вирок суду не оскаржував ся і набрав законної сили.

Відповідно до ч.4 ст.61 ЦПК України, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Згідно довідки з Павлоградської міської лікарні №4 (а. с. 14) позивачка з 08.06.2010 року до теперішнього часу знаходиться на лікуванні у лікаря-травмотолога з діагнозом повільно зроставшийся перелом лівої лучевої кістки, посттравматичний неврит ліктьового нерву. Заплановане оперативне лікування на березень 2011 року

Суд вважає, що протиправними діями відповідача, позивачці завдано моральну шкоду, яка виражається у фізичних та душевних стражданнях, повязаних з пошкодженням здоров'я. Під час скоєння відповідачем злочину вона відчула почуття страху за своє здоров'я та життя, що стало наслідком психологічного стресу Вона перенесла сильний фізичний біль при заподіянні їй тілесних ушкоджень та була змушена при цьому, із зламаною рукою, тривалий час продовжувати захищатися від протиправних посягань відповідача. Крім того, в період лікування вона постійно відчувала фізичний біль при необережних рухах, тому була позбавлена можливості вільно рухатися, нормально спати. З переламаною рукою вона не мала можливості без сторонньої допомоги повністю себе обслуговувати та виконувати роботи по господарству, у звязку з чим

з

була вимушена просити допомоги у родичів та знайомих. Це змінило звичний спосіб її життя і вимагало додаткових зусиль для його організації.

Відповідно до ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів.

Згідно ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги позивачки повністю обгрунтовані, а заявлена нею сума моральної шкоди відповідає глибині завданих їй моральних страждань та є розумною і справедливою, тому підлягає задоволенню в повному обсязі.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.10, 60, 212 ЦПК України суд -

ВИРІШИВ

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення моральної шкоди, заподіяної внаслідок злочину - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування моральної шкоди 15000.00 (п'ятнадцять тисяч) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовій збір в сумі 150.00 (сто пятдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Державного бюджету м. Павлограда витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120.00 (п'ятнадцять) гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга подається апеляційному суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області.

Суддя: