Справа №2-1349/09 18.01.2010 18.01.2010 18.01.2010
Справа N 22ц 100 2010 року Головуючий у 1 інстанції Спінчевська Н.А.
Категорія 27. Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_1
У Х В А Л А

іменем України.

18 січня 2009 року. м. Миколаїв.

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючого Лисенка П.П.,

суддів: Колосовського С.Ю. та Базовкіної Т.М.,

із секретарем судового засідання Завтурою О.С.,

у відкритому судовому засіданні за апеляційною скаргою ОСОБА_2 переглянула рішення місцевого Ленінського районного суду м. Миколаєва від 21 квітня 2009 року, ухваленого в цивільній справі за позовом відкритого акціонерного товариства ОСОБА_3 Аваль до ОСОБА_2 про розірвання кредитного договору, стягнення заборгованих за ним грошових сум та звернення стягнення на предмет іпотеки.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши у межах оскарження обставини та докази, якими сторони їх стверджували, -

у с т а н о в и л а :

27 листопада 2008 року відкрите акціонерне товариство ОСОБА_3 Аваль (надалі ОСОБА_3) предявило зазначений позов, обґрунтовуючи його наступним.

За кредитним договором № 014/08-112/68943 від 26 вересня 2007 року, укладеному сторонами на строк до 26 вересня 2019 року, ОСОБА_3 надав ОСОБА_2 кредит у розмірі 181 934 гривні для придбання квартири під зобовязання позичальниці повернути його частинами, відповідно до встановленого графіку погашення, та сплачувати щомісячно відсотки за користування ним, виходячи із відсоткової ставки 12,5 % річних.

В той же день, сторони, на забезпечення виконання названого договору, уклали договір іпотеки, предметом якого стала набута ОСОБА_2 за надані в кредит грошові кошти двокімнатна квартира АДРЕСА_1.

До січня 2008 року відповідачка дотримувалася умов договору, а потім припинила повертати кредит та сплачувати проценти за користування ним, заборгувавши на 14 листопада 2008 року 3 092 гривні по платежам за кредит і 2642 гривні 81 копійок - за відсотками.

Посилаючись на виписані обставини ОСОБА_3 просив розірвати договір кредиту й стягнути з відповідачки на його користь 185 181 гривню 71 копійку, з яких:

●178 037 гривень 87 копійок неповернута частина кредиту;

●2 642 гривні 81 копійка заборгованість по несплаченим відсоткам;

●4 501 гривня 03 копійки пеня, нарахована згідно умов договору за прострочення виконання зобовязання.

У судовому засіданні відповідачка позов визнала у повному обсязі, пояснивши свою неналежну поведінку в договорі матеріальної скрутою.

Рішенням місцевого Ленінського районного суду м. Миколаєва від 21 квітня 2009 року позов задоволено повністю.

Його ж ухвалою від 22 жовтня 2009 року уточнено імя відповідачки (а.с. - 57).

ОСОБА_2 подала на це рішення апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати, а справу повернути на новий розгляд суду 1 інстанції.

Скаргу обгрунтовувала невідповідністю висновків суду обставинам справи і неправильним застосуванням норм матеріального права, а саме безпідставністю розірвання договору кредиту та ігнорування судом її тяжкого матеріального стану.

Апеляційну скаргу слід відхилити, оскаржене рішення суду 1 інстанції залишити без зміни, оскільки суд постановив його з додержанням норм матеріального й процесуального права.

Вирішуючи спір таким чином, як викладено у оскарженому рішенні, місцевий суд виходив з того, що з вересня 2007 року сторони перебувають у договірних правовідносинах, підставою виникнення яких є дійсний договір кредиту. Позивач у повній мірі виконував і виконує взяті на себе за цим договором обовязки, в той час як відповідачка прострочила повернення чергової частини кредиту і заборгувала за сплатою відсотків. Не покрила заборгованість, що виникла, у визначений позичальником строк, і не може гарантувати покриття боргу в найближчому майбутньому та дотримання у подальшому графіку погашення кредиту. У звязку з цим, вимоги Банку про розірвання договору кредиту, дострокове повернення переданих в кредит грошових сум, стягнення заборгованих відсотків та штрафних санкцій, за неналежне виконання зобовязання, а також, звернення стягнення на предмет іпотеки підлягають задоволенню у повному обсязі.

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області погоджується з обставинами та правовідносинами, встановленими судом 1 інстанції, його висновки щодо них та результату вирішення справи, вважає вірними, обґрунтованими й законними.

Так, із ксерокопії кредитного договору № 014/08-112/68943 від 26 вересня 2007 року (а.с. 7-10); графіку погашення кредиту (а.с. 11-13); заяви-анкети на отримання кредиту (а.с. - 14); договору на відкриття та ведення поточного рахунку (а.с. - 17); повідомлень та попереджень про заборгованість (а.с. 18, 19, 21-22); пояснення відповідачки (а.с. - 20); ксерокопій договорів купівлі-продажу та іпотеки від26 вересня 2007 року (а.с. 23, 26-28); витягів з Державного реєстру правочинів та Державного реєстру іпотек, довідки комунального підприємства Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації про реєстрацію права власності на нерухоме майно, (а.с. 24-25, 29); довідки про заборгованість (а.с. 32-33) та пояснень ОСОБА_2 в судовому засіданні вбачається, що відкрите акціонерне товариство ОСОБА_3 Аваль надало, а ОСОБА_2 отримала за договором кредиту 181 934 гривні для придбання квартири під зворотне зобовязання повернути його частинами, відповідно до встановленого графіку погашення, та сплачувати щомісячно відсотки за користування ним, виходячи із відсоткової ставки 12,5 % річних. Відповідно до розділів 6, 10 цього договору, у разі невиконання або неналежного виконання позичальником своїх зобовязань, кредитодавець вправі вимагати розірвання договору, дострокового погашення кредиту, а також, сплати належних відсотків за користування ним та штрафних санкцій.

Позивач виконав умови договору у повному обсязі, передавши відповідачці обумовлену грошову суму. Та придбала на отримані гроші квартиру АДРЕСА_1, зареєструвавши на себе й її передавши в іпотеку на забезпечення договору кредиту. До січня 2008 року ОСОБА_2 належним чином виконувала взяті на себе зобовязання, а потім припинила виплати. Це - давало позивачеві право привести у дію положення зазначених статей і вимагати розірвання договору кредиту, дострокове повернення взятих у борг грошових сум, сплати заборгованих сум та звернення стягнення на предмет іпотеки, а суду, відповідно до статей 525-526, 546, 553-554, 1048 - 1050, 1054 ЦК України, Закону України Про іпотеку підстави для задоволення позову у повному обсязі.

Оскільки цього ж, з таких же мотивів дійшов і місцевий суд, то підстав для задоволення апеляційної скарги немає.

Стосовно ж твердження особи, яка подала апеляційну скаргу, про відсутність її вини в порушені зобовязання, що, це на її думку нівелює дію розділу 6 договору, то воно не може слугувати скасуванню рішення суду 1 інстанції, оскільки законодавець не повязує можливість розірвання договору та дострокового погашення кредиту з формою вини позичальника, в простроченні виконання зобовязання.

Що ж до твердження названої особи на безпідставність розірвання договору кредиту, то воно теж не ґрунтується на законі і умовах договору кредиту, а тому не може братися до уваги.

Керуючись ст.ст. 307-308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів ,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення місцевого Ленінського районного суду м. Миколаєва від 21 квітня 2009 року залишити без зміни.

Ухвала набирає чинності з дня її проголошення і з цього часу протягом двох місяців може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України.

Головуючий Судді: