Бориспільський міськрайонний суд Київської області
Справа № 2 - 3828/2010 р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2010 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Мартинова Є.О.,

при секретарі - Макаревич Я.А.,

розглянувши у відкритому попередньому судовому засіданні в м. Борисполі Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Бориспільського району Київської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ

15.09.2010 року позивач звернулася до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з даним позовом, в якому просить визнати право власності на земельну ділянку площею 0,1448 га, кадастровий номер :01:005:0045, яка розташована в с. Головурів Бориспільського району Київської області з цільовим призначенням - ведення особистого селянського господарства та належної її, померлій 13.06.2009р. матері ОСОБА_3 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯД № 706847 від 30.06.2009 року, в порядку спадкування за заповітом. Свої вимоги позивач обгрунтовує наступним. Після смерті 13.06.2009 року її матері ОСОБА_3 відкрилася спадщина, яка складається в тому числі з земельної ділянки площею 0,1448 га, яка розташована в с.Головурів Бориспільського району Київської області з цільовим призначенням - ведення особистого селянського господарства та належала померлій на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯД №706847 від 30.06.2009 року. У встановлений законом шестимісячний строк позивачка звернулися до Бориспільської державної районної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, та оскільки вказаний державний акт був зареєстрований та виданий на імя матері 30.06.2009 р. - тобто через сімнадцять днів після її смерті, державний нотаріус пояснив, що не може видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на спадкове майно - земельну ділянку. В звязку з чим, позивачка змушена звернутися до суду за захистом своїх прав на спадкове майно.

У судове засідання позивачка та її представник не зявилися, від представника позивача надійшла заява, згідно з якою просив справу слухати без його участі та участі позивача, позовні вимоги просив задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 сільська рада Бориспільського району Київської області надала лист з проханням слухати справу без участі їх представника, проти позову не заперечують.

Згідно ст. 130 ч. 4 Цивільного процесуального кодексу України, ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення, у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди, проводиться в порядку встановленому ст. ст. 174 і 175 цього кодексу.

Згідно ст. 174 ч. 4 Цивільного процесуального кодексу України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Як вбачається з матеріалів справи відповідачі позовні вимоги визнали повністю.

Дослідивши подані заяви, матеріали справи, суд дійшов до висновку, шо заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

У судовому засіданні встановлено, шо 13 червня 2009 року померла ОСОБА_3 - мати позивачки, шо підтверджується свідоцтвом про народження позивача Серії ЯЗ № 130485 /а.с. 9/ та свідоцтвом про смерть виданим 16 червня 2009 року виконавчим комітетом ОСОБА_2 сільської ради Бориспільського району Київської області, актовий запис № 15 /а.с. 6/.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина, яка складається в тому числі із земельної ділянки площею 0.1448 га, кадастровий номер :01:005:0045, яка розташована в с. Головурів Бориспільського району Київської області з цільовим призначенням - ведення особистого селянського господарства.

Державний акт на право власності на вищезазначену земельну ділянку на імя ОСОБА_3, був виготовлений, але остання отримати його не встигла, в звязку зі^іертю /а.с.10/.

Спадкодавець ОСОБА_3 на випадок своєї смерті залишила заповіт, згідно якого все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось і взагалі все те, що їй буде належати на день її смерті і на все що вона за законом матиме право, заповіла ОСОБА_1 /а.с. 8/.

Позивачка як спадкоємиця, прийняла спадщину після смерті своєї матері оскільки 27.11.2009 року звернулася до Бориспільської районної державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини /а.с. 7/.

Стаття 1216 Цивільного кодексу України визначає, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно до вимог статті 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять всі права і обов'язки, шо належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст. 1225 Цивільного кодексу України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення

Отже, є всі підстави стверджувати, що вищезазначена земельна ділянка входить до складу спадкового майна, а позивачка як єдина спадкоємиця, після смерті матері має всі законні права на дане спадкове майно.

Частиною 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого майнового та немайнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права /п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України/.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 Земельного кодексу України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки, в тому числі шляхом прийняття спадщини.

Відповідно до статті 60 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до статті 212 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Суд вважає, що докази, надані позивачем в обгрунтування його позовних вимог є достовірними, належними та допустимими.

Аналізуючи та оцінюючи у сукупності усі досліджені в судовому засіданні докази, суд прийшов до висновку, що оскільки ОСОБА_3 мата право за життя отримати Державний акт на право власності на земельну ділянку, а позивачка в свою чергу набула право власності на земельну ділянку з часу відкриття спадщини, позов слід задовольнити в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4. 10, 60, 130, 174. 212, 213, 215 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Бориспільського району Київської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку площею 0,1448 га, кадастровий номер :01:005:0045, яка розташована в с. Голову рів Бориспільського району Київської області з цільовим призначенням - ведення особистого селянського господарства та належала її, померлій 13.06.2009 року, матері ОСОБА_3 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 706847 від 30.06.2009 року, в порядку спадкування за заповітом.

Рішення може бути оскаржене в Апеляційному суді Київської області через Бориспільський міськрайонний суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його оголошення.

Суддя Є.О.Мартинов