Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області
Справа № 2-936/10
РІШЕННЯ

ІМЯМ УКРАЇНИ

27 травня 2010 року м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд у складі:

головуючої - судді Логінової С.М.,

при секретарі Галиш М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань в м. Хмельницькому цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 за участю третіх осіб без самостійних вимог - інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю у Хмельницькій області, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про знесення самочинного будівництва та стягнення моральної шкоди,

встановив:

ОСОБА_5 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 за участю третіх осіб без самостійних вимог - інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю у Хмельницькій області, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про припинення будівництва гаража та зміну місця його розташування, та приведення паркану у відповідності до встановлених будівельних норм. У подальшому позивач змінила позовні вимоги, звернувшись з позовом про знесення самочинного будівництва (гаража), демонтажу паркана та стягнення моральної шкоди, посилаючись на те, що у ході перевірки, проведеною інспекцією Державного архітектурно-будівельного контролю у Хмельницькій області, встановлено що ОСОБА_2, господарство якого знаходиться в с. Давидківці Хмельницького району по вул. Шестакова 20, поряд з господарством позивача, в порушення п.3.17 ч.2 Державних будівельних норм Б.2.4-1-94 «Планування та забудови сільських поселень», побудував гараж на відстані 2,5 м до вікон житлового будинку позивача, який розташований в с. Давидківці по вул. Шестакова 18, без отримання дозволу інспекції на виконання будівельних робіт, чим порушив вимоги ст. 29 Закону України «Про планування і забудову територій». За даним фактом інспекцією Державного архітектурно-будівельного контролю у Хмельницькій області 30 квітня 2009 р. внесено припис з вимогою припинити проведення будівельних робіт. За невиконання вимог вказаного припису 8.06.2009 року ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 97 КУпАП - за самовільне виконання будівельних робіт по будівництву гаража. Позивач посилається також на те, що відповідач, в порушення місцевих правил забудови, затверджених рішенням сесії Хмельницької районної ради, встановив паркан висотою від 1,7 м до 2 м на відстані 1,3 м від вікон житлових кімнат позивача, чим обмежив доступ ОСОБА_6 до обслуговування опалювальної системи, а також обмежено доступ природного освітлення будинку. ОСОБА_6 посилається на те, що гараж, збудований відповідачем, призначений для зберігання автомобіля та інших самохідних транспортних засобів і механізмів, при роботі яких використовується двигун внутрішнього згорання, виділяючи при цьому шкідливі та небезпечні для життя людей хімічні речовини та створюючи при цьому шум. Позивач вважає, що вказані обставини матимуть шкідливий вплив на її здоровя. Окрім цього, у зв'язку з тим, що гараж розташований на близькій віддалі від житлового будинку ОСОБА_1І, під її житловим будинком постійно утворюється надмірне скупчення води після дощу та снігу, що сприяє руйнації стін її житлового будинку. Позивач вважає, що неправомірними діями відповідача їй завдана моральна шкода, розмір якої вона оцінює у сумі 5000 грн. Просить зобов'язати відповідача за власні кошти знести самочинно побудований гараж, що розташований по вул. Шестакова 20 в с. Давидківці Хмельницького району та демонтувати самовільно встановлений паркан між господарствами №18 та № 20 по вул. Шестакова в с. Давидківці Хмельницького району, стягнувши з нього в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди 5000 грн.

У судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача проти позову заперечив, пояснивши, що ОСОБА_2 здійснив будівництво гаража на земельній ділянці, яка належить йому на праві власності, однак дана споруда не перешкоджає користувачу сусідньої земельної ділянки - ОСОБА_6, використовувати її за призначенням. Посилання позивача на те, що звівши гараж, ОСОБА_2, порушив вимоги ст.ст. 103, 104 Земельного кодексу України є безпідставними, оскільки доказів нецільового використання відповідачем своєї земельної ділянки чи використання її у спосіб, який завдає значні незручності землекористувачу сусідньої земельної ділянки (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо) позивач не надала. Також ОСОБА_6 не надала доказів того, що будівля гаража зменшує природне освітлення у кімнаті її будинку, а надмірне затікання води до її будинку, призводить до підвищеної вологості та руйнації житлового будинку. Не відповідає дійсності і твердження ОСОБА_6 про те, що паркан обмежує їй доступ до труби-витяжки котла опалювання, оскільки паркан зведено на відстані 1,3 м від стіни її будинку, відповідно до будівельних норм відстань між будинками не повинна бути менш ніж 1 м. Окрім цього, позивач, обґрунтовуючи позовні вимоги посилається на вимоги ст. 376 Цивільного кодексу України, де зазначено що право на звернення до суду з позовом з підстав, викладених у даній статті, має лише відповідний орган державної влади або орган місцевого самоврядування.

Представник інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю у Хмельницькій області позов підтримала, посилаючись на те, що ОСОБА_2 здійснив самочинне будівництво.

ОСОБА_7, як третя особа без самостійних вимог на стороні позивача, позов підтримав та просив його задовольнити.

ОСОБА_4, як третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача, повідомлена належним чином про час та місце судового засідання, у судове засідання не з'явилась.

Заслухавши пояснення сторін, їх представників, третіх осіб, без самостійних вимог, дослідивши матеріали справи, суд знаходить позов таким, що не підлягає задоволенню.

Згідно з ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про основи містобудування» та ст.ст. 8, 9 Закону України «Про архітектурну діяльність», ст. 24 Закону України «Про планування та забудову територій» будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) та розміщення обєктів архітектури при здійсненні містобудівної діяльності повинна проводитись відповідно до розробленої та затвердженої проектної документації і проектів цих об'єктів з дотриманням державних стандартів, норм і правил, місцевих правил забудови з раціональним використанням територій для містобудівних потреб. Фізичні особи, які мають намір здійснити будівництво обєктів містобудування зобов'язані отримати від виконавчих органів відповідних рад дозвіл на будівництво об'єкта містобудування та дозвіл на виконання будівельних робіт в інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю.

Статтею 25 Закону України «Про основи містобудування» встановлюються види відповідальності за порушення містобудівного законодавства в тому числі і за виконання будівельних робіт без дозволу та затвердженого у встановленому порядку проекту або з відхиленням від нього, недотриманні встановлених законодавством вимог при розміщенні та будівництві обєктів.

Згідно з ч. 1 ст. 376 Цивільного кодексу України встановлено, що будівля, споруда, інше нерухоме майно вважається самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються без належного дозволу чи належно затвердженого проекту або з істотним порушенням будівельних норм і правил. Якщо при проведенні самочинного будівництва порушені права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво за її рахунок.

Згідно з ч. 7 ст. 376 означеного Кодексу, у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов'язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 на праві власності належить житловий будинок №18 що по вул. Шестакова в с. Давидківці Хмельницького району. Державний акт, який у відповідності до вимог ст. 128 Земельного кодексу України, посвідчує право на земельну ділянку на якій знаходиться означений житловий будинок, у позивача відсутній.

У ході перевірки, проведеною інспекцією Державного архітектурно-будівельного контролю у Хмельницькій області, встановлено що ОСОБА_2, господарство якого знаходиться в с. Давидківці Хмельницького району по вул. Шестакова 20, поряд з господарством позивача, в порушення п.3.17 ч.2 Державних будівельних норм Б.2.4-1-94 «Планування та забудови сільських поселень», побудував гараж на відстані 2,5 м до вікон житлового будинку позивача, який розташований в с. Давидківці по вул. Шестакова 18, без отримання дозволу інспекції на виконання будівельних робіт, чим порушив вимоги ст. 29 Закону України «Про планування і забудову територій». За даним фактом інспекцією Державного архітектурно-будівельного контролю 30 квітня 2009 р. внесено припис з вимогою припинити проведення будівельних робіт. За невиконання вимог вказаного припису 8.06.2009 року ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 97 КУпАП - за самовільне виконання будівельних робіт по будівництву гаража.

Суд приходить до висновку про те, що вимагати знесення самочинної споруди має право лише відповідний орган місцевого самоврядування.

ОСОБА_6 не надала суду доказів про те, що спорудження відповідачем гаража та облаштування паркану надмірно затемнюють вікна її будинку, та таке затемнення перевищує допустимі межі.

Щодо вимоги про відшкодування моральної шкоди, то ОСОБА_6 не доведено причинного звязку між самочинним будівництвом відповідачем гаража, та облаштуванням паркану з надмірним затемненням вікон її будинку. Не доведено позивачем і вимога про те що ОСОБА_2 облаштуванням паркану обмежив доступ для обслуговування опалювальної системи.

Відповідно до ст. 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно з ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог.

Позивачем вимоги про усунення перешкод відповідно до ст. 391 ЦК України не заявлялись.

Суд приходить до висновку, що підстави для задоволення позову відсутні.

Керуючись ст.ст. 213-215 ЦПК України, ст.ст. 5, 25 Закону України «Про основи містобудування», ст.ст. 8, 9 Закону України «Про архітектурну діяльність», ст. 24 Закону України «Про планування та забудову територій», ст. 376 Цивільного кодексу України, суд

вирішив:

у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 за участю третіх осіб без самостійних вимог - інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю у Хмельницькій області, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про знесення самочинного будівництва та стягнення моральної відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 у доход держави судовий збір у сумі 250 грн.

Звільнити ОСОБА_5 від сплати витрат за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 83 грн., враховуючи її майновий стан.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом 10 днів до суду першої інстанції з дня проголошення рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження або на протязі 10 днів без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження через суд першої інстанції. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Логінова С.М.