Справа №2-2820/09 04.03.2010 04.03.2010 04.03.2010
Справа № 22ц-272/10р. Головуюча 1 інстанції Покотілова О.Г.
Категорія 30 Доповідач апеляційного суду ОСОБА_1
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2010 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючого - Козаченка В.І.,

суддів: Мурлигіної О.Я., Довжук Т.С.,

при секретарі судового засідання Голубкіній О.О.,

за участю прокурора Круш Т.О.,

позивача ОСОБА_2,

представників відповідача ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві цивільну справу

за апеляційною скаргою відділу Державної виконавчої служби Первомайського міськрайонного управління юстиції

(далі відділ виконавчої служби)

на рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 30 листопада 2009 року за позовом

ОСОБА_2

до

відділу виконавчої служби, Головного управління Державного казначейства України в Миколаївській області

(далі державне казначейство)

про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

02 жовтня 2009 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до відділу виконавчої служби про відшкодування 181 535 грн., а саме: 51 035 грн. по виконавчому листу від 26 грудня 2007 року; 29 500 грн. збитків від знецінення національної валюти, 1000 грн. за проведення технічної експертизи квартири та 100 000 грн. моральної шкоди.

Позивач зазначав, що рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 26 грудня 2007 року його позов до ОСОБА_5 про стягнення боргу задоволений, а рішенням апеляційного суду Миколаївської області від 08 квітня 2008 року зазначене рішення суду змінено та стягнуто на його користь з ОСОБА_5 50 500 грн. боргу та 535 грн. судових витрат, а всього 51 035 грн. Але вказане рішення суду державним виконавцем досі не виконано в звязку з чим, ухвалою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 13 липня 2009 року визнана неправомірною бездіяльність відділу виконавчої служби при виконанні виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_5 на його користь вказаної суми.

Посилаючись на викладене, просив позов задовольнити.

Ухвалою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 21 жовтня 2009 року в якості співвідповідача до участі у справі залучено Головне управління Державного казначейства України в Миколаївській області.

Ухвалою цього ж суду від 25 листопада 2009 року прийнята відмова ОСОБА_2 від позовних вимог про відшкодування 100 000 грн. моральної шкоди та провадження у справі в частині цих вимог закрито.

В судовому засіданні 25 листопада 2009 року позивач уточнив позовні вимоги та остаточно просив стягнути з відділу виконавчої служби 51 035 грн. по виконавчому листу від 26 грудня 2007 року; 29 500 грн. збитків від знецінення національної валюти, 1000 грн. за проведення технічної експертизи квартири та 10 941 грн. збитків у звязку з інфляцією за період з квітня 2008 року по вересень 2009 року.

Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 30 листопада 2009 року позов задоволено частково. Постановлено стягнути з відділу виконавчої служби на користь позивача 51 035 грн. по виконавчому листу, 29 500 грн. від знецінення національної валюти, 805 грн. 35 коп. судового збору, 30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, а всього 81 370 грн. 35 коп. В іншій частині позову відмовлено.

В апеляційній скарзі начальник відділу виконавчої служби просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову. На думку апелянта, рішення суду є незаконним та ухваленим з грубим порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення прокурора, позивача, представників відповідача, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Вирішуючи даний спір, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що відділ виконавчої служби формально підійшов до примусового виконання рішень суду, а тому на підставі ч. 2 ст. 86 Закону України «Про виконавче провадження» та ст. 1173 ЦК України повинен повернути позивачу суму боргу за вказаним виконавчим листом, збитки від знецінення національної валюти та судові витрати.

Між тим, з таким висновком суду погодитися не можна, оскільки він не відповідає дійсним обставинам справи і вимогам матеріального права, що відповідно до п. п. 3, 4 ст. 309 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду та ухвалення нового рішення.

Так, з матеріалів справи вбачається, що рішенням судової палати у цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області від 08 квітня 2008 року змінено рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 26 грудня 2007 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_5 про повернення боргу та стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 50 500 грн. боргу та 535 грн. судових витрат, а всього 51 035 грн. (а.с. 5).

Виконавчий лист за вказаною справою знаходиться на виконанні відділу виконавчої служби з травня 2008 року (а.с. 6).

Ухвалою Первомайського міськрайонного суду від 13 липня 2009 року визнана неправомірною бездіяльність відділу виконавчої служби при виконанні вищевказаного виконавчого листа та зобовязано цей відділ виконати його вимоги (а.с. 9).

Судом першої інстанції встановлено, що виконавче провадження по вказаній справі не виконано.

Згідно ст. 86 Закону України «Про виконавче провадження» стягувач має право звернутися з позовом до юридичної особи, яка зобовязана провадити стягнення коштів з боржника, у разі невиконання рішення з вини цієї юридичної особи.

У статті 9 вказаного Закону зазначено, що у випадках, передбачених законом, рішення суду та інших органів щодо стягнення коштів виконуються податковими органами, установами банків, кредитно-фінансовими установами. Рішення вказаних органів відповідно до закону можуть виконуватися також іншими органами, установами, організаціями, посадовими особами та громадянами.

Зазначені органи, організації та особи не є органами примусового виконання, крім органів та посадових осіб, які виконують рішення про притягнення до кримінальної чи адміністративної відповідальності.

Таким чином, у разі невиконання рішення з вини наведених вище юридичних осіб стягувач має право звернутися до них з позовом.

Ухвалюючи рішення на підставі вимог ч. 2 ст. 86 Закону України «Про виконавче провадження» і ст. 1173 ЦК України та задовольняючи позовні вимоги про стягнення з відділу виконавчої служби на користь позивача 51 035 грн. по виконавчому листу і 29 500 грн. від знецінення національної валюти, суд не звернув увагу на те, що ці кошти є нестягнутим на користь позивача боргом за договором позики, а тому висновок про те, що це є майновою шкодою в розумінні ст. 86 Закону України «Про виконавче провадження» та ст. ст. 1166, 1173 ЦК України є неправильним.

Що стосується позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, яка була спричинена позивачу неправомірною бездіяльністю відділу виконавчої служби, то від цих позовних вимог ОСОБА_2 відмовився і ця відмова була прийнята судом.

На підставі викладеного, відповідно до п. 3 ст. 309 ЦПК України рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову ОСОБА_2

Керуючись ст.ст. 303, 309, 313, 316 ЦПК України, колегія суддів

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу відділу Державної виконавчої служби Первомайського міськрайонного управління юстиції задовольнити.

Рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 30 листопада 2009 року скасувати та ухвалити нове рішення.

В задоволенні позову ОСОБА_2 до відділу Державної виконавчої служби Первомайського міськрайонного управління юстиції, Головного управління Державного казначейства України в Миколаївській області про стягнення 51 035 грн. по виконавчому листу від 26 грудня 2007 року; 29 500 грн. збитків від знецінення національної валюти, 1000 грн. за проведення технічної експертизи квартири та 10 941 грн. збитків у звязку з інфляцією за період з квітня 2008 року по вересень 2009 року, відмовити.

Рішення може бути оскаржено в касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня його проголошення.

Головуючий

Судді