07.10.10 ,
Апеляційний суд Херсонської області
Справа№22ц-4909,2010р. Головуючий в 1-й інстанції
Категорія:5 ОСОБА_1
Доповідач Цуканова І.В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2010 року жовтня місяця «07» дня колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого - Цуканової І.В.

Суддів: Бездрабко В.О.,

ОСОБА_2

при секретарі - Ляшенко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Великолепетиського районного суду Херсонської області від «08» січня 2009 року

за позовом

ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення майна, обумовленого договором позики, та визнання права власності, -

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2008р. ОСОБА_4 звернулася до суду із зазначеним позовом до ОСОБА_5, в якому просила зобов'язати останню передати у її власність належну ОСОБА_5 квартиру за адресою: АДРЕСА_1 та визнати за нею, ОСОБА_4, право власності на цю квартиру.

При цьому покликалася на те, що 10 листопада 2007р. за договором позики вона, позивачка, передала відповідачці у борг 4700 доларів США строком до 10 листопада 2008р., про що остання склала розписку. При цьому сторони домовилися, що у разі неповернення боргу у встановлений в розписці строк ОСОБА_5 зобовязується передати ОСОБА_4 належну відповідачці квартиру за вказаною адресою.

У звязку з невиконанням відповідачкою в обумовлений строк обовязків по поверненню боргу позивачка просила задовольнити її позов.

Рішенням Великолепетиського районного суду Херсонської області від 08 січня 2009 року позов задоволено.

Зобовязано ОСОБА_5 передати у власність ОСОБА_4 майно, яке обумовлене договором позики від 10.11.2007р., а саме: квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2;

Визнано за ОСОБА_4 право власності на квартиру, яка розташована за адресою:АДРЕСА_3 в м.Херсоні.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, чоловік ОСОБА_5, який участі у справі не приймав, просив рішення суду скасувати,

справу передати на новий розгляд до Комсомольського районного суду м.Херсона за місцем знаходження квартири, переданої за рішенням суду. При цьому покликався на невідповідність висновків суду обставинам справи, неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи.

В письмових запереченнях ОСОБА_6, який діє в інтересах ОСОБА_4, доводи апеляційної скарги не визнав, заперечував проти права суду другої інстанції приймати апеляційнускаргу ОСОБА_3, просив закрити провадження у справі.

Заслухавши доповідача, осіб, які зявилися в судове засідання, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню.

З матеріалів справи вбачається, що 10.11.2007р. ОСОБА_5 склала розписку про одержання від ОСОБА_4 в борг 47000 доларів СІНА строком до 01.12.2008р., у випадку неповернення боргу до вказаної дати зобовязалася передати у власність ОСОБА_4 належну їй, відповідачці, квартиру, придбану за договором купівлі-продажу від 10.12.2007р. та зареєстровану в Херсонському ДБТІ 10.12.2007р. /а.с.7/.

Придбання на імя ОСОБА_5 квартири за адресою: АДРЕСА_3 та реєстрація прав власності на неї в Херсонським ДБТІ підтверджується копіями договору купівлі-продажу та витягом з державного реєстру прав власності на нерухоме майно, датованими 10.12.2007р., тобто вчиненими пізніше дати складання розписки /а.с.9,11/.

З копії паспортів ОСОБА_7 та ОСОБА_5, пояснень останньої при розгляді справи апеляційним судом вбачається, що зазначені особи з 21.09.2000р. по теперішній час перебувають у зареєстрованому шлюбі /а.ю.8,32/.

Задовольняючи позов, суд виходив з того, що зобовязання, в даному випадку - договір позики, має виконуватися належним чином.

Проте, з таким висновком суду погодитися неможливо, оскільки він не відповідає обставинам справи, не ґрунтується на нормах матеріального права.

Так ч.І ст.526 ЦК України, на яку послався суд, передбачено, що зобовязання має викопуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч.І ст. 1046 ЦК України за договором позики позикодавець передає у власність позичальникові грошові кошти, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики).

Позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором, як це передбачено ч. 1 ст. 1049 ЦК України.

Судом зміст зазначених норм права процитовано, проте не застосовано і зобовязано відповідачку передати позивачці квартиру, яка не є і не може бути предметом договору позики. Вимоги про виконання договору позики шляхом повернення грошових сум позивачка не заявляла.

З огляду на вищенаведене, позовні вимоги ОСОБА_4 є незаконними і необгрунтованими і не підлягаючими задоволенню.

Оскільки висновок суду не відповідає обставинам справи, та судом неправильно застосовано норми матеріального права, рішення суду слід скасувати, ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити.

На підставі ч.І ст. 046, ч.І ст.1049 ЦК України, керуючись ст.ст. 303, п.п. 3,4 1 : ст.309, 316, п.2 ч.І ст.307 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Великолепетиського районного суду Херсонської області від 08 січня 2009 року скасувати, ухвалити нове.

Відмовити ОСОБА_4 у задоволенні позову про зобовязання ОСОБА_5 передати у ії власність квартиру, розташовану за адресою: м.Херсон, вул. Лавреньова,26. кв.109 та у визнанні права власності на цю квартиру.

Рішення набирає закони ї сили з моменту проголошення, може бути оскаржено в касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двадцяти дні з дня набрання законної сили.

Головуючий:

Судді: