Справа № 2-437/10
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2010 року Кіровський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючого судді Куценка О.В.

при секретарі Панковій І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ВАТ "Страхова компанія "Універсальна" про стягнення страхового відшкодування та позовній заяві третьої особи ВАТ "ОСОБА_2 Аваль" до ВАТ "Страхова компанія "Універсальна" про стягнення страхового відшкодування, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на користь ВАТ "ОСОБА_3 Аваль" частину страхового відшкодування в сумі 228053 грн. 37 коп. та на свою користь 23376 грн. 63 коп. страхового відшкодування. В подальшому, позовні вимоги змінив (а.с.206) та просить стягнути всю суму страхового відшкодування на свою користь.

В судовому засіданні позивач та представник позовні вимоги підтримали та мотивують тим, що позивачем було застраховано автомобіль "Toyota Camri" ВАТ "Страхова компанія "Універсальна", в тому числі на випадок протиправного позбавлення ТЗ. Даний страховий випадок стався, про що повідомлено страхову компанію, однак, остання, відмовляється виплачувати страхове відшкодування.

Оскільки автомобіль отримано в кредит через, який укладено з ВАТ "ОСОБА_2 Аваль". Однак, оскільки банком не було підписано страховий договір, тому даний банк не є вигодонабувачем.

Представник ВАТ "ОСОБА_2 Аваль", з позовними вимогами не погодився та подав позовну заяву третьої особи, в якій зазначає, що банк є вигодонабувачем за договором страхування, оскільки не є третьою стороною за договором страхування, тому не повинен був підписувати договір страхування, заборгованість за кредитом значено перевищує суму страхового відшкодування, відтак, саме банк має отримати всю суму страхового відшкодування в сумі 251 430 грн.

Позивач вимоги третьої особи вважає такими, що не підлягають задоволенню.

Представники відповідача з позовними вимогами не погодилися і зазначають, що підставою у відмові виплатити страхове відшкодування стало надання недостовірної інформації стосовно підстав володіння транспортним засобом, оскільки фактично та юридично не володів автомобілем, оформленням та придбанням автомобіля займалася інша особа за дорученням позивача, позивачем не надано повний пакет необхідних документів для виплати страхового відшкодування, а саме довідку ДАІ про викрадення ТЗ, згідно п. 2 договору не визнаються страховими випадками події, які сталися внаслідок передачі ТЗ іншій особі, яка не зазначена в договорі страхування, у позивача не виникло право власності на автомобіль, оскільки він не отримував сам автомобіль, окрім того, згідно умов договору вартість страхового відшкодування не може перевищувати ринкову вартість автомобіля, в той же час, згідно довідки підприємства, яке продало автомобіль, вартість даного автомобіля є значно меншою.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступне.

14.07.2006 року між ОСОБА_1 та ВАТ "Страхова компанія "Універсальна" було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №32-31/45/09 (а.с.9), а саме "Toyota Camri". За умовами договору страховим випадком, окрім інших, є протиправне позбавлення ТЗ. Страхова сума, згідно додатку №1 (а.с.18) визначена 251 430 грн.

Відповідно до ст. 16 Закону "Про страхування" договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Аналогічна норма міститься в ст. 979 ЦК України.

07.05.2007 року позивач звернувся до страхової компанії із заявою про настання страхового випадку надавши відповідні документи: постанову про порушення кримінальної справи та лист слідчого.

Листом від 17.09.2007 року позивачу було відмовлено у виплаті страхового відшкодування. Відмова ґрунтувалася на наданні недостовірної інформації стосовно права власності на автомобіль, а саме факт того, що позивач реально не отримував автомобіль та не користувався ним.

Оцінюючи пояснення представника відповідача стосовно відсутності підстав для виплати страхового відшкодування, суд знаходить їх такими, що свідчать про намагання відповідача уникнути від виконання зобовязань. Дана думка ґрунтується на тому, що :

Згідно листа про відмову у виплаті страхового відшкодування, підставою відмови було лише надання недостовірної інформації. В судовому засіданні представники відповідача наводять додаткові підстави. Згідно ст. 655 ЦК за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Такий договір за №12-А1/38 було укладено 14.07.2006 року (а.с.150), а ВАТ "ОСОБА_2 Аваль" перераховано необхідні кошти. Таким чином, між сторонами укладено договір купівлі-продажу на підставі якого у позивача виникло право власності на ТЗ, що підтверджено реєстраційним посвідченням ТЗ. З пояснень представників відповідача вбачається, що укладення договору страхування без присутності власника автомобіля та огляду самого автомобіля є неможливим. Тому, пояснення в частині не користування позивачем автомобіля суд оцінює критично, оскільки, договір страхування укладено, автомобіль до страхової компанії доставлено безпосередньо позивачем. Не заслуговують на увагу і пояснення в частині ненадання всіх необхідних документів для виплати страхового відшкодування. Оскільки, згідно довідки від 25.05.2007 року (а.с.308) до головного офісу страхової компанії було направлено всі документи для прийняття рішення стосовно виплати страхового відшкодування. Не приймаються до уваги пояснення представника відповідача в частині того, що вартість автомобіля є значно меншою ніж зазначено в договорі страхування, оскільки вартість автомобіля зазначено в договорі купівлі-продажу, кредитному договорі та відповідає сумі, зазначеній в договорі страхування. З урахуванням саме даної сумі визначався розмір страхового платежу.

За таких обставин, суд приходить до висновку, про безпідставність відмови у проведенню виплати страхового відшкодування.

В той же час, оскільки згідно договору страхування вигодонабувачем є ВАТ "ОСОБА_2 Аваль", тому страхове відшкодування має бути проведено на користь саме даної установи, а позовні вимоги третьої особи підлягають задоволенню в повному обсязі, вимоги позивача мають бути залишені без задоволення.

Відповідно до ст. 88 судові витрати позивача слід залишити по фактично понесеним, а з відповідача з відповідача стягнути на користь третьої особи із самостійними вимогами.

На підставі ст. 16 Закону "Про страхування", ст.ст. 979, 985 ЦК України, керуючись ст.ст. 88, 213-215 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ВАТ "Страхова компанія "Універсальна" про стягнення страхового відшкодування відмовити.

Судові витрати ОСОБА_1 залишити по фактично понесеним.

Позовну заяву третьої особи ВАТ "ОСОБА_2 Аваль" до ВАТ "Страхова компанія "Універсальна" про стягнення страхового відшкодування задовольнити повністю.

Стягнути з ВАТ "Страхова компанія "Універсальна" на користь ВАТ "ОСОБА_2 Аваль" 251 430 грн. страхового відшкодування, 1700 грн. судового збору та 30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Кіровоградської області протягом одного місяця з дня його проголошення, шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом перших 10-ти діб та апеляційної скарги протягом наступних 20-ти діб.

Суддя Кіровського О. В. Куценко

районного суду

м.Кіровограда