Справа №2-14-5605/09 15.02.2010
Провадження №22ц-149/10
Державний герб України
Справа № 22ц 149/10 Головуючий першої інстанції: Гуденко О.А.
Категорія: 41 Суддя-доповідач апеляційного суду: ОСОБА_1
У Х В А Л А

Іменем України

15 лютого 2010 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючого: Лисенка П.П.,

суддів: Колосовського С.Ю.,

ОСОБА_1,

при секретарі судового засідання: Завтурі О.С.,

за участю позивачки ОСОБА_2, відповідачки ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві цивільну справу за апеляційною скаргою виконавчого комітету Миколаївської міської ради

на рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 5 листопада 2009 року, яке ухвалено за позовом ОСОБА_2, яка діє також в інтересах неповнолітнього ОСОБА_4, до комунального підприємства «Спеціалізоване комунальне підприємство «Гуртожиток», виконавчого комітету Миколаївської міської ради, ОСОБА_5, ОСОБА_3 про вселення, виселення з жилого приміщення, визнання ордеру недійсним,

в с т а н о в и л а :

В квітні 2009 р. ОСОБА_2, яка діє також в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_4, звернулася з позовом до комунального підприємства «Спеціалізоване комунальне підприємство «Гуртожиток» (далі КП «СКП «Гуртожиток») про вселення в кімнату № 219 гуртожитку по вул. Севастопольській, 65 в м. Миколаєві.

В обґрунтування своїх вимог позивачка вказувала, що вона та її син на законних підставах мають право користування вказаним вище жилим приміщенням у гуртожитку. В той же час 6 листопада 2008 р. відповідач примусово виселив їх із кімнати № 219.

Посилаючись на порушення відповідачем їх з сином законних житлових прав, позивачка просила суд вселити їх у спірне приміщення.

В подальшому позивачка доповнила свої вимоги, предявивши їх також до виконавчого комітету Миколаївської міської ради (далі Виконком), ОСОБА_5, ОСОБА_3 та просила також про виселення ОСОБА_5 та ОСОБА_3 з кімнати № 219 в гуртожитку по вул. Севастопольській, 65 в м. Миколаєві і визнати виданий відповідачкам на цю кімнату ордер недійсним, оскільки їх вселення та видача ордера було проведено з порушенням житлового законодавства.

Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 5 листопада 2009 р. позов задоволено частково.

Постановлено вселити ОСОБА_2 та неповнолітнього ОСОБА_4 в кімнату № 219 гуртожитку по вул. Севастопольській, 65 в м. Миколаєві, визнати ордер № 176 від 22 вересня 2008 р., виданий на цю кімнату ОСОБА_5 та ОСОБА_3 недійсним, виселити їх з цієї кімнати з наданням іншого жилого приміщення і зняти їх з реєстрації у вказаному приміщенні. Також зобовязано Виконком видати відповідачкам ордер на кімнату № 89 в гуртожитку по вул. Горького, 2-б в м. Миколаєві.

Розподілено судові витрати.

В апеляційній скарзі Виконком вказує на відсутність підстав для задоволення позовних вимог і просить рішення суду скасувати, ухвалити нове про відмову у позові.

Заслухавши доповідь судді, пояснення позивачки, відповідачки, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню із таких підстав.

З матеріалів справи вбачається та судом встановлено, що у 2002 р. за направленням Виконкому як працівнику цієї установи ОСОБА_2 разом з неповнолітнім сином ОСОБА_4 було надано кімнату № 219 у гуртожитку по вул. Севастопольській, 65 в м. Миколаєві, де вони були зареєстровані. З квітня 2006 р. гуртожиток передано на баланс КП «СКП «Гуртожиток», у звязку з чим з позивачкою укладено договір на участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території.

Заочним рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 9 червня 2008 р. позивачку та ї сина було визнано такими, що втратили право користування спірним жилим приміщенням, у звязку з чим 2 жовтня 2008 р. ОСОБА_2 з сином знято з реєстрації за вказаною адресою, а 22 вересня 2008 р. Виконкомом видано ордер на кімнату № 219 по вул. Севастопольській, 65 ОСОБА_5 на склад сімї з двох осіб (неї та ОСОБА_3О.), які на даний час займають це приміщення. Ухвалою суду від 3 грудня 2008 р. задоволено заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення. Рішенням апеляційного суду Миколаївської області від 12 лютого 2009 р. в позові про визнання позивачки та її сина такими, що втратили право користування жилим приміщенням у гуртожитку, відмовлено.

З урахуванням викладених обставин та положень ст. 9, ч. 2 ст. 58, ст. 59, ст. 117 ЖК України суд обґрунтовано дійшов висновку про те, що внаслідок надання спірної кімнати у гуртожитку відповідачкам та видачі на їх імя ордеру було порушено законні житлові права позивачки та її сина, які підлягають поновленню шляхом їх вселення в спірне приміщення, виселення з нього ОСОБА_5 і ОСОБА_3, визнання недійсним ордеру, який було видано на фактично зайняте приміщення.

Доводи апеляційної скарги про те, що відсутні підстави для виселення відповідачок та визнання ордеру недійсним не заслуговують на увагу, оскільки згідно рішення апеляційного суду від 12 лютого 2009 р. позивачка та її син не втратили право користування спірним жилим приміщенням, а тому, його не можна було вважати вільним, у звязку з чим підстав видавати на це приміщення ордер у Виконкому не було.

За такого колегія суддів не вбачає підстав для скасування оскаржуваного рішення суду, яке постановлено з дотриманням вимог матеріального й процесуального права.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу виконавчого комітету Миколаївської міської ради відхилити, рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 5 листопада 2009 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: