Київський районний суд м. Одеси
Справа №2-5953/2010рік
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2010 року

Київський районний суд м. Одеси в складі: головуючого - судді Куриленко О.М.

за участю секретаря - Фірко Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на частину домоволодіння в порядку спадкування за заповітом та по зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на частину домоволодіння в порядку спадкування за заповітом,

ВСТАНОВИВ:

14.07.2010 року ОСОБА_1 звернулась до суду з названим позовом та просила і ухвалити рішення, відповідно до якого визнати за нею право власності на 134/2000 частин домоволодіння, розташованого по вул. Фонтанська дорога, 125-127, в порядку спадкування за заповітом після смерті її батька ОСОБА_3, померлого 13.10.2009 року.

Свої вимоги мотивувала тим, що при житті її батьку ОСОБА_3 належало 3/20 частин «оволодіння за адресою м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, 125-127. Рішенням Київського районної ради народних депутатів від 27.09.1996 року, за № 980, було затверджено перерахунок часток домобудівлі, відповідно до якого за ОСОБА_3 затверджені нові ідеальні частки, а саме 134/1000 часток домоволодіння: в літ : « А», житлова( 2а-3) 19,5 кв.м., трійка «2а», прибудова № «А4», бесідка « Ю», сарай «16», вбиральня « ці». При житті батько він залишив заповіт, за яким заповів в рівних частках позивачу та відповідачу належну йому частину спірної домобудівлі, однак як стало відомо позивачу вже після смерті батька, він не встиг отримати правовстановчі документи з зазначенням нових ідеальних часток, тому при зверненні до Третьої ОДНК м. Одеси в отриманні свідоцтва на право на спадщину їй було відмовлено.

Позивач по зустрічному позові ОСОБА_2 звернулась з вимогами до суду 20.07.2010 року та просила визнати за нею право власності на частину домоволодіння в порядку спадкування по заповіту, мотивуючи свої вимоги тим, що як законний спадкоємець по заповіту, який залишив її дядько, не має можливості у встановленому законом порядку отримати свідоцтво на прийняття спадщини, що порушує її право як власника.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 22.09.2010 року зазначені вимоги було об'єднані в одне провадження (а.с.34).

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання з'явилась, свої позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, проти зустрічних позовних вимог не заперечувала.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання з'явилась, проти позовних вимог ОСОБА_1 не заперечувала, просила їх задовольнити, свої вимоги за зустрічним позовом підтримала.

Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає, позовні вимоги підлягаючими задоволенню у повному обсязі, виходячи з наступного.

Як встановлено в судовому засіданні та підтверджено матеріалами справи, ОСОБА_3 на підставі договору дарування, посвідченого державним нотаріусом ЗОДНК м. Одеси від 07.06.2006 року належало 3/20 частин будинковолодіння, розташованого м. Одеса, вул. Перекопської дівізії, 125-127 (на теперішній час Фонтанська дорога) ( а.с.9).

Рішенням Київської районної ради народних депутатів виконавчого комітету від 27.09.1996 року № 980 проведений та затверджений перерахунок ідеальних часток по домоволодінню 125- 127, по вул. Фонтанска дорога, згідно якого за ОСОБА_4 визнано право власності на 134/1000 часток домоволодіння: в літ « А» житлова ( 2-а-З) 19,5 кв.м., прибудова « а2», прибудова « а4» бесідка « Ю», сарай 16, вбиральня « Цй», частина споруд , відповідно до зазначеного рішення він мав право на отримання свідоцтва про право власності на зазначену частину домоволодіння.

Однак, за життя переоформити правовстановчі документи на вказане домоволодіння не встиг.

14.07.2008 року ОСОБА_3 був залишений заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Цебриківської селищної ради Великомихайлівського району Одеської області, відповідно до якого, він заповів позивачці ОСОБА_1 10.01.1951 р.к., та відповідачці ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 в рівних частках на все рухоме та нерухоме майно, що йому належатиме на день його смерті (а.с.5).

13 жовтня 2009 року батько позивача, ОСОБА_3 помер, відповідно до свідоцтва про смерть, виданого Київським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції від 12.01.2010 року, серії 1-ЖД, № 207239 (а.с.7).

Після його смерті відкрилась спадщина на домоволодіння, яке розташоване за адресою: м.Одеса, Фонтанська дорога, 125-127, а саме на 134/1000 його часток.

Судом оглянута довідка Третьої Одеської державної нотаріальної контори від 23.06.2010 року № 3012/02-14. відповідно якої встановлено, що видати свідоцтво про право на спадщину позивачу та відповідачу після смерті ОСОБА_3 не мається можливості, у зв'язку з тим, що немає правовстановчих документів на частку спадкового домоволодіння, а також документів, які підтверджують право власності на нерухоме майно ( а.с.26).

Відповідно до довідки, виданої КП «ОМБТЇЇ та РОН» в м. Одесі від 22.090.2010 року, вказано що після перерахунку часток, визначених в Рішенні Київського виконкому народних депутатів від 27.09.1996 року, № 980 інших перерахунків не проводилось ( а.с.41).

Судом оглянутий з технічний паспорт, виданий КП «ОМБТЇ та РОН» від 15.04.2010 року на спірну будівлю, згідно якого перебудов та реконструкцій по адресі: Фонтанська дорога, 125-127, в м. Одесі не проводилось ( а.с.29-31).

Суд вважає, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання, або оспорювання, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Як вбачається зі ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

У відповідності до роз'яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 от 24.06.1983р. «Про практику судами України справ про спадкування» із змінами, внесеними згідно Постановами Пленуму Верховного Суду України N 13 від 25.12.92, N 15 від 25.05.98 ), якщо у вказаний строк позивач вступив в управління або володіння спадковим майном або його частиною, суд з цих підстав вирішує питання про визнання права на спадкове майно, а не про продовження пропущеного строку.» ( Абзац перший пункту 4 із змінами, внесеними згідно з

Постановою Пленуму Верховного Суду України N 13 ( v0013700-92) від 25.12.92).

Відповідно до ст.. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини.

Як передбачає ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, які визначені у заповіті. Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи, на випадок своєї смерті.

Згідно до норми ст. 392 ЦК України вбачається, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати їм документа, який засвідчує його права власності.

З урахуванням викладеного, та враховуючи погодження відповідача та позивача з позовними вимогами, суд визнає підтвердженим факт того, що позивач та відповідач мають право прийняти спадщину, яка відкрилась після смерті ОСОБА_3 та можливо визнати за ними право власності на 134/2000 частин домоволодіння за кожним в порядку спадкування за заповітом.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 384, 392, 1220-1222, 1258. 1261, 1268 ЦК України, ст. ст. 7, 8, 11, 15, 209, 212, 213, 214, 215, 223 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на частину домоволодіння в порядку спадкування за заповітом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 134/2000 частин домоволодіння № 125-127 по вул. Фонтанська дорога в м Одесі в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3, померлого 13.10.2009 року.

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на частину домоволодіння в порядку спадкування за заповітом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 134/2000 частин домоволодіння № 125-127 по вул. Фонтанська дорога в м Одесі у порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3, померлого 13.10.2009 року.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: