Справа № 2- 154/2010р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2010 р.

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі головуючого - судді Алфьорової Т.М., за участю секретаря судових засідань ОСОБА_1 розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей

встановив:

Позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, посилаючись на те, що вони з відповідачем знаходилися в зареєстрованому шлюбі з 1994 року. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей - сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Вони з відповідачем проживають окремо один від одного з 2001 року, коли відповідач залишив сімю, а шлюб був розірваний 02.07.2003 року. Діти проживають разом з нею та знаходяться на її утриманні. Відповідач нерегулярно надавав матеріальну допомогу до травня 2006 року, а потім відмовився від надання допомоги, місце проживання не вказував, вихованням та утриманням дітей не займався. В червні 2008 року відповідач приїжджав до дітей та придбав їм два велосипеда, та два телефони, але пізніше забрав один телефон. У звязку з тим, що аліменти добровільно не сплачує відповідач, тому вона просить стягнути аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку починаючи з 01 травня 2006 року, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, на кожну дитину. Вона підрахувала заборгованість по аліментам за період з 01.05.2006 року по 21.06.2010 року виходячи з 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку і ця сума складає 21634 грн.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги уточнила і просить стягнути аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі у розмірі по 300 грн. щомісяця на кожну дитину і дала пояснення про обставини вище викладені.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не зявися, мешкає за межами України, але будучи допитаним 11.12.2009 року Жуковським райсудом Московської області, в якості відповідача по окремому дорученню, ОСОБА_3 позов визнав і пояснив, що він надавав гроші на утримання дітей, як особисто так і шляхом банківських переказів. В липні 2008 року він спілкувався з дітьми, купив їм велосипеди, подарунки, продукти харчування, мобільні телефони, їздив з сином на море. У дітей був його номер телефону, тому позивач вводить суд в оману, кажучи про те, що їй не було відомо про його місце знаходження, тому він заперечує проти позову в частині стягнення аліментів з травня 2006 року, а також просить взяти до уваги, що він має іншу сімю, неповнолітню дитину та те, що його дружина не працює, на його утримання знаходиться батька, а житло де мешкає родина, він знімає згідно договору найма.

Представник відповідача у судовому засіданні позов визнав частково і підтримала доводи відповідача ОСОБА_3, вказавши на те, що він не оскаржує своє батьківство відносно дітей, а також не заперечує проти того, щоб з нього на користь позивача стягнули аліменти по 300 грн. на кожну дитину. Крім того, нещодавно у відповідача народилася, ще одна дитина, але він не дав копію свідоцтва про її народження.

Вислухавши сторони та дослідивши матеріали справи, суд вважає необхідним позов задовольнити частково з наступних підстав.

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 знаходились в зареєстрованому шлюбі з 1994 року. Сумісно не проживають з 2001 року. Шлюб був розірваний 02.07.2003 року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу від 02.07.2003 року, видане відділом реєстрації акті громадянського стану Фрунзенського районного управління юстиції в м. Харкові.

Сторони по справі є батьками неповнолітніх дітей - сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Згідно довідки з ЖСК, діти проживають з позивачкою, що не заперечується відповідачем.

Відповідно до положень ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення повноліття.

Статтею 181 ч.1,2 СК України визначено, що способи виконання батьками обовязку утримувати дитину визначаються домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) в натуральній формі.

Згідно п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 « Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ, щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину, той із них з ким вона проживає вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 має іншу родину, а також дитину - доньку ОСОБА_5 , 05.07.2007року народження, що підтверджується наданими документами, а саме: свідоцтвами про реєстрацію шлюбу та народження дитини. Він є працездатним, працює, тому може надавати позивачу відповідну матеріальну допомогу на утримання неповнолітніх дітей.

З урахуванням усіх обставин, а також те, що сторони не заперечують проти стягання аліментів на утримання дітей в твердій грошовій сумі у розмірі 600 грн., тому треба позов задовольнити.

У відповідності з положеннями 4.2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

При цьому, при зміні майнового стану позивача та відповідача вони обидва не позбавлені можливості звернутися до суду з позовом стосовно зміни розміру аліментів.

Статтею 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину за рішенням суду присуджуються від дня предявлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач надасть суду докази того, що він вживав заходи, щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у звязку з ухиленням остатнього від їх сплати. Уданому випадку, аліменти треба стягнути з моменту подачі позову, тобто з 29.10.2008 року, підстав для стягнення аліментів з 01.05.2006 року не має, так як позивач не довела, що вона вживала заходів, щодо одержання аліментів з відповідача, а відповідач від їх сплати ухилявся.

На підставі ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судові витрати, а саме: судовий збір - 51 грн., а також треба стягнути за інформаційно -

технічне забезпечення розгляду справи 30 грн., так як позивач за вказаною категорією справи звільнений від сплати судових втрат.

Керуючись ст.ст. 180,181,182,183 Сімейного Кодексу України та ст.ст. 11,60, 81,88, 208,209,212-215 ЦПК України, суд-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця Владикавказу, Республіка Південна Осетія Аланія на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей: сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 по 300 грн. на кожного щомісяця, починаючи с 29.10.08 року і до повноліття дітей.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 51 грн. та за інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи - 30 грн.

Рішення суду може бути оскаржене позивачем до Апеляційного суду Харківської області через Фрунзенський районний суд м. Харкова протягом десяти днів з дня проголошення рішення..

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу, не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: