Справа №: 2-891/10
Провадження № 2-891/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2010 року

Андрушівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді - Брагіна В.І.

при секретарі - Лавренчук Л.М.

з участю: позивача - ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2

О. в., розглянувшиу відкритому судовому засіданні в м.Андрушівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до державної податкової інспекції в Андрушівському районі про зміну формулювання звільнення,суд,-

встановив :

Позивач звернувся до суду з позовною заявою,в якій вказувала, що вона працювала у відповідача і 7 червня 2010 року,згідно наказу № 29-0,її було звільнено та зроблений запис в трудову книжку,що вона звільнена на підставі п.1 ст.Зб КЗпП України за угодою сторін. Фактично вона бажала звільнитися за власним бажанням у зв'язку з хворобою.Позивач просить зобов'язати відповідача внести зміни до її трудової книжки вказавши,що вона звільнена за ст.38 КЗпП України - за власним бажанням у зв'язку з хворобою.

В судовому засіданні позивач позов підтримала,пояснила,що 7 червня 2010 року нею було подано декілька заяв про звільненням саме: спочатку під тиском адміністрації нею була власноручно написана заява про звільнення за угодою сторін;потім,отримавши відповідну консультацію в центрі зайнятості,вона переписала заяву про звільнення,зазначивши відповідно причиною звільнення - звільнення за власним бажанням у зв'язку з хворобою.У відповідності з поданою нею заявою, наказ від 7 червня 2010 року № 29-0 про звільнення її за п.1 ст.Зб КЗпП України було скасовано та в трудовій книжці зроблено запис про звільнення її за ст.38 КЗпП України - за власним бажанням.У зв'язку з тим,що вона наполягала на доповненні зазначеного запису словами «у зв'язку з хворобою»,в її трудовій книжці зробили запис про недійсність попереднього запису та звільнення її за п.1 ст.Зб КЗпП України. Зазначений наказ вона оскаржувала до обласної ДПІ,але отримала відмову.Просила внести зміни до її трудової книжки вказавши,що вона звільнена за ст.38 КЗпП України - за власним бажанням у зв'язку з хворобою,т.я. ця причина звільнення відповідає її волі та при наявності такого формулювання звільнення вона буде мати пільги при призначенні їй державної допомоги по безробіттю.

Представник відповідача позов не визнав,пояснив,що позивач 7 червня 2010 року подала заяву про звільнення,в якій було написано,що вона бажає звільнитись з 7 червня 2010 року за угодою сторін (за станом здоров'я). У відповідності з поданою позивачем заявою 7 червня 2010 року був виданий наказ № 29-0, яким її було звільнено та зроблений запис в трудову книжку,що вона звільнена на підставі п.1 ст.Зб КЗпП України за угодою сторін.В день звільнення ОСОБА_1 було видано на руки трудову книжку.Через декілька днів ОСОБА_1 звернулася до начальника ДПІ з усним проханням змінити їй запис в трудовій книжці на ст.38 КЗпП України,вказавши, що вона звільнена у зв'язку з хворобою.Як пояснила ОСОБА_1,при наявності такого запису вона отримує більшу суму державної допомоги у зв'язку з безробіттям.Але начальник ДПІ,отримавши консультації з цього приводу,відмовив в задоволенні її клопотання, т.я. зміна запису після звільнення не передбачена законом. ОСОБА_1 подавала лише одну заяву про звільнення - за угодою сторін. Зазначив,що на прохання позивача її було звільнено в день подачі заяви,т.я. нею була зазначена причина звільнення - за станом здоров'я.Наявність записів в трудовій книжці позивача може пояснити тим,що їх помилково внесла ОСОБА_3 Просив в задоволенні позову відмовити.

Свідок ОСОБА_3 пояснила суду,що дійсно нею заповнювалася та видавалася на руки ОСОБА_1 трудова книга при її звільненні з роботи. Вона бачила лише одну заяву при її звільненні, в якій було зазначено,що остання просить звільнити її за угодою сторін.Інших заяв в день звільнення позивач не подавала. Наказ № 29-0 від 7.06.2010 року на звільнення ОСОБА_1 був також виданий на її звільнення за п.1 ст.36 КЗпП України і він не змінювався. Після запису про звільнення ОСОБА_1 за п.1 ст.36 КЗпП України нею помилково було внесено запис про її звільнення за ст.38 КЗпП України,який потім був анульований та зроблений правильний записі про звільнення позивача за п.1 ст.36 КЗпП України.Про наявність цих помилкових записів ОСОБА_1 знала в день звільнення,т.я. їй одразу була видана трудова книга на руки.

Свідок ОСОБА_4 пояснила суду,що вона є працівником Андрушівського районного центру зайнятості та при прийомі документів від ОСОБА_1 нею було роз'яснено останній,що якщо б в її трудовій книжці було змінено формулювання звільнення з п.1 ст.36 КЗпП України на ст.38 КЗпП України,то ОСОБА_1 мала бю більші соціальні пільги - отримала приблизно на 3400 грн. більше соціальної допомоги.

Спірні правовідносини виникни з трудових відносин та регулюються ст.ст.36,38 КЗпП України.

Судом встановленого позивач,працюючи у відповідача, 7 червня 2010 року подала заяву про звільненням якій було написано,що вона бажає звільнитись за угодою сторін (за станом здоров'я).На заяві міститься резолюція в.о.начальника ДПІ в Андрушвському районі ОСОБА_5 : «не заперечую 7.06.2010 року»(а.с.19).Зазначена заява зареєстрована в книзі реєстрації вхідної кореспонденції за № 61 від

1)
року (а.с.36). У відповідності з поданою позивачем заявою, 7 червня 2010 року був виданий наказ № 29-0,яким її було звільнено на підставі п.1 ст.36 КЗпП України за угодою сторін (а.с.20).Зазначений наказ зареєстрований в книзі обліку наказів за № 290 від 7.06.2010 року (а.с.35).3 трудової книги на ім'я ОСОБА_1 вбачається,що в ній містяться наступні записи при її звільненні : « за № 19 від 7.06.2010 року -звільнена за п.1 ст.36 КЗпП України за угодою сторін, наказ № 29-0 від 7.06.2010 року»; « за № 20 від

2) року - запис № 19 скасувати, запис про відповідний наказ відсутній »; « за № 21 від 7.06.2010 року - звільнена за ст.38 КЗпП України за власним бажанням,наказ № 29-0 від 7.06.2010 року»; « за № 22 від 7.06.2010 року - запис № 21 скасувати,запис про відповідний наказ відсутній »; « за № 22 від 7.06.2010 року - звільнена за п.1 ст.36 КЗпП України за угодою сторін, наказ № 29-0 від 7.06.2010 року» (а.с.6-8).З книги обліку видачі трудових книг вбачається,що в ній за № 36 міститься запис про те,що позивач 7.06.2010 року отримала трудову книгу та розписалася в її отриманні (а.с.37).3 особової справи ОСОБА_1 вбачається,що в графі - дата і причина звільнення - зазначено : «7 червня 2010 року за угодою сторін п.1 ст.36 КЗпП України заява ОСОБА_1І» (а.с.32 оборот).З повідомлення Андрушівського районного центру зайнятості від 7.09.20010 року вбачається,що ОСОБА_1 зареєстрована в РЦЗ 10.06.2010 року,статус безробітної отримала 17.06.2010 року (а.с.21).

При вирішенні спору суд виходить з положень ст.60 ЦПК України про те,що кожна сторона повинна довести обставини,на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Оцінивши досліджені докази суд прийшов до висновку,що позов задоволенню не підлягає,а відповідач правомірно видав наказ про звільнення позивача на підставі п.1 ст.36 КЗпП України за угодою сторін.При цьому суд виходить з наступних міркувань : зі змісту заяви про звільнення,яка подана позивачем,випливає,що вона мала наміри звільнитись за угодою сторін,в строк,визначений стронами,тобто 7.06.2010 року.На підставі поданої нею заяви був виданий наказ № 29-0 від 7.06.2010 року,який в подальшому не змінювався,про що свідчать оглянуті судом книги реєстрації заяв,наказів,книга видачі трудових книг,особова справа позивача.Наявність в трудовій книзі позивача скасованого запису про її звільнення ст.38 КЗпП України за власним бажанням як доказ наявності інших заяв позивача в день звільнення судом не приймається,т.я. з досліджених судом доказів вбачається,що зазначений запис внесений помилково,без наявності відповідного наказу.Крім цього,суд бере до уваги лист Андрушівського районного центру зайнятості від 7.09.20010 року про те,що ОСОБА_1 зареєстрована в РЦЗ 10.06.2010 року і вважає,що про наявність соціальних пільг позивач дізналася при постановці на облік в РЦЗ та вже після звільнення звернулася до відповідача з проханням змінити формулювання звільнення.На думку суду за таких обставин відповідач правомірно відмовив позивачу в внесенні в трудову книгу іншого запису про причину звільнення,т.я. КЗпП України не передбачає такого права робітника після отримання ним трудової книги з вже внесеним записом про його звільнення.

За таких обставин суд вважає,що позивачем не доведено ті обставини,на які вона посилалася в позові,тому відмовляє в його задоволенні.

Керуючись ст.ст.232,233,235 КЗпП України,ст.ст.10,11,60,209, 212,214,215 ЦПК України,суд,-

ВИРІШИВ :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до державної податкової інспекції в Андрушівському районі про зміну формулювання звільнення - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його, проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні/ в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть//подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення,

Суддя:ОСОБА_6