Справа № 2-3144/2010
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" серпня 2010 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Чех Н.А.

при секретарі - Кузьменко А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в Дніпровському районі м. Києва про визнання дій Управління Пенсійного фонду України у Дніпровському районі м. Києва щодо протизаконного застосування у 2010 році при перерахунку пенсії за с. 4. ст. 42 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» показника середньої заробітної плати за 2007 календарний рік такими, що порушують право як громадянина на соціальний захист у законних розмірах та зобов»язання провести перерахунок пенсії у суворій відповідності до ч. 1,2 ст. 40 та ч. 4 ст. 42 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» з метою відновлення права у повному обсязі, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що він перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України у Дніпровському районі та отримує пенсію за віком згідно Закону «про обов»язкове державне пенсійне страхування». Оскільки, перебуваючи на пенсії, він продовжував працювати, то відпрацювавши відповідний термін, він 13.05.2009 року звернувся із заявою до відповідача з проханням провести перерахунок його пенсії за віком відповідно до пенсійного законодавства по стажу та заробітній платі з 01.11.1990 по 31.10.1995 року та з 01.07.2000 по 30.04.2009 року. При цьому відповідно до абз. З ч.І ст.40 ЗУ "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", у процесі оптимізації (так спрощенно називають вилучення найменш вигідних місяців загальною кількістю до 10% від страхового стажу застрахованої особи) з розрахунку мали бути вилучені місяці з 01.03.2004 по 30.04.2009 рік. Розрахунок із дотриманням цих зауважень мав забезпечити його індивідуальний коефіцієнт заробітної плати 3,59856, що при стажі 47 років 10 місяців, середній заробітній платі по країні за 2008 рік становить 1573,99 грн., та з урахуванням надбавок за стаж та дітям війни дає розмір пенсії 3861 грн. Але в результаті перерахунку пенсія виявилася суттєво меншою, ніж він сподівався, а причинами цього, як він з'ясував, стало те, що фахівці відповідача вчинили всупереч чинній з 01.01.2009 редакції ст.40 та ст.42 ЗУ "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", "оптимізацію" за методикою, викладеною у п. 35, підпункт 10, б) ОСОБА_2 "Внесення змін до деяких законодавчих актів України" Закону України "Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" (від 28.12.2007 року № 107 -VI) та продубльованою у постанові КМУ від 28.05.2008 № 530, яка (методика) втратила чинність з 01.01.2009 року відповідно до сьомого абзацу ч.2 ОСОБА_2 III "Прикінцеві положення" цього ж Закону, де зазначено, що "ОСОБА_2.. діє по 31 грудня 2008 року". Ця методика не дозволяла вилучати з розрахунку заробітну плату за невигідні місяці, пропрацьовані ним після попереднього перерахунку пенсії у 2007 році. Такий розрахунок суттєво знизив його індивідуальний коефіцієнт заробітної плати до 3,33563. Крім того, без визначених Законом України підстав застосували при перерахунку показник середньої заробітної плати за 2007 рік (1197.91 грн.), що спричинило значне зниження розрахункового розміру пенсії до 2791 грн. У відповідь на його вимогу пояснити такі свої дії з посиланням на Закони України керівництво Дніпровського районного УПФУ в своєму листі до нього не навело жодного такого посилання. Натомість, побіжно згадавши рішення Конституційного Суду України від 22.05.2008 №10-рп/2008, безпідставно зазначивши необхідність законодавчого врегулювання питання застосування показника середньої заробітної плати за 2009 рік, керівництво УПФУ реально послалося лише на згадану вже вище постанову Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 №530, підпункт 3 пункту 11 якої, по суті, навпаки унеможливлює застосування у 2009 році при призначенні або перерахунку пенсії іншої середньої зарплати, ніж за 2008 рік, а щодо методики оптимізації є антиконституційним, оскільки не уточнює норму закону, а змінює її у бік звуження права людини на соціальний захист. В судовому засіданні позивач уточнив позовні вимоги, просив їх задовольнити та визнати дії відповідача неправомірними, зобов»язати здійснити перерахунок пенсії та виплатити різницю недоотриманої пенсії з 01.05.2009 року із застосуванням показника середньої заробітної плати за 2008 рік. Представник позивача підтримала уточнені позовні вимоги, просила їх задовольнити та пояснила, що відповідач має застосовувати норми законодавчих актів а не листів. Перерахунок пенсії має бути здійснено за попередній рік, оскільки це встановлено законом. Вважає посилання відповідача на лист незаконним.

Представник відповідача в судове засідання не з»явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність та письмові заперечення, в яких позовні вимоги позивача не визнав, свої заперечення обґрунтував тим, що нараховували пенсію позивачу із застосуванням показника заробітної плати (доходу) у в середньому на одну особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка враховується для обчислення пенсії за 2007 рік (1 197,91 грн.) на підставі постави Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 року № 530 та листа Міністерства праці та соціальної політики.

Суд, вислухавши пояснення позивача та представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, приходить до висновку, що, позов підлягає задоволенню частково.

З наданих позивачем документів встановлено, що позивач являється пенсіонером за віком та перебуває на обліку у відповідача. Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно ст.46 Конституції України пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до ст. 40 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» під час обчислення пенсії застосовується показник середньої заробітної плати працівників в галузях національної економіки за рік, що передує року звернення за призначенням чи перерахуванням пенсії.

Відповідно до ч. 4 ст. 42 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» у разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, провадиться перерахунок пенсії з

урахуванням не менше ніж 24 місяців страхового стажу після

призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв

у роботі. Перерахунок пенсії здійснюється із заробітної плати

(доходу), з якої була обчислена пенсія. За бажанням пенсіонера

перерахунок пенсії провадиться із заробітної плати за періоди

страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього

Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати

працівників в середньому на одну застраховану особу в цілому по

Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до

цього Закону враховується для обчислення пенсії, за календарний

рік, що передує року перерахунку пенсії.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 530 від 28.05.2008 року «Про деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян» у разі коли застрахована особа після призначення пенсії відповідно до Закону продовжувала працювати, проводиться перерахунок пенсії з урахуванням не менш як 24 місяців страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі. Перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати (доходу), з якої була обчислена пенсія. За бажанням пенсіонера перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до Закону враховується для обчислення пенсії, за календарний рік, що передує року перерахунку пенсії. При цьому з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для перерахунку пенсії, період, що настає після призначення пенсії, не підлягає виключенню згідно з абзацом третім частини першої статті 40 Закону. Тобто, відповідач, при проведенні перерахунку пенсії позивачу мав застосовувати показник заробітної плати (доходу) у в середньому на одну особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка враховується для обчислення пенсії за 2008 рік.

Стосовно позовної вимоги про визнання дій Управління Пенсійного фонду України у Дніпровському районі м. Києва щодо відмови позивачу в проведенні перерахунку пенсії незаконними, суд приходить до висновку, що вони не підлягають задоволенню з тих підстав, що відповідач відмовляючи позивачу здійснити перерахунок пенсії, керувався листом Міністерства праці та соціальної політики України від 11.03.2009 року № 20/10/18-09/039, в якому зазначено, що перерахунки пенсії у 2009 році провадяться із застосуванням показника заробітної плати (доходу) в середньому на одну особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до закону враховується для обчислення пенсії за 2007 рік (1197,91 грн.), тобто відповідач діяв згідно розпорядження вищестоящого органу, і дії саме даного вищестоящого органу, а не відповідача, є неправомірними.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 15 ЦПК України (в редакції від 18.02.2010 року), суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи щодо спорів, з приводу призначення, обчислення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов»язковим державним соціальним страхуванням та інших соціальних виплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг, речового майна, пайків або грошової компенсації замість них.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 46 Конституції України, ст. 40, 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ст. ст. 3, 4, 11, 15, 16 ЦК України, ст. ст. 15, 60, 212-215, 218, 223, 294 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в Дніпровському районі м. Києва про визнання дій Управління Пенсійного фонду України у Дніпровському районі м. Києва щодо протизаконного застосування у 2010 році при перерахунку пенсії за с. 4. ст. 42 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» показника середньої заробітної плати за 2007 календарний рік такими, що порушують право як громадянина на соціальний захист у законних розмірах та зобов»язання провести перерахунок пенсії у суворій відповідності до ч. 1,2 ст. 40 та ч. 4 ст. 42 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» з метою відновлення права у повному обсязі задовольнити частково.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України у Дніпровському районі м. Києва здійснити перерахунок пенсії та виплатити різницю ОСОБА_1 недоотриманої ним пенсії починаючи з дня подачі заяви до УПФУ в Дніпровському районі м. Києва з 01.05.2009 року про перерахунок раніше призначеної йому пенсії, відповідно до ст. ст. 40, 42 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати за 2008 рік 1 573,99 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: