Московський районний суд м.Харкова
РІШЕННЯ ІМЕНЕМУКРАЇНИ (заочне)

16 серпня 2010 р. Московський районний суд м. Харкова у складі: головуючого судді Погасій О.Ф. при секретарі Щегульній Е.О.

за участю позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення суми боргу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення суми боргу за договором позики 2000 гривень, 30 гривень витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в суді.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив задовольнити. Пояснив, що 04 січня 2008 року по усній домовленості з ОСОБА_3 він позичив останньому 2000 гривень на ремонт свого автомобіля ВАЗ 21013, державний номер НОМЕР_1, дану операцію було оформлено борговою розпискою. Виконавши взяті зобовязання по ремонту автомобіля, ОСОБА_3 надав йому звіт в письмовій формі. Згідно звіту витрати на ремонт автомобіля склали 645 гривен. 05 лютого 2008 року ОСОБА_3 звернувся до нього з проханням зайняти йому автомобіль на дві доби для поїздки в місто Ялта по церковним справам. Ця угода була оформлена видачею ОСОБА_3 довіреності 05.02.2008 року на керування автомобілем. Витрати по використанню автомобіля відповідач оцінив в 645 гривен. Відповідач дав письмове зобовязання повернути йому 2000 гривен, які він отримав від нього по борговій розписці від 04 лютого 2008 року.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, про що свідчить його підпис в сповіщенні.

Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що 04 січня 2008 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було укладено договір позики, оформлений письмовою розпискою, згідно якого ОСОБА_1 передав ОСОБА_3 2000 тисячі гривен, які останній зобовязувався повернути, але до теперішнього часу не повернув.

Відповідно до ст.ст. 1046, 1047 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Договір позики на суму, що не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян, укладається в письмовій формі.

Згідно ст.. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З урахуванням наведеного, суд задовольняє позовні вимоги ОСОБА_1 в повному обсязі.

Позивач сплатив частково інформаційне-технічне забезпечення розгляду справи 30 гривень, а тому суд стягує з відповідача в доход держави ІТЗ 90 гривень, а 30 гривень ІТЗ стягує на користь позивача. Оскільки позивач є інвалідом 2 групи, звільнений від сплати держмита, то суд стягує держмито 51 гривню в доход держави з відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10,11,60, 209, 212-215, 224-226, 233 ЦПК України, ст.ст. 23, 625, 1046, 1047, 1048, 1049, 1050, 1167 ЦК України суд-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 2000 (дві тисячі) гривень за договором позики від 04.01.2008 року та 30 гривень витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в суді, а всього 2030 ( дві тисячі тридцять гривен).

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави держмито 51 гривню, інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи 90 гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Харківської області через Московський районний суд м. Харкова протягом десяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановления ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя О.Ф. Погасій