Справа № 2-4167/2010
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" грудня 2010 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Чех Н.А.

при секретарі - Кузьменко А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів,

В с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що з нього на користь відповідачки на утримання їх сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, відповідно до рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 17.10.2009 року, стягуються аліменти в розмірі ? частини доходів та в такому ж розмірі стягуються аліменти і на утримання відповідачки до досягнення дитиною 3-х років. Після народження сина він надавав матеріальну допомогу, намагався приймати участь у його вихованні, але зустрічатися з сином йому надавали можливість лише по настрою відповідачки. 29.11.2009 року він вкотре приїхав до будинку відповідачки щоб передати для сина зимовий одяг і гроші, але вийшла не відповідачка, а її батько, який перебував у стані алкогольного сп"яніння, та який ображав його, а потім наніс йому кілька ударів, після чого він пробув у лікарні більше місяця, де йому була зроблена операція та надано необхідне лікування. Судмедекспертиза встановила легкі тілесні ушкодження з тимчасовим розладом здоров"я. Зараз розглядається справа про відкриття проти нього (батька відповідачки) кримінальної справи. Внаслідок цього він дуже постраждав матеріально, лікування обійшлося більше ніж 10 000 грн., вимушений був взяти кошти в кредит. Шлюб між ним та відповідачкою було розірвано рішенням суду 20.09.2010 року. В квартирі, де він мешкає, проживає його рідна бабуся ОСОБА_4, 75 років, яка після інсульту потребує постійного догляду. Він допомагає їй фізично та матеріально, тому що її пенсії 760 грн. не вистачає навіть на третину затрат. Від утримання дитини він не відмовляється, а просить зменшити розмір аліментів на утримання відповідачки з ? частини до 1/20 частки з його заробітної плати щомісячно. З його довідки про доходи видно, які відрахування одержує відповідачка, і який залишок отримує він. В судовому засіданні позивач підтримав зміст позовної заяви, свої позовні вимоги, просив їх задовольнити. Зазначив, що він не може віддавати відповідачці 50% зарплати, так як у нього назбиралися борги, кредит. Не заперечував, що кредит він вже погасив; що його бабуся не визнана судом недієздатною, він не є офіційно її опікун.

Відповідачка в судовому засіданні позов не визнала, просила відмовити в його задоволенні. Заперечувала щодо викладених в позові обставин, так як вони не відповідають дійсності. Зазначила, що позивач через шість днів після народження дитини сказав, що не буде їх утримувати та пішов від них жити до себе. Він проживає з мамою, братом, бабусею, яка є дієздатна і за якою є кому доглядати.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не знайшли свого підтвердження в суді та не підлягають задоволенню.

В суді встановлено, що сторони перебували в шлюбі з 20.02.2009 року, розлучилися згідно рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 20.09.2010 року. Сторони мають сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2. Згідно до рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 17.10.2010 року на користь ОСОБА_2 (відповідачки) з ОСОБА_1 (позивача) стягнуті аліменти у розмірі ? частини заробітку на утримання сина та у розмірі ? частини заробітку на утримання дружини ОСОБА_2 до досягнення сином трьох років. Дане рішення відповідачем не оскаржувалося, набрало законної сили і по даний час виконується в примусовому порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 192 Сімейного Кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

В судовому засіданні встановлено, що заробітна плата позивача є стабільною і погіршення матеріального стану останнього не відбулося, що не є причиною для зменшення розміру аліментів на утримання свого сина від першого шлюбу.

Посилання позивача на ту обставину, що його бабуся перебуває на його утриманні, і тому необхідно зменшити розмір аліментів на утримання сина від першого шлюбу, не приймається судом до уваги, оскільки зазначені доводи не підтверджені документально. Кредит, на який посилається позивач, останнім виплачений на даний час.

Таким чином, зазначені позивачем підстави до свого позову щодо зменшення розміру аліментів на утримання дружини не були доведені в суді, не було надано жодного належного доказу.

Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги конкретні обставини справи, а також виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд приходить до висновку, що в задоволені позову слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 182, 192 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 60, 212-215, 218, 223, 294 ЦПК України, суд ,

В и р і ш и в :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд міста Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: