Справа № 2-279/10
10 березня 2010 року Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді Іващенко С.О.
при секретарі судових засідань ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові у порядку заочного розгляду цивільну справу за позовом закритого акціонерного товариства комерційний банк „ПриватБанк до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки, -
Представник позивача ОСОБА_3, який діє на підставі довіреності, у судове засідання не зявився, надав суду заяву, якою підтримує позовні вимоги у повному обсязі, просить розглянути справу у його відсутність, за наявності підстав ухвалити заочне рішенню по справі.
Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду сггрези неодноразово повідомлявся своєчасно та належним чином, про що в матеріалах епрезя містяться відповідні документи, причини неявки суду не повідомив, заперечень за позоз: м не надав.
Відповідно до ст.. 224 ЦПК України суд за згодою позивача вважає можливим ухвалити заочне рішення.
Суд, дослідивши письмові матеріали по справі, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно п.п. 2.4 ОСОБА_4 Позичальник зобовязується щомісячно до 11 числа кожного місяця, починаючи з наступного після укладання цього ОСОБА_4 дня, здійснювати погашення кредиту та сплачувати нараховані Кредитором відсотків ануїтентними платежами в сумі не менше 1138,29 гривень.
Згідно п.п. 3.1 ОСОБА_4 виконання позичальником зобовязань за цим ОСОБА_4 забезпечується іпотекою нерухомого майна житлового призначення, розташованого за адресою: м. Харків, вул. Танкопия, 13/5, кв. ЗО, визначеного в Іпотечному договорі.
Судом встановлено, що Позичальником був порушений порядок та строки сплати заборгованості за кредитом та погашення відсотків
Відповідно до ст.ст. 526, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог закону, якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.
Статтями 610, 611 ЦК України передбачено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Суду не надано належних та допустимих доказів, які свідчать про наявність у відповідача підстав для звільнення від відповідальності за порушення зобовязання, відповідно до ст. 617 ЦК України.
Відповідно до 6.2 ОСОБА_4, при порушенні Позичальником зобовязань по погашенню кредиту, передбачених п.п. 1.1, 2.4 цього ОСОБА_4, Позичальник сплачує Кредитору відсотки за користування Кредитом у подвійному розмірі від зазначеного в п. 1.1. нараховані на суму непогашеної в строк заборгованості за Кредитом.
Відповідно до п. 6.4 ОСОБА_4 порушенні Позичальником будь-якого зобовязання, передбачених п.п. 2.4, 6.2 даного ОСОБА_4, Кредитор має право нарахувати, а Позичальник зобовязується сплатити Кредитору пеню в розмірі 0,15 % від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні за кожний день прострочки.
Крім того, за умовами п. 5.2.4 ОСОБА_4 Кредитор має право вимагати від Позичальника дострокового повернення суми кредиту в частині або в цілому, сплати відсотків за його користування та інших платежів, що належать до сплати за цим ОСОБА_4, випадку невиконання або неналежного виконання Позичальником будь-яких зобовязань за цим ОСОБА_4 або за Іпотечним договором, у тому числі прострочення сплати чергового платежу за Кредитом та відсотків за користування кредитом понад двох місяців.
Згідно п. 4.1 Іпотечного договору Іпотекодержатель набуває право власності на задоволення своїх вимог за рахунок Предмета іпотеки у випадку, якщо у момент настання строку виконання зобовязань, вони не будуть виконані (виконані неналежним чином), зокрема у випадку, передбаченому п. 5.2.4 ОСОБА_4 про іпотечний кредит.
Звернення стягнення за цим ОСОБА_4 здійснюється на підставі цього договору, виконавчого напису нотаріуса або за рішенням суду.
Відповідно до ч. 1. ст. 33 Закону України „Про іпотеку у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання позивач вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право позивача на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.
Згідно з ч. 3 ст. 33 Закону України „Про іпотеку звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.
Відповідно до ч. 1 ст. 591 ЦК України реалізація предмета застави, на який звернене стягнення, провадиться шляхом його продажу з публічних торгів, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з п. 4.3 Іпотечного договору Іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки, на підставі цього ОСОБА_4, шляхом продажу від свого імені предмета іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому ст. 38 закону України „Про іпотеку.
Відповідно до статті 38 Закону України «Про іпотеку» дії щодо продажу предмета іпотеки та укладання договору купівлі-продажу здійснюються іпотекодержателем від свого імені, на підставі іпотечного договору, який містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, що передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки, без необхідності отримання для цього будь-якого окремого уповноваження іпотекодавця. Ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна.
Таким чином, є всі підстави для звернення стягнення на предмет іпотеки для погашення заборгованості по кредитному договору шляхом продажу позивачем предмета іпотеки.
Суд, задовольняючи позовні вимоги в частині виселення відповідача з житлового приміщення, яке є предметом іпотеки виходить з наступного.
Відповідно до ст. 39 Закону України „Про іпотеку одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя вправі винести рішення про виселення мешканців, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення.
Згідно зі ст. 40 Закону України „Про іпотеку звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців.
Відповідно до ст. 109 Житлового кодексу України звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення є підставою для виселення всіх громадян, що мешкають у ньому, за винятками, встановленими законом.
За таких обставин, враховуючи ту обставину, що позивачем доведено порушення відповідачем умов кредитного договору щодо належного виконання грошового зобовязання, суд вважає можливим задовольнити вимоги позивача та виселити ОСОБА_2 з квартири АДРЕСА_3.
Питання про розподіл судових витрат судом вирішується у відповідності до вимог ст.88 ЦПК України. Судові витрати суд стягує з відповідача на користь позивача пропорційно до задоволених позовних вимог.
Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судовий збір та витрати на інформаційно-технічне забезпечення.
На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212, 214, 215, 218, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 526, 530, 591, 610, 611, 629 ЦК України, ст. 33, 38, 39, 40 Закону України «Про іпотеку», ст. 109 Житлового кодексу України, суд -
Позов закритого акціонерного товариства комерційний банк „ПриватБанк до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки - задовольнити.
Визначити спосіб реалізації предмета іпотеки квартири № 30 за адресою: м. Харків, вул. Танкопія, 13/5 загальною площею 46,40 кв.м., житловою площею 30,60 кв.м. шляхом продажу вказаного предмета іпотеки закритим акціонерним товариством комерційний банк „ПриватБанк від свого імені будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу будь-яким способом, з отриманням витягу з державного реєстру прав власності, а також наданням закритому акціонерному товариства комерційний банк „ПриватБанк всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу
Виселити ОСОБА_2 з квартири № 30 за адресою: м. Харків, вул. Танкопія, 13/5 зі зняттям з реєстраційного обліку за зазначеною адресою.
Відповідачем, який не приймав участі у розгляді справи, протягом десяти днів з дня отримання копії заочного рішення може бути подана письмова заява про перегляд заочного рішення, відповідно до вимог ст.. 229 ЦПК України.
Заочне рішення може бути оскаржене іншими особами до апеляційного суду Харківської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення шляхом подання заяви про апеляційне оскарження через Фрунзенський районний суд м. Харкова з наступним поданням протягом двадцяти днів апеляційної скарги або шляхом подачі апеляційної скарги у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.
Заочне рішення набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про перегляд заочного рішення відповідачем, який не приймав участі у розгляді справи, якщо заяву про перегляд заочного рішення не було подано, у разі відсутності заяви про апеляційне оскарження або апеляційної скарги.
Суддя: