АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22ц-1490/10 Головуючий у 1-й інстанції Жилка О.М. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2010 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого - судді Дряниці Ю.В.

Суддів Прядкіної О.В., Пилипчук Л.І.

При секретарі Лимар О.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Ленінського районного суду м.Полтави Полтавської області від 18 січня 2010р.

по справі за позовом публічного акціонерного товариства «ОСОБА_3 Аваль» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором

судова колегія, заслухавши доповідь судді-доповідача апеляційного суду ОСОБА_1, -

В С Т А Н О В И Л А :

У березні 2009р. ВАТ «ОСОБА_3 Аваль» звернулось до суду з зазначеним позовом.

Зазначали, що згідно кредитного договору, укладеного між банком та ОСОБА_2 22 червня 2006р. відповідачу наданий кредит в сумі 3000грн. терміном користування до 22 червня 2008р.Однак у встановлені строки кредит повернутий не був, у зв»язку з чим заборгованість станом на 03 березня 209р. становила 997,96 грн., яку просили стягнути з ОСОБА_2 , а також 3000грн. заборгованість,що підлягає достроковому стягненню, а також 109,54 грн. штраф за порушення строків повернення кредитних коштів, а всього 4107,50 грн.

-2-

У вересні 2009р. ВАТ «ОСОБА_3 Аваль» уточнив позовні вимоги, вказавши, що на виконання кредитного договору відповідачу була надана 06.07.2006р. платіжна картка № 4188 3770 0989 5853 на ім»я ОСОБА_4М.з помилково зазначеним прізвищем, у зв»язку з чим їй 21.07.2006р. була видана додаткова платіжна карта №4188 3770 1004 3733 із вірно зазначеним прізвищем ОСОБА_2

Банк, уточнивши розмір заборгованості, просив стягнути з відповідача 4960,42грн.

Рішенням Ленінського районного суду м.Полтави Полтавської області від 18 січня 2010р. позов ВАТ «ОСОБА_3 Аваль» задоволено. Стягнуто на його користь з ОСОБА_2 4960,42 грн. заборгованості за кредитним договором, в тому числі прострочену заборгованість за кредитом у розмірі 4618,82грн., штраф за порушення строку повернення кредитних коштів у розмірі 169,54 грн., поточну заборгованість за кредитом у розмірі 172,06 грн., а також судові витрати.

Рішення суду оскаржено ОСОБА_2 ,яка в апеляційній скарзі просить його скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні її позовних вимог, посилаючись на неповне з»ясування місцевим обставинам справи та невірну оцінку доказів, посилаючись,зокрема, на фальшивість, на її думку, заяви від 06.07.2006р. про виготовлення додаткової кредитної картки.

Колегія суддів, перевіривши справу в межах заявлених вимог і апеляційного оскарження, приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги з таких підстав :

Як вбачається з матеріалів справи, та вірно встановлено судом першої інстанції, 22 червня 2006р. між банком та ОСОБА_2 укладений кредитний договір про надання відповідачу 3000грн. терміном користування до 22 червня 2008р., а також договір про відкриття та ведення поточного карткового рахунку фізичної особи.

На виконання цього 06.07.2006р. ОСОБА_2 була видана платіжна картка № 4188 3770 0989 5853 з помилково зазначеним прізвищем ОСОБА_4, у зв»язку з чим позивачу 21.07.2006р. була видана платіжна карта №4188 3770 1004 3733 з вірно вказаним прізвищем.

В подальшому, 21 березня 2008р. ОСОБА_2 звернулась до банку з заявою про закриття карткового рахунку та видачі залишку по рахунку готівкою через касу. При цьому ОСОБА_2 о 16 год.30 хв. здала картку банку та остання була розрізана в її присутності (а.с.78).

-3-

Таким чином, правовідносини сторін щодо кредитного договору між сторонами припинились заявою ОСОБА_2 про закриття банківського рахунку.

Відповідно до ч.2 ст.653 ЦК України у разі розірвання договору зобов»язання сторін припиняються.

Саме з 21 березня 2008р. картковий рахунок підлягав закриттю.

Невиконання працівниками позивача своїх обов»язків по закриттю карткового рахунку та блокуванню руху коштів по ньому, призвело до того, що після припинення операцій по банківському рахунку згідно поданої заяви ОСОБА_2, 14 квітня 2008р. в м.Києві було здійснене зняття суми 2900грн. ( а.с.84).Однак безвідповідальні дії працівників банку не можуть слугувати підставою для стягнення з відповідача сум, що були використані по рахунку, який підлягав закриттю.

ОСОБА_2 надала суду табель обліку та використання робочого часу за своїм місцем роботи в Полтавському БМЕУ-6, згідно якого вбачається, що вона протягом квітня 2008р. працювала за основним місцем роботи в м.Полтаві.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивачем не доведено, що не зважаючи на заяву ОСОБА_2 про закриття рахунку, банком виконані всі дії по закриттю 21 березня 2008р. карткового рахунку.

Суд першої інстанції допустив невідповідність своїх висновків обставинам справи та неправильно застосував норми матеріального права,у зв»язку з чим рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.303,307,309 ч.1п.3,4 ,316 ЦПК України, колегія суддів ,-

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Ленінського районного суду м.Полтави Полтавської області від 18 січня 2010р. скасувати,

Ухвалити нове рішення.

В задоволенні позовних вимог публічного акціонерного товариства «ОСОБА_3 Аваль» до ОСОБА_2 відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене протягом двох місяців шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду України.

С У Д Д І