Київський районний суд м. Полтави
Справа № 2-5469/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2010 року Київський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді - Самсонової О.А.,

при секретарі - Півень Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення виконкому Київської районної у м.Полтаві ради, ОСОБА_3 управління праці та соціального захисту населення Полтавської обласної державної адміністрації, Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області про визнання неправомірними дій та стягнення недоплаченої щорічної разової грошової допомоги до 5 травня 2010 року, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення виконкому Київської районної у м.Полтаві ради про визнання неправомірними дій та стягнення недоплаченої щорічної разової грошової допомоги до 5 травня 2010 року. Посилався на те, що він є ветераном війни - учасником бойових дій, відповідно до ст. 12 Закону України «Про соціальний захист ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» має право на отримання щорічної разової грошової допомоги до 5 травня в розмірі 5 мінімальних пенсій за віком, проте в 2010 році отримав значно меншу суму. Тому вважав, що права його було порушено.

Просив суд визнати дії ОСОБА_3 управління праці та соціального захисту населення виконкому Київської районної у м.Полтаві ради неправомірними, відповідача нарахувати та виплатити йому недоплачену грошову допомогу до 05 травня 2010 учасника бойових дій в розмірі пяти мінімальних пенсій за віком відповідно до ст.12 ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх правового захисту.

Ухвалою суду від 16 серпня 2010 року до участі у справі в якості співвідповідача залучений Центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області, а ухвалою від 02 вересня 2010 року - Головне управління праці та соціального захисту населення Полтавської обласної державної адміністрації та (а.с.14,20).

В судове засідання позивач не з'явився, направивши суду письмову заяву, якою позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив справу розглянути за його відсутності.

Відповідачі в судове засідання своїх представників не направили, будучи у встановленому законом порядку повідомленими про час та місце розгляду справи, клопотань про відкладення судового розгляду з поважних причин до суду не подавали.

При цьому ОСОБА_3 управлінням праці та соціального захисту населення виконкому Київської районної у м.Полтаві ради надані до суду письмові заперечення, в яких відповідач зазначав, що не порушував прав позивача, тому в задоволенні позовних вимог до нього просив відмовити. Також просив проводити розгляд справи у відсутності його представника.

Враховуючи наявність у справі достатніх матеріалів про права та правовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, що в засідання не зявились.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, надані сторонами докази, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням серії АБ № 295186 від 27.02.1996 року (а.с.3), та відповідно до ч. 5 ст. 12 Закону України «Про соціальний захист ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» має право на отримання щорічно до 05 травня разової грошової допомоги в розмірі 5 мінімальних пенсій за віком.

Згідно довідки Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області позивачу в квітні 2010 року зазначена допомога була виплачена відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 299 від 07.04.2010 року «Про розміри разової грошової допомоги, що виплачується в 2010 році відповідно до Законів України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та «Про жертви нацистських переслідувань» у розмірі 380 гри. 00 коп.(а.с.18).

Разом з тим, у 2010 році Законом України «Про Державний бюджет України на 2010 рік» в ст.52 прожитковий мінімум для осіб, що втратили працездатність встановлюється в значно більшому розмірі: з 1 січня - 695 гривень, з 1 квітня - 706 гривень, з 1 липня - 709 гривень, з 1 жовтня - 723 гривень, з 1 грудня - 734 гривень.

Відповідно до ч. 5 ст. 12 Закону України «Про соціальний захист ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» учасникам бойових дій щорічно до 05 травня виплачується разова грошова допомога в розмірі 5 мінімальних пенсій за віком.

Статтею 64 Конституції України встановлено, що конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Щодо розрахункової величини мінімальної пенсії за віком, з якої необхідно рахувати розмір грошової допомоги, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 25, а у жінок - 20 років страхового стажу встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

При цьому, ч. 3 ст. 28 цього ж Закону передбачено, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений частиною першою цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом.

Однак, враховуючи той факт, що Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» є єдиним законодавчим актом, який визначає розмір мінімальної пенсії за віком, та, зважаючи на позицію Європейського Суду з прав людини, відповідно до якої держава не може посилатися на відсутність певного нормативного акту, який визначає механізм реалізації прав та свобод громадян, закріплених у конституційних та інших актах, а громадяни повинні мати змогу покладатися на зобов'язання, взяті державою, навіть якщо такі зобов'язання містяться у законодавчому акті, який загалом не має автоматичної прямої дії (Уvоnnе vаn Duyn v. Ноmе Оffiсе (Саsе 41/74 vаn Duyn v. Ноmе Оffiсе), суд вважає за можливе застосувати саме частину 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування» для розрахунку разової грошової допомоги, передбаченої Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Як вбачається з фактичних обставин справи, отриманий позивачем у 2010 році розмір одноразової допомоги є меншим за встановлені Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», оскільки мінімальний розмір пенсії за віком, який встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, відповідно до чинного законодавства з 01 квітня 2010 року становив 706 грн.

Статтею 17-1 вищезазначеного Закону України встановлено, що щорічну виплату разової грошової допомоги до 05 травня в розмірах, передбачених статтями 12-16 цього Закону, здійснюють органи праці та соціального захисту населення через відділення зв'язку або через установи банків пенсіонерам - за місцем їх проживання чи одержання грошового утримання.

Згідно з п. 4.2, 4.6. Типового положення про центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 25.04.2006 р. № 147, Центр перевіряє правильність визначення органами праці та соціального захисту населення права на призначення соціальної допомоги, інших видів грошових виплат, забезпечує у тижневий термін оформлення виплатних документів та їх відправку на виплату відповідно до узгоджених графіків; проводить, перерахунки розмірів грошової допомоги та уживає заходів попередження і погашення сум переплат і недоплат соціальної допомоги та інших грошових виплат.

В 2010 році така допомога позивачу виплачувалась в порядку, встановленому постановою Кабінету Міністрів України № 299 від 07.04.2010 року «Про розміри разової грошової допомоги, що виплачується в 2010 році відповідно до Законів України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та «Про жертви нацистських переслідувань», згідно яких органи, в яких на обліку перебувають особи, що мають право на отримання такої допомоги, подають місцевим органам праці та соціального захисту населення списки таких осіб.

Як було встановлено судом, позивач є ветераном війни - учасником бойових дій, у звязку з чим та перебуває на обліку в ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення виконкому Київської районної у м.Полтаві ради. Списки ветеранів війни - учасників бойових дій готуються саме ОСОБА_3 управлінню праці та соціального захисту населення Полтавської облдержадміністрації.

Цільові рахунки, по яких проводиться фінансування поточних бюджетних програм знаходяться в ОСОБА_3 управлінні праці та соціального захисту населення Полтавської облдержадміністрації.

Таким чином, суд вважає належними відповідачами по даній справі є Головне управління праці та соціального захисту населення Полтавської облдержадміністрації та Центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що вказаними відповідачами порушено право позивача на отримання разової грошової допомоги до 5 травня у розмірі, встановленому Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» в 2010 році.

Відповідачем ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення виконкому Київської районної у м.Полтаві ради позивач був включений в список осіб, які мають право на одержання щорічної разової грошової допомоги до 5 травня, а тому права позивача не порушено, в задоволенні позову до нього необхідно відмовити.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що відповідачами порушено право позивача на отримання разової грошової допомоги до 5 травня у розмірі, встановленому Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» в 2010 році.

Судові витрати у справі суд вважає за необхідне віднести за рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.209, 213-215 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення виконкому Київської районної у м.Полтаві ради, ОСОБА_3 управління праці та соціального захисту населення Полтавської обласної державної адміністрації, Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області про визнання неправомірними дій та стягнення недоплаченої щорічної разової грошової допомоги до 5 травня 2010 задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області щодо виплати ОСОБА_1 щорічної одноразової грошової допомоги до 05 травня за 2010 рік у розмірі, встановленому частиною 5 статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Зобов'язати Центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області здійснити перерахунок та нарахувати ОСОБА_1 щорічну разову грошову допомогу до 5 травня за 2010 рік відповідно до частини 5 статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» у розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком, виходячи із розрахунку мінімальної пенсії за віком, визначеної частиною 1 статті 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» на момент проведених виплат з урахуванням проведених виплат.

Зобов'язати ОСОБА_1 ОСОБА_3 ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Полтавської обласної державної адміністрації провести відповідні виплати.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Судові витрати у справі суд вважає за необхідне віднести за рахунок держави.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Полтавської області через Київський районний суд м. Полтави шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду у 10-денний термін з дня його проголошення.

Головуючий О.А.Самсонова

08.09.2010