Справа № 2-328/10
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А І Н И

08 жовтня 2010 року

Брусилівський районний суд Житомирської області

в складі: головуючого судді М. В. Грищенко

при сектретарі - ОСОБА_1, з участю: позивача - ОСОБА_2,

представника позивача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Брусилів Житомирської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

ВСТАНОВИВ:

27 серпня 2010 року позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на її користь 9236,83грн. на відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок пошкодження належного їй автомобіля ВАЗ-21013 державний номер 75319ВВ під час дорожньо-транспортної пригоди 9 червня 2010 року та 5000гривень на відшкодування моральної шкоди.

В обгрунтування позову позивач зазначила, що 9 червня 2010 року о 22год.00хв. на 12 км автодороги Брусилів-Ходорків ОСОБА_4, керуючи автомобілем НОМЕР_1, не вибрав безпечної швидкості руху та при гальмуванні здійснив зіткнення з автомобілем марки ВАЗ-21013 державний номер 75319ВВ, який належить позивачу на праві власності, та яким керував чоловік позивачки ОСОБА_3, який має право керування вказаним автомобілем. В результаті дорожньо- транспортної пригоди було пошкоджено автомобіль позивачки. Вартість відновлювального ремонту автомобіля становить 8258,96грн., оплата за проведення автотехнічного дослідження складає 630 гривень, витрати на телеграму - 19,99грн., транспортні витрати становлять 229,87грн., а всього витрати становлять 9236,83грн.

Позивач також зазначила, що пошкодженням автомобіля відповідач завдав їй і моральну шкоду, яка виразилася у душевних стражданнях та переживаннях, яких позивачка зазнала у зв»язку з пошкодженням її майна. Моральну шкоду оцінює в 5000 гривень.

У судовому засіданні позивач та її представник підтримали позов у повному обсязі. Пяснили, що автомобіль відремонтований 15 липня 2010 року. До цієї дати позивачка була позбавлена можливості користуватися автомобілем за прямим призначенням, що створювало додаткові труднощі у її повсякденному житті. Це викликало переживання, моральні страждання, спричинювало погіршення стану здоров»я.

Відповідач ОСОБА_4, повідомлений належним чином про час і місце розгляду справи, в судове засідання на розгляд справи неб з»явився, не повідомив про причини неявки і від нього не надходило заяви про можливість розгляду справи за його відсутності. Відповідно до ч.І ст.224 ЦПК України суд ухвалив про розгляд справи за відсутьності відповідача нга підставі наявних у справі доказів. Позивач та її представни не заперечили проти такого розгляду справи та ухвалення судом заочного рішення.

Вислухавши пояснення позивача та її представника, зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами у межах заявлених позовних вимог, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Матеріалами оглянутої судом справи про адміністрвтивне правопорушення № 3- 235, наявними в ній протоколами огляду транспортних засобів, протоколом огляду місі дорожньо-транспортної пригоди, поясненнями, а також постановою про накладення на відповідача адміністративного стягнення за ст.124 КУпАП підтверджується, що 9 черві

2009року о 22 годині 00 хвилин на 12км автодороги Брусилів-Ходорків ОСОБА_4, керуючи автомобілем НОМЕР_2, не вибрав безпечної швидкості і при гальмуванні здійснив зіткнення з автомобілем марки ВАЗ-21013 номерний знак 75319ВВ, яким керував ОСОБА_3 Внаслідок зіткнення автомобілі отримали механічні пошкодження. Причиною скоєння ДТП було порушення водієм ОСОБА_4 пункту 12.1 ПДР України.

Постанова про накладення адміністративного стягнення відповідачем не оскаржувалась набрала законної сили.

Згідно з положеннями ч.З ст. 10, ч. 1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст.61 цього Кодексу обставини, визнані сторонами та іншими особами, як беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Не доказуються при розгляді інших справ обставини, встановлені рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини (ч.З ст.61).

Вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкові для суду, що розглядає справу про цивільне правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, ч мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Оглянутим судом свідоцтвом про реєстрацію трансопртного засобу ЮС №246480 підтверджується, що власником автомобіля ВАЗ-21013 реєстраційний номер 75319ВВ є позивачка ОСОБА_2, право керування має ОСОБА_3

Висновком експертного автотоварознавчого дослідження №2656 від 21 червня 2010 року встановлено, що матеріальний збиток, заподіяний власнику автомобіля ВАЗ-21013 державний номер 75319ВВ в результаті його пошкодження при ДТП складає 7688,81 гривень.Вартість відновлювального ремонту без урахування коефіцієнта фізичного зносу складових становить 8258,96грн.

В зв»язку з проведенням експертного автотоварознавчого дослідження позивачем було оплачено винагороду судовому експерту в сумі 630 гривень, відправлення телеграма відповідачу в сумі 19,99грн., понесені транспортні витрати на проїзд експерта з м.Житомира до смт.Брусилів та в зворотньому напрямку.

Згідно вимог ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу (далі ЦК) України майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 1 ст. 1188 цього кодексу шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Судом встановлено, що шкода позивачеві завдана з вини відповідача, який і повинен її відшкодувати.

Визначаючи розмір матеріальної шкоди, яка підлягає відшкодуванню з відповідача позивачеві, суд враховує суму матеріального збитку, визначеного висновком експертного автотоварознавчого дослідження - 7688,81грн., кошти, затрачені на винагороду експерта.

- 630грн., витрати на відправлення телеграми - 19,99грн., транспортні витрати, які складаються з оплати 19,10 літрів бензину А-95 на суму 149,94грн., оскільки такої кількості бензину достатньо для забезпечення проїзду легковим автомобілем з м.Житомир до смт.Брусилів і в зворотньому напрямку.

Отже, загальна сума матеріальної шкоди становить 8488,74 гривень. (7688,81+ 630+19,99+149,94=8488,74).

Стаття 23 Цивільного кодексу України визначає право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, в тому числі відповідно до пункту 3 частини першої цієї статті у разі душевних страждань, яких фізична особа зазнала у звязку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з врахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості.

Суд визнає, що позивач дійсно зазнала моральної шкоди внаслідок порушення її прав у звязку із пошкодженням майна. Вона була позбавлена реальної можливості використовувати за призначенням транспортний засіб, змушена прикладати додаткових зусиль для вирішення життєвих питань, пов»язаних з використанням транспортного засобу, нервувала. Однак розмір визначеної нею моральної шкоди з врахуванням відсутності на її заподіяння умислу відповідача суд визнає безпідставно завищеним і тому визначає такий розмір з урахуванням вимог розумності та справедливості в сумі 1000 гривень.

Згідно зі ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем сплачено судовий збір в сумі 92,36грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 гривень. Ці витрати підлягають відшкодуванню відповідачем на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 10,11,60,88,209,212-215 Цивільно-процесуального кодексу України, на підставі ст.ст.22,23,1166,1167,1188 Цивільного кодексу України, постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», суд

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо- транспортної пригоди, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 8488 гривень 74 копійки ( вісім тисяч чотириста вісімдесят вісім гривень сімдесят чотири копійки) на відшкодування матеріальної шкоди, 1000 гривень ( одну тисячу гривень) на відшкодування моральної шкоди, а також 92 гривень 36 копійок на відшкодування оплати судового збору та 120 гривень на відшкодування оплати витрат на інформаційне-технічне забезпечення, всього 9700 гривень 10 копійок.

В решті позовних вимог відмовити за безпідставністю.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Житомирської області через Брусилівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя М. В. Грищенко