АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №654/1610/15 Головуючий в І інстанції Францішко Ю.В.
Номер провадження №22-ц/791/2686/15 Доповідач: Капітан І.А.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р Ї Н И

2015 року жовтня місяця «28» дня колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючої:ОСОБА_1
Суддів:ОСОБА_2
ОСОБА_3,
при секретарі:ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5, який діє в інтересах ОСОБА_6, на рішення Голопристанського районного суду від 31 серпня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_6 про визнання будинку спільним сумісним майном подружжя та його поділ шляхом визнання права власності на частку, -

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2015 року ОСОБА_7 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_6 про визнання житлового будинку №165 по вул. Червоноармійській в м. Гола Пристань Херсонської області, спільною сумісною власністю подружжя та визнання за ним права власності на ? частку цього будинку, посилаючись на те, що з відповідачкою по справі перебував у зареєстрованому шлюбі з 1987 року по 2011 роки, у 2005 році ними спільно придбано вказаний житловий будинок, право власності на який оформлено на відповідачку.

Рішенням Голопристанського районного суду від 31 серпня 2015 року позов задоволено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5, який діє в інтересах ОСОБА_6, посилаючись на неповне дослідження матеріалів справи, порушення норм матеріального і процесуального права, просить рішення суду скасувати, і у задоволенні позову ОСОБА_7 відмовити.

Письмових заперечень на скаргу до апеляційного суду не надходило.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності, а в разі поділу такого майна частки кожного з подружжя є рівними.

Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 28 листопада 1987 року, згідно рішення Голопристанського районного суду від 24 травня 2011 року шлюб розірвано /а.с. 4/.

За договором купівлі-продажу від 28 січня 2015 року, посвідченим приватним нотаріусом Голопристанського районного нотаріального округу та зареєстрованим в реєстрі за №255, ОСОБА_6 купила житловий будинок з господарчо-побутовими будівлями та спорудами за адресою: м. Гола Пристань, вул. Червоноармійська, 165, державну реєстрацію здійснено 31 січня 2005 року за реєстровим номером 5485 /а.с. 5-7/.

Відповідно до ст.60, ч.1 ст.70 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя. У разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Згідно розяснень, які містяться в п.19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вирішуючи спори про поділ майна подружжя, суди повинні враховувати, що само по собі розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності подружжя на майно, набуте за час шлюбу.

Оскільки сторонами не доведено підстав відступу від положень закону щодо рівності часток подружжя, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про належність будинку сторонам на праві спільної сумісної власності, необхідність визнання за ними такого права, а також визнання за позивачем права власності на ? ідеальну частину будинку.

Доводи апеляційної скарги колегією суддів до уваги не приймаються, оскільки одним із способів захисту цивільних прав та інтересів особи, визначених статтею 16 ЦК України, є визнання права, передбачені п.4 ч.1 ст.207 ЦПК України підстави для залишення позовної заяви без розгляду відсутні і строк звернення до суду ОСОБА_7 не пропущений. Інші доводи апеляційної скарги спростовуються дослідженими судом доказами.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що судом постановлено законне та обґрунтоване рішення і підстави для його скасування або зміни відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5, який діє в інтересах ОСОБА_6, відхилити.

Рішення Голопристанського районного суду від 31 серпня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і з цього часу може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді