Справа № 2-335/10
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2010 року Кіровський райсуд м. Кіровограда

в складі: головуючого судді Бурко Р.В.

при секретарі Кац І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту економіки та фінансів Кіровоградської міської ради про визнання права користування на земельну ділянку та передачі прав забудовника, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просить визнати за ним в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_2 та право

користування земельною ділянкою площею 410 кв. м., наданої для забудови за адресою провулок Мінський, 4а в м. Кіровограді та передати в порядку спадкування всі права забудовника, в тому числі право здачі та введення об'єкта нерухомого майна в експлуатацію, отримання свідоцтва про право власності на нерухоме майно, реєстрація права власності на нерухоме майно.

Обґрунтував свої вимоги тим,що відповідно до Рішення Кіровоградської міської ради № 693 від 16 квітня 1970 року, його батькові ОСОБА_3 була виділена під забудову земельна ділянка за адресою провулок Мінський, 4а в місті Кіровограді, загальною площею 410 кв. м. Згодом на вказаній земельній ділянці його батьками ОСОБА_3 та ОСОБА_2, на підставі дозволу на проведення будівельних робіт № 243 ід 16.04.1973 року, виданого головним архітектором міста було розпочато будівництво житлового будинку, побудовано житловий будинок, прибудову, літню кухню, погріб, убиральню. Разом з батьками проживай та був зареєстрований у побудованому будинку за адресою провулок Мінський, 4а, що підтверджується записами у будинковій книзі. 25.05.1975 року ОСОБА_3 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть ОСОБА_4 І-ОЛ № 318524 від 28.05.1975 року виданим Кіровоградським міським відділом ЗАГС, але при житті батько не встиг ввести будинок в експлуатацію, що засвідчується висновком з ОКП ООБТІ № 4-564 від 15 квітня 2009 року. Після смерті ОСОБА_3 залишилась спадщину у вигляді 1 цілої частини незавершеного будівництва будинку по провулку Мінському, 4а у місті Кіровограді. Заповіту на випадок своєї смерті ОСОБА_3 не залишив, але мати ОСОБА_2 являється спадкоємницею першої черги за законом.

У зв'язку з тим, що ОСОБА_2 була прописана та проживала у зазначеному будинку, прийняла в управління спадкове майно, відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України в редакції 1963 року, який діяв на момент правовідносин, ОСОБА_2 вважається такою, що прийняла спадщину. 15 грудня 1983 року ОСОБА_2 помирає, що підтверджується свідоцтвом про смерть ОСОБА_4 І-ОЛ № 057084 від 23 жовтня 2007 року, яке видане Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції в Кіровоградській області. Заповіту на випадок своєї смерті не залишила, але він являється спадкоємцем першої черги за законом, прописаний та проживає у даному будинку, а тому фактично являюсь таким, що прийняв спадщину. У зв'язку з тим, що інших спадкоємців не має, відповідно до чинного законодавства України, а саме, ст. 529 Цивільного кодексу України в редакції 1963 року є єдиним спадкоємцем першої черги за законом. Так-як, прописаний та проживаю у даному житловому будинку з 1973 року, то вважається таким, що фактично прийняв спадщину, згідно ст. 549 Цивільного кодексу України. Звернувшись до першої державної нотаріальної контори з метою отримати свідоцтво про прийняття спадщини, йому було відмовлено у видачі даного свідоцтва, у зв'язку з тим, що під час свого життя його мати не ввела в експлуатацію зазначений будинок та не оформила на себе спадщину.

В судовому засіданні ОСОБА_1 повністю підтримав заявлені вимоги посилаючись на обставини викладенні в позовній заяві. Просить суд задовольнити заявлені позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач - Департамент економіки та фінансів Кіровоградської міської ради до суду представника не направив, повідомлений належним чином про час, місце та дату розгляду справи причини неявки суду не повідомив.

Суд визнав за можливе розглядати справу у відсутності представника Департаменту економіки та фінансів Кіровоградської міської ради за наявними матеріалами справи оскільки достатньо доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд, находить позовну заяву яка підлягає задоволенню.

Встановлено, що відповідно до Рішення Кіровоградської міської ради № 693 від 16 квітня 1970 року, батькові позивача - ОСОБА_3 була виділена під забудову земельна ділянка за адресою провулок Мінський, 4а в місті Кіровограді, загальною площею 410 кв.м.

На вказаній земельній ділянці батьками позивача: ОСОБА_3 та ОСОБА_2, на підставі дозволу на проведення будівельних робіт № 243свід 16.04.1973 року, виданого головним архітектором міста було розпочато будівництво житлового будинку.

Батьками було побудовано житловий будинок, прибудову, літню кухню, погріб, убиральню.

ОСОБА_1 разом з батьками проживай та був зареєстровані у побудованому будинку за адресою провулок Мінський, 4а, що підтверджується записами у будинковій книзі.

25.05.1975 року ОСОБА_3 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть ОСОБА_4 І-ОЛ № 318524 від 28.05.1975 року виданим Кіровоградським міським відділом ЗАГС, але при житті померлий не встигає ввести будинок в експлуатацію, що засвідчується висновком з ОКП ООБТІ № 4-564 від 15 квітня 2009 року.

Після смерті ОСОБА_3 залишилася спадщина у вигляді 1 цілої частини незавершеного будівництва будинку по провулку Мінському, 4а у місті Кіровограді. Заповіту на випадок своєї смерті ОСОБА_3 не залишив, але мати позивача - ОСОБА_2 являється спадкоємницею першої черги за законом.

У зв'язку з тим, що ОСОБА_2 була прописана та проживала у зазначеному будинку, прийняла в управління спадкове майно, відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України в редакції 1963 року, який діяв на момент відносин, ОСОБА_2 вважається такою, що прийняла спадщину.

15 грудня 1983 року ОСОБА_2 помирає, що засвідчується свідоцтвом про смерть ОСОБА_4 І-ОЛ № 057084 від 23 жовтня 2007 року, яке видане Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції в Кіровоградській області. Заповіту на випадок смерті ОСОБА_2 не залишила, але ОСОБА_1 являється спадкоємцем першої черги за законом, прописаний та проживаю у даному будинку, а тому фактично являюсь таким, що прийняли спадщину.

У зв'язку з тим, що інших спадкоємців не має, відповідно до чинного законодавства України, а саме, ст. 529 Цивільного кодексу України в редакції 1963 року ОСОБА_1 являється єдиним спадкоємцем першої черги за законом. Так-як, ОСОБА_1 прописаний та проживаю у даному житловому будинку з 1973 року, то вважаюсь таким, що фактично прийняв спадщину, згідно ст. 549 Цивільного кодексу України.

ОСОБА_1 звернувся до першої державної нотаріальної контори з метою отримати свідоцтво про прийняття спадщини, йому було відмовлено у видачі даного свідоцтва, у зв'язку з тим, що під час свого життя його мати не ввела в експлуатацію зазначений будинок та не оформила на себе спадщину.

Відповідно до п. 1.6. та додатку до п. 2.1. Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18.02.2002 року за № 157/6445 реєстрація прав на об'єкти нерухомого майна здійснюється на підставі правовстановлюючого документа - свідоцтва про право власності на будинок.

Пункт 6.1. вказаного тимчасового положення передбачає, що свідоцтва про право власності видаються фізичним особам на новозбудовані об'єкти нерухомого майна за наявності акта про право власності на землю або рішення про виділення земельної ділянки для цієї мети та за наявності акта комісії про прийняття об'єкта і введення його в експлуатацію.

Будинок до теперішнього часу не введений в експлуатацію, тому відсутній правовстановлюючий документ - свідоцтво про право власності на житловий будинок і відповідно відсутня державна реєстрація права власності на нього.

Частина 2 ст. 331 Цивільного кодексу України передбачає, що якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, то право власності виникає з моменту державної реєстрації. Право власності на ново строєне нерухоме майно може виникати тільки з моменту державної реєстрації.

До завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього виробництва (створення майна).

Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Частина 1 ст. 182 ЦК України встановлює, що право власності, речові права на нерухомі речі, їх виникнення, перехід та припинення підлягають державній реєстрації.

Відповідно до п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «про судову практику у справах про спадкування», якщо будівництво здійснювалось згідно з законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов'язки як забудовника входять до складу спадщини.

За даних обставин, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Судові витрати відповідно до ст.. 88 ЦПК України віднести на рахунок позивача по фактично понесеним.

Керуючись ст.ст. 328, 392, 1217, 1218 ЦК України, п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», ст.ст.213-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Департаменту економіки та фінансів Кіровоградської міської ради про визнання права користування на земельну ділянку та передачі прав забудовника - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті його матері ОСОБА_2 та право користування земельною ділянкою площею 410 кв. м., наданої для забудови за адресою провулок Мінський, 4а в м. Кіровограді та передати йому в порядку спадкування всі права забудовника, в тому числі право здачі та введення об'єкта нерухомого майна в експлуатацію, отримання свідоцтва про право власності на нерухоме майно, реєстрація права власності на нерухоме майно.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі в 10 денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, або в порядку ч.4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя Кіровського Р. В. Бурко

районного суду

м.Кіровограда