Справа № 2-91/10
Провадження №без н/п
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

27 липня 2010 року Малинський районний суд Житомирської області в складі головуючої судді Збицької К.Д.

з участю секретаря Гузікової 1.1.,

представника позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Малині цивільну справу за позовом Закритого акціонерного товариства комерційний банк „ПриватБанк до ОСОБА_2 про звернення стягнення та зустрічним позовом ОСОБА_2 до Закритого акціонерного товариства комерційний банк „ПриватБанк, третя особа Малинське відділення філії «Житомирське регіональне управління закритого акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» про визнання незаконними дій, недійсним п.8.9 кредитного договору та застосування наслідків недійсного договору, -

встановив :

позивач звернувся до суду з позовом про звернення стягнення в рахунок заборгованості за кредитним договором № 2ККЖ24 від 17.03.2008 року в розмірі 77822грн.71коп. на квартиру відповідача загальною площею 30,70кв.м, яка знаходиться в АДРЕСА_1, шляхом продажу вказаного предмету іпотеки закритим акціонерним товариством комерційним банком «Приватбанк» з укладанням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, а також наданням Приватбанку всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу. Просить виселити відповідача із зазначеної квартири зі зняттям з реєстраційного обліку у відділі у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб МВ УМВС України в м. Малині та стягнути з відповідача на користь позивача 786грн.49коп. судових витрат по сплаті судового збору та 30 гривень витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Відповідач ОСОБА_2 подав зустрічний позов, яким просить визнати незаконними дії закритого акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» щодо зміни в односторонньому порядку умов договору про іпотечний кредит відносно збільшення відсоткової ставки з 15,00% річних до 30% річних; визнати недійсним п.8.9 договору про іпотечний кредит № 2ШІ/У24 від 17.03.2008 року, яким передбачено право кредитора в односторонньому порядку підвищувати відсоткову ставку; застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину, зобовязавши закрите акціонерне товариство комерційного банку «Приватбанк» зробити перерахунок за зазначеним договором про іпотечний кредит, зарахувавши отриману від нього з 01.02.2009 року різницю по відсотках від одностороннього збільшення відсоткової ставки за кредитом в рахунок сплати заборгованості за основною сумою кредиту.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позов у повному обсязі, зустрічний позов не визнав.

Відповідач ОСОБА_2 не визнав позов ПАТ КБ «Приватбанк», посилаючись на сумлінне виконання ним зобовязань по кредитному договору на умовах, існуючих на час укладення договору. Пояснив, що в після 15 січня 2009 року він отримав листи від 25 грудня 2008 року за підписом голови правління банку, відповідно до яких процентна ставка?

за користування кредитами з 1 лютого 2009 року збільшується до ЗО %. Згоди на це він не давав. Крім того відповідно до статті 1056-1 ЦК України, яка набрала чинності 10 січня 2009 року, зміна процентної ставки в односторонньому порядку не допускається . Також відповідачем порушені статті 11,18,21 Закону України «Про захист прав споживачів». Безпідставне підвищення позивачем відсотків за користування кредитом унеможливлює виконання ним зобов'язань на цих умовах. Просить його позов задовольнити, а у задоволенні позову Приватбанку відмовити.

З'ясувавши обставини справи та перевіривши їх наданими суду доказами в межах заявлених позовних вимог, суд визнає, що зустрічний позов підлягає частковому задоволенню, а позов ПАТ КБ «Приватбанк» задоволенню не підлягає з таких підстав.

Статтею 55 Закону України "Про банки і банківську діяльність" встановлено, що відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договором) між клієнтом та банком.

Згідно зі ст. 627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Судом встановлено, що 17 березня 2008 року між сторонами укладений договір про іпотечний кредит № УЯКЛУ24, згідно якого він отримав кошти в сумі 73 680 грн. на придбання житла зі сплатою 15% річних за користування кредитом з кінцевим терміном погашення 17 березня 2033 (а.с.66-69) та іпотечний договір № 2ККЛУ24,

предметом якого є передача в іпотеку іпотекодержателю нерухомого майна житлового призначення - 1-кімнатної квартири загальною площею 30,70кв.м, житловою площею 14,40кв.м, яка знаходиться в АДРЕСА_2 (а.с.70-75).

Відповідно до п.8.9 договору про іпотечний кредит сторони домовились, що за умовами договору може бути встановлений новий розмір відсоткової ставки за користування кредитом ( зміна в сторону збільшення ) у разі настання будь-якої із наступних обставин: порушення позичальником кредитної дисципліни, погіршення фінансового стану позичальника, здійснення поточних коливань відсоткових ставок за вкладами та/або кредитами або зміни у грошово - кредитній політиці НБУ .

При цьому кредитор не пізніш ніж за 14 днів до дня зміни розміру відсоткової ставки повідомляє позичальника про встановлення нової відсоткової ставки із зазначенням її розміру та дати початку дії такої ставки

Такий новий розмір ставки починає застосовуватись з дати, що буде вказана у повідомленні без укладення відповідної угоди про внесення змін до договору.

На підставі зазначеного положення позивач в односторонньому порядку з 1 лютого 2009 року збільшив розмір відсоткової ставки за користування кредитом до 30%, про що повідомив позичальника листом від 25.12.2008 року за підписом голови правління «ПриватБанку» (а.с.44).

Відповідно до ч. 1 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до п. 4 ст. 11 Закону України "Про захист прав споживачів" у договорі про надання споживчого кредиту може зазначатися, що відсоткова ставка за кредитом може змінюватися залежно від зміни облікової ставки Національного банку України або в інших

випадках. Про зміну відсоткової ставки за споживчим кредитом споживач повідомляється кредитодавцем протягом семи календарних днів з дати її зміни. Без такого повідомлення будь яка зміна відсоткової ставки є недійсною.

Проте 12.12.2008р. був прийнятий Закон України № 661-УІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо заборони банкам змінювати умови договору банківського вкладу та кредитного договору в односторонньому порядку», який набрав чинності та діяв з 10.01.2009р.

Вказаним Законом доповнено Цивільний Кодекс України статтею 1056-1, ч.2 якої передбачає, що встановлений договором розмір процентів не може бути збільшений банком в односторонньому порядку. Частина 3 вказаної статті визначає, що умова договору щодо права банку змінювати розмір процентів в односторонньому порядку є нікчемною.

Також цим Законом була доповнена частиною четвертою стаття 55 Закону України „Про банки і банківську діяльність", згідно якої банкам забороняється в односторонньому порядку змінювати умови укладених з клієнтами договорів, зокрема, збільшувати розмір процентної ставки за кредитними договорами.

Відповідно до вимог ст. 652 ЦК України у разі істотної зміни обставин, якими керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором, або не випливає із суті зобов'язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не укладали б договір або укладали б його на інших умовах. Якщо сторони не досягай згоди щодо приведення договору у відповідності з обставинами, які істотно змінилися, договір може бути змінений за рішенням суду.

Як вбачається з листа-повідомлення процентна ставка по договору іпотечного кредиту підвищена кредитором з 01 лютого 2009 року, (в листі помилково зазначено з 01.02.2008 року), тобто після набранням чинності ст. 1056-1 ЦК України, а оскільки позичальник не надавав своєї згоди на зміну відсоткової ставки, вона повинна залишатися без зміни до повного виконання всіх умов обома сторонами Договору.

Даний лист відправлений позивачем згідно поштового штемпеля 08 січня 2009 року, тому суд вірить поясненню відповідача, що він отримав його приблизно 15 січня 2009 року.

Таким чином, суд вважає позовні вимоги по зустрічному позову законними, обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

У звязку з цим покладає на відповідача по зустрічному позову обовязок провести перерахунок по договору іпотечного кредиту № 2К.ЮЛ/24 від 17березня 2008 року згідно існуючої до 10 січня 2009 року ставки за користування кредитом та зарахувати отриману від ОСОБА_2 різницю по відсотках від одностороннього збільшення ставки за кредитом в рахунок сплати заборгованості за основним кредитом.

Беручи до уваги, що задоволення вимог зустрічного позову повністю виключає задоволення первісного позову, суд дійшов висновку про безпідставність вимог первісного позивача про звернення стягнення на майно та виселення відповідача ОСОБА_2

Керуючись ст.ст.10.1 1,60,88. 209 ч.З, 212.213,215 Цивільно- процесуального кодексу України, на підставі ст.ст.526.527.530. 627,651.652. 1056-1 ч.2 Цивільного кодексу України, ст.109 Житлового кодексу України, Закону України «Про захист прав споживачів». -?

вирішив :

зустрічний позов ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк „ПриватБанк, третя особа Малинське відділення філії «Житомирське регіональне управління Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» задовольнити.

1. Визнати незаконними дії Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» щодо збільшення процентної ставки за договором про іпотечний кредит №

24 від 17.03.2008 року, укладеним між Публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» та ОСОБА_2, та кредитним договором № 2ККЛУ24 від 17.03.2008 року, укладеним між ОСОБА_2 та Публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк».

2. Визнати недійсним підпункт 8.9 договору № 2ККЛУ24 від 17.03.2008 року, укладеного між Публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» та ОСОБА_2.

3. Зобовязати Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» зробити перерахунок за договором про іпотечний кредит № 2КК//ЇЇ24 від 17.03.2008 року, укладеним між Публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» та ОСОБА_2, зарахувавши отриману від ОСОБА_2 з 01 лютого 2009 року різницю по відсотках від одностороннього збільшення відсоткової ставки за кредитом в рахунок сплати заборгованості за основною сумою кредиту.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства комерційний банк « ПриватБанк » на користь ОСОБА_2 понесені ним судові витрати по сплаті судового збору та інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи у розмірі 171грн.

У задоволенні позову Публічного акціонерного товариства комерційного банку „ПриватБанк до ОСОБА_2 про звернення стягнення в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № ЖК/У24 від 17.03.2008 року на квартиру загальною площею 30,70кв.м, яка знаходиться в АДРЕСА_1, шляхом продажу вказаного предмету іпотеки, виселення відповідача із зазначеної квартири зі зняттям з реєстраційного обліку у відділі у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб МВ УМВС України в м. Малині та стягнення на користь позивача понесених ним судових витрат по сплаті судового збору та інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи відмовити за безпідставністю.

Сторони можуть оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково до апеляційного суду Житомирської області через Малинський районний суд.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано, у разі її подання, якщо його не буде скасовано, - після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: