Справа № 2-853/10
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2010 року Кіровський районний суд м. Кіровограда

в складі: головуючого судді: Галагана О.В.,

при секретарі: Непик Т.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді справу за позовом ПАТ акціонерний банк Укргазбанк в особі Кіровоградської філії ВАТ АБ Укргазбанк до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості ,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач у вересні 2009 року звернувся в суд з позовом, яким просить стягнути солідарно із ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ВАТ АБ «Укргазбанк» від імені якого діє Кіровоградська філія ВАТ АБ «Укргазбанк» МФО 383073, заборгованість за Кредитним договором №06-1-Ф від 23.04.2008 року: заборгованість за кредитом -5555,52 доларів США, заборгованість за процентами - 90,41 доларів США, прострочена заборгованість за кредитом - 1918,04 доларів США, прострочена заборгованість за процентами 480 доларів США 99 центи, пеня за простроченими процентами 218,08 гривень, пеня за простроченим кредитом - 1216,01 гривень, а всього 8044 доларів США 96 центи та 1497 гривень 09 коп.; стягнути з ОСОБА_2 на користь ВАТ АБ «Укргазбанк» від імені якого діє Кіровоградська філія ВАТ АБ «Укргазбанк» штраф за невиконання умов договору застави 3525 грн. 00 коп.; в рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором №06-101197208-Ф від 23.04.2008 року звернути стягнення на предмет застави автобус марки БАЗ 2215 СПГ, 2005 року випуску, шасі, кузов № УВ17398, д.н. НОМЕР_1, тип ТЗ автобус Д, зареєстрований ДАІ ГУ УМВС м. Кіровограда 04.09.2007 року, який належить ОСОБА_2 на праві вдасності на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ СРВ № 239573, виданого ДАІ ГУ УМВС м. Кіровограда 11.12.2007 року шляхом проведення прилюдних торгів, а також стягнути з відповідачів 120 грн., витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи та 690,87 грн. судового збору.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю не заперечував проти заочного розгляду справи.

Відповідач у судове засідання не з"явився. Про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Про причину неявки суд не повідомив.

Суд вважає причину неявки відповідача не поважною та вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних в ній матеріалів відповідно до ст. 224 ЦПК України з винесенням заочного рішення по справі.

Дослідивши матеріали справи суд находить позов як такий, що підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що 23.04.2008 року між Відкритим акціонерним товариством акціонерним банком «Укргазбанк» в особі Директора Кіровоградської філії та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір №06-1-Ф. За умовами кредитного Банк надав Позичальнику кредит в сумі 10 000,00 доларів США на строк з 23.04.2008 року по 22.04.2011 року, або по день визначений в п.3.3.11. цього Договору, із сплатою процентів за користування кредитом, виходячи із 14,0 % річних під поруку ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4.

Відповідно до п. 3.3 кредитного договору, Позичальник зобов'язався: повернути суми кредиту згідно вказаного в підпункті 3.3.3. графіку; сплачувати проценти за користування кредитом щомісячно, виходячи з 14,0 % річних щомісячно, не пізніше 10 числа місяця, слідуючого за місяцем нарахування процентів, або в день дострокового погашення заборгованості по кредиту, або в день дострокового розірвання цього договору.

Факт отримання Позичальником кредитних коштів в сумі 10 000,00 доларів США підтверджують виписка з особового рахуноку з 23.04.2008 року по 01.09.2009 року та Розрахунок заборгованості Ковальове кредитним договором станом на 01.09.2009 року. ОСОБА_1 свої зобов'язання за кредитним договором, щодо сплати процентів, суми кредиту не виконує. Як вбачається з розрахунку заборгованості Позичальника, станом на 01.09.2009 року, погашення здійснювалось із порушенням встановленого кредитним договором графіку, кредит погашався не що внаслідок чого виникла прострочена заборгованість.

Відповідно до п.3.1.9 кредитного договору, на залишок простроченої заборгованості за кредитом проценти нараховувати, виходячи із процентної ставки зазначеної у п.1.1. збільшеної на 1 (один) процент, починай виникнення простроченої заборгованості.

Згідно п. 5.3. кредитного договору, за порушення строків повернення кредиту та/або сплати процентів користування кредитом, Позичальник зобов'язаний сплатити Банку пеню в розмірі 0,1% річних від суми невиконаного зобов'язання за кожен день прострочення платежу від дня виникнення такої прострочки до повного погашення заборгованості, але в межах строків позовної давності.

В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором 23.04.2008 року між банком та ОСОБА_2 було укладено договір застави без оформлення заставної.

За умовами п. 2.1.1 договору застави й п. 3.2.7 кредитного договору, в забезпечення кредитного договору банку в заставу передано автобус марки БАЗ 2215 СПГ, 2005 року випуску, який належить ОСОБА_2 на праві власності на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ СРВ №239573, виданого ДАІ ГУ УМВС України в м. Кіровограді 11.12.2007 року.

Пунктом 3.3.9 3.3.14 кредитного договору передбачають, що позичальник зобовязаний одночасно з укладенням договору надати банку укладений договір страхування автомобіля, вказаного в п.1.3. договору, за пакетом „повне КАСКО, а також надати Банку докази сплати страхових платежів, що підтверджують дію договору страхування на строк не менший ніж й рік.

23.04.2008 року між ОСОБА_1 та ЗАТ „УСК „Княжа було укладено договір добровільного страхування транспортного засобу, водія та пасажирів від нещасних випадків за №06-02-028632 на період з 24.04.2008 року по 23.04.2009 року. Після 23.04.2009 року ОСОБА_2 не укладено договір страхування заставного майна на наступний термін, тому відповідно до п.4.2 договору застави за невиконання чи неналежне виконання зобовязань щодо страхування предмету застави на період дії договору заставодавець зобовязаний зобовязаний сплатити на користь заставодержателя штраф у розмірі 5% від заставної вартості предмета застави згідно п.2.3. дійсного договору. Оскільки вартість предмета застави становить 70500,00грн., пять відсотків від цієї суми становить 3 525 грн.

Станом на 01.09.2009 року заборгованість відповідача перед Банком складає: заборгованість за кредитом - 5555,52 доларів США, заборгованість за процентами 90,41 доларів США, заборгованість за кредитом - 1 918,10 доларів США, прострочена заборгованість за процентами - 480,99 доларів США, пеня за простроченими процентами- 281,08 грн., пеня за простроченим кредитом - 1216,01 грн., штраф за невиконання умов договору застави 3525 грн. всього 8 044,96 доларів США та 5 022,09 грн., підтвердженням чого є Розрахунок заборгованості.

Позовні вимоги щодо стягнення заборгованості за Кредитним договором в доларах США, а не в національній валюті України, обґрунтовані тим, що кредит відповідачу був наданий у доларах США.

Статтею 192 Цивільного кодексу України передбачено, що законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня.

Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. З ст. 533 ЦК України використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.

Пункт 1.3. Положення про валютний контроль, затвердженого постановою Правління НБУ № 49 від 08.02.2000 року, визначає, що використання іноземної валюти як засобу платежу - це розрахунок за продукцію, роботи, послуги, об'єкти права інтелектуальної власності та інші майнові права.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором Банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Враховуючи викладене, виконання позичальником своїх зобов'язань за кредитним договором в частині повернення суми кредиту та сплати процентів у іноземній валюті не є використанням іноземної валюти як засобу платежу, відповідно, дія статей 192 та 533 Цивільного кодексу України на дані правовідносини банку та позичальника не розповсюджується.

Статтею 47 Закону «Про банки і банківську діяльність» встановлено, що на підставі банківської ліцензії банки мають право здійснювати такі банківські операції:

1) приймання вкладів (депозитів) від юридичних і фізичних осіб;

2) відкриття та ведення поточних рахунків клієнтів і банків-кореспондентів, у тому числі

переказ грошових коштів з цих рахунків за допомогою платіжних інструментів та зарахування

коштів на них;

3) розміщення залучених коштів від свого імені, на власних умовах та на власний ризик. Банк, крім перелічених у частині першій цієї статті операцій, має право здійснювати,

зокрема, операції з валютними цінностями.

АБ «Укргазбанк» має всі необхідні ліцензії, щоб здійснювати валютні операції відповідно до вимог Закону України «Про банки і банківську діяльність» № 2121-III від 07.12.2000 р. та Декрету КМУ «По систему валютного регулювання та валютного контролю» № 15-93 від 19.02.1993 р.

Пунктами 3.3. Кредитного договору передбачено, що Позичальник зобов'язаний сплачувати заборгованість за кредитом і проценти за користування ним у строки, в розмірі та валюті, як це було визначено договором, а саме в доларах США, що підтверджується виписками з рахунків позичальника та кредитним договором.

Згідно зі статтею 1054 Цивільного кодексу України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 «Позика», якщо інше не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до параграфа 1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (позики). Слід зазначити, що під час виконання судового рішення про стягнення заборгованості в гривні, при тому, що право вимоги у АБ «Укргазбанк» враховується в іноземній валюті, виникне курсова різниця, оскільки курс долара США до гривні на дату винесення рішення суду буде відрізнятися від курсу долара США до гривні на день виконання рішення суду(платежу), таким чином Банку не буде повернута така ж сума грошових коштів, яку позичальник отримав у власність.

Погашення заборгованості в іноземній валюті законодавчо врегульоване, так, стаття 51 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає порядок звернення стягнення на майно боржника при обчисленні боргу у іноземній валюті. У свою чергу, ст. 6 Декрету КМУ «Про систему валютного регулювання та валютного контролю» передбачено, що фізичні особи - резиденти мають право купувати іноземну валюту в уповноважених банках та інших фінансових установах, що одержали ліцензію Національного банку України, або за їх посередництвом - у інших фізичних осіб - резидентів і нерезидентів, а також у національного оператора поштового зв'язку, який одержав ліцензію Національного банку України. Тобто, для відповідача нема ніяких перешкод у придбанні іноземної валюти.

Крім цього, Правлінням Національного банку України 29 грудня 2008 року було прийнято постанову N 469 "Про запровадження Національним банком України валютних аукціонів", на підставі якої Національним банком запроваджено проведення аукціонів з цільового продажу іноземної валюти за гривні з метою задоволення потреб клієнтів банків резидентів - фізичних осіб, а також резидентів - фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності (малий бізнес), які обумовлені необхідністю погашення заборгованості за кредитами в іноземній валюті. Тобто, Національним банком України, що є головним органом валютного регулювання та контролю, що здійснює контроль за виконанням правил регулювання валютних операцій на території України, визнається правомірність виконання позичальниками банків своїх зобов'язань за кредитними договорами в іноземній валюті.

У відповідності до ч.2 ст.1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 «Позика» глави 71 «Позика.Кредит. Банківський вклад», якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Статтями 6, 627 Цивільного кодексу України передбачено, що сторони у договорі можуть відступати від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд, з врахуванням вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Тобто Цивільний кодекс закріпив принцип свободи договору. Змістом договору є ті умови, на яких сторони погодились виконувати договір.

Статтею 526 Цивільного кодексу України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. А належним виконанням зобов'язань з боку відповідача є повернення кредиту та сплата відсотків за користування кредитними коштами у строки, в розмірі та в валюті, визначеними в кредитному договорі. Відповідно до ст. 599 ЦКУ зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином, тобто зобов'язання за кредитним договором припиняється лише виконанням, проведеним відповідно до умов договору, а саме: поверненням кредиту та сплаті відсотків за користування кредитом у строки, в розмірі та валюті, передбаченими в Кредитному договорі.

Згідно зі статтею 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яке неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про заставу», за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави.

Згідно ч.1 ст.20 Закону України «Про заставу», заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором.

Згідно приписів п.п. 3.1.5., 3.1.6. та 6.1. - 6.3. договору застави, у випадку, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язань за кредитним договором (сплата процентів та/або повернення кредиту), зобов'язання у повному обсязі або в частині виконано не буде, Банк має право одержати задоволення своїх вимог шляхом звернення стягнення на предмет застави, а саме: за рахунок коштів, виручених від реалізації предмета застави, одержати задоволення своїх вимог на свій розсуд переважно перед іншими кредиторами або залишити у своїй власності предмет застави шляхом погашення заборгованості за кредитним договором за рахунок власних коштів у відповідності з цим договором.

Відповідно до ст. 589 ЦК України, у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язань, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.

У ч. 2 ст. 590 ЦК України зазначено, що заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до п.5.1. кредитного договору, у випадку порушення Позичальником зобов'язань, Банк має право відмовитись від виконання своїх зобов'язань та/або розірвати цей договір, при цьому Позичальник зобов'язаний відшкодувати Банку збитки в розмірі неповерненої суми кредиту, процентів за користування кредитом та витрат, понесених Банком за цим договором, а також повернути Банку заборгованість по кредиту, сплатити проценти за користування кредитом, неустойку та інші видатки, понесені Банком за цим договором.

У зв'язку з порушенням відповідачем умов Кредитного договору, згідно з п.3.1.6. договору застави Банк має право вимагати дострокового виконання Зобов'язання, а в разі його невиконання - отримати задоволення своїх вимог з вартості Предмету застави.

Суд частково задовольняє вимогу про стягнення 3525 грн. штрафу, стягуючи її лише з ОСОБА_2, оскільки інші відповідачі не є учасниками угоди, договору застави.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір та витрати на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи.

Керуючись ст. ст. 525, 526, 530, 553 , 554 ЦК України, ст.ст. 88, 214-215, 224-226, ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ПАТ акціонерний банк Укргазбанк в особі Кіровоградської філії ВАТ АБ Укргазбанк до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості задоволнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь Відкритого акціонерного товариства акціонерний банк Укргазбанк в особі Кіровоградської філії ВАТ АБ Укргазбанк- заборгованість по договору кредиту № 06-1-Ф від 23.04.2008 року в сумі - 8044,96 доларів США та 1497 грн. 09 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Відкритого акціонерного товариства акціонерний банк Укргазбанк в особі Кіровоградської філії ВАТ АБ Укргазбанк штраф за невиконання умов договору застави 3525,00 грн.

В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 06-1-Ф від 23.04.2008р. звернути стягнення на предмет застави - автобус марки БАЗ 2215 СПГ, 2005 року випуску, який належить ОСОБА_2 на підставі власності на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ СВР № 239573, виданого ДАІ ГУ УМВС України в м. Кіровограді 11.12.2007 року шляхом проведення прилюдних торгів.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь Відкритого акціонерного товариства акціонерний банк Укргазбанк в особі Кіровоградської філії ВАТ АБ Укргазбанк 810, 87 грн. судових витрат.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Кіровоградської області, через суд першої інстанції шляхом подання заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а також подання апеляційної скарги протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Кіровського О. В. Галаган

районного суду

м.Кіровограда