Іванківський районний суд Київської області
Справа 2-503/2010 р.
ПО С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2010 року Іванківський районний суд Київської області у складі головуючої судді Слободян Н.П., при секретарі Салівон Т.І., з участю представника позивача ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Іванків Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до управління праці і соціального захисту населення Іванківської РДА про нарахування та виплату недовиплаченої суми,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до відповідача УПЗСН Іванківської РДА Київської області про нарахування і виплату недоотриманих сум. Позивач просив зобовязати відповідача нарахувати та сплатити йому щорічну допомогу на оздоровлення за 2008 рік у розмірі 3600 грн., а також зобовязати відповідача встановити йому виплату грошової допомоги у звязку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства у розмірі 30% від мінімальної заробітної плати з 20.07.2009 року та провести відповідний перерахунок і виплату. Свої вимоги він обґрунтовував тим, що він є потерпілим від наслідків аварії на ЧАЕС 1 категорії ( інвалід 2 групи, ліквідатор аварії на ЧАЕС, проживає на території посиленого радіологічного контролю).

Відповідно до ст. 37 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, громадянам, які проживають на територіях радіоактивного забруднення, виплачується щомісячна грошова допомога у зв*язку з обмеженням споживання продуктів місцевого виробництва та особистого підсобного господарства у зоні посиленого радіологічного контролю 30% від мінімальної заробітної плати.

Відповідно до ст. 48 зазначеного вище закону йому має виплачуватися щорічна допомога на оздоровлення як інваліду 2 групи у розмірі 5 мінімальних заробітних плат.

Відповідач виплачував і виплачує вказані виплати у твердих сумах, що призвело до порушення прав, оскільки Закон має пріоритетне значення перед вищезазначеною постановою КМУ.

Позивач вважає дії відповідача при розрахунку йому зазначених вище сум щорічної допомоги на оздоровлення, щомісячної грошової допомоги у зв*язку з обмеженням споживання продуктів місцевого виробництва неправомірними. Просить позов задовольнити.

Представник позивача у судовому засідання позов підтримав у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позові.

Представник відповідача УПСЗН Іванківської РДА у судове засідання не з*явився. Про день і час слухання справи повідомлено вчасно. Надіслали суду письмове заперечення проти позову, в якому посилаються на те, що управління праці і соціального захисту населення діяло відповідно до чинного законодавства, зокрема, постанови КМУ № 836, № 562, якими визначалися розміри таких виплат, і наступних ( на кожен рік) постанов КМУ, якими визначалися такі розмірі. Кабінет Міністрів мав на це право згідно ст. 62 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, яка визначає, що порядок застосування цього Закону проводиться у порядку, визначеному КМУ, рішення якого є обов*язковими для виконання. Саме постановою № 836 від 26.07.1996 року і визначався цей порядок. Жодні із прийнятих пізніше законів не передбачали змін для обрахування розміру соціальних виплат. Відповідно до чинного бюджетного законодавства управління не має можливості задовольняти вимоги позивачів через відсутність відповідних бюджетних призначень. Оскільки Управління праці і соціального захисту населення Іванківської РДА не встановлює розмір розрахункових величин для обрахування соціальних виплат та доплат, так як це є повноваженням КМУ, і не може самостійно зменшувати чи збільшувати ці виплати, тому не може нести за це будь-яку відповідальність.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 є потерпілим від наслідків аварії на ЧАЕС 1 категорії, інвалідом 2 групи, що підтверджено відповідним посвідченням, довідкою МСЕК (а.с.5,6). Позивач відповідно до довідки Кухарської сільської ради проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1, яке відноситься відповідно до постанови КМУ № 106 від 23.07.1991 року до 4 зони радіоактивного забруднення (зони посиленого радіологічного контролю) (а.с.23).

Позов пред*явлений 17.05.2010 року.

Відповідно до ст. 48 Закону України „Про державний бюджет на 2009 рік» мінімальна заробітна плата з 01.07.2009 року встановлена в розмірі 630 грн. з 01.04.2007 року 420 грн., з 01.07.2007 року 440 грн., з 01.10.2007 року 460 грн.

Відповідно до ст. 48 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи повинна виплачуватися щорічна допомога на оздоровлення інвалідам 2 групи у розмірі 5 мінімальних заробітних плат.

Щорічна допомога на оздоровлення виплачується громадянам за місцем їх проживання органами соціального захисту населення. Розмір мінімальної заробітної плати визначається на момент виплати. Відповідно до виданої відповідачем (УПСЗН) довідки позивачу була виплачена в вересні 2010 року допомога на оздоровлення у розмірі 120 грн. за 2009 рік. Розмір мінімальної заробітної плати на момент виплати такої допомоги за 2009 рік ( вересень 2009 року) становить ___ грн., тобто недоплачена сума допомоги становить 630 грн. х 5 = 3150 грн. 120 грн. = 3030 грн.

Згідно ст.ст. 37 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, позивачу, як особі, яка проживає на території посиленого радіологічного контролю має виплачуватися щомісячна грошова допомога у зв*язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства у розмірі 30% від мінімальної заробітної плати. Позивачу виплачувались кошти у розмірі 1 грн. 60 коп. з липня 2009 року по березень 2010 року (як це передбачено постановою КМУ України № 836 від 26.07.1996 року) (а.с.___).

Враховуючи викладене вище, слід зазначити, що встановлений ще у 1996 році постановою № 836 розмір щорічної допомоги на оздоровлення, та інших доплат встановлених ст. 37,48 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи протягом багатьох років не змінювався і не відповідає розміру, встановленому іншими законами України. Зокрема, Законами України „Про Державний бюджет на відповідні роки встановлювався певний розмір мінімальної заробітної плати, який зростав кожного наступного року. При цьому відповідні Закони не містили обмежень застосування ст. 37,48 Закону № 796-ХІІ. Оскільки ні Верховна Рада України, ні Кабінет Міністрів України в наступному будь-яких рішень із цих питань не приймали, то виходячи із загальних засад пріоритету законів над підзаконними актами при вирішенні даного спору застосуванню підлягають саме ст. 37,48 Закону № 796-ХІІ та ст. ____ Закону України „Про Державний бюджет України на 2000 рік), а не постанови КМ України № 836 від 26.07.1996 року та № 562 від 12.07.2005 року.

Згідно з ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади й органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов*язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією і законами України. Виплата коштів у розмірі, який значно менший ніж той, що встановлений ст. 37,48 Закону, є неправомірним.

На підставі викладеного, керуючись ст. 5,10, 209, 212-215, 218 ЦПК України, ст. 4 п. 18, 5 Декрету Кабінету Міністрів України „Про Державне мито, суд

П О С Т А Н О В И В :

Позов задовольнити частково.

Зобов*язати управління праці і соціального захисту населення Іванківської РДА в Київській області нарахувати та сплатити щорічну допомогу на оздоровлення за 2009 рік відповідно до ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірі 3020 грн.

Зобов*язати управління праці і соціального захисту населення Іванківської РДА встановити ОСОБА_2 виплату щомісячної грошової допомоги у зв*язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства відповідно до ст. 37 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірі 30% від мінімальної заробітної плати з 20.07.2009 року та провести відповідний перерахунок та виплату.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржена до апеляційного суду Київської області через Іванківський районний суд шляхом подачі протягом 10 днів з дня його проголошення заяви про апеляційне оскарження та протягом 20 днів з дня подачі такої заяви апеляційної скарги. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо вона подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо заява була подана, але апеляційна скага не була подана в строк 20 днів після її подання, рішення набирає законної сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після апеляційного розгляду справи.

Суддя: