Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2010 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого - судді Чередниченко В. Є., при секретарі - Штонді 0.0., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Павлограді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м. Павлограді Дніпропетровської області, про визнання бездіяльності неправомірною та зобов'язання здійснити перерахунок і виплату недоплаченої державної соціальної допомоги, суд -

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся до суду з позовом, згідно з яким уточнив позовні вимоги, просив суд визнати неправомірною бездіяльність відповідача щодо нездійснення перерахунку та виплати йому підвищення пенсії згідно ст. б Закону України «Про соціальний захист дітей війни» за період з 01 квітня 2007 року по 01 квітня 2010 року в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком; зобов'язати відповідача здійснити йому перерахунок та виплатити підвищення пенсії згідно ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» та частини 1 ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» за період з 01 квітня 2007 року до 01 квітня 2010 року в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, з урахуванням суми, яка була виплачена у цей період.

В обґрунтування своїх вимог позивач'посилається на те, що він, як дитина війни, відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», має право на отримання державної соціальної допомоги у підвищеному на 30% мінімальної пенсії за віком розмірі.

Розмір не нарахованої та невиплаченої йому соціальної допомоги за період з 01 квітнр 2007 року по 01 квітня 2010 року складає 3930,30 грн.

Відповідно до наданих до суду письмових заперечень, відповідач позов не визнав посилаючись на те, що згідно до ст.б Закону України «Про соціальний захист дітей війни», дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. Відповідно до ст. 7 Закону фінансове забезпечення державних соціальних гарантій, передбачених цим Законом, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Згідно з Законом України «Про державний бюджет на 2007 рік» відповідних коштів на виплату підвищення «дітям війни» не передбачається, адже п.12 ст.71 вказаного Закону дію ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» було призупинено та ст.111 вказаного Закону встановлено, що виплата цього підвищення у 2007 році провадиться лише особам, які є інвалідами, у розмірі 50 відсотків від розміру надбавки, встановленої для учасників війни. Тільки Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» внесені зміни до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», відповідно до якого з 01.01.2008 року дітям війни проведено перерахунок пенсії, а також зазначив, що для призначення та виплати підвищення дітям війни за минулий час управління ПФУ не має законних підстав. Крім того вважає, що в Законі України "Про соціальний захист дітей війни" не визначено величини мінімальної пенсії за віком для здійснення розрахунку відповідного підвищення особам, які мають статус "Діти війни".

Судом встановлені такі факти та відповідні цивільні правовідносини.

Судом встановлено, що позивач - ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, відповідно до абз.1 ч.І ст. 1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», має статус «дитина війни», що підтверджується пенсійним посвідченням (а.с.14).

. Відповідно до ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни", дітям війни пенсії, або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Вирішуючи позовні вимоги щодо підвищення пенсії позивачу у 2007 році, суд виходить з наступного.

Дію ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» на 2007 рік було зупинено ст.111 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» від 19 грудня 2006 року (з урахуванням положень п.12 ст.71 цього Закону) та визначено, що у 2007 році підвищення до пенсії відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», виплачується особам, які є інвалідами (крім тих, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») у розмірі 50% розміру надбавки, встановленої для учасників війни.

Разом з тим, Рішенням Конституційного Суду України від 09 липня 2007 року № 6-рп/2007 (справа про соціальні гарантії громадян) визнані неконституційними положення п.12 ст.71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», щодо зупинення на 2007 рік дії ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни». Таким чином, відновлено дію ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» № 2195-IV.

Отже, управління Пенсійного фонду України повинно було зробити перерахунок пенсії позивачу починаючи з 09 липня 2007 року. Підстави для перерахунку за період з 01 січня 2007 року до 9 липня 2007 року - були відсутні.

Згідно з частиною 1 статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року, № 1058-ІУ мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність,_ визначеного законом.

Суд вважає за необхідне прийняти у своїх висновках поняття «мінімальна пенсія за віком», про яке йдеться у ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», оскільки саме це правове визначення застосовується виключно відповідачем під час визначення пенсій громадянам та їх призначення.

Положення ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» не є перешкодою для застосування даної величини (мінімального розміру пенсії за віком) до обрахування інших пенсій чи доплат пов 'язаних з мінімальною пенсією за віком, оскільки чинним законодавством не встановлено іншого, крім передбаченого частиною першою статті, мінімального розміру пенсії за віком.

Так, згідно з частиною 1 статті 62 Закону України від 19.12.2006 № 489-У «Про Державний бюджет України на 2007 рік» прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність на 2007 рік встановлений у наступному розмірі з 01 січня - 380 грн. , з 01 квітня - 406 грн., з 01 жовтня - 411 гривень.

У відповідності до частини 3 статті 62 Закону України від 19.12.2006 № 489-У «Про Державний бюджет України на 2007 рік» встановлено, що для визначення мінімально розміру пенсії за віком відповідно до абзацу першого частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058 з 01 квітня та з 01 жовтня 2007 року застосовується прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, визначений абзацем п'ятим частини першої цієї статті, збільшений на один відсоток.

Крім того, згідно ч.2 ст.85 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року № 1788-ХІІ (з наступними змінами та доповненнями) виплата пенсій проводиться за поточний місяць загальною сумою у встановлені строки, але не пізніше 25 числа місяця, за який виплачуєте пенсія.

Таким чином, відповідач повинен був підвищити пенсію позивачу починаючи з 9 липня по 31 грудня

2007року в наступних розмірах :

за 23 дні липня - [(406 грн. + 1%) х 30%] : 31 х 23 дня = 91,27 грн.; за серпень - вересень [(406 грн. + 1%) х 30%] х 2 міс. = 246,04 грн.; жовтень-грудень [(411 грн. + 1%) х 30%] х 3 = 373,59 грн., а всього за 2007 рік необхідно донарахувати 710,90 грн.

виходячи з розрахунку : 91,27 грн. + 246,04 грн.+ 373,59 грн. = 710,90 грн.

Відносно вимог по виплатам за 2008 рік, суд вважає, що підстави для вирішення таких вимог є аналогічними 2007 року.

Підпунктом 2 пункту 41 розділу II Закону України № 107-УІ «Про державний бюджет України на

2008рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» текст статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» № 2195-ІУ викладено в наступній редакції ; дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачуються підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни. Ветеранам війни, які мають право на отримання підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, відповідно до цього Закону та Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» де підвищення провадиться за їх вибором згідно з одним із законів.

Відповідно до частини 4 статті 14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» учасникам війни пенсії або щомісячне довічне грошеве утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 10 відсотків від прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Підстави для підвищення пенсії за період з 01 січня 2008 року до 22 травня 2008 року були відсутні, оскільки позивачу пенсія виплачувалася у збільшеному розмірі у січні - березні 2008 року на 47 грн., щомісячно (10% від 470 грн. прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність), а з квітня 48,10 грн., тому позовні вимоги за цей період не підлягають задоволенню.

* Проте, Рішенням Конституційного суду України № 10-рп від 22 травня 2008 року визнано неконституційним положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік» від 28 грудня 2007 року, щодо викладення положень ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» 2195-ІУ в новій редакції. Таким чином з 22 травня 2008 року відновлено дію ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» № 2195-ІУ.

Статтею 58 Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність на 2008 рік затверджений у наступному розмірі : з 01 січня - 470 грн., з 01 квітня - 481 грн., з 01 липня - 482 грн., з 01 жовтня - 498 грн.

Таким чином, відповідач повинен був провести підвищення пенсії позивачу *у збільшеному розмірі відповідно до вимог ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», починаючи з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року в наступних розмірах :

-травень (481 грн. х 30%) : 31 х 10 - 46,55 грн.,

-червень (481 грн. х 30%) = 144,3 грн.

-липень - вересень (482 грн. х 30%) х 3 міс - 144,6 х 3 = 433,80 грн.

-жовтень-грудень (498 грн. х 30%) х 3 міс. = 448,2 грн.,

а всього необхідно було нарахувати та виплатити за 2008 рік - 1072,85 грн.

виходячи з розрахунку : 46,55 грн. + 144,3 грн. + 433,80 грн. + 448,2 грн. = 1072,85 грн.,

однак фактично було виплачено - 357,62 грн., відповідно до наданої відповідачем відомості :

-за десять днів травня - (48,10 грн. : 31) х 10 = 15,52 грн.

-червень - 48,10 грн.

-липень - вересень - 48,20 грн. х 3 = 144,60 грн.

жовтень-грудень - 49,80 грн. х 3 = 149,40 грн.,

а всього : 15,52 грн. + 48,10 грн. + 144,60 грн. + 149,40 грн. = 357,62 грн.

тому розмір заборгованості складає : 1072,85 грн. - 357,62 грн. = 715,23 грн.

Таким чином, суд вважає що відповідач починаючи з 22 травня 2008 року неправомірно застосовує п.8 Постанови Кабінету Міністрів України № 530 від 28 травня 2008 року, якою встановлено, що «дітям війни» (крім тих, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та «Про жертви нацистських переслідувань» до пенсії виплачується підвищення у розмірах : з 01 квітня 2008 року - 48,10 грн., з 01 липня 2008 року - 48,20 грн., з 01 жовтня 2008 року - 49,80 грн., бо ці положення суперечать Закону України «Про соціальний захист дітей війни» та рішенню Конституційного суду України № 10-рп від 22 травня

2008року.

Відносно вимог по виплатам за 2009 рік, та за період до 01 квітня 2010 року суд вважає, що підстави для вирішення таких вимог є аналогічними 2007-2008 рокам. Тому враховуючи, що на 2009 рік та до 01 квітня 2010 року вищенаведені положення Закону України «Про соціальний захист дітей війни» не були зупинені та мають законну силу, тому права позивача на перерахунок та виплату підвищення пенсії за період з 01.01.2009 року до 31.12.2009 року, та за період з 01 січня 2010 року по 31 березня 2010 року (включно) також були порушені. Крім того згідно ст.54 Закону України «Про державний бюджет України на 2009 рік» № 835-VI від 26.12.2008 року встановлено, що у 2009 році прожитковий мінімум на одну особу для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення, встановлений у розмірах, що діяли у грудні 2008 року, тобто в розмірі 498 грн.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про встановлення прожиткового мінімуму і мінімальної заробітної плати» № 1646-IV від 20 жовтня 2009 року, встановлений прожитковий мінімум для непрацездатних осіб з 01 листопада 2009 року - 573 грн.

Згідно Закону України «Про державний бюджет України на 2010 рік», прожитковий мінімум для

осіб, що втратили працездатність, складає: з 01 січня 2010 року - 695 грн., з 01 квітня 2010

року - 706 грн., з 01 жовтня 2010 року -811,00 грн.

Суд вважає, що з 01 січня 2009 року 7ю 31 грудня 2009 року (включно) відповідач повинен був провести підвищення пенсії позивачу у розмірі відповідно до вимог ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», а саме :

за період з 01 січня 2009 року по 31 грудня 2009 року :

- (січень-жовтень) 498 грн. х ЗО % = 149,40 грн. х 10 = 1494 грн.

- (листопад-грудень) 573 грн. х ЗО % = 171,90 грн. х 2 = 343,80 грн.

а всього необхідно було нарахувати та виплатити за 2009 рік - 1837,80 грн.

виходячи з розрахунку : 1494 грн. + 343,80 = 1837,80 грн. однак фактично було виплачено - 597,6 грн., відповідно до наданої відповідачем відомості :

49.80грн. х 12 міс. = 597,60 грн.

тому розмір заборгованості складає : 1837,80 грн. - 597,60 грн. = 1240,20 грн.

Суд вважає, що з 01 січня 2010 року по 31 березня 2010 року відповідач повинен був провести підвищення пенсії позивачу у розмірі відповідно до вимог ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», а саме :

(січень-березень) 695 грн. х ЗО % = 208,5 грн. х 3 = 625,50 грн. однак фактично було виплачено - 149,40 грн., Відповідно до наданої відповідачем відомості :

49.80грн. х 3 міс. = 149,40 грн.

тому розмір заборгованості складає : 625,50 грн. - 149,80 грн. = 475,70 грн.

Загальний розмір недоплаченої позивачу щомісячної соціальної допомоги дітям війни (підвищення пенсії) за період з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року, з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року, з 01 січня 2009 року по 31 грудня 2009 року, з 01 січня 2010 року по 31 березня 2010 року (включно) складає : 710,90 грн. + 715,23 грн. + 1240,20 + 475,70 =

3142,03 грн.

Суд вважає необхідним позов задовольнити частково : визнати неправомірною бездіяльність

управління Пенсійного фонду України в м. Павлограді Дніпропетровської області щодо нездійснення перерахунку та виплати позивачу підвищення пенсії згідно ст. 6 Закону України «Про соціальний здхист дітей війни" за періоди з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року, з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року, з 01 січня 2009 року по 31 грудня 2009 року, з 01 січня 2010 року по 31 березня 2010 року (включно) в розмірі ЗО відсотків мінімальної пенсії за віком; зобов'язати відповідача здійснити перерахунок та виплатити позивачу підвищення пенсії згідно ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» та частини 1 ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» за періоди з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року, з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року, з 01 січня 2009 року по 31 грудня 2009 року, з 01 січня 2010 року по 31 березня 2010 року (включно) в розмірі ЗО відсотків мінімальної пенсії за віком з урахуванням суми, яка була виплачена у цей період позивачу, а у задоволенні позовних вимог в іншій частині відмовити. «

Відповідно до ст.88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

На підставі викладеного та керуючись ч.2 ст.З, ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», ст.ст.8,22, 46,55,95 Конституції України, ст.З,15 ЦПК України, -

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м. Павлограді Дніпропетровської області, про визнання бездіяльності неправомірною та зобовязання здійснити перерахунок і виплату недоплаченої державної соціальної допомоги задовольнити частково.

Визнати неправомірною бездіяльність управління Пенсійного фонду України в м. Павлограді Дніпропетровської області щодо нездійснення перерахунку та виплати ОСОБА_1 Єлизаветі* Миколаївні підвищення пенсії згідно ст. 6 Закону України «Про соціальний захист, дітей війни» за періоди з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року, з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року, з 01 січня 2009 року по 31 грудня 2009 року, з 01 січня 2010 року по 31 березня 2010 року (включно) в розмірі ЗО відсотків мінімальної пенсії за віком.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в м. Павлограді Дніпропетровської області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплатити підвищення пенсії згідно ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» та частини 1 ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» за періоди з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року, з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року, з 01 січня 2009 року по 31 грудня 2009 року, з 01 січня 2010 року по 31 березня 2010 року (включно) в розмірі ЗО відсотків мінімальної пенсії за віком, з урахуванням суми, яка була виплачена у цей період.

Стягнути з управління Пенсійного фонду України в м. Павлограді Дніпропетровської області на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування витрат по оплаті судового збору суму у розмірі - 8 (вісім) грн. 50 коп.

Стягнути з управління Пенсійного фонду України в м. Павлограді Дніпропетровської області на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування витрат з інформаційно- технічного забезпечення розгляду судової справи - 37 (тридцять сім) грн.

В іншій частині позовні вимоги залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 (двадцяти) днів апеляційної скарги, або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

Суддя: В.Є. Чередниченко