Справа №2-2707/09 17.02.2010 17.02.2010 17.02.2010
Провадження №22ц-269/10
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2010 року колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючого Паліюка В.П.,

суддів: Славгородської Н.П., Буренкової К.О.,

при секретарі судового засідання Дудник Ю.П.,

за участю відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_1

на рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 2 грудня 2009 року, ухваленого за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1

про стягнення додаткових витрат та аліментів на утримання дитини

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2009 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів у розмірі ј частини всіх видів заробітку на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, а також 919 грн. додаткових витрат на утримання дочки, пов'язаних з навчанням останньої у вищому навчальному закладі.

Позивачка вказувала, що батьком ОСОБА_3 є відповідач. Проте останній не бере участі в оплаті витрат на навчання дочки на контрактній основі у вищому навчальному закладі.

Посилаючись на наведене, позивачка просила задовольнити її позовні вимоги.

Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 02 грудня 2009 року позов ОСОБА_2 задоволено.

Постановлено:

- стягнути на користь ОСОБА_2 з відповідача 919 грн. додаткових витрат;

- стягувати на користь позивачки на утримання ОСОБА_3 з відповідача щомісячно ј частину всіх видів його заробітку (доходу), починаючи з 21 жовтня 2009 року і до закінчення нею навчання або до досягнення 23 років, тобто, до ІНФОРМАЦІЯ_4.

Допущено негайне виконання рішення в цій частині.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити частково, стягнувши з нього на користь позивачки на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_3 350 грн. щомісячно, а решті вимог відмовити. Відповідач посилається на те, що при ухваленні рішення судом не враховано його матеріальний стан, наявність інших утриманців, а також положення сімейного законодавства, якими врегульовано спірні правовідносини.

Перевіривши доводи апеляційної скарги матеріалами справи, колегія вважає, що вона підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Суд першої інстанції, в межах заявлених вимог, повно з'ясував обставини справи, дав належну оцінку доказам, які представлені сторонами, і на підставі ст. ст. 198, 199 СК дійшов правильного висновку про те, що у зв'язку з продовженням навчання ОСОБА_3 потребує матеріальної допомоги, а тому відповідач як батько зобов'язаний її утримувати до закінчення навчання, але не більш чим до 23 років, і він може надавати таку матеріальну допомогу.

Висновок суду підтверджується копією свідоцтва про народження ОСОБА_3, батьком якої записано відповідача; довідкою Київського національного університету імені Тараса Шевченка від 23 вересня 2009 р., яка свідчить, що ОСОБА_3 є студенткою денної форми навчання за контрактом біологічного факультету і закінчить навчання 30 червня 2013 р.; довідкою Кіровоградського обласного військового комісаріату від 07 жовтня 2009 р. про щомісячне нараховане грошове забезпечення ОСОБА_1 за період з січня 2008 р. по вересень 2009 р., загальна сума якого склала 58 869 грн.

Разом з тим, обгрунтованими є доводи апеляційної скарги про те, що стягуючи з відповідача на користь позивачки на утримання повнолітньої дочки аліменти у розмірі ј частини всіх видів його заробітку (доходу), суд не в повній мірі врахував обставини, передбачені ст. 182 СК, з урахуванням яких визначається розмір аліментів.

Статтею 200 СК передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітню дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу.

При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до ст. 182 СК та з урахуванням вимог ст. 214 ЦПК, суд при визначенні розміру аліментів повинен був з'ясувати і врахувати: стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів і наявність у нього інших дітей та інші обставини, які мають істотне значення.

Суд першої інстанції зазначених вимог закону не дотримався і ухвалив рішення, яке не відповідає в цій частині вимогам ст. 213 ЦПК.

Так, із протоколу судового засідання районного суду, апеляційної скарги та доданих до неї матеріалів, вбачається, що за рішенням Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 19 грудня 2006 р. відповідач сплачує аліменти на користь ОСОБА_6 на утримання сина, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ј частини з усіх видів його доходів. Крім цього, в засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 надав копію рішення Новоукраїнського&nbsp;районного суду Кіровоградської області від 27 січня 2010 р., яким йому надано дозвіл на усиновлення ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Згідно довідки Первомайської центральної районної лікарні Миколаївської області від 15 вересня 2009 р. заробіток ОСОБА_2 за період з березня 2009 р. по серпень 2009 р. включно склав 7174 грн.

З врахуванням майнового становища відповідача, наявність у нього інших утриманців, а також того, що позивачка теж зобов'язана утримувати повнолітню дочку ОСОБА_3 у зв'язку з продовженням нею навчання, колегія вважає, що розмір аліментів, які підлягають стягненню щомісячно на користь ОСОБА_2 з відповідача слід зменшити з частини до 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу) до закінчення навчання ОСОБА_3, але не більше, ніж до досягнення нею 23 років.

Тому відповідно до пунктів 3, 3 ч.1 ст. 309 ЦПК рішення в цій частині слід змінити.

Відповідно до ст. 185 СК той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до ;кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Задовольняючи позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивачки понесених нею витрат за вересень-жовтень 2009 р. на оплату навчання за контрактом ОСОБА_3 у вищому навчальному закладі та проживання її в гуртожитку, тобто за період до досягнення останньою повноліття, суд помилково вважав, що вказані витрати є додатковими як викликані особливими обставинами у розумінні ст. 185 СК.

В зв'язку з чим рішення в цій частині слід скасувати і відмовити позивачці в задоволенні вимог про стягнення додаткових витрат.

Відповідно до ст. 367 ЦПК суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

В порушення вказаної норми закону, суд в рішенні зазначив, що воно підлягає негайному виконанню в частині стягнення з відповідача додаткових витрат і щомісячних платежів.

Тому рішення в цій частині слід змінити, зазначивши, що воно підлягає негайному виконанню лише у межах суми аліментів за один місяць.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Керуючись статтями 303, 308, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 02 грудня 2009 року в частині стягнення аліментів на користь ОСОБА_2 змінити, зменшивши розмір аліментів, які підлягають стягненню щомісяця, починаючи з 21 жовтня 2009 р., з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, з ј частини всіх видів його заробітку (доходу) до 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу) і до закінчення навчання ОСОБА_3, але не більше, ніж до досягнення нею 23 років.

Рішення в частині негайного виконання змінити, допустивши його до негайного виконання у межах суми стягнення аліментів за один місяць.

Рішення в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 додаткових витрат скасувати і в цій частині ухвалити нове рішення.

В задоволенні вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення додаткових витрат відмовити.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Рішення може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня його проголошення.

Головуючий Судді: