Березнівський районний суд Рівненської області
УХВАЛА

«21» червня 2010 року Березнівський районний суд Рівненської області

під головуванням судді Мельника В.Я.

при секретареві Лисенко О.Л.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні в м. Березне справу за позовом адвоката ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 про визнання права власності на спадщину,

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_1 вказує в заяві від 2 квітня 2010 року, що 21 січня 2002 року в с. Бистричі Березнівського району помер батько його довірительки ОСОБА_2 ОСОБА_3

Спадкодавець залишив на його імя заповіт від 15 листопада 2001 року, яким заповів їй усе належне йому майно. Спадщину вона прийняла на підставі п.1 ч.1 ст. 549 ЦК Української РСР.

Просить визнати за нею право власності на домобудування по вул. Надслучанській, 34, в с. Бистричі Березнівського району.

В попереднє судове засідання позивачка та її представник адвокат ОСОБА_1 не прибули.

Від представника позивачки адвоката ОСОБА_1 надійшло клопотання, в якому він просить розглянути справу по суті в попередньому судовому засіданні в його відсутності, додаткових доказів на обґрунтування позову не надає.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність призначення справи в судове засідання.

В попередньому судовому засіданні без участі представника вирішити справу без дослідження і оцінки доказів немає можливості.

З матеріалів справи відомо, що позивачка проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1.

Поряд з цим, на а. с. 10 є довідка Бистрицької сільської ради № 2821 від 26 серпня 2009 року , з якої слідує, що ОСОБА_2 вступила в управління і володіння спадковим майном у виді домобудування по вул. Надслучанській, 34, в с. Бистричі Березнівського району, так як закрила хату на свій замок, проводила ремонти, обробляла присадибну земельну ділянку.

Тоді як така довідка згідно діючої на час відкриття спадщини Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України від 18 червня 1994 року не могла свідчити про прийняття спадщини .

Адже згідно з п. 113 вказаної Інструкції доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном могли бути, зокрема, довідки житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів чи відповідної місцевої державної адміністрації про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним, або про те, що спадкоємцем було взято майно спадкодавця; запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець був постійно прописаний в спадковому будинку (квартирі) в період шести місяців після смерті спадкодавця, та інші документи, що підтверджують факт вступу спадкоємця в управління чи володіння спадковим майном.

Доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном визнавалася також наявність у спадкоємців ощадної книжки, іменних цінних паперів, квитанцій про здані в ломбард речі, свідоцтва про реєстрацію (технічного паспорта, реєстраційного талону) на автотранспортний засіб чи іншу самохідну машину або механізм, державного акта на право приватної власності на землю та інших документів, виданих відповідними органами на ім'я спадкодавця на майно, користування яким можливе лише після належного оформлення прав на нього.

Подібних доказів стороною позивача не надано, на них відсутні посилання в позовній заяві, позивач не просить їх витребувати, а тому справу слід призначити до судового розгляду.

За таких обставин суд призначає справу до розгляду в судовому засіданні.

Керуючись ст. 130 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Справу за позовом адвоката ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 про визнання права власності на спадщину призначити в судове засідання на 21 серпня 2010 року на 10 годину.

В судове засідання викликати учасників судового розгляду.

Суддя: