Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області
Справа № 2-183/2010 р.
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2010 року Шепетівський міськрайонний суд

Хмельницької області

в складі:

головуючої - судді Мазур Н.В., секретаря - Якимчук І. І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Шепетівці справу за позовом Шепетівського комунального підприємства «Житлосервіс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги по обслуговуванню будинку та прибудинкової території,-

встановив:

Шепетівське комунальне підприємство «Житлосервіс» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1, у якому просить стягнути з відповідачки в його користь борг за надані послуги по обслуговуванню будинку та прибудинкової території.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що відповідачка вчасно не вносить плату за надані послуги по обслуговуванню будинку та прибудинкової території і станом на 1 квітня 2010 року за нею рахується заборгованість у сумі 1284 грн. 75 коп.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 позовні вимоги підтримав повністю та дав аналогічні пояснення викладеним в позові.

Відповідачка ОСОБА_1 у судовому засіданні позов визнала частково, та суду пояснила, що позивач нарахував їй заборгованість за надані послуги по обслуговуванню будинку та прибудинкової території з березня 2003 року, разом з тим, фактично вона почала проживати та була зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 з 24 січця 2004 року. Отже, саме з вказаного періоду вона, дійсно, має заборгованість.

Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд приходить До переконання, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з таких підстав.

Судом встановлено, що відповідачка проживає у ІНФОРМАЦІЯ_2.

Шепетівське комунальне підприємство «Житлосервіс» здійснює технічне обслуговування даного будинку та прибудинкової території.

З заявами про укладення з позивачем договору про надання послуг та участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території на конкретних умовах відповідачка не зверталась, хоча відповідно до п. 1 ч. З ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та П.7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів № 572 від 08.10.1992 року саме на неї покладений обов'язок укласти договір на надання таких послуг.

Однак, відповідачка фактично користується вказаними послугами, має розрахункову книжку, від її отримання він не відмовлялась, а отже, на неї поширюється передбачений ст. ст. 66, 67, 68 ЖК-України обов'язок оплачувати плату за надані послуги по обслуговуванню будинку та прибудинкової території.

Відповідно до п. п. 1,2 ст. 10 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" від 19 червня 1992 року № 2482-ХІІ із змінами та доповненнями, утримання приватизованих квартир здійснюється за рахунок коштів їх власників згідно з Правилами користування приміщеннями жилих будинків та прибудинкових територій, які затверджуються Постановою Кабінету Міністрів України, незалежно від форм власності. Власники квартир у багатоквартирних будинках зобов'язані брати участь у загальних витратах, пов'язаних з утриманням будинку і прибудинкової території відповідно до своєї частки у майні будинку.

П. 17 вищевказаних Правил, які затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 8.10.1992 року № 572 зобов'язує власників квартир багатоквартирних будинків вносити власнику будинку плату за обслуговування і ремонт будинку.

Перелік робіт та склад затрат, пов'язаних з обслуговуванням будинків і прибудинкових тереторій визначений Постановою Кабінету Міністрів України від 22.06.1998 року № 939 "Про вдосконалення системи державного регулювання розміру квартирної плати за утримування будинків і прибудинкових територій".

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем плата за надані послуги по обслуговуванню будинку та прибудинкової території нарахована відповідно до встановлених тарифів, які відповідачем не оспорювалися.

Згідно довідки, наявної у матеріалах справи, за період з березня 2003 року по березень 2010 року включно, заборгованість по комунальним послугах у ОСОБА_1 становить 1 284 грн. 75 коп.

Разом з тим, відповідно до даних паспорту ОСОБА_1, остання зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 лише з 24 січня 2004 року. Доказів про те, що остання користувалась даним житлом до вказаного часу суду не надані.

Отже, суд вважає за необхідне виключити із розрахунку заборгованості ОСОБА_1 перед позивачем період з 1 березня 2003 року по 1 лютого 2004 року та стягнути з останньої заборгованість з 1 лютого 2004 року по 1 квітня 2010 року в сумі 1 188 грн. 38 коп. (1284 грн. 75 коп. - 87 грн. 30 коп. за 2003 рік - 9грн. 07 коп. за січень 2004 року).

Що стосується судових витрат, суд вважає за необхідне віднести їх на рахунок держави, оскільки відповідачка перебуває у важкому матеріальному становищі.

Виходячи з наведеного, керуючись ст. ст. 66-68 ЖК України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги». Правилами користування приміщеннями житлових будинків, затвердженими постановою КМУ № 572 від 08.10.1992 року, ст. ст. 10, 11, 60,61,209, 212- 215, 218 ЦПК України, суд,-

вирішив:

Позов Шепетівського комунального підприємства «Житлосервіс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Шепетівського комунального підприємства «Житлосервіс» 1 188 (одну тисячу сто вісімдесят вісім) грн. 38 коп. заборгованості за надані послуги.

Судові витрати віднести на рахунок держави.

Заяву про апеляційне оскарження рішення може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а апеляційну скаргу протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження через Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області.

Суддя: