Справа №22-ц-3117/10 Суддя-доповідач - Ведмедь
УХВАЛА

іменем України

18 серпня 2010 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Сумської області у складі:

головуючого - Ведмедь Н.І.,

суддів - Смирнової Т.В., Ільченко О.Ю.,

з участю секретаря судового засідання - Федини Д.І.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Зарічного районного суду м. Суми від 15 вересня 2009 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Сумської міської ради про спонукання до вчинення дій та стягнення коштів,

встановила:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом в якому просила визнати неправомірною бездіяльність відповідача по недоплаті їй щомісячної державної допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за період з 2007 -2008 р.р. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що вона має на утриманні іитину до трьох років та відповідно до вимог ст. 15 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» та ст. 43 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням»отримує державну допомогу на дитину до досягнення нею трирічного віку, але в розмірі меншому ніж це передбачено законом.

Постановою Зарічного районного суду м. Суми від 15 вересня 2009 року в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить постанову суду скасувати та постановити нове рішення про задоволення її позовних вимог.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Як встановлено судом і вбачається з матеріалів справи, позивач має сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, і отримувала у 2007 та 2008 роках допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, як застрахована особа.

Ст. 56 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» було установлено, що у 2007 році допомога, зокрема, при народженні дитини та по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку відповідно до Закону «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» та Закону «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням» здійснюється за рахунок коштів відповідної субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам.

На виконання вказаного Закону Кабінет Міністрів України прийняв постанову №32 від 16 січня 2007 року «Питання виплати застрахованим особам допомоги при народженні дитини та по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку», згідно з якою допомога, про яку йде мова, призначається органами праці та соціального захисту населення за місцем проживання застрахованих осіб.

У той же час почав діяти й Порядок призначення і виплати допомоги при народженні дитини та допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку особам, застрахованим в системі загальнообовязкового державного соціального страхування, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 11 січня 2007 року № 13, але який втратив чинність згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 22 лютого. 2008 року №57 «Питання призначення і виплати допомоги сім'ям з дітьми».

Названий Порядок також покладав обов'язок призначення і виплату допомоги при народженні та по догляду за дитиною до досягнення трирічного віку особам, застрахованим в системі загальнообов'язкового державного соціального страхування на органи праці та соціального захисту населення.

Рішенням Конституційного Суду України №6-рп/07 від 09 липня 2007 року, визнано неконституційними вищезгадані положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік». Інших норм закону які передбачають розмір допомоги не було. У відповідача також не було законних підстав для застосування при нарахуванні виплат положення ст.15 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми», оскільки цей закон передбачає право на допомогу у визначеному розмірі лише особам, які не застраховані в системі загальнообов'язкового державного соціального страхування, до яких позивач не відноситься.

У 2008 році щомісячні виплати здійснювалися в межах, визначених як ч. 1 ст. 15 та п. 3 розділу VIII «Прикінцеві положення» Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми», в редакції підпункту 7 пункту 23 розділу II Закону «Про Державний бюджет України на 2008 рік» та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» №107-VI від 28 грудня 2007 року, так і пунктом 22 Порядку призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2001 року № 1751 у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 22 лютого 2008 року №57. '

Законом №107-VI від 28 грудня 2007 року законодавець вніс зміни, зокрема, до ст.ст.13, 14 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми», надавши право на допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку саме за цим Законом поряд з незастрахованими особами в системі загальнообов'язкового державного соціального страхування також застрахованим особам, якою є, до речі, й позивачка.

Тому, в 2008 році відповідач правильно виплачував їй допомогу відповідно вже до цього Закону та Порядку призначення виплати державної допомоги сім'ям з дітьми, затвердженого постановою КМУ від 27 грудня 2001 року № 1751 (з наступними змінами).

Зазначене спростовує доводи апеляційної скарги щодо необґрунтованості розмір нарахувань. Таким чином, перевіривши постанову в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія визнає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313, 315 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Постанову Зарічного районного суду м. Суми від 15 вересня 2009 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набрала законної сили з моменту проголошення є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий -

Судді -