Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області
Справа № 2-402/2010
РІШЕННЯ

ІМЯМ УКРАЇНИ

2 листопада 2010 р. м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд у складі:

головуючої - судді Логінової С.М.,

при секретарі - Борищук М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «ВІК-транс» за участю третіх осіб без самостійних вимог - ОСОБА_2, ОСОБА_3 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ТОВ «ВІК-транс» за участю третіх осіб без самостійних вимог ОСОБА_2, ОСОБА_3 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, посилаючись на те, що 28.11.2008 р. о 2 год. 05 хв. на 103 км. автодороги Київ-Чоп ОСОБА_2, керуючи автомобілем Вольво з причепом, у порушення пункту 12.1, 13.1. Правил дорожнього руху України, не вибрав безпечної швидкості, не врахувавши дорожньої обстановки, не дотримався безпечного інтервалу і допустив зіткнення з автомобілем MAN 18224 держ. номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4, в результаті чого означені автомобілі отримали механічні пошкодження.

Окрім цього, автомобіль MAN 18224 держ. номер НОМЕР_1 перевозив заморожені харчові напівфабрикати на суму 74722 грн. 70 коп.

Позивач просить стягнути з відповідача майнову шкоду у розмірі 280620 грн. вартості матеріального збитку, завданого пошкодженням автомобіля МАН, вартість зіпсованих напівфабрикатів на суму 74722 грн. 70 коп., вартість товарознавчого дослідження автомобіля - 1337 грн. 07 коп., вартість телеграми - 43 грн. 16 коп., моральну шкоду у сумі 1600 грн.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги уточнив і просив стягнути з відповідача майнову шкоду у розмірі 149577 грн. - вартості матеріального збитку, завданого пошкодженням автомобіля МАН, з урахуванням добровільного відшкодування відповідачем 56053 грн. та відшкодування страховою компанію збитків на суму 24990 грн. та з врахуванням 50000 грн. вартості пошкоджений деталей автомобіля МАН, які залишаються у позивача.

Просить також стягнути з відповідача вартість зіпсованих напівфабрикатів на суму 74722 грн. 70 коп., вартість товарознавчого дослідження автомобіля - 1337 грн. 07 коп., вартість телеграми - 43 грн. 16 коп., вартість збитків, пов'язаних зі зберіганням автомобіля МАН у сумі 5970 грн. за період з 29.11.2008 р. по 31.12.2009 p., інфляційне знецінення суми завданого матеріального збитку та 3% річних у сумі 44906 грн. 51 коп., 1200 грн. - оплата правової допомоги та моральну шкоду у сумі 1600 грн.

Представники ТОВ «ВІК-транс» позов визнали частково, пояснивши, що позивач не надав суду доказів щодо завданих матеріальних втрат від псування напівфабрикатів. При складанні акту комісією від 29.11.2008 р. у складі приватного підприємця ОСОБА_3 дружини позивача, зав. лабораторії, начальника цеху напівфабрикатів, майстра цеху, водія- експедитора не були залучені представники ТОВ «ВІК-транс», тому акт про визначення розміру матеріального збитку щодо вартості зіпсованих напівфабрикатів слід визнати неналежним доказом.

Окрім цього, частина вказаних напівфабрикатів була реалізована безпосередньо у населеному пункті поблизу місця ДТП, а частина перевантажена у інші автомобілі.

Відповідачем добровільно відшкодовано позивачу 56053 грн. та відшкодовано страховою компанію збитки на суму 24990 грн. та сторонами досягнуто згоди щодо вартості пошкоджених деталей автомобіля МАН на суму 50000 грн., які залишаються у позивача.

Представник третьої особи без самостійних вимог - ОСОБА_2 позов визнав частково, пояснивши, що напівфабрикати після ДТП були перевантажені на інші автомобілі та доставлені у м. Житомир за місцем проживання членів родини ОСОБА_1

Третя особа без самостійних вимог - ОСОБА_3 у судове засідання не з'явилась, звернувшись до суду з заявою про розгляд справи у її відсутність.

Заслухавши пояснення сторін, їх представників, представника ОСОБА_2, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 22 Цивільного кодексу України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Згідно ч. 3 ст. 23 вказаного Кодексу, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права.

Згідно ст. 1166 Кодексу, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій основі володіє транспортним засобом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27.03.1992 р. №6 (із змінами) під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється особа, що здійснює експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу власності або з інших підстав, у тому числі на підставі довіреності.

Відповідно до вимог ст. 1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої х якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Судом встановлено, що 28.11.2008 р. о 2 год. 05 хв. на 103 км автодороги Київ-Чоп ОСОБА_2 - як водій ТОВ «ВІК-транс», керуючи автомобілем Вольво з причепом дер. н. ВХ 43-64 XX. у порушення пункту 12.1, 13.1. Правил дорожнього руху України, не вибрав безпечної швидкості, не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного інтервалу і допустив зіткнення з автомобілем MAN 18224 держ. номер НОМЕР_1, який на праві власності належить ОСОБА_1, в результаті чого означені автомобілі отримали механічні пошкодження.

Винність ОСОБА_2 підтверджується постановою Хмельницького міськрайонного суду від 3.02.2009 p., згідно якої він визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн.

Судом встановлено, що позивачу, як власнику автомобіля у MAN 18224 держ. номер НОМЕР_1, були завдані матеріальні збитки, внаслідок пошкодження означеного автомобіля під час ДТП. Факт пошкодження автомобіля підтверджується актом огляду транспортного засобу від 28.11.2008 p., складеного за участю власника автомобіля, представника ТОВ «ВІК-транс» та представника страхової компанії «Княжа».

Згідно висновку експерта №0692 Волинського відділення Львівського науково- дослідного інституту судових експертиз ринкова вартість автомобіля MAN 18224 держ. номер НОМЕР_1 випуску 1998 р. станом на 28.11.2008 р. визначена у сумі 280620 грн. (а. с. 25-29).

Сторони погодили те, що вартість пошкоджених деталей автомобіля MAN 18224 держ. номер НОМЕР_1, які підлягають заміні, залишаються у позивача, а їх вартість визначена у сумі 50000 грн. Сторони погодили також те, що сума матеріального збитку позивачу зменшується на вказану суму.

Таким чином, розмір матеріального збитку, який підлягає стягненню з відповідача, складає 149577 грн., який слід визначити з врахуванням добровільного відшкодування відповідачем 56053 грн., відшкодування страховою компанію збитків на суму 24990 грн. та 50000 грн. - вартості пошкоджених деталей автомобіля МАМ, які залишені позивачу (280620 грн. - 56053 грн. - 24990 грн. - 50000 грн. = 149577 грн.).

Згідно ст. 69 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 у частині стягнення з відповідача вартості зіпсованих напівфабрикатів на суму 74722 грн. 70 коп. не підлягають задоволенню, оскільки позивачем не надані належні і допустимі докази щодо завданих матеріальних втрат від псування означених напівфабрикатів.

Судом встановлено, що при складанні акту щодо встановлення факту пошкодження напівфабрикатів комісією від 29.1 1.2008 р. у складі приватного підприємця ОСОБА_3 - дружини позивача, зав. лабораторії, начальника цеху напівфабрикатів, майстра цеху, водія- експедитора не були залучені представники ТОВ «ВІК-гранс», тому акт про визначення розміру матеріального збитку щодо вартості зіпсованих напівфабрикатів слід визнати неналежним доказом (а. с. 24).

Суд враховує також пояснення відповідача у тій частині, що після ДТП позивачем було забезпечено перевантаження напівфабрикатів на вантажні автомобілі для подальшої їх реалізації та пояснення позивача про те, що частина напівфабрикатів була реалізована неподалік населеного пункту, де сталася ДТП.

Згідно ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь період прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позовні вимоги ОСОБА_1 у частині стягнення інфляційного знецінення суми завданого матеріального збитку та 3% річних у сумі 44906 грн. 51 коп. не підлягають задоволенню, оскільки між сторонами виникли деліктні зобов'язання, а не договірні, тому підстави для стягнення означених сум відсутні.

Згідно ч. 1 ст. 84 ЦПК України витрати, повязані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги.

Згідно ч. 1 ст. 56 ЦПК України правову допомогу може надавати особа, яка є фахівцем у галузі права і за законом має право на надання правової допомоги.

Позовні вимоги ОСОБА_1 щодо стягнення оплати правової допомоги у сумі 1200 грн. не підлягають задоволенню, оскільки позивачем не надано доказів того, що саме адвокат надавав позивачу таку допомогу.

Суд приходить до висновку, що відшкодуванню позивачу підлягають також витрати, що пов'язані зі зберіганням транспортного засобу за період з 29.11.2008 р. по 30.12.2009 р. у сумі 5970 грн., що підтверджується договором зберігання вантажного автомобіля у приватної особи від 29.11.2008 p., згідно якого ОСОБА_1 орендував частину охоронюваної території для зберігання автомобіля марки МАМ держ. номер НОМЕР_2 після ДТП (а. с. 106).

Підлягають стягненню на користь ОСОБА_1 1337 грн. 07 коп. - за проведення товарознавчого дослідження, вартість телеграми - 43 грн. 16 коп. та 1600 грн. моральної шкоди, оскільки сам факт ДТП, пошкодження автомобіля спричинили підвищене психологічне навантаження позивача. останній був позбавлений можливості використовувати автомобіль.

Керуючись ст.ст. 213-215 ЦПК України, ст.ст. 22, 23, 625, 1166, 1187, 1192 ЦК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27.03.1992 р. №6, суд

вирішив:

позов ОСОБА_1 до ТОВ «ВІК-транс» за участю третіх осіб без самостійних вимог - ОСОБА_2, ОСОБА_3 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задовольнити частково.

Стягнути з ТОВ «ВІК-транс» на користь ОСОБА_1 149577 грн. матеріальних збитків, завданих пошкодженням автомобіля, 1337 грн. 07 коп. - за проведення товарознавчого дослідження, 43 грн. 16 коп. - вартість телеграми, 5970 грн. - витрат на зберігання автомобіля, а,всього - 156927 грн. 23 коп. А також стягнути моральну шкоду у сумі 1600 грн.

У решті позову відмовити.

Стягнути з ТОВ «ВІК-транс» на користь ОСОБА_1 судові витрати: судовий збір у сумі 1570 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 120 грн.

Стягнути зі ОСОБА_1 у доход держави 17 грн. судового збору згідно Декрету Кабінету Міністрів України «Про державне мито».

Апеляційна скарга на рішення подається на протязі 10 днів до Апеляційного суду Хмельницької області.

Суддя Логінова С.М.