Жовтневий районний суд м.Дніпропетровська
Справа № 2-8108/10
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2010 р. Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

У складі:

Головуючого судді Мазниці А.А.

Секретаря Рибаченко А.В.

За участю:

Позивача ОСОБА_1

Представника відповідача ОСОБА_2

Розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Комерційного банку ПриватБанк, про захист прав споживача, -

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2009 року позивачка звернулася до суду з вищезазначеним позовом. В обґрунтування заявлених вимог послалася на те, що 25.12.2007 р. між нею та відповідачем був укладений кредитний договір № DNHDGB, за яким вона отримала кредит у розмірі 37.100, 00 доларів США на строк до 25.12.2022 р. зі сплатою за користування ним 0,92 % на місяць. У подальшому відповідач в односторонньому порядку здійснив збільшення процентної ставки за кредитом, що позивачка вважає таким, що не відповідає умовам договору та чинному законодавству і порушує її права як споживача банківської послуги. На підставі викладеного просила суд визнати дії відповідача в частині зміни процентної ставки неправомірними, поновити процентну ставку, що існувала на час укладання кредитного договору, зобовязати відповідача здійснити перерахунок виплат по договору за минулий період з урахуванням первісної процентної ставки та зарахувати зайво сплачені кошти в рахунок повернення основної суми кредиту.

У судовому засіданні позивачка заявлені вимоги підтримала, на їх задоволенні наполягала.

Представник відповідача проти позову заперечувала, посилаючись на його безпідставність.

Вислухавши пояснення осіб, що приймають участь у справі, дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що 25.12.2007 р. року між позивачкою та відповідачем був укладений кредитний договір № DNHDGB, за яким вона отримала кредит у розмірі 37.100, 00 доларів США на строк до 25.12.2022 р. зі сплатою за користування ним 0,92 % на місяць. (а.с. 6-9).

У п. 2.3.1. зазначеного договору сторони визначили, що банк має право в односторонньому порядку збільшувати розмір процентної ставки за користування кредитом, при зміні конюнктури ринку грошових ресурсів в Україні, а саме: зміні курсу долара США до гривні більше ніж на 10 % у порівнянні з курсом долара США до гривні, встановленого НБУ на момент укладення даного договору; зміні облікової ставки НБУ; зміні розміру відрахувань у страховий фонд або зміні середньозваженої ставки по кредитах банків України у відповідній валюті (по статистиці НБУ). При цьому банк надсилає позичальникові письмове повідомлення про зміну процентної ставки протягом 7 календарних днів з дати вступу в чинність зміненої процентної ставки. Збільшення процентної ставки банком у вищевказаному порядку можливо у межах кількості пунктів, на яке збільшилася ставка НБУ, розмір відрахувань у страховий фонд, середньозважена ставка по кредитах або пропорційно збільшенню курсу долара США.

На підставі зазначеного положення договору відповідач листом від 10.03.2008 року (а.с. 10, 21-23) повідомив позивачку, що з 25.11.2008 року ним буде в односторонньому порядку збільшений розмір процентної ставки за користування кредитом до 13,08% річних. При цьому позивачці була надана можливість погасити заборгованість за тілом кредиту у строк до 18.11.2008 року без зміни процентної ставки за користування ним або змінити валюту кредитування.

Аналізуючи виниклі між сторонами правовідносини, суд приходить до наступного.

Так, кредитний договір, укладений сторонами, має умови, згідно яких банк має право в односторонньому порядку підвищувати розмір процентної ставки. Таке положення відповідає змісту ч. 1 ст. 212 ЦК України та ч. 1 ст. 651 ЦК України, за якими сторони договору можуть передбачити можливість односторонньої зміни його умов за визначених підстав та у встановлених межах. Позивачка зі свого боку погодилася з такими умовами договору, підписавши його особисто. Крім того, їй була надана можливість відмовитися від подальшого виконання договору на змінених умовах шляхом повернення суми кредиту.

Посилання позивачки на необґрунтованість підвищення відповідачем процентної ставки за кредитом суд оцінює критично, оскільки постановою Правління Національного банку України від 21.04.2008 року № 107 «Про регулювання грошово-кредитного ринку» з 30.04.2008 року облікова ставка була підвищена до 12 % річних, при цьому станом на час укладання кредиту її розмір дорівнював 8% річних. Крім того, відповідно до статистики НБУ курс долара США до гривні з моменту підписання сторонами кредитного договору до часу зміни банком процентної ставки за користування кредитом, збільшився більше ніж на 10%. З настанням одної зі згаданих подій, відповідно до п. 2.3.1 зазначеного кредитного договору, відповідач набув право збільшити процентну ставку за користування кредитом.

Посилання позивачки на положення ч. 4 ст. 11 Закону України Про захист прав споживачів, відповідно до якої про зміну відсоткової ставки за споживчим кредитом споживач повідомляється кредитодавцем письмово протягом семи календарних днів з дати її зміни, і без такого повідомлення будь-яка зміна відсоткової ставки є недійсною, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки з матеріалів справи вбачається, що таке повідомлення мало місце (а.с. 10, 21-23). Посилання позивачки на відсутність у повідомленні інформації про те, яка саме подія є підставою для зміни процентної ставки, суд оцінює критично, оскільки вони спростовуються змістом зазначеного повідомлення, що містить посилання на підвищення облікової ставки НБУ.

Доводи позивачки в частині необхідності її згоди на підвищення процентної ставки спростовуються змістом п. 2.3.1. укладеного між сторонами договору, що передбачає можливість зміни банком його умов в односторонньому порядку, тобто без згоди позичальника.

За викладених обставин суд вважає позовні вимоги такими, що не ґрунтуються на законі, і вважає за необхідне у їх задоволенні відмовити.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати у справі покладаються на сторону, проти якої постановлене рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 5, 203, 212, 215, 1056-1 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 60, 88, 212215 ЦПК України,

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Рішення може бути оскаржене у загальному апеляційному порядку.

Суддя: