Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

3 вересня 2010 року Хмельницький міськрайонний суд в складі:

головуючого судді - Граб Л.С.

при секретарі - Луцковій М.Ю.,

з участю

позивача ОСОБА_1,

адвоката ОСОБА_1 ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

третьої особи на стороні відповідача

ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хмельницькому цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Хмельницького комунального підприємства Спецкомунтранс, з участю третьої особи на стороні відповідача ОСОБА_4 про стягнення матеріальної шкоди в сумі 14 521 грн. 62 коп. та моральної шкоди в сумі 50 000 грн. 00 коп.,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Хмельницького комунального підприємства Спецкомунтранс, з участю третьої особи на стороні відповідача ОСОБА_4 про стягнення матеріальної шкоди в сумі 14 521 грн. 62 коп. та моральної шкоди в сумі 50 000 грн. 00 коп., посилаючись на те, що 30.10.2007 року ОСОБА_4, керуючи транспортним засобом МАЗ 42601, д/з ВХ7203АН по вул. Західно-Окружній в напрямку вул. ОСОБА_5 від с. Олешин в районі телевежі допустив наїзд на ОСОБА_6, внаслідок чого останній отримав тілесні ушкодження від яких помер на місці пригоди; власником даного транспортного засобу є ХКП Спецкомунтранс. Постановами інспекторів з дізнання відділення оформлення ДТП та дізнання ВДАІ, затверджених начальником ХМВ УМВСУ в Хмельницькій області в порушенні кримінальної справи за ст. 286 КК України по факту дорожньо-транспортної пригоди відносно ОСОБА_4 було відмовлено на підставі п.2 ст.6 КПК України, тобто за відсутністю складу злочину. Крім того, зазначила, що їй було заподіяно матеріальну, яка полягає у душевних стражданнях.

В судовому засіданні ОСОБА_1 позов підтримала, пояснивши, що їй нанесено матеріальну шкоду, повязану із похованням, ритуальними обідами, встановленням памятника та моральну шкоду, яка полягає у душевних стражданнях, повязаних із смертю її чоловіка.

Представник Хмельницького комунального підприємства Спецкомунтранс позов визнав частково: в частині витрат на поховання, вартості поминального обіду, встановлення памятника по вартості памятників, які встановлюються в даній місцевості, моральної шкоди в сумі 1500 грн., яку позивачка вже отримала, а інші позовні вимоги не визнав, пояснивши, що обіди, які проводила позивачка після похорон не були обовязковими, а вартість памятника завищена, зважаючи на те, що в даній місцевості памятники такого типу значно дешевші.

Третя особа на стороні відповідача ОСОБА_4 позовні вимоги визнав обгрунтованими в тій частині, яку визнав відповідач.

Суд, заслухавши пояснення сторін, зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню із наступних підстав.

Судом обєктивно встановлено, що 30.10.2007 року ОСОБА_4, керуючи транспортним засобом МАЗ 42601, д/з ВХ7203АН по вул. Західно-Окружній в напрямку вул. ОСОБА_5 від с. Олешин в районі телевежі допустив наїзд на ОСОБА_6, внаслідок чого останній отримав тілесні ушкодження від яких помер на місці пригоди, що підтверджується постановою про відмову в порушенні кримінальної справи по даному факту відносно ОСОБА_4 за ст.286 КК України на підставі ст.6 п.2 КПК України.

Власником транспортного засобу, яким керував ОСОБА_4 під час наїзду, є ХКП Спецкомунтранс, з яким ОСОБА_4 перебуває у трудових відносинах.

Як зясовано судом, позивачка ОСОБА_1 понесла витрати, повязані із смертю чоловіка ОСОБА_6, а саме: витрати на одяг померлого 215 грн.; поминальний обід 1 377 грн.; організацію проведення поховання 1 307 грн. 73 коп., що суд вважає слід стягнути з відповідача.

Крім цього, суд вважає, що слід стягнути з відповідача 5 000 грн. затрат, які фактично понесла позивачка, на виготовлення та встановлення памятника, врахувавши граничну вартість стандартних памятників в даній місцевості, витрати на правову допомогу в сумі 1750 грн.

Суд зважає на те, що внаслідок наїзду ОСОБА_6 помер, однак бере до уваги і те, що в діях водія ОСОБА_4, який перебуває з відповідачем ХКП Спецкомунтранс в трудових відносинах, відсутній склад злочину та будь-яке порушення вимог Правил дорожнього руху України, які б перебували у причинному звязку із дорожньо-транспортною пригодою, внаслідок якої наступила смерть ОСОБА_6, а тому вважає, що позивачка має право на відшкодування моральної шкоди, яка полягає у душевних стражданнях, яких остання зазнала в звязку із смертю чоловіка, та яку суд визначає у розмірі 1 500 грн., які позивачка вже отримала та підтвердила в суді.

Таким чином, суд вважає, що слід стягнути з Хмельницького комунального підприємства Спецкомунтранс на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в сумі 9 642 грн. 73 коп., а в інших позовних вимогах - відмовити, зважаючи на те, що інші витрати, зазначені в позові не є обовязковими, а витрати щодо вартості памятника та його встановлення значно перевищують граничну вартість стандартних памятників в даній місцевості.

Керуючись ст.ст.10,14,57-61,88,185,208,209,212,214,218,294 ЦПК України, ст.ст. 23, 1166, 1187 ЦК України, розясненнями ППВСУ №6 від 27.03.92 року Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди, постановою Кабінету Міністрів України від 27 квітня 2006 року №590 Про граничні розміри компенсації витрат, повязаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави, суд

в и р і ш и в :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Хмельницького комунального підприємства Спецкомунтранс на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в сумі 9 642 грн. 73 коп.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з Хмельницького комунального підприємства Спецкомунтранс на користь ОСОБА_1 сплачені витрати на інформаційно-технічне забезпечення в сумі 120 грн. 00 коп.

Стягнути з Хмельницького комунального підприємства Спецкомунтранс на користь держави судовий збір в сумі 96 грн. 43 коп.

Апеляційна скарга може бути подана протягом десяти днів з дня проголошення рішення. .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Л.С. Граб