12.08.10 ,
Апеляційний суд Херсонської області
Справа №22ц-4544 2010 р. Головуючий в 1 інстанції Стамбула Н.В.
Категорія: Доповідач: Цуканова І.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2010 року серпня місяця 12 дня колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого: ЦукановоїІ.В.

Суддів: Капітан I.A.,

ОСОБА_1

при секретарі: Кримцевій І.І

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2, яка діє в інтересах ОСОБА_3, на ухвалу Комсомольського районного суду м.Херсона від 21 червня 2010 року за позовом ОСОБА_3 до ТОВ «Новітні Українські технології», ОСОБА_4, треті особи: ОСОБА_5, приватний нотаріус Херсонського міського нотаріального округу ОСОБА_6, Херсонське державне бюро технічної інвентаризації, ОСОБА_7, про визнання переважного права на купівлю частки у спільній частковій власності, переведення прав і обов'язків покупця за договором, -

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2004 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4, ТОВ «Новітні Українські технології» про визнання переважного права на купівлю частку у спільній частковій власності, переведення прав та обов'язків покупця. Покликався на те, що 24.03.2004 року ОСОБА_8JI. продав ТОВ «Новітні Українські технології» частину цеху за адресою: м.Херсон, вул.Домобудівна, 11, який належить йому, позивачу, та ОСОБА_8J1. на праві спільної часткової власності, без врахування його переважного права на придбання зазначеного майна.

В грудні 2008 року ОСОБА_3 змінив позовні вимоги шляхом заявления додаткової вимоги про визнання права спільної часткової власності на ремонтно-механічний цех з моменту його придбання 01.11.2001 р. ним, ОСОБА_9, та ОСОБА_4 в частках 7/10 та 3/10 відповідно (т.2 а.с.196-201).

У січні 2007 року ОСОБА_10, як третя особа, що заявляє самостійні вимоги на предмет позову, звернувся до суду з позовом до ТОВ «Новітні Українські технології», ОСОБА_4 треті особи приватний нотаріус ОСОБА_11, Херсонське ДБТІ, про визнання за ним переважного права на купівлю у ОСОБА_4 частки у праві спільної часткової власності та переведення на нього, позивача, прав та обов'язків покупця за договором купівлі-продажу від 26.03.2004 року (т.2 а.с.15-17).

Ухвалою суду обидва позови об'єднано в одне провадження, залучено до участі у справі ОСОБА_7, який 13.02.2007 року купив належну ОСОБА_12 частину цеху, який в свою чергу отримав це майно від ОСОБА_3 за договором дарування від 10 лютого 2007 року.

Ухвалою Комсомольського районного суду м.Херсона від 21.06.2010 року позовну заяву ОСОБА_10 залишено без розгляду.

Заявою від цієї ж дати закрито провадження у справі за позовом ОСОБА_3

ОСОБА_2, яка діє в інтересах ОСОБА_3, подала на ухвалу суду від 21.06.2010 року про закриття провадження у справі за позовом ОСОБА_3 апеляційну скаргу, в якій просила ухвалу суду скасувати, справу направити на розгляд до місцевого суду, покликаючись на порушення норм процесуального права.

Заслухавши доповідача, осіб, які з'явилися в судове засідання, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали, колегія судів вважає, що скарга підлягає задоволенню.

Так, закриваючи провадження у справі за позовом ОСОБА_3, суд виходив з того, що ОСОБА_3 на час постановления ухвали не є власником частини спірного ремонтно-механічного цеху, а тому право позиватися до відповідачів перейшло до нового власника ОСОБА_7, який здав приміщення в оренду та отримує від цього комерційний прибуток, що в свою чергу змінило юридичний статус позивача та надало йому право звернення до господарського суду.

Проте, з таким висновком суду погодитися неможливо.

Згідно ч.І ст.З ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною 1 CT.11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Судом зазначені норми права не враховано, спір по суті за позовом ОСОБА_3 не вирішено, тобто, по суті відмовлено йому у праві доступу до суду.

Оцінка судом статусу ОСОБА_7 як суб'єкта підприємницької діяльності не має юридичного значення, оскільки він до суду із відповідним позовом не звертався.

Крім того, колегія суддів враховує, що ухвалою Верховного Суду України від 14.07.2010 року по справі за позовом ТОВ «Новітні Українські технології» до ОСОБА_3 про визнання частково недійсними договору дарування та договору купівлі-продажу залишено без змін рішення Комсомольського районного суду м.Херсона від 24.12.2008 року, яким визнано частково недійсним договір дарування від 10.02.2007 року, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_12, та договір купівлі- продажу від 13.03.2007 року, укладений між ОСОБА_12 та ОСОБА_7, частини ремонтного цеху за адресою: м.Херсон, вул. Домобудівна, 11.

Оскільки висновки суду про наявність підстав для закриття провадження у справі не відповідають обставинам справи, суперечать змісту п.1 ч.І ст.205 ЦПК України, ухвалу суду слід скасувати, справу направити до того ж суду для продовження розгляду справи.

Керуючись ст.ЗОЗ, п.4 ч.2 ст.307, п.п.З, 4 ч.І ст.311 ЦПК України, колегія судців, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, яка діє в інтересах ОСОБА_3, задовольнити.

Ухвалу Комсомольського районного суду м.Херсона від 21 червня 2010 року про закриття провадження у справі скасувати.

Справу направити до того ж суду для продовження розгляду. Ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: