Справа №2-о-56/09 07.12.2010 07.12.2010 07.12.2010
Справа N 22ц 8584 2010 року. Головуючий 1 інстанції Богатирчук Г.А.
Категорія 59. Доповідач апеляційної інстанції ОСОБА_1
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України.

7 грудня 2010 року. м. Миколаїв.

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючого Лисенка П.П.,

суддів: Самчишиної Н.В. та Кушнірової Т.Б.,

із секретарем судового засідання Бобуйок І.Ф.,

з участю:

особи, щодо якої вирішується питання ОСОБА_2,

її представника ОСОБА_3,

у відкритому судовому засіданні за апеляційною скаргою ОСОБА_2 і її представника ОСОБА_3 переглянула рішення місцевого Ленінського районного суду м. Миколаєва від 20 серпня 2009 року, ухваленого у цивільній справі за заявою ОСОБА_4 про визнання ОСОБА_2 недієздатною.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі і зявилися у судове засідання, перевіривши в межах оскарження докази, якими сторони їх стверджували, -

у с т а н о в и л а:

27 січня 2009 року ОСОБА_4 звернулася до місцевого Ленінського районного суду м. Миколаєва з заявою, в якій просила визнати недієздатною свою рідну сестру ОСОБА_2, оскільки та внаслідок стійкого хронічного психічного розладу, не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.

Рішенням місцевого Ленінського районного суду м. Миколаєва від 20 серпня 2009 року заяву задоволено частково, ОСОБА_2 визнано частково недієздатною.

ОСОБА_2 та її представник подали на це рішення апеляційну скаргу, в якій просять назване рішення суду 1 інстанції скасувати й ухвалити нове - про відмову у заяві.

В обґрунтування скарги посилаються на відсутність законних підстав для задоволення заяви.

Апеляційну скаргу слід задовольнити повністю, оскаржене рішення суду 1 інстанції скасувати і ухвалити нове рішення, яким у задоволені заяви відмовити.

Визнаючи ОСОБА_2 частково недієздатною, місцевий суд виходив з того, що за чинним законодавством таке можливо і для цього є підстави.

Проте із таким у повній мірі погодитися не можна.

Статтями 30 34 ЦК України, встановлено, що фізична особа , яка не досягла 14 років володіє частковою цивільною дієздатністю.

Фізична особа у віці від 14 до 18 років володіє неповною цивільною дієздатністю.

І тільки, за загальним правилом, фізична особа, яка досягла 18 років набуває повної цивільної дієздатності.

Проте, відповідно до ст. 36 ЦК України, суд може обмежити цивільну дієздатність фізичної особи, якщо вона страждає на психічний розлад, який істотно впливає на її здатність усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.

При цьому, згідно зі ст. 237 ЦПК України, заява про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи може бути подана тільки членами її сімї, органом опіки та піклування, психіатричним закладом.

Фізична особа, за заявою членів її сімї, близьких родичів, незалежно від їх спільного проживання, органу опіки та піклування, психіатричного закладу, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними - може бути визнана недієздатною.

Наведеним і слід було керуватися суду при вирішені заяви ОСОБА_4

Той же, належним чином не усвідомивши виписані положення чинного цивільного та цивільно-процесуального законодавства вирішив заяву невірно, і, більше того, поза межами своєї компетенції і з встановленням нового виду зміни обсягу дієздатності фізичної особи.

Як вбачається з акту № 371 амбулаторної судово-психіатричної експертизи від 25 травня 2009 року (а.с.- 3036) ні медичних, ні юридичних критеріїв для визнання ОСОБА_2 недієздатною немає, а тому заява не могла бути задоволена.

Місцевий суд, встановивши зазначені обставини, і, не усвідомлюючи їх правових наслідків, протиправно визнав ОСОБА_2 частково недієздатною, хоча чинне законодавство такого і не передбачає.

У звязку з цим, рішення місцевого суду слід скасувати і відмовити у заяві про визнання ОСОБА_2П недієздатною рішенням апеляційної інстанції.

Що ж до обмеження цивільної дієздатності ОСОБА_2, бо з тлумачення оскарженого рішення та застосування судом ст. 36 ЦК України, мабуть саме це мав на увазі місцевий суд, то воно не могло бути здійснено, оскільки знаходиться за межами вимог заявника, і, більше того, така вимога взагалі не могла бути заявлена ОСОБА_4, яка хоча і є сестрою ОСОБА_2, проте не являється членом сімї тої.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 313-314, 316 ЦПК України, колегія суддів судової палати ,-

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 та її представника ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення місцевого Ленінського районного суду м. Миколаєва від 20 серпня 2009 року скасувати і ухвалити нове рішення, яким відмовити ОСОБА_4 у задоволенні заяви про визнання ОСОБА_2 недієздатною за її безпідставністю.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і з цього часу протягом двадцяти днів може бути оскаржене у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий Судді: