Справа 2-78/10
Номер провадження 2-78/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.06.10 року.Рахівський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючої - судді Бліщ О.Б.

при секретарі -Вербещук В.А.

з участю: позивача - ОСОБА_1

представника позивача -ОСОБА_2,

представника позивача - ОСОБА_3

представників відповідача - Шемота М.М., ОСОБА_5

адвоката - Пересунько В.С.

розглянувши у відкритому судовому засідання в м.Рахів цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до

Рахівської державної нотаріальної контори, Видричанської сільської ради Рахівського району про визнання права власності на спадкове майно

ОСОБА_8 до

Видричанської сільської ради Рахівського району, КП «БТІ» Рахівської районної ради про

визнання права власності на спадкове майно

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Рахівської державної нотаріальної контори, Видричанської сільської ради Рахівського району про визнання права власності на спадкове майно, зазначаючи, що після смерті ОСОБА_9, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року та ОСОБА_10, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року, залишився, як спадкове майно житловий будинок АДРЕСА_1. З метою перереєстрації прав на житловий будинок та отримання правовстановлюючих документів, вона звернулася до Видричанської сільської ради Рахівського району Закарпатської області та до Рахівської ДНК, із відповідною заявою про видачу документу на вказаний будинок. Основним доказом, як підставою своїх вимог, позивачкою було пред'явлено свідоцтво про народження, що підтверджує ступінь родинного зв'язку із спадкодавцем, однак їй відмовили, оскільки вона пропустила встановлений законом строк для прийняття спадщини. Даний житловий будинок вона утримує та обслуговує з дня смерті приймак ОСОБА_11, утримується та обслуговується земельна ділянка на якій розташований будинок, тому вважає, що вчинила всі відповідні дії, що свідчать про прийняття нею спадщини після її відкриття. На підставі наведеного просила суд визнати за нею право власності на житловий будинок АДРЕСА_1.

В свою чергу з аналогічним позовом звернулася до суду ОСОБА_8 до Видричанської сільської ради Рахівського району, КП «БТІ» Рахівської районної ради про визнання права власності на спадкове майно, посилаючись на те, що після смерті її рідних: ОСОБА_9, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року та ОСОБА_10, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року залишився, як спадкове майно, індивідуальний житловий будинок за АДРЕСА_1 з надвірними спорудами на присадибній ділянці площею 0,15 га. Дане нерухоме майно належало ОСОБА_9 та ОСОБА_10 Позивачка, ОСОБА_8 являється єдиним спадкоємцем померлих, залишилась проживати та користуватися спадковим житловим будинком. При житті ОСОБА_9 та ОСОБА_10 позивачка вела спільне господарство, проживала однією сім'єю, мали спільний сімейний бюджет. В спадковому житловому будинку із сім'єю проживає з дня свого народження і по даний час, утримуючи будинок у належному стані, проводячи обов'язкові платежі та збори, вчиняючи за власні кошти необхідні ремонти і це свідчить про те, що вона вступила в управління спадковим майном та за призначенням використовується земельна ділянка, на якій розташоване спадкове майно. Нотаріальних дій, в тому числі, заяв про прийняття спадщини до виконкому Видричанської сільської ради чи Рахівської державної нотаріальної контори ніким не подавалося та не оформлялося. Майнових спорів з приводу оформлення права на спадкове майно не існує. У травні 2009 року позивачка звернулася до відповідачів із заявою про перереєстрацію житлового будинку та видачу їй правовстановлюючого документу на спадкове майно, однак їй було відмовлено із-за пропуску строку звернення. У зв'язку з чим просила суд визнати за нею, ОСОБА_16 право власності на все спадкове майно, що належало на праві приватної власності ОСОБА_9 та ОСОБА_10, в тому числі на житловий будинок АДРЕСА_1 і в цілому присадибну земельну ділянку площею 0,15 га, яка розташована по АДРЕСА_1.

Ухвалою судді від 23 липня 2009 року на підставі ст. 126 ЦПК України дані справи об'єднані в одне провадження.

В судовому засіданні позивачка за первинним позовом, ОСОБА_1 заявлені позовні вимоги підтримала та пояснила, що нині померлі ОСОБА_9 та ОСОБА_10 являлися рідним братом та невісткою її матері, а їй відповідно дядьком і тіткою. Позивачка за вторинним позовом, ОСОБА_8 є лише невісткою померлих, зокрема дружиною рідного брата померлого ОСОБА_9 Враховуючи, що її мати була рідною сестрою спадкодавця, і вона мала право на спадкування як спадкоємець другої черги спадкування за законом. Таким чином, вважає, що вона має право спадкування за законом даного спадкового майна. Сам спадковий будинок ніхто не утримує, бо він закинутий, земельною ділянкою раніше користувалась вона, а тепер користується ОСОБА_9. Просить в позові задовольнити.

Представники позивачки за об'єднаним позовом ОСОБА_3 та ОСОБА_2 підтримали в судовому засіданні вимоги позивачки ОСОБА_8 та показали суду. Насправді, ОСОБА_1 не є такими близькими до померлих ОСОБА_8 та ОСОБА_10, як вони, оскільки ОСОБА_9 та матір ОСОБА_1 були рідні лише по матері. Окрім того, після смерті ОСОБА_9, фактично, в оперативне управління майном вступила його дружина ОСОБА_10, яка в свою чергу померла у 2005 році. Стверджують, що ОСОБА_8, тобто позивачка, вчинила всі дії для вступу в оперативне управління майном після смерті ОСОБА_12, зокрема обслуговує земельну ділянку, тому вважають, що вона має право на спадкування вказаного майна за законом.

Представник відповідача Видричанської сільської ради Шемота М.М. в судовому засіданні ствердив, що обидві позивачки не являються спадкоємцями вказаного спадкового майна, оскільки фактично спадщина відкрилася у 2005 році за ОСОБА_10, яка не являлася кровно спорідненою родичкою жодній із сторін. Однак, на його думку, більше морального права має на спадкування у даному випадку ОСОБА_8, оскільки вона поховала ОСОБА_10, а в подальшому і її співмешканця по прізвищу ОСОБА_13, тривалий час обслуговує земельну ділянку. Просить винести правильне рішення у справі.

Представник Рахівської держнотконтори Пріц О.І. в судове засідання не з'явилася, надала суд заяву про розгляд справи у її відсутності, вирішення спору залишила на розсуд суду.

Представник Рахівського районного КП «БТІ» ОСОБА_5 в судовому засіданні ствердив, що вирішення спору залишає на розсуд суду, оскільки його установа виконає рішення суду, тобто зареєструє майно згідно судового рішення.

Згідно ст.ст.1217, 1258 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

У відповідності до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Судом встановлено, що ОСОБА_9, який згідно свідоцтва про смерть, помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року, за життя був власником житлового будинку розташованого у АДРЕСА_1 Рахівського району Закарпатської області, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житловий будинок № 892 від 27 травня 1974 року та витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно № НОМЕР_1 від 04.06.2009 року. Після смерті ОСОБА_9 згадане спадкове майно успадкувала його дружина ОСОБА_10 як спадкоємиця першої черги спадкоємців за законом. Дане стверджено витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі № 750358 від 21.07.2005 року та випискою з погосподарських книг за 1983-1990 роки № 84 від 8 травня 2009 року. ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_10 померла, згідно довідки органу реєстрації актів цивільного стану Рахівського районного управління юстиції Закарпатської області, про що вчинено відповідний актовий запис за № 01. Після смерті останньої відкрилася спадщина.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Так, з пояснень позивачки за первинним позовом вбачається, що її мати ОСОБА_15 була рідною сестрою нині померлого ОСОБА_9, а вона відповідно являється його племінницею і на підтвердження цього надала свідоцтво про своє народження серії НОМЕР_2. При цьому посилається на те, що її мати як рідна сестра спадкодавця підпадає в другу чергу спадкування за законом, а вона як племінниця спадкодавця повинна успадкувати спадщину, яка б належала за законом її матері, що встановлено ст.ст. 1262, 1266 ЦК України.

Поряд з цим, позивачка за вторинним позовом, ОСОБА_8 свої доводи стверджує тим, що вона являється дружиною брата померлого ОСОБА_9 і вважає себе єдиною спадкоємицею, оскільки залишилася проживати та користуватися житловим будинком і присадибною ділянкою. Разом з цим стверджує, що вела з померлими спільне господарство, проживали однією сім'єю, мали спільний бюджет і тому має всі підстави для прийняття спадщини.

З такими доводами позивачів суд не погоджується, оскільки вони не грунтуються на належних доказах і на законі, зокрема обґрунтовуючи заявлені вимоги позивачі обмежились лише своїми усними поясненнями, докази визначені вимогами ст.ст. 10,11, 57 ЦПК суду не надані.

Як видно з матеріалів справ, востаннє спадщина відкрилася після смерті ОСОБА_10 в 2005 році, тобто наразі спадкодавцем є ОСОБА_10. Поряд з цим в процесі судового розгляду достовірно встановлено, що позивачка за первинним позовом, ОСОБА_1 є племінницею померлого ОСОБА_9, а позивачка за вторинним позовом, ОСОБА_8 - його невісткою (дружиною рідного брата). Отже позивачі не мають кровного споріднення з нинішнім спадкодавцем ОСОБА_10 Вказана обставина підтверджена й довідкою Видричанської сільської ради Рахівського району Закарпатської області № 487 від 18.06.2009 року.

Також суд критично оцінює мотиви позивачів щодо проживання та утримання спадкового майна, оскільки вони грунтуються виключно на припущеннях та поясненнях. При чому в судовому засіданні достовірно встановлено, що спадковий будинок не доглядав і не утримував жоден з зі сторін, він є практично зруйнований та потребує капітального ремонту.

Таким чином, згідно положень глави 86 ЦК України підставами закликання до спадкування за заповітом є заповіт, як особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті, за законом - кровне споріднення, сімейні стосунки, шлюб, усиновлення, перебування на утриманні спадкодавця не менше п'яти років до його смерті.

Крім того показами усіх без виключення сторін встановлено в судовому засіданні, що з ОСОБА_10 тривалий час спів мешкав громадянин ОСОБА_13, саме він вів спільне господарство на протязі 6-7 років, тобто вій міг би бути спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_10, однак він також помер, не оформивши свої права у встановленому законом порядку. Даними про його правонаступників суд не володіє.

У даному випадку, на думку суду жодна із сторін не довела свого права на спадкування вказаного спадкового майна та підстав для спадкування ні за заповітом, ні за законом.

У відповідності до ст.3 ЦПК кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Враховуючи, що заявлені вимоги позивачів залишились необгрунтованими та безпідставними, а права за захистом яких вони звернулися до суду, їм не належать, тобто їхні позовні не доведені, суд вважає, що в позові слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 3, 8,10, 57, 58, 60, 212-215, 223 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В позові ОСОБА_1 до Рахівської державної нотаріальної контори, Видричанської сільської ради Рахівського району Закарпатської області про визнання права власності на спадкове майно відмовити вцілому.

В позові ОСОБА_8 до Видричанської сільської ради Рахівського району Закарпатської області, КП «БТІ» Рахівської районної ради про визнання права власності на спадкове майно відмовити вцілому.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Закарпатської області через Рахівський районний суд шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня проголошення рішення суду і поданням після цього протягом 20 - ти днів апеляційної скарги, з подачею її до апеляційної інстанції або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

Головуюча: Бліщ О.Б.