Справа № 2-о-15/2010
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" січня 2010 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Виниченко Л.М.,

при секретарі Суддя А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересовані особи Львівське міське управління юстиції, п'ята Львівська державна нотаріальна контора, ОСОБА_2, про встановлення факту, що має юридичне значення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою в якій за уточненими заявленими вимогами просить встановити факт, що особа ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, що мешкає у АДРЕСА_1, яка зазначена у заповіті (НОМЕР_2), посвідченому 06 квітня 2009 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Німченко О.Є. за реєстровим № 1420, який складений ОСОБА_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, що мешкає АДРЕСА_2, є одна і та сама особа.

Вимоги заяви мотивує тим, що ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_5, був його рідним дідусем. За життя останній на його ім»я склав заповіт на квартиру АДРЕСА_3. Після смерті дідуся у визначений законом термін звернувся до п'ятої Львівсьої державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, яка відкрилася у м. Львові. Проте 24.11.2009 р. нотаріус ОСОБА_5 йому відмовила в оформленні права на спадщину, оскільки у заповіті невірно вказана дата його народження, а саме рік народження зазначений «1991» замість «1981». Крім нього заяв про прийняття спадщини ніхто не подавав, спору про право на спадщину не виникало, всі члени родини були обізнані щодо волевиявлення дідуся залишити йому у спадок належне спадкове майно; його батько, який є спадкоємець за законом, відмовився від прийняття спадщини, про що нотаріально посвідчив заяву.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав заяву та обставини, викладені в ній, просив задовольнити заяву, доповнив, що про волевиявлення ОСОБА_4 скласти на його ім»я заповіт знала вся його родина, так як на прохання дідуся возили останнього до нотаріуса оформляти заповіт, тоді ж нотаріусу він (заявник) надавав свій паспорт, ідентифікаційний код. Після написання дідусь віддав заповіт на зберігання його батьку. Про помилку в заповіті стало відомо лише під час оформлення спадщини, раніше ще за життя дідуся описку в даті народження ніхто не помітив.

Представник заінтересованої особи п'ятої Львівської державної нотаріальної контори в судове засідання не з»явився, п'ята Львівська державна нотаріальна контора суду надала лист з проханням розглянути справу у відсутності їхнього представника.

Судом до участі у справі було залучено в якості заінтересованих осіб також Львівське міське управління юстиції та ОСОБА_2, який є сином спадкодавця.

В судове засідання представник заінтересованої особи Львівського міського управління юстиції не з»явився, про час та місце розгляду справи дана заінтересована особа була повідомлена належним чином, про що свідчить поштове повідомлення про вручення судової повістки, про причини неявки представника суду повідомлено не було.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судове засідання не з»явився, суду надав заяву з проханням розглянути справу у його відсутності, в заяві вказав, що на спадкове майно після смерті його батька ОСОБА_4 не претендує.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_6, яка є матір»ю заявника, засвідчила, що ОСОБА_1 є онуком ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 За життя останній склав заповіт на ім»я ОСОБА_1, який оформляв в нотаріальній конторі, проте при написанні заповіту допустили помилку при написанні року народження її сина, хоча ОСОБА_4 тоді ж давали паспорт ОСОБА_1. Будь-який спір з приводу спадкового майна відсутній, спадкоємцями за законом після смерті ОСОБА_4 є його син ОСОБА_2 - батько ОСОБА_7, та донька ОСОБА_8, яка мешкає в США та надала суду заяву про те, що вона на спадкове майно не претендує. На момент смерті спадкодавець в шлюбі не перебував, батьки його давно померли. Особа ОСОБА_1, яка зазначена в заповіті - ІНФОРМАЦІЯ_1, за адресою АДРЕСА_4 не проживає та такої, взагалі, не існує.

Заслухавши пояснення заявника, свідка, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

ОСОБА_4 06.04.2009 р. був складений заповіт, згідно якого останній заповів належну йому квартиру АДРЕСА_5 своєму онуку ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, що мешкає за адресою АДРЕСА_6. Заповіт посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Німченко О.Є., зареєстрований в реєстрі за № 1420, виготовлений на бланку серії НОМЕР_2, в заповіті зазначений ідентифікаційний номер заповідача - НОМЕР_1 (а.с. 10).

Помер ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_5 (копія свідоцтва про смерть - а.с. 6).

Як вбачається зі свідоцтв про народження, сином ОСОБА_4 є ОСОБА_2, який, в свою чергу, є батьком заявника, отже спадкодавець є дідусем ОСОБА_1 з боку батька (а.с. 7, 9).

Згідно даних паспорта, дата народження ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, місце реєстрації заявника - АДРЕСА_4 (а.с.8).

Як зазначено вище, ОСОБА_4 склав заповіт на користь свого онука ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, який мешкає за адресою АДРЕСА_4.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 суду засвідчила, що ОСОБА_4, який є дідусем ОСОБА_1, своє майно заповів саме заявнику, проте в заповіті при написанні року народження спадкоємця допущена описка, так як помилково зазначено «1991» замість дійсного «1981»; особа ОСОБА_1 саме ІНФОРМАЦІЯ_4 за адресою АДРЕСА_4 не проживає і такої особи, взагалі, не існує.

Постановою державного нотаріуса п'ятої Львівської державної нотаріальної контори про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 18.12.2009 р. заявнику було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, складеним ОСОБА_4, в зв»язку з тим, що в заповіті на ім»я ОСОБА_1 вказана дата народження останнього ІНФОРМАЦІЯ_2 р. не співпадає з датою народження в паспорті спадкоємця ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2) (а.с. 18).

Судом також встановлено, що спір з приводу спадкового майна відсутній, спадкоємцями за законом після смерті ОСОБА_4 є його діти ОСОБА_2 та ОСОБА_8, які на спадщину не претендують, про що свідчать надані останніми заяви суду та нотаріально посвідчена заява ОСОБА_2

Згідно повідомлення п'ятої Львівської державної нотаріальної контори від 14.01.2010 р. № 86, після смерті ОСОБА_4 із заявою про прийняття спадщини в нотаріальну контору звернувся ОСОБА_1, на підставі якої була заведена спадкова справа за № 532/09; інші особи, які б мали право на спадкування за законом чи за заповітом в нотаріальну контору протягом встановленого терміну і по даний час не зверталися.

Враховуючи викладене вище, судом встановлено, що ОСОБА_4 склав заповіт на користь свого онука ОСОБА_1, проте при написанні року народження останнього допущена помилка, про що свідчать дані паспорта заявника із записом дати народження 18.10.1981 р.

За вищевикладених обставин, оцінивши надані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення заяви, оскільки вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 234 ч.2 п.5, 235, 256 ч. 1 п. 6, 257, 259 ЦПК України суд,-

В И Р І Ш И В:

Заяву задовольнити.

Встановити факт, що особа ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, що мешкає у АДРЕСА_1, яка зазначена у заповіті (НОМЕР_2), посвідченому 06 квітня 2009 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Німченко О.Є. за реєстровим № 1420, який складений ОСОБА_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, що мешкає АДРЕСА_2, є одна і та сама особа.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя