Справа № 2-18/10
Провадження № 2-18/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2010 року Жидачівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Цюмрака М.Д.

при секретарі Опока Г.І.

з участю адвоката ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Жидачеві справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розподіл майна подружжя та за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні жилим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася з позовом до ОСОБА_3 про розподіл майна подружжя, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що з відповідачем по даній справі ОСОБА_3 вона зареєструвала шлюб 07.06.1986 року, який розірвали 26.03.2008 року.

За час подружнього життя вони придбали майно, яке в добровільному порядку не можуть розділити, а тому позивачка просить суд поділити між ними майно, яке вони придбали, а саме: гараж вартістю 6 тис. грн., легковий автомобіль ВАЗ 2121 «Нива», 1991 р.випуску вартістю 25 тис.грн., грошові заощадження, які знаходяться в Жидачівському відділенні Ощадного банку на ім»я відповідача, а також виділити їй з дітьми дві меблеві стінки довжиною 3.5 м і 4.5 м вартістю 2000 грн., розкладний диван вартістю 200 грн., пилосос вартістю 150 грн., а відповідачу виділити м»яку частину, яка складається із дивана, двох крісел та столика вартістю 900 грн., стіл і 4 крісла вартістю 250 грн., 3-х дверну шафу вартістю 400 грн., 2-х спальне ліжко вартістю 300 грн., кухонний меблевий гарнітур вартістю 700 грн., телевізор «Електрон» вартістю 200 грн., прихожа - 250 грн.

ОСОБА_3 у свою чергу подав зустрічний позов про усунення перешкод у користуванні жилим приміщенням (квартирою), мотивуючи свої позовні вимоги тим, що після розірвання шлюбу із позивачкою ОСОБА_2, який мав місце 25.03.2007 року, вона почала вчиняти різні перешкоди щодо проживання у квартирі. Увересні 2008 року вона поміняла замок у вхідних дверях, відмовившись дати йому один ключ від того замка. У зв»язку з цим ОСОБА_3 часто ночував у свого племінника у його однокімнатній маленькій квартирі. Крім того ОСОБА_3 просить виділивши йому 1/2 частину грошових заощаджень, визнати за ним гараж вартістю 1390 грн., автомобіль ВАЗ 2121 та визнати за ним право власності на 1/5 частину квартири і виділити її йому.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_2 та ОСОБА_3 свої вимоги неодноразово міняли, уточнювали. ОСОБА_2 просила визнати договір купівлі-продажу автомобіля недійсним, договір купівлі-продажу мотоблоку недійсним із навісним знаряддям, а також визнати договір займу 5000 грн. у ОСОБА_4 та договір займу 2000 доларів США у ОСОБА_5 недійсними, поділити спільно нажите майно, в тому числі і мотоблок та автомобіль, які продав ОСОБА_3, виділивши їй дві меблеві стінки вартістю 2000 грн., диван розкладний- 200 грн., порохотяг- 150 грн., та 1/5 частину квартири вартістю 31916 грн., а всього майна на загальну суму 34 тис.266 грн., а відповідачу просить виділити решта майна на загальну суму 42936 грн.40 грн., а саме: диван, два крісла і столик - 900 грн., стіл і 4 стільці - 250 грн., 3-дверна шафа 400 грн., 2-х спальне ліжко - 300 грн., кухонний мебельний гарнітур 700 грн., телевізор «Електрон» - 200 грн., прихожа - 250 грн., автомобіль ВАЗ-2121 «Нива» -127300 грн., мотоблок - 6500 грн., гараж - 1390 грн. та грошові вклади на суму 4746 грн.-коп. Проти позову ОСОБА_3 про вселення у квартиру заперечила.

ОСОБА_3 згідний був залишити свою частку у квартирі 1/5 ОСОБА_2, стягнувши з неї її вартість, потім змінив свої позовні вимоги, а позов ОСОБА_2 визнав частково, згідний на розподіл майна але розділити майно в натурі, а не так як просить ОСОБА_2 - виділити йому всі меблі, а їй грошову компенсацію. Пояснив, що гараж не узаконений, оскільки план видавався на ім»я Борисовського. Автомобіль він продав і в даний час він не має автомобіля. Продавав автомобіль без згоди дружини, вона про це не знала. Грошей дружині він дійсно давав дуже рідко, бо зарплату на роботі йому давали зерном, тобто як не вівсом, то ячменем. Він проживав у малій кімнаті розміром 10,7 кв.м. і надалі хоче там проживати, оскільки іншого житла у нього немає. Пояснив, що гроші на купівлю автомобіля позичив у ОСОБА_5, про що свідчить розписка і сам, без участі дружини повернув половину грошей, тобто 1 тис. доларів США, а тому просить автомобіль з розподілу вилучити.

Свій позов ОСОБА_3 підтримав повністю і просить його вселити у квартиру.

Суд, заслухавши пояснення ОСОБА_2; ОСОБА_3, а також їх синів - ОСОБА_6 та ОСОБА_7, яких за клопотанням ОСОБА_3 суд залучив їх до справи як відповідачів і які просять 1/5 частину квартири, яка належить їх батькові залишити ім, компенсувавши йому її вартість, свідків, дослідивши письмові докази, дав їм оцінку і вважає, що заявлені сторонами позови підлягають до часткового задоволення, виходячи з таких міркувань.

З пояснення свідка ОСОБА_8 вбачається, що вона працює разом із позивачкою ОСОБА_2 у ліцеї, з нею дружить, а тому добре знає про відносини у її сім»ї з відповідачем, який покинув сім»ю і позивачка ОСОБА_2 сама утримувала трьох неповнолітніх дітей. Їй було матеріально важко і крім того, що вона викладає у ліцеї, ще ходила із свідком після роботи проводити ремонтні роботи квартир у громадян, щоб допомогти дітям. ОСОБА_2 вже без чоловіка сама придбала холодильник, пральну машину, встановила новий унітаз, вставила нові двері, вікна.

Аналогічні пояснення суду дала свідок ОСОБА_9.

З пояснення свідка ОСОБА_10 вбачається, що ОСОБА_3 його дядько, який проживав із своєю сім»єю АДРЕСА_1. Зі слів дядька йому стало відомо, що його дружина ОСОБА_2 поміняла замок у вхідних дверях у квартиру, а ключа від нового замка йому не дала, тому дядько не може зайти у свою квартиру і інколи ночує у нього. Свідок знає, що дядько платив на утримання дітей аліменти, а чи надавав ще якусь матеріальну допомогу, він не знає.

Свідок ОСОБА_11 суду пояснив, що мав намір купити у ОСОБА_3 його автомобіль «Нива». 10.09.2007 року ОСОБА_3П, зателефонував до нього і свідок приїхав до ОСОБА_3, оглянув автомобіль і тоді ж купив унього за 2 тисячі. ОСОБА_3 в цей же день всі гроші поклав на рахунок в Ощадбанку.

З пояснення свідка ОСОБА_5 вбачається, що її дочка ОСОБА_12 придбала автомобіль марки «Москвич». Даним автомобілем по дорученню кервав ОСОБА_3. Свідкові відомо, що дочка через деякий час свій автомобіль продала і позичила ОСОБА_3 в її присутності гроші в сумі 2 тис.доларів США і він купив собі автомобіль «Нива». На даний час він половину боргу віддав, а ще винен 1 тис.доларів США.

Свідок ОСОБА_4 суду пояснила, що ОСОБА_3 Пилипович- її рідний брат. Він був одружений з ОСОБА_2 і за час подружнього життя у них народилося троє синів. В даний час брат розведений і проживає окремо, оскільки дружина не допускає його до квартири. Він дуже хворів, а 17.09.2007 року його сина занесли брата до неї у квартиру у м.Калуші, оскільки він сам не міг рухатися. Свідок його лікувала за свої гроші, оплатила операцію, тобто на все лікуваннявона витратила 5 тис. грн., що на той час становило 1 тис. доларів СІЛА. У березні 2008 року брат повернув їй всі гроші за лікування. Ні його дружина, ні сини до брата не навідувалися в лікарні і ним не цікавилися.

Свідок ОСОБА_13 суду пояснив, що він купив у ОСОБА_3 мотоблок, за який заплатив його середньому синові 200 грн. Цей мотоблок ОСОБА_3 із сином намагалися здати на металолом, але так як свідок має справу з технікою,то вирішив його викупити у них. Циркулярки при мотоблоці не було. Колеса були металеві.

З пояснення свідка ОСОБА_14 вбачається, що вона являється рідною сестрою ОСОБА_2, а тому дуже добре знає їхні стосунки. Галина була наймолодшою дитиною у сім»ї, а тому батько найбільше матеріально допомагав їй, тим паче що у неї троє дітей. Батько 14 років працював у Сургуті, мав заощадження, а тому дав їм гроші 4 тис., поклавши гроші на рахунок зятя ОСОБА_3. ОСОБА_3 все життя жив у своє задоволення, зарплату тратив на себе і на свою коханку, а вдома говорив, що зарплату на роботі не дають, бо немає грошей. Свідок не раз бачила як він із своєю другою фактичною жінкою приїжджав машиною у село, бачила їх разом у місті Жидачеві. Оскільки він продав автомобіль, який придбаний за час шлюбу, продав мотоблок, то нехай би залишив дітям свою частку уквартирі.

Із свідоцтва про укладення шлюбу вбачається, що ОСОБА_3 та ОСОБА_15 зареєстрували шлюб 07.06.1986 року і після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище ОСОБА_3.

Із облікової картки приватного ТЗ 63801 ТВ вбачається, що автомобіль ВАЗ 2121 зареєстрований за власником ОСОБА_3.

Із свідоцтва про право власності на квартиру вбачається, що квартира, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_2 належить на праві спільної часткової власності в рівних долях ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_7, ОСОБА_6 та ОСОБА_16.

Із довідки, виданої філією Жидачівського відділення № 6313 Державного ощадного банку України вбачається, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, являється вкладником у філії по рахунках: 1.№ 22737 на суму 0.01 грн., який відкритий 14лютого 1987 року. Станом на 02.01.1992 року на вклад нарахована компенсація і відкрито компенсаційний рахунок - КВ № 5263 на суму 65 грн.10 коп. 2.№ 07255 на суму 3.59 грн., який відкритий 11.05.1990 року. Станом на 02.01.1992 року на вклад нарахована компенсація і відкрито компенсаційний рахунок - КВ № 10836 на суму 4681 грн.30 коп.

Із свідоцтва про розірвання шлюбу вбачається, що шлюб між чоловіком ОСОБА_3 і дружиною ОСОБА_2 розірвано, про що в книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 50 від 2008 року травня місяця 13 числа.

Із акту від 12.03.2009 року, складеного комісією в складі депутата Жидачівськоїміської ради ОСОБА_17, юриста МКП «Жидачівське управління будинками» ОСОБА_18 вбачається, що комісія провела обстеження квартири АДРЕСА_3 і встановила, що ОСОБА_3 не зміг відкрити дану квартиру ключем, який унього був.

Оцінивши всі докази в їх сукупності суд вважає, що оскільки квартира АДРЕСА_4 приватизована на п»ятьох осіб, тобто ОСОБА_3, ОСОБА_2 та їх трьох синів, тому кожен із них є власником 1/5 частини квартири і позбавити кожного із них права власності ніхто не в стані.

Згідно ст.155 ЖК України жилі будинки (квартири), що є в привтній власності громадян, не може бути в них вилучено, власника не може бути позбавлено права користування жилим будинком (квартирою), крім випадків, установлених законодавством Союзу РСР і Української РСР.

Оскільки ОСОБА_2, як встановлено в судовому засіданні поміняла замок у вхідних дверях, тому ОСОБА_3 не може зайти у квартиру, в якій є власником 1/5 частини, тому його позов слід задоволити. Крім того слід розділити між сторонами спільно нажите за час шлюбу майно, вилучивши із розподілу гараж, який не узаконений, а також стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 1/2 частину вартості проданого ним автомобіля, придбаного за час шлюбу, що становив 13650 грн.

В задоволенні моральної шкоди сторонам слід відмовити, оскільки свої позовні вимоги вони нічим не мотивували, не долучили жодних доказів отримання ними такої шкоди.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.213, 215 ЦПК України, ст.ст.68-71 України, ст. 155 ЖК України суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_3 задоволити частково.

Вселити ОСОБА_3 у квартиру № 15, що в будинку № 11 по вул.Зеленій у м.Жидачеві Львівської області.

Зобов»язати ОСОБА_2 віддати ОСОБА_3 один ключ від замка вхідних дверей у квартиру та не перешкоджати йому користуватися квартирою № 15 в будинку № 11 по вул.Зеленій у м.Жидачеві, де він є власником 1/5 частини даної квартири.

В задоволенні позову в частині стягнення моральної шкоди відмовити за недове- деністю позовних вимог.

Позов ОСОБА_2 задоволити частково.

Розділити спільно нажите майно подружжям за час шлюбу, виділивши ОСОБА_2 у власність дві меблеві стінки розміром 3.5 м та 4.5.м на загальну суму 2000 грн., диван, два крісла і столик на суму 900 грн., ? вартості автомобіля - 13650 грн., ? частину грошових вкладів, що становить 2373 грн. 20 коп., а всього на загальну суму 18 923 грн.20 коп. /вісімнадцять тисяч дев»ятсот двадцять три грн. 20 коп/.

Виділити у власність ОСОБА_3 наступне майно: стіл і 4 крісла - 250 грн., шафу 3-х дверну - 400 грн., ліжко 2-х спальне - 300 грн., кухонний гарнітур - 700 грн., телевізор «Електрон» - 200 грн., гарнітур в прихожу - 250 грн., ? частину грошового вкладу - 2373 грн.20 коп., а всього майна на загальну суму 4473 грн.20 коп /чотири тисячі чотириста сімдесят три грн.20 коп./.

В задоволенні позову в частині стягнення моральної шкоди відмовити за недоведеністю позовних вимог.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Львівської області протягом десяти днів з часу його проголошення.

Головуючий-суддя: М.Д. Цюмрак

Примітка: оригінал рішення виготовлений в нарадчій кімнаті в одному примірнику.