справа 2-1585/10
Комсомольський районний суд м. Херсона у складі:
головуючого судді: Ігнатенко О.Й.
при секретарі Красношапка О.Ю.,
за участю позивача ОСОБА_1,
розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до відкритого акціонерного товариства «Свемон-Південь» про стягнення заборгованості по заробітній платі, компенсації за невикористану відпустку та відшкодування моральної шкоди, -
26.01.2010 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість по заробітній платі, компенсацію за невикористану відпустку, компенсацію за несвоєчасний розрахунок в сумі 19 255 грн. 13 коп., відшкодування моральної шкоди в сумі 10 000 грн.
Позивач у судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просив стягнути з відповідача 19 255 грн. 13 коп., відшкодування моральної шкоди в сумі 10 000 грн.
Представник відповідача в судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи належним чином повідомлений.
Зі згодипредставника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково, оскільки відповідно до ст. 43 Конституції України кожен має право на своєчасне отримання винагороди за працю.
Згідно ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення провести з працівником розрахунок.
Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після предявлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Згідно ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.
Згідно ч. 1 ст. 24 Закону України «Про відпустки» від 15 листопада 1996 року у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки.
Відповідно копії трудової книжки з 26 травня 2008 року по 15 січня 2009 року ОСОБА_1 працював на посаді механіка у ВАТ «Свемонт-Південь». 15 січня 2009 року його було звільнено у зв'язку із скороченням чисельності та штату, згідно п. 1 ст. 40 КЗпП України. В порушення вимог ст.ст. 47, 116 КЗпП України відповідачем не було проведено повний розрахунок, посилаючись на тимчасові фінансові труднощі, а саме - не було виплачено заробітну плату та компенсацію за невикористану відпустку в сумі 10 812 грн. 68 коп., що підтверджується довідкою №12-08-09Д.
Відповідно копії трудової книжки з 02 лютого 2009 року по 13 серпня 2009 року ОСОБА_1 працював на посаді механіка у ВАТ «Свемонт-Південь». 13 серпня 2009 року його було звільнено за власним бажанням, згідно ст. 38 КЗпП України. В порушення вимог ст. ст. 47, 116 КЗпП України відповідачем не було проведено повний розрахунок, посилаючись на тимчасові фінансові труднощі, а саме не було виплачено заробітну плату в сумі 3 919 грн. 95 коп., що підтверджується довідкою №148 від 12.01.2010 року.
Крім цього, відповідач за період роботи з 02.02.2009 року по 13.08.2009 року не виплатив ОСОБА_1 компенсацію за невикористану відпустку. Позивач відпрацював на підприємство 6 повних місяців, тобто він має право на 1/2 частину середньої заробітної плати як компенсацію за невикористану відпустку, яка розраховується таким чином: 3 919 грн. 95 коп. (заборгованість за 6,5 місяців) / 6,5 місяців = 603 грн. середня заробітна плата; 603 грн. (середня заробітна плата) / 0, 5 = 301 грн. 50 коп.; розмір компенсації за невикористану відпустку складає 301 грн. 50 коп.
Строк затримки виплати заробітної плати, з вини власника, складає з 13.08.2009 року по 13.02.2010 року 7 місяців.
Тобто, як відповідальність за затримку розрахунку при звільненні відповідач повинен сплатити позивачу, крім заборгованості по заробітній платі, ще середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні, який розраховується таким чином: 3 919 грн. 95 коп. (заборгованість за 6,5 місяців) / 6,5 місяців = 603 грн. середня заробітна плата; 603 грн. х 7 місяців ( з 13.08.2009 року по 13.02.2010 грн.) = 4 221 грн.
З урахуванням викладеного, загальна заборгованість відповідача складає: 10 812 грн. 68 коп. - заборгованість по зарплаті та компенсації за невикористану відпустку за роботу з 26.05.2008 року по 15.01.2009 року; 3 919 грн. 95 коп. - заборгованість по зарплаті за роботу з 02.02.2009 року по 13.08.2009 року; 301 грн. 50 коп. - компенсація за невикористану відпустку за роботу з 02.02.2009 року по 13.08.2009 року; 4 221 грн. - середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні, а всього : 19 255 грн. 13 коп.
Відповідно вимог ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.
В частині відшкодування моральної шкоди позов задоволенню не підлягає, оскільки, відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 року №4 зі змінами, внесеними Постановами Пленуму Верховного Суду №5 від 25.05.2001 року; №1 від 27.02.2009 року в позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, згідно зі ст. 137 ЦПК України, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди та якими доказами це підтверджується.
Незважаючи не неодноразові розяснення суду, позивачем не надано жодного доказу на підтвердження своїх вимог щодо відшкодування моральної шкоди, не надано пояснень, з яких міркувань виходив позивач, визначаючи суму на відшкодування моральної шкоди. Зважаючи на це, підстав для задоволення позову про відшкодування моральної шкоди немає.
Таким чином, суд вважає необхідним позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково та стягнути з ВАТ «Свемон-Південь» заборгованість по заробітній платі, компенсацію за невикористану відпустку, середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 19 255 грн. 13 коп.
Також на підставі ст. 88 ЦПК України з ВАТ «Свемон-Південь» на користь держави підлягають стягненню судовий збір в сумі 192 грн. 55 коп., витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 57, 60, 88, 130, 174, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, ст. 43 Конституції України, 47, 116, 117, 237-1 КЗпП України, ч. 1 ст. 24 Закону України «Про відпустки», п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 року №4 зі змінами, внесеними Постановами Пленуму Верховного Суду №5 від 25.05.2001 року; №1 від 27.02.2009 року, суд,
Позов ОСОБА_1 до відкритого акціонерного товариства «Свемон-Південь» про стягнення заборгованості по заробітній платі, компенсації за невикористану відпустку та відшкодування моральної шкоди - задовольнити частково.
Стягнути з відкритого акціонерного товариства «Свемон-Південь» на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі, компенсацію за невикористану відпустку, середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 19 255 грн. 13 коп.
Стягнути з відкритого акціонерного товариства «Свемон-Південь» на користь держави судовий збір в сумі 192 грн. 55 коп., витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн.
В частині відшкодування моральної шкоди відмовити за недоведеністю.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк, на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення протягом десяти днів з дня його проголошення, шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Херсонської області через Комсомольський районний суд м. Херсона. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення
Заочне рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку на апеляційне оскарження.
Суддя Комсомольського районного
суду м. Херсона: ОСОБА_2