справа №2-157/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2010 року Дубенський міськрайонний суд Рівненської області

в особі головуючого Бобер К.Ф.

при секретарі Кудлачик Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дубно

цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради, з участю третьої особи ОСОБА_3 про встановлення меж суміжного землекористування

встановив:

В обгрунтування своїх вимог позивач покликається на наступні обставини. 08.12.1988 року він купив частку 38/100 житлового будинку по вул.Я.Галана (на даний час переіменована в Б.ОСОБА_2), 36 в м.Дубно площею 56,6 м.кв., розташований на земельній ділянці площею 600 кв.м. Право власності на будинок позивач оформив у 2005 році. Рішенням ОСОБА_2 міської ради №240 від 29.09.2006 року йому було передано безоплатно у приватну власність земельну ділянку розміром 0,0273 га. по вул.Б.Тена, 36 в м.Дубно. 01.10.2007 р. він отримав державний акт на право власності на вказану земельну ділянку. 17.06.2009 року на прохання співвласника будинку ОСОБА_3 працівники відділу земельних ресурсів ОСОБА_2 міської ради встановили межі їх з позивачем земельних ділянок. ОСОБА_3 отримала акт на право власності на земельну ділянку для обслуговування належної їй частини будинку. Коли позивач звернувся з питанням виділення меж в натурі, виявилося, що межі, встановлені працівниками відділу земельних ресурсів не відповідають фактичному володінню і користуванню суміжними земельними ділянками між ним та ОСОБА_3 Земельною ділянкою розміром 600 кв.м., яка призначена для обслуговування будинку позивач користується з 1998 року і по даний час спорів з ОСОБА_3 щодо меж не виникало. 02.07.2009 року він звернувся до ОСОБА_2 міської ради із заявою про внесення змін до державного акта на право власності на земельну ділянку, на що 31.07.2009 р. отримав письмову відповідь, в якій зазначено, що для вирішення даного земельного спору йому необхідно звернутися до суду. Позивач не погоджується з встановленими межами земельних ділянок, оскільки вони унеможливлюють належний догляд за його частиною будинку. Спірна частина земельної ділянки повинна належати йому, оскільки до особи, яка придбала житловий будинок переходить право власності на земельну ділянку, на якій він розміщений, а згідно договору купівлі-продажу від 08.12.1988 р. зазначено розмір земельної ділянки для обслуговування купленої ним частини житлового будинку в розмірі 600 кв.м. Таким чином позивач вважає, що працівники відділу земельних ресурсів ОСОБА_2 міської ради допустили помилку при встановленні меж між його ділянкою та ділянкою ОСОБА_3 В зв»язку з цим просить зобов»язати Лубенську міську раду встановити нові межі земельної ділянки ОСОБА_3 та його ділянки із врахуванням розмірів, зазначених у державних актах на право власності на земельні ділянки та фактичного користування ними і внести відповідні зміни в державні акти на право власності на землю.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_4 позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві. Просить зобов»язати Лубенську міську раду встановити нові межі земельної ділянки ОСОБА_3 та ОСОБА_1 по вул..Б.Тена, 36 у м.Дубно із врахуванням розмірів, зазначених у державних актах на право власності на земельні ділянки та фактичного користування ними і внести відповідні зміни в державні акти на право власності на землю.

Представник відповідача - ОСОБА_2 міської ради - в судовому засіданні позовні вимоги не визнав. Пояснив, що позивач не вказав належних підстав для скасування рішення міської раді та державного акту на право власності на земельну ділянку, не навів вагомих аргументів н обгрунтування своїх вимог. Працівники відділу земельних ресурсів ОСОБА_2 міської раді встановили межі земельних ділянок позивача та третьої особи відповідно до встановленю законодавством норм та правил, а тому в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 необхідне відмовити за їх безпідставністю.

Третя особа ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просить відмовити у позові ОСОБА_1, як безпідставному. Пояснила, що вона постійно проживала у ІНФОРМАЦІЯ_1 (ОСОБА_5). Рішенням суду від 23.11.1973 р. будинок було поділене між нею - 62/100 та ОСОБА_6 38/100 . Відповідно до часток у будинку, земельну ділянку на якій він розміщений, було поділено між співвласниками і частина яка на даний час належить позивачу складала 228 м.кв. Рішенням ОСОБА_2 міської ради позивачу було виділено у власність земельну ділянку 0,0273 га, на яку він отримав державний акт. ОСОБА_3 було так само виділено земельну ділянку площею 0,0421 га. При виготовленні технічної документації на земельні ділянки погоджувалися межі між суміжними землевласниками, позивач розписувався в акті погодження меж і не мав ніяких заперечень.

Суд, оцінивши зібрані та перевірені в суді докази прийшов до висновку, що позов ОСОБА_1 не підлягає до задоволення. Своє рішення суд обґрунтовує наступним.

У відповідності до ст.. 60 ч.І ЦПК України, кожна сторона зобов»язується довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Позивачем ОСОБА_1 не доведено, що при встановленні меж земельних ділянок ОСОБА_1 та ОСОБА_3ОСОБА_2 міською радою порушено його права.

З метою безоплатного отримання земельної ділянки у власність шляхом приватизації земельної ділянки, що перебувала в користуванні ОСОБА_3 нею було подано заяву до ОСОБА_2 міської ради. Вказана заява відповідала встановленим законодавством вимогам і підстав для відмови в її задоволенні не було. На підставі вказаної заяви було винесено рішення ОСОБА_2 міської ради № 450 від 26.01.2007 року про передачу ОСОБА_3 в приватну власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд та ведення особистого селянського господарства в розмірі 0,0421 га. При виконанні польових робіт проведено визначення зовнішніх меж земельної ділянки, про що складено протокол погодження меж земельної ділянки в натурі, яка передається у власність. Заперечень та зауважень з боку суміжних землекористувачів не заявлено. На основі цих матеріалів складено експлікацію земель в межах плану землекористування, яка погоджена з відділом земельних ресурсів у м.Дубно Рівненської області та видано державний акт на право власності на земельну ділянку ОСОБА_3 серії ЯД № 243914.

Позивач ОСОБА_1 покликається на те, що встановлені працівниками відділу земельних ресурсів Лубенської міської ради межі не відповідають фактичному володінню і землекористуванню суміжними земельними ділянками між ним та третьою особою. Дане покликання не знаходить свого підтвердження жодними доказами. Натомість, в матеріалах справи знаходиться протокол обстеження та погодження меж земельної ділянки між суміжними землекористувачами від 4.04.2007 року, з якого вбачається, що позивач був ознайомлений з встановленими межами земельних ділянок, погоджувався з ними та не мав жодних претензій щодо них, що підтверджується його підписом в даному протоколі. Крім того, на момент виготовлення державного акту ОСОБА_3 позивач вже мав державний акт ЯД № 243745 на власну земельну ділянку, виданий 1.10.2007 року на підставі рішення ОСОБА_2 міської ради №240 від 29.09.2006 p., яким у його приватну власність було виділено земельну ділянку площею 0,0273 га. Тобто, на момент передачі земельної ділянки у власність ОСОБА_3 , позивачу вже належала на праві власності земельна ділянка у межах та в розмірі, що існують на момент пред»явлення позову і жодних зауважень та претензій у позивача при цьому не виникало. Передачу земельної ділянки у власність третій особі ОСОБА_3 погоджено висновками Управління архітектури, будівництва та земельних питань та відділу земельних ресурсів м.Дубно. Акт на право власності на земельну ділянку було виготовлено на основі законного рішення ОСОБА_2 міської ради відповідно до Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі, затвердженої наказом Державного комітету України по земельних

ресурсах від 04.05.1999 p. № 43. Таким чином підстави для скасування чи внесення змін до державного акту на право приватної власності на земельну ділянку ОСОБА_3 також відсутні. Суд рахує безпідставними покликання позивача на те, що згідно договору купівлі продажу №5376 від 08.12.1988 р. розмір земельної ділянки призначеної для обслуговування його частини будинку складає 600 м.кв., оскільки це розмір земельної ділянки, призначеної для обслуговування всього будинку. Розрахунок співвідношення розміру земельної ділянки до частки у праві власності на нерухомість доводить, що позивач мав би отримати земельну ділянку меншого розміру ніж та, що знаходиться в його власності. А тому позовні вимоги ОСОБА_1 є необгрунтованими та безпідставними і задоволенню не підлягають.

Керуючись: ст.ст.10, 62, 213, 214, 215 ЦПК України , суд

РІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради, третьої особи ОСОБА_3 про зобов»язання ОСОБА_2 міської ради встановити нові межі земельної ділянки по вулиці Б.Тена, 36 в м.Дубно, Рівненської області - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Рівненської області через Дубенський міськрайонний суд шляхом подання заяви про апеляційне оскарження рішення протягом 10 днів з дня його проголошення та подання апеляційної скарги на рішення суду протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, але якщо апеляційна скарга не буде подана у строк , встановлений ст. 294 ЦПК України, рішення суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: