Справа № 2-564/10
Провадження № 2-564/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2010 року Жовківський районний суд Львівської області у складі головуючого судді Зеліско Р. Й., при секретарі Мамедовій І.П. розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Жовкві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Погариська сільська рада про відшкодування матеріальної шкоди та зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1, Погариської сільської ради про відшкодування матеріальної шкоди та зобовязання до вчинення дій

В С ТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа Погариська сільська рада про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 500 грн. мотивуючи свою вимогу тим, що в його користуванні є земельна ділянка площею 0,20 га в урочищі Коло Сойки с.Думичі із земель запасу , яка належить Погариській сільській раді і за яку він сплачує орендну плату. В 2005 році він тимчасово дозволив користуватися земельною ділянкою відповідачу ОСОБА_2, однак у 2007 році він попередив відповідача про те, що має намір і надалі особисто використовувати земельну ділянку і тому засіяв викосуміш. Однак, відповідач в липні 2007 року випустив на випас велику рогату худобу і знищив посіви. На претензії позивача відповідач заявив, що випасав і буде надалі випасати велику рогату худобу , так як вважає , що ділянка належить йому. З приводу заподіяння шкоди він звернувся до Погариської сільської ради де було створено комісію , яка склала акт в якому засвідчено про наявність шкоди та встановлено суму такої шкоди - 500 грн. Внаслідок цього, просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 500 грн. матеріальної шкоди. Повністю заперечує зустрічні позовні вимоги відповідача ОСОБА_2 про стягнення з нього-Думича І.І. матеріальної шкоди в сумі 620 грн., так як спірна земельна ділянка належить йому на праві оренди , а не ОСОБА_2

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні повністю заперечив проти позову ОСОБА_1 про стягнення з нього 500 грн. в звязку з його безпідставністю так, як він в 2007 році сплачував орендну плату за використання даної землі, а Погариська сільська рада брала в нього оплату за користування спірною землею. В той ж час, він в 2007 році посіяв на вказаній землі травку і попередив про це ОСОБА_1 1.1., однак, останній знищив даний посів. Внаслідок неправомірних дій йому заподіяно шкоди в сумі 620 грн., яка складається з вартості 9 тон добрив - 450 грн., 10 літрів бензину - 60 грн. та вартістю гербіциду - 50 грн. На підставі викладеного ОСОБА_2 звернувся з позовом до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди в сумі 620 грн. та просить зобовязати Погариську сільську раду надати ОСОБА_2 в довготривале користування спірну земельну ділянку для ведення особистого підсобного господарства.

Представник Погариської сільської ради в судовому засіданні заперечив проти позову ОСОБА_2 до Погариської сільської ради про зобовязання надати ОСОБА_2 в довготривале користування спірну земельну ділянку площею 0,20 га в урочищі Коло Сойки с.Думичі для ведення особистого підсобного господарства мотивуючи свою вимогу тим, що відповідно до рішення №3 від 23.04.1996 року було надано ОСОБА_3 земельну ділянку розміром 0,20 га для ведення особистого підсобного господарства в короткотермінове користування (до 3-х років на землях запасу сільської ради в урочищі Коло Сойки ). ОСОБА_3 помер , а позивач ОСОБА_1 є його сином і проживає в цьому ж господарстві. Дана земельна ділянка була передана в тимчасове користування ОСОБА_3 і тому після його смерті не входила в спадкове майно. Однак, спірною земельною ділянкою продовжували користуватись фактично діти ОСОБА_3, зокрема його син ОСОБА_1, який в 2005 році тимчасово віддав дану земельну ділянку в користування ОСОБА_4 між якими в 2007 році і виник конфлікт з приводу користування даною земельною ділянкою. Ствердив, що правовстановлюючого документу на спірну земельну ділянку немає ні в позивача ОСОБА_1, ні у відповідача ОСОБА_2, ні у інших осіб. Сплачували сторони в сільську раду плату за землю в звязку з фактичним їх використанням. В погосподарських книгах користувачем даної спірної землі значиться господарство ОСОБА_1, оскільки саме в цьому господарстві проживав ОСОБА_3, якому спірна земля надавалась в тимчасове користування. Однак, ні ОСОБА_3, ні інші особи правовстановлюючих документів не мають і ні Погариська сільська рада, ні інші органи державної влади не надавали сторонам спірної землі в оренду, користування чи власність. Крім того, зазначив, що спірна земля належить Погариській сільській раді, знаходиться за межами населеного пункту і тому розпорядником землі є Жовківська державна адміністрація. Внаслідок цього, вважає позовні вимоги ОСОБА_2 до Погариської сільської ради про зобовязання надати ОСОБА_2 в довготривале користування земельну ділянку для ведення особистого підсобного господарства безпідставними і просить в даній позовній вимозі відмовити.

Суд важає позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Погариська сільська рада про відшкодування матеріальної шкоди та зустрічні позовні ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди та до Погариської сільської ради про зобовязання надати ОСОБА_2 в довготривале користування земельну ділянку для ведення особистого підсобного господарства безпідставними. Так, судом встановлено, що ні ОСОБА_1, ні ОСОБА_2 не мають жодних правовстановлюючих документів на земельну ділянку розміром 0,20 га в урочищі Коло Сойки с.Думичі. В той ж час, вони фактично в різні роки користувались нею і з приводу використання даної землі між ними виник спір. Сільська рада брала від позивача і відповідача плату за землю за час їх фактичного користування землею. В даний час , дана земельна ділянка значиться в по господарській книзі за господарством ОСОБА_1, однак, ні він, ні інші особи правовстановлюючих документів на спірну землю не мають і ні Погариська сільська рада, ні інші органи державної влади не надавали сторонам спірної землі в оренду, користування чи власність.

З рішення №3 від 23.04.1996 року Погариської сільської ради вбачається, що ОСОБА_3 надано земельну ділянку розміром 0,20 га для ведення особистого підсобного господарства в короткотермінове користування ( до 3-х років на землях запасу сільської ради в урочищі Коло Сойки ).

Таким чином, ні позивач ОСОБА_1, ні відповідач ОСОБА_2 відповідно до вимог Земельного кодексу України не являються користувачами чи власниками спірної землі розміром 0,20 га в урочищі Коло Сойки с.Думичі, оскільки надана ОСОБА_3 в 1996 році земельна ділянка в тимчасове користування - 3 роки не входить в склад спадщини після смерті ОСОБА_3

Відповідно до вимог ст. 152 ЗКУ власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не повязані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Відповідно до вимог п. 12 Перехідних положень ЗКУ до розмежування земель державної і комунальної власності повноваження щодо розпорядження землями в межах населених пунктів , крім земель , переданих у приватну власність, здійснюють відповідні сільські, селищні, міські ради, а за межами населених пунктів - відповідні органи виконавчої влади.

Відповідно до вимог ст. 116 ЗКУ громадяни та юридичні особи набуваютьправа власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Судом встановлено , що спірна земельна ділянка розміром 0,20 га в урочищі Коло Сойки с.Думичі є власністю Погариської сільської ради, однак , оскільки вона знаходиться за межами населеного пункту , то відповідно до вимог п. 12 Перехідних положень ЗКУ розпорядження землями за межами населених пунктів здійснюють відповідні органи виконавчої влади.

Внаслідок цього, суд приходить до висновку, що в зустрічному позові ОСОБА_2 до Погариської сільської ради про зобовязання надати ОСОБА_2 в довготривале користування земельну ділянку для ведення особистого підсобного господарства необхідно відмовити.

Відповідно до вимог ст. 125 ЗКУ право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа , що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою , та його державної реєстрації.

Право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації.

Приступати до використання земельної ділянки до встановленняч її меж у натурі (на місцевості), одержання документа , що посвідчує право на неї, та державної реєстрації забороняється.

Оскільки судом встановлено, дцо ОСОБА_1, та ОСОБА_2 не являються власниками чи користувачами спірної землі, то вони і не вправі вимагати відшкодування заподіяних збитків завданих їм з приводу використання цієї землі.

Керуючись ст. 10,60,214,215 ЦПК України , суд

ВИРІШИВ:

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Погариська сільська рада про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 500 грн. - відмовити.

В зустрічному позові ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 620 грн. - відмовити.

В зустрічному позові ОСОБА_2 до Погариської сільської ради про зобов'язання надати ОСОБА_2 в довготривале користування земельну ділянку для ведення особистого підсобного господарства- відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи , які брали участь у справі , але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення , можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Зеліско Р. Й.