Хортицький районний суд м.Запоріжжя
Справа № 2-224/2010р.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 лютого 2010 року Хортицький районний суд м.Запоріжжя

у складі головуючого судді Кучерук І.Г.

з участю секретаря Новизинської Т.Б.

позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 підприємства «Виробниче ремонтне експлуатаційне житлове обєднання №6» м. Запоріжжя, ОСОБА_5 акціонерного товариства «ОСОБА_6Ес.Ем.» про визнання недійсним договору на встановлення сервітуту №14/8-25952 від 01.04.2009 року

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_4 підприємства «Виробниче ремонтне експлуатаційне житлове обєднання №6» м. Запоріжжя, ОСОБА_5 акціонерного товариства «ОСОБА_6Ес.Ем.» про визнання недійсним договору на встановлення сервітуту №14/8-25952 від 01.04.2009 року у якому просить суд визнати недійсним договір на встановлення сервітуту №14/8-25952 від 01.04.2009 року між ОСОБА_5 акціонерним товариством «ОСОБА_6Ес.Ем.» та ОСОБА_4 підприємством «Виробниче ремонтне експлуатаційне житлове обєднання №6» м. Запоріжжя, заборонити ОСОБА_5 акціонерному товариству «ОСОБА_6Ес.Ем.» а також його підрядникам проводити будь які дії на території спільної власності жильців допоміжних приміщень, які розташовані у будинку 22А по вул.. Новгородській м. Запоріжжя без попередньої згоди на проведення цих дій всіх жильців будинку, стягнути сплачені судові витрати, мотивуючи тим, що він є власником квартири АДРЕСА_1 та внаслідок укладення оспорюваного договору він позбавлений можливості вільного та безперешкодного користування спільною власністю допоміжним приміщенням яким є горище, договір укладений без згоди мешканців будинку, внаслідок будівельних робіт руйнуються стіни, двері підїзду та ліфт.

У судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги в повному обсязі та просить їх задовольнити, суду пояснив, що в літку 2009 року на технічний поверх був завезений матеріал. Міліція заборонила завіз матеріалів, після цього виявилося, що «ОСОБА_6Ес.Ем.» уклало з КП «ВРЕЖО №6» м. Запоріжжя договір на встановлення ретранслятора. Відповідачі проігнорували закон «Про приватизацію житла» у частині необхідності згоди мешканців будинку. Організації співвласників квартир у будинку на даний час не існує, документи у стадії оформлення.

Представник відповідача ОСОБА_5 акціонерного товариства «ОСОБА_6Ес.Ем.» у судовому засіданні позов не визнала, пояснила, що спір вийшов у площині використання допоміжних приміщень та він не позбавляє права позивача на користування допоміжними приміщеннями, надала суду висновок на проект будівництва, висновок експертизи по питанню охорони праці, санітарний паспорт радіотехнічного обєкту. Просить суд у позові відмовити.

Представник відповідача ОСОБА_4 підприємства «Виробниче ремонтне експлуатаційне житлове обєднання №6» м. Запоріжжя у судовому засіданні позов не визнала, пояснила, що договір був укладений на підставі рішення Запорізької міської ради, усі норми діючого законодавства при укладенні договору були виконані. Просить суд у позові відмовити.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло №18539 від 12.12.2006 року, ОСОБА_1 є співвласником квартири АДРЕСА_1(а.с.10).

Згідно до рішення Запорізької міської ради, Виконавчого комітету № 484/2 від 23.11.2007 року, дозволено у тому числі КП «ВРЕЖО №6» м. Запоріжжя укладати договори встановлення сервітуту з субєктами господарської діяльності які надають послуги звязку, на обєкти нерухомого майна, що перебувають на їх балансі для розташування обладнання та прокладання мереж(а.с.17).

01.04.2009 року між «ОСОБА_6Ес.Ем.» та КП «ВРЕЖО №6» м. Запоріжжя було укладено договір на встановлення сервітуту №25952. Предметом договору є надання права на розміщення технічних засобів телекомунікацій на даху будинку 22А по вул.. Новгородській м. Запоріжжя для розміщення базової станції мобільного звязку та права безперешкодного доступу з метою обслуговування технічних засобів(а.с.8-9).

Відповідно до висновку № 210 від 31.07.2009 року на проект будівництва, з Запорізькою обласною санітарно епідеміологічною станцією узгоджено проект базової станції на даху будинку 22А по вул.. Новгородській м. Запоріжжя(а.с.19).

Відповідно до висновок експертизи по питанню охорони праці від 12.08.2009 року, затвердженого Запорізьким ЕТЦ, проект розміщення базової станції на будинку 22А по вул.. Новгородській м. Запоріжжя відповідає вимогам нормативно правових актів по охороні праці(а.с.20-22).

Відповідно до санітарного паспорту радіотехнічного обєкту на будинку 22А по вул. Новгородській м. Запоріжжя, створюване навколо РТО сумарне електромагнітне поле не викликає загрози для здоровя населення(а.с.23-90).

Як на підставу своїх вимог позивач посилається на норми ст. 215 ч.2 ЦК України та п.2 ст.10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду».

Згідно до ст.1,2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» приватизація державного житлового фонду - це відчуження квартир (будинків), квартир у гуртожитках, призначених для проживання сімей та одиноких осіб, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і т. ін.) державного житлового фонду на користь громадян України. До об'єктів приватизації належать квартири багатоквартирних будинків, одноквартирні будинки, кімнати у гуртожитках, кімнати у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, які використовуються громадянами на умовах найму.

Згідно до ст.10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» утримання приватизованих квартир (будинків), кімнат у гуртожитках здійснюється за рахунок коштів їх власників згідно з Правилами користування приміщеннями жилих будинків та прибудинкових територій, які затверджуються Кабінетом Міністрів України, незалежно від форм власності на них. Власники квартир багатоквартирних будинків та жилої площі в гуртожитку є співвласниками допоміжних приміщень будинку, технічного обладнання, елементів зовнішнього благоустрою і зобов'язані брати участь у загальних витратах, пов'язаних з утриманням будинку і прибудинкової території відповідно до своєї частки у майні будинку чи гуртожитках. Допоміжні приміщення (кладовки, сараї і т. ін.) передаються у власність квартиронаймачів безоплатно і окремо приватизації не підлягають. Для забезпечення ефективного використання приватизованих квартир та управління ними власники квартир (будинків), кімнат (гуртожитків) можуть створювати товариства або об'єднання індивідуальних власників квартир (будинків) чи кімнат (гуртожитків). У багатоквартирному будинку, квартири якого не повністю приватизовані, між товариством (об'єднанням) індивідуальних власників квартир і власниками неприватизованих квартир укладається угода про спільне володіння багатоквартирним будинком та дольову участь у витратах на його утримання.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України № 4-рп/2004, 02.03.2004р. В аспекті конституційного звернення і конституційного подання положення частини першої статті 1, положення пункту 2 статті 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» треба розуміти так: Допоміжні приміщення (підвали, сараї, кладовки, горища, колясочні і т.ін.) передаються безоплатно у спільну власність громадян одночасно з приватизацією ними квартир (кімнат у квартирах) багатоквартирних будинків. Підтвердження права власності на допоміжні приміщення не потребує здійснення додаткових дій, зокрема створення об'єднання співвласників багатоквартирного будинку, вступу до нього. Власник (власники) неприватизованих квартир багатоквартирного будинку є співвласником (співвласниками) допоміжних приміщень нарівні з власниками приватизованих квартир. Питання щодо згоди співвласників допоміжних приміщень на надбудову поверхів, улаштування мансард у багатоквартирних будинках, на вчинення інших дій стосовно допоміжних приміщень (оренда тощо) вирішується відповідно до законів України, які визначають правовий режим власності.

Згідно ст.204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Згідно ч.2 ст.215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом. У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Згідно ст.403 ЦК України сервітут визначає обсяг прав щодо користування особою чужим майном, сервітут не позбавляє власника майна, щодо якого він встановлений, права володіння користування та розпорядження цим майном, сервітут зберігає чинність у разі переходу до інших осіб права власності на майно, щодо якого він встановлений, збитки, завдані власникові нерухомого майна, особою, яка користується сервітутом, підлягають відшкодуванню на загальних підставах.

У судовому засіданні позивач не надав належних доказів про позбавлення його права вільного та безперешкодного користуватися спільною власністю допоміжним приміщенням яким є горище, також не надано доказів, що внаслідок будівельних робіт руйнуються стіни, двері підїзду та ліфт.

Твердження позивача про шкідливе випромінювання спростовується наданими суду документами: висновком № 210 від 31.07.2009 року на проект будівництва, узгодженого з Запорізькою обласною санітарно епідеміологічною станцією; висновком експертизи по питанню охорони праці від 12.08.2009 року, затвердженого Запорізьким ЕТЦ; санітарним паспортом радіотехнічного обєкту на будинку 22А по вул. Новгородській м. Запоріжжя.

Суд не вбачає законних підстав для визнання недійсним договору на встановлення сервітуту №14/8-25952 від 01.04.2009 року так як він укладений з додержанням усіх вимог діючого законодавства для даного виду договору. Нікчемність даного виду правочину прямо законом не встановлена.

Так як власником будинку 22А по вул. Новгородській м. Запоріжжя є Запорізька міська рада, що надала дозвіл на укладення договору своїм рішенням, то позивачеві необхідно ставити питання про скасування рішення Запорізької міської ради, Виконавчого комітету № 484/2 від 23.11.2007 року, що у даному судовому засіданні не ставилося.

Керуючись ст.10, 57, 60, 88 ЦПК України, ст.ст. 403, 215, 204 ЦК України, ст.1,2,10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», Рішення Конституційного Суду України № 4-рп/2004, 02.03.2004р., суд

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позовних вимог про визнання недійсним договору на встановлення сервітуту №14/8-25952 від 01.04.2009 року між ОСОБА_5 акціонерним товариством «ОСОБА_6Ес.Ем.» та ОСОБА_4 підприємством «Виробниче ремонтне експлуатаційне житлове обєднання №6» м. Запоріжжя, забороні ОСОБА_5 акціонерному товариству «ОСОБА_6Ес.Ем.» а також його підрядникам проводити будь які дії на території спільної власності жильців допоміжних приміщень, які розташовані у будинку 22А по вул.. Новгородській м. Запоріжжя без попередньої згоди на проведення цих дій всіх жильців будинку, стягнення судових витрат відмовити.

На рішення може бути подана апеляція в апеляційний суд Запорізької області, про що протягом 10 днів, з часу його оголошення, до Хортицького районного суду м.Запоріжжя подається заява про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя: