Справа № 2-36/2010
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.01.2010 року Котовський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого судді - Фабіжевського С.А.

при секретарі - Поберещенко К.В.

за участю адвоката - Бубнова О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Котовську Одеської області справу за позовом ОСОБА_1 до ОВББ «Битовік» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

Позивачка, вточнивши свої позовні вимоги, наполягала на стягненні з відповідача на свою користь 15377 грн. у відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної їй залиттям її квартири, стягненні моральної шкоди у розмірі 4000 грн. та судових витрат по сплаті за державне мито, на інформаційно-технічне забезпечення 223 грн. 77 коп. (105 грн. + 30 грн. + 88 грн. 78 коп.) та по сплаті за експертизу - 375 грн. 10 коп., а всього 19985 грн. 87 коп..

Стверджувала, що заселилася в квартиру АДРЕСА_1 де і досі мешкає ще у 1979 році. Але, починаючи з 1998 року (коли відбувся останній ремонт даху будинку) через деякий час постійно відбувається залиття її квартири (вона мешкає на останньому 5 поверсі будинку) через дах будинку, її постійні звертання у відповідні органи та правління відповідача бажаного не досягли. У червні 2006 року на прохання інших мешканців цього ж будинку, відповідач відремонтував дах будинку. Але, через те, що ремонт було зроблено неякісно, її квартиру знову постійно заливає. Це і змусило її звернутися до суду, надавши свідка ОСОБА_2 та грошовий кошторис про розмір заподіяної шкоди.

Представник відповідача позов не визнав, стверджуючи, що з 1996 року позивачка злісно ухиляється від сплати своїх комунальних податків відповідачу та на утримання будинку та прибудинкової території. Підтвердила, що за заявами інших мешканців будинку влітку, в червні 2006 року відповідач відремонтував дах житлового будинку і ніякої течії не було. Після цього кілька разів за заявами позивачки представники відповідача обстежували дах будинку і ніякого протікання даху не виявлено, про що складалися відповідні акти. У свою ж квартиру позивачка (яка мешкає відокремлено, тобто, ніякої участі у житті ОСББ не приймає) нікого не пускає, тому встановити звідки теча-неможливо, якщо вона і була б.

Свідок ОСОБА_2 пояснювала, що знає позивачку близько 12 років, т.я. працювала разом з нею. За цей час вона 4-5 разів була у неї вдома у гостях. Останній раз вона була у неї дома наприкінці лютого - на початку березня 2008 року і бачила як з стелі квартири зверху текла вода.

Свідок ОСОБА_3 стверджував, що він став головою ОВББ «Битовік» з липня 2008 року, а придбав квартиру у будинку у 2006 році і тоді ж разом з ще 3 власниками квартир написав заяву про течу у його квартири (він мешкає на 4 поверсі будинку - під позивачкою). Тоді ж правління ОВББ зробило ремонт даху будинку де вони мешкають і течу усунено. У подальшому, червні 2008 році позивачка дійсно зверталася до нього з заявою про течу жаху. Він особисто лазив на горище та дах будинку, але течі даху не виявив; про це хотів довести позивачці, але його у квартиру позивачка не пустила. Взагалі вона його впустила у своє житло тільки раз, у 2006 році коли і у нього сталася теча. Підтвердив свої підписи у актах, які складалися.

Вислухавши сторони, свідків, дослідивши представлені докази, суд дійшов до висновку про відмову позивачці у її позовні вимогах з наступних підстав.

Встановлено, що позивачка є власницею квартири АДРЕСА_2 і розташована на 5 поверсі 5-поверхового будинку. Будинок знаходиться на утриманні ОСББ «Битовік».

Ст.. 60 ЦПК України зобов`язує сторони довести ті обставини, на які вона посилається, як на підстави своїх позовних вимог, або заперечень. Позивачкою не надано жодних об`єктивних доказів, що після останнього ремонту даху будинку у 2006 році, у її квартира текла вода внаслідок пошкодження даху. Чому суд не може взяти до уваги пояснення свідка ОСОБА_2 ; представлені позивачкою акт від 03 травня 1993 року, з відповідь з міськвиконкому № 3-Б-79 від 16 березня 1993 року, відповідь начальника ПЖРЕП від 12.04.1999 року за № 124, його ж відповідь від 12 квітня 1993 року за № 12, заява позивачці від 05 червня 1998 року, відповідь з міськвиконкому від 21 квітня 1999 року за № 498 свідчать про те, що події, на які посилалася позивачка мали місце за межами позовної давності. При цьому остання не просила поновити її термін для звертання до суду, не наводила поважних підстав пропуску цього строку, сам же суд не взмозі виходити за межі позовних вимог. І лише представлений позивачкою акт санітарно-епідеміологічного обстеження житла від 19 червня 2008 року був складений у межах терміну позовної давності. Але, і його суд не може взяти до уваги, бо він був складений у відсутності представників відповідача.

Навпаки, представленими представником відповідача доказами (акт від 10.06.2006 року, акт від 29.09.08 року, відповідь голови ОСББ від 30 вересня 2008 року, акт від 06.09.2009 року, акт від 07.07.2009 року, акт від 27.06.2009 року, акт від 10 червня 2006 року, витягом з протоколу засідання правління відповідача від 13.06.2006 року за № 33) доведено, що свого часу позивачка не бажала здавати кошти на ремонт даху будинку, ніякої течі внаслідок пошкодження даху після літа 2006 року не встановлено та те, що саме позивачка не дозволяла при цьому представникам відповідача зайти до своєї квартири з метою виявлення причин течі (що не заперечувалося позивачкою). Таким чином, суду не доведено наявність залиття потолків житла позивачки внаслідок течі даху будинку після літа 2006 року. При цьому суд приймає до уваги і те, що задовольнивши заяву ОСОБА_1 про призначення судово-технічної експертизи з метою встановлена дійсних обставин справи і розміру заподіяної шкоди, позивачка по-суті ухилилася від її проведення; надала суду замість цього «кошторисну документацію визначення вартості ремонтно-будівельних робіт по усуненню наслідків затоплення квартири, яка не відповідає чинному законодавству: не надано ліцензію про право проведення такого роду робіт експертом, експерт не попереджував ся про кримінальну відповідальність за ст.. 384, 385 КК України належним чином (відсутня гербова печатка). Ця документація являє собою по суті розрахунок вартості робіт, включаючи і зарплатню і не доводить ні розмір пошкодження житла ні вартість поновлення. За таких підстав суд не може взяти цей доказ до уваги.

Відмовляючи позивачці у позовній вимозі про відшкодування матеріальної шкоди, суд, враховуючи це і те, що позивачкою не надано ніяких доказів заподіяння їй моральної шкоди, вважає за необхідне відмовити позивачці у її позовній вимозі про відшкодування моральної шкоди; і як внаслідок цього - у відшкодуванні судових витрат.

Виходячи з наведеного та керуючись ст..ст. 10, 60, 212, 215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

ОСОБА_1 у її позові до ОСББ «Битовік» про відшкодування матеріальної, моральної шкоди та судових витрат-відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя -