Справа № 2-366/10
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.06.2010 року . Бердичівський міськрайонний суд в складі: головуючого - судді Хавронюк O.A., з участю секретаря - Лободи В.Л., з позивачки, представника позивача - ОСОБА_1, відповідачки , представника органу опіки і піклування - ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду ОСОБА_3 цивільну справу за позовом ОСОБА_4 , яка діє в своїх інтересах та інтересах ОСОБА_5 , ОСОБА_6 до ОСОБА_7, СГІРФО Бердичівського MB УМВС України в Житомирській області , Бердичівського міськвиконкому про виселення, вселення, зняття з реєстраційного обліку,

ВСТАНОВИВ:

Позивачем заявлені зазначені вимоги з тих підстав, що її неповнолітні сини ОСОБА_8 та ОСОБА_9 є власниками кв.№ 1 по вул.К.Аібкнехта, 94 в м.Бердичеві на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом .Відповідачка не впускає її неповнолітніх дітей та її в житло, стверджуючи,що їй самій немає де жити. Оскільки відповідач з дітьми добровільно виселитись не бажає, то підлягає виселенню та зняттю з реєстраційного обліку в судовому порядку, а її діти та вона як їх законний представник підлягають вселенню в квартиру.

В судовому засіданні позивачка та її представник заявлені вимоги підтримали повністю.

Представник позивача вказав, що відповідач юридичних прав на будинок не має, а діти позивача згідно з правовстановлючими документами є власниками житла . Реєстрація відповідача та її дітей, а також проживання в квартирі чинить перешкоди власникам та їх законному представнику у вселенні.

Будучи допитаною в якості свідка позивач зазначила, що після отримання дітьми в листопаді 2008 року свідоцтва про право на спадщину вона неодноразово на протязі майже року зверталась до відповідачки з вимогою про її виселення , на що вона відмовлялась, погрожувала їй, що змусило її звернутись до суду . її діти прийняли спадщину у вигляді квартири по вул.Раскової в м. Бердичеві, де є одна кімната площею 11 кв.м.. В квартирі, яка належить дітям по спадщині по вул.К.Аібкнехта, 94 є дві кімнати , кухня, город, тому вона хоче , щоб діти проживали саме в цій квартирі.

Відповідачка ОСОБА_7 проти позову заперечила . Ствердила, що позивачка пропонувала їй звільнити будинок, давала строк для виселення , але вона будинок не звільнить, тому що їй немає куди іти, іншого житла вона та її неповнолітні діти не мають . Вона до смерті тривалий час доглядала ОСОБА_10, ОСОБА_11,жила з ними однією сім"єю з 2003 року, хоча в родинних стосунках з ними не перебувала, певний час співмешкала з племінником ОСОБА_10 -ОСОБА_6.,який також помер. За згодою нині покійних ОСОБА_10 і ОСОБА_12 вона зареєструвалась в 2007році в квартирі АДРЕСА_1. Вказала, що дітям позивача належить 3/8 частини квартири, а 1/8 частина їм не належить , ця частка належить нині покійній дочці ОСОБА_12 - ОСОБА_13 , а тому вона має право проживати в квартирі. Вона спробувала винаймати квартиру, але знову повернулась жити в спірну квартиру.

Представник відповідача - Бердичівського міськвиконкому в судове засідання 8.06.2010 року не з"явився, подав заяву про розгляд справи в його відсутність. При розгляді справи зазначив, що проти задоволення позову заперечень не має, діти позивача мають право на проживання у належній їм на праві власності квартирі.

Представник відповідача - СГІРФО Бердичівського MB УМВС України в Житомирській області, в судове засідання не з"явився , причини неявки суду не повідомлено.Про день і час слухання справи відповідачу було повідомлено належним чином, про що свідчить розписка про вручення судової повістки в матеріалах справи.

Представник третьої особи - органу опіки і піклування проти задоволення позову не заперечила. Вказала, що діти позивачки мають законне право на майно та вселення до квартири, їх порушені права підлягають захисту.

Представник ДВЖРЕП № б в судове засідання не з"явився, подано заяву про слухання справи без участі представника .

Суд, вислухавши пояснення позивача як свідка , її представника, відповідачки, свідків, дослідивши письмові докази, прийшов до висновку про задоволення позову.

Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини .

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 26.11.2008 року ( а.с.9,43) ОСОБА_14 та ОСОБА_15 кожен в 16 частині є власником 3/8 ідеальних частин будинку № 94 по вул. К.Аібкнехта в м.БердичевЦЗ/16 частин кожний ) .

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 , є синами ОСОБА_4 (а.с.4,5), їх батько ОСОБА_16 помер 23.12.2006 року(а.с. 7).

ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у встановленому законом порядку - при спадкуванні набули право власності на 3/8 ідеальних частин будинку № 94 по вул. К.Аібкнехта в м.Бердичеві, отже згідно з ст..cm. 150 ЖК України ,ст. cm.328, ,319 ЦК України набули з моменту отримання свідоцтва про право на спадщину за законом розпоряджатися, володіти, користуватися цією власністю на свій розсуд .

1/8 ідеальна частини будинку по вул.К.Лібкнехта,94 в м.Бердичів належить ОСОБА_17 ,яка померла 23.09.2006 року (а.с.27,35-37), спадкова справа після її смерті не відкривалась, спадкоємці із заявами про прийняття спадщини не звертались (а.с.90-91).

Вказані 1/8 та 3/8 ідеальна частини будинку по вул.К.Аібкнехта, 94 в м.Бердичів згідно інвентарної справи № 856, оглянутої судом, складають квартиру № 1, інша Уг частини будинку (квартир а № 2) належить ОСОБА_18В.(а.с.Зб-37).

Відповідачка в справі та її неповнолітні діти ОСОБА_19, 1996року народження( а.с.25), ОСОБА_20, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстровані в ІНФОРМАЦІЯ_4 , 3/8 частини якої належить дітям позивача з 26.11.2008 року (а.с.19,22).

Відповідачка не заперечує того факту, що не бажає вселення в квартиру дітей позивачки і їх матері , сама з будинку не виселиться через те, що у неї немає іншого житла, про що свідчить і довідка з МБТІ (а.с.25).

Факт чинення перешкод позивачу та її дітям з боку відповідача у вселенні в будинок ствердили суду свідки ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24 ,які були на протязі грудня 2008 року -вересня 2009 року особисто присутні при тому, як відповідачка не відкривала двері будинку, позивачку не пускала , погрожувала, на її вимоги звільнити помешкання пропонувала відстрочити виселення на 1 рік , пояснювала, що в неї немає іншого житла , є діти і їй немає куди іти.

Отже, покази вказаних свідків, в тому числі і покази позивача як свідка в справі, стверджують доводи позивача про те, що відповідачка чинить позивачу як законному представнику власників житла перешкоди в користуванні та розпорядженні належним на праві власності житлом. Відповідачем такі доводи не спростовані жодним доказом, а навпаки, нею визнається, що вона добровільно не бажає дозволити позивачці вселитись в будинок. Покази свідків ОСОБА_25 ,ОСОБА_26, ОСОБА_27 про те, що відповідач проживала в ІНФОРМАЦІЯ_5 в ОСОБА_28, доглядала нинТпокійних ОСОБА_10,ОСОБА_11 , була зареєстрована в квартирі доводів позову не спростовують , право відповідачки на проживання в квартирі не стверджують.

Дії відповідача щодо чинення перешкод власникам квартири у вселенні в належне їм житло суперечать вимогам ст.. 383 ЦК України, якою передбачено право саме власника квартири використовувати помешкання для власного проживання, проживання інших осіб.

Оскиїьки діти позивача є неповнолітніми, позивачка є їх законним представником , їх місце проживання визначається місцем проживання їх матері в силу ст. 29 ЦК України. Тому позивач на підставі ст.154 Сімейного Кодексу України вправі звертатись до суду з вимогою за захистом порушених прав своїх неповнолітніх дітей та своїх прав шляхом вселення .

За висновком органу опіки і піклування (а.с. 104) діти позивачки мають всі правові підстави для вселення в квартиру, що належить їм на праві власності , а спір підлягає вирішенню згідно з чинним законодавством.

ОСОБА_29 вправі згідно з ст..З ЦПК України, ст.. 391 ЦК України , ст.29 ЦК України звернутись за захистом порушеного права власності своїх дітей , в тому числі і в такий спосіб , як виселення відповідача та її неповнолітніх дітей , що не суперечить ч. 1 cm. 109 ЖК України, та заявляти вимоги про зняття з реєстрації у вказаному будинку .

Відповідач та її неповнолітні діти були зареєстровані в будинку, належному попередньому власнику. Право користування вказаним

будинком відповідачки та її неповнолітніх дітей , відповідно до вимог cm. 150,156 ЖК України, cm. 346 ЦК України припинилось зі смертю 25.10.2007 року власника 3/8 частин будинку - ОСОБА_10 . Доводи відповідача про право користування 1/8 ідеальною частиною будинку жодним доказом не підтверджені, навпаки спростовані письмовими доказами про належність цієї частини нині покійній особі та про відсутність відомостей про прийняття спадщини будь-якою особою на вказану частину будинку, в тому числі і відповідачкою.

З відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені нею судові витрати при зверненні до суду ( а.с.1), як це встановлено cm.. cm. 79,81,88 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись cm..cm. 10,11, 60, 79,81,88, 212-215 ЦПК України , cm. 109,150 ЖК України, ст..ст.328,383,391,ч.1ст.319 ЦК України

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_4 , яка діє в своїх інтересах та інтересах ОСОБА_15 , ОСОБА_14 до ОСОБА_7, СГІРФО Бердичівського МВ УМВС України в Житомирській області , Бердичівського міськвиконкому про виселення, вселення, зняття з реєстраційного обліку задоволити повністю.

Виселити ОСОБА_7 та її неповнолітніх дітей ОСОБА_19, ІНФОРМАЦІЯ_6, ОСОБА_20, ІНФОРМАЦІЯ_3 з квартири № 1 будинку, № 94 по вул. К.Аібкнехта в м.Бердичеві без надання іншого жилого приміщення.

Зобовгязати ВГІРФО Бердичівського МВ УМВС України в Житомирській області зняти з реєстрації в квартирі АДРЕСА_2 ОСОБА_30 та її неповнолітніх дітей ОСОБА_19, ІНФОРМАЦІЯ_6, ОСОБА_20, 2007року.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_4 8,50 грн. витрат по сплаті державного мита, 37 грн. витрат за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Вселити ОСОБА_4 та неповнолітніх: ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_14, ІНФОРМАЦІЯ_2, в квартиру АДРЕСА_3.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження , таку заяву може бути подано протягом 10 днів. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана протягом 20 днів після подання зави, рішення суду набирає законної сили після закінчення цього строку. Рішення суду може бути оскаржене протягом 10 днів шляхом подачі апеляційної скарги без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження . В разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом. Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються в апеляційний суд Житомирської області через Бердичівський міськрайонний суд .

Головуючий