Іванківський районний суд Київської області
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2010 року Іванківський районний суд Київської області у складі головуючої судді Слободян Н.П., при секретарі Салівон Т.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Іванків Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Іванківському районі Київської області про визнання незаконними дій відповідача та зобов'язання здійснити перерахунок розміру пенсії по інвалідності,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до відповідача з позовом про визнання дій відповідача незаконними та зобовязання здійснити перерахунок розміру основної та додаткової пенсії, починаючи з 01.01.2010 року. Позивач посилається на те, що він є інвалідом 2 групи, категорії 1 внаслідок захворювання, повязаного з J1HA на ЧАЕС.

Позивач звернувся до відповідача з заявою про встановлення та перерахунок його основної та додаткової пенсії у розмірах, передбачених ст.. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 01.01.2010 року. Відповідач йому відмовив.

Позивач вважає дії відповідача такими, що продовжують порушувати його права і свободи, оскільки зазначеними вище статтями Закону визначено розмір основної та додаткової пенсії з розрахунку мінімальної пенсії за віком, тому виплату у менших розмірах вважають незаконною.

У судове засідання сторони не з*явились. Про день і час слухання справи повідомлені вчасно, позивач написав заяву про те, що позовні вимоги підтримує, просить справу розглянути без його участі, відповідачем надіслано суду заперечення на позов і також просять справу розглянути без участі представника Пенсійного фонду. Позивач змінив позовні вимоги і просив у письмовій заяві визнати дії відповідача неправомірними, зобов'язати відповідача з 01.4.2010 року провести перерахунок його пенсії відповідно до ст.. 54 Закону, а також стягнути за період з 01.11.2006 року на його користь недоплачену суму пенсії за період з 01.11.2006 риску по 31.03.2010 року у сумі 36393,89 грн.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є учасником JIHA на ЧАЕС, є потерпілим 1 категорії, інвалідом 2 групи, що підтверджено відповідними посвідченням,

довідкою МСЕК, експертними висновками ( а.с.________). Позивач,

проживаючи у ІНФОРМАЦІЯ_1 отримує нараховану відповідачем основну

пенсію в розмірі 1276,97 грн., додаткову у розмірі 114,60 грн. ( а.с. ________ ). Як

вбачається з відповіді Пенсійного фонду, яка надавалась позивачу на його звернення, він з 31.01.2008 року перейшов на інший вид пенсії - за нормами Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»

Тобто, позивач отримує пенсію за ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», розмір якої обчислений у відповідності до постанов Кабінету Міністрів України. В січні 2010р. позивач звернувся до відповідача із заявою про нарахування пенсії у розмірах, встановлених ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», але в проведенні перерахунку пенсії було відмовлено.

Позов пред*явлено14.05.2010 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоровя, створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначені та закріплені в Законі України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждати внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до чинної на час спірних правовідносин ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» особам, віднесеним до категорії 1, які є інвалідами другої призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розміру мінімальної пенсії за віком.

Згідно зі ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в усіх випадках розмір пенс інвалідів другої групи, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофи може бути нижчим 8 мінімальних пенсій за віком.

Позивач має право на призначення пенсії у розмірі не нижчому від 8 мінімальної пенсій за віком та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком.

Оскільки редакція зазначених вище статей змінювалась Законом України державний бюджет України на 2008 рік», проте рішенням Конституційного суду України від 22.05.2008 року ці зміни визнані неконституційними, а отже задоволенню підлягло позовні вимоги з 14.05.2007 року по 31.12.2007 року та з 22.05.2008 року ( останнє щодо додаткової пенсії).

Наявність права у позивача є визначальною для вирішення даного спору, крім це право гарантується Конституцією України (ч. 2 ст. 46 Конституції України).

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в меж повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з положеннями ч. 4 ст. 8 ЦПК України, у разі невідповідності правового закону України або міжнародному договору, згода на обов'язковість якого над Верховною Радою України, суд застосовує акт законодавства, який має вищу юридичні силу.

Отже, за конституційними нормами, виходячи з пріоритетності законів підзаконними актами, суд приходить до висновку, що при визначенні розміру пек._ позивачеві застосуванню підлягають ст.ст. 50 та 54 Закону України «Про етап соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи не постанови Кабінету Міністрів України, зокрема постанови від 30.05.1997 року № 523 від 28.05.2008 року № 530, від 16.07.2008 року № 654. які істотно звужують обставини встановлених законом прав.

Також суд не приймає до уваги посилання відповідача на ч. 5 ст. 54 Закон? України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали наслідки Чорнобильської катастрофи», якою передбачено, що порядок обчислення пенсії інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втрати годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначається Кабінетом Міністрів України, оскільки надання законодавцем такого права Кабінету Міністрів України не означає, що останній, встановлюючи такий порядок, може допустити звуження змісту обсягу прав позивача, встановлених цим же Законом. Тобто, Кабінет Міністрів України повинен був встановити зазначений порядок не порушуючи положень цього Закону.

За змістом положень ч.2 та 3 ст. 22 Конституції України конституційні праві гарантуються, а держава повинна утримуватися від прийняття будь яких актів, які призводили б до скасування чи звуження змісту та обсяг існуючих прав і свобод.

Відповідно до ст.ст. 50 та 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» вбачається, що піл час визначення розміру пенсії та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, за основу їх нарахування береться мінімальна пенсія за віком.

Згідно чинного законодавства розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», іншого нормативно-правового акту, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає.

З огляду на викладене, суд не приймає до уваги положень ч. 3 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», відповідно до якої мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом першим частини першої цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим

Законом, оскільки наявність такої норми та відсутність іншого мінімального розміру пенсії за віком не є підставою для відмови в реалізації позивачем конституційної гарантії та права на отримання пенсії і щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, як це встановлене ст.ст. 50 та 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Крім того, органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов'язань, які встановлені ст. 46 Конституції України та ст.ст. 50 та 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», щодо визначення розміру та виплати пенсій.

Згідно з ч. З ст. 67 зазначеного Закону, яка набрала чинності 31.10.2006р., у разі збільшення визначеного законом розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, підвищується розмір пенсії визначений відповідно до ст. 54 цього Закону, а також розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, особам, віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4, розмір щомісячної компенсації сім'ям за втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи. Перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

Аналіз зазначеної норми, яка є імперативною, свідчить, що підставою для перерахунку пенсії є встановлення нового розміру прожиткового мінімуму і цей перерахунок проводиться з дня встановлення цього мінімуму.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» мінімальний розмір пенсій за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Таким чином, новий мінімальний розмір пенсії за віком залежить від нового розміру прожиткового мінімуму.

Оскільки пенсія позивачу має визначитись виходячи з мінімальної пенсії за віком, яка встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, то у разі збільшення розміру цього прожиткового мінімуму перерахунок пенсії позивачу повинен проводитись, виходячи з нового розміру мінімальної пенсії за віком.

Враховуючи викладене вище суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, дії відповідача слід визнати незаконними, і слід зобовязати відповідача здійснити перерахунок пенсій позивачів відповідно до норм чинного законодавства.

На підставі викладеного, ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», керуючись ст. 5. 10. 57, 60, 64, 212-215, 218 ЦПК України, ст. 4 Декрету Кабінету Міністрів України «Про Державне мито», суд

ВИРІШИВ:

1.Цивільний позов задовольнити.

2.Визнати дії відповідача по призначенню, перерахунку та сплаті належної ОСОБА_1 пенсії незаконними та такими, що порушують їх права та свободи.

3.Зобов*язати відповідача - управління Пенсійного фонду України . в Іванківському районі Київської області зробити ОСОБА_1 перерахунок пенсій, а саме: основної пенсії, виходячи з встановлених розмірів 8 мінімальних пенсій за віком згідно ст. 54 Закон України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за період з 14.05.2007 року по 31.12.2007 року, додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров*ю в розмірі 75% мінімальної пенсії за віком відповідно до ст. 50 зазначеного закону за період з 14.05.2007 року по 31.12.2007 року та з 22.05.2008 року з урахуванням вже виплачених сум, розраховуючи розмір мінімальної пенсії за віком в розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму для осіб, що втратили працездатність.

4.Від сплати судового збору сторони звільнити.

Рішення може бути оскаржене в Апеляційний суд Київської області через Іванківський районний суд шляхом подачі протягом 10 днів з моменту його проголошення

заяви про апеляційне оскарження, і протягом 20 днів з дня подачі такої заяви апеляційної скарги.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. А якщо заява була подана, але у встановлений строк не подано апеляційну скаргу, рішення набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги, якщо рішення не скасовано - після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: