Справа № 2-143/10
Провадження №без н/п
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

23 березня 2010 року м. Малин

Малинський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого - судді Тимошенка А.О.,

за участю:

секретаря Єнько Т.А.,

представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Малині цивільну справу за позовом Відкритого акціонерного товариства «ОСОБА_2 ОСОБА_3» до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

встановив:

До Малинського районного суду надійшла позовна заява ВАТ «ОСОБА_2 ОСОБА_3» з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 329215 гривень 08 копійок, з них:

- заборгованість по кредиту 224090 гривень,

- заборгованість по відсотках 37131 гривня 85 копійок,

- пеня за кредитом 24042 гривні 73 копійки,

- пеня за відсотками 43950 гривень 50 копійок.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав з підстав. які вказані в позовній заяві.

Відповідачі в судове засідання не зявились, хоча належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи. Про причини неявки суд не повідомили. У звязку з цим, за згодою представника позивача, справа розглядається за правилами ст. ст. 224-233 ЦПК України.

Суд, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, та дослідивши надані сторонами докази, вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 30.10.2007 року між ВАТ «ОСОБА_2 ОСОБА_3» та ОСОБА_4 був укладений кредитний договір (а.с. 6-8), відповідно до якого банк надав ОСОБА_4 кредит в розмірі 229500 гривень із сплатою коштів за користування кредитом в розмірі 12,750 % річних. Кредит надавався строком на 10 років до 30.10.2017 року. ОСОБА_4 зобовязувався щомісячно погашати кредит рівними частинами та сплатити відсотки за його використання.

Вищевказаний договір свідчить про те, що між сторонами склались договірні відносини з надання кредиту, які регулюються § 1 та §2 глави 71 Цивільного кодексу України.

Згідно статей 1048 та 1050 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549 - 552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Крім того відповідно до статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Позичальник ОСОБА_4 свої зобовязання за кредитним договором не виконав і згідно розрахунку (а.с. 9) його заборгованість становить 329215 гривень 08 копійок, з них:

- заборгованість по кредиту 224090 гривень,

- заборгованість по відсотках 37131 гривня 85 копійок,

- пеня за кредитом 24042 гривні 73 копійки,

- пеня за відсотками 43950 гривень 50 копійок.

Суд вважає, що позивач, відповідно до статей 611, 1048 та 1050 Цивільного кодексу України і відповідно до умов укладеного договору має право на стягнення суми неповернутого кредиту, відсотків за користування кредитом та пені, а тому позов задовольняє.

Суд стягує дану заборгованість солідарно з позичальника, а також з ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7, оскільки останні поручились відповідати перед позивачем в повному обсязі за невиконання ОСОБА_4 своїх зобовязань за кредитним договором.

Вирішуючи питання про стягнення судових витрат, суд керується ст. 88 ЦПК України і стягує з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати на сплату судового збору та на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Враховуючи вищевказане, керуючись ст. ст. 3, 11, 60, 88, 179, 185, 192, 193, 196, 197, 209, 212-215 Цивільного процесуального кодексу України, на підставі ст. ст. 611, 1048, 1050 Цивільного кодексу України,-

вирішив:

Позов Відкритого акціонерного товариства «ОСОБА_2 ОСОБА_3» задовольнити повністю.

Стягнути солідарно з ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на користь Відкритого акціонерного товариства «ОСОБА_2 ОСОБА_3» заборгованість по кредиту в розмірі 329215 гривень 08 копійок.

Стягнути в дольовому порядку з ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на користь Відкритого акціонерного товариства «ОСОБА_2 ОСОБА_3» понесені ним витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 гривень по 30 гривень з кожного та витрати на сплату судового збору у розмірі 1700 гривень - 425 гривень з кожного.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження до Малинського районного суду протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя:

ОСОБА_3