Справа № 2-1083/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2010 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

Головуючого, судді РУДНЄВОЇ О.О.

При секретарі КУЧЕРЯВЕНКО А.М.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дзержинського районного суду м. Харкова цивільну справу за первісним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Велтон.Телеком» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги електрозв»язку, за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Велтон.Телеком» про стягнення грошових коштів згідно з договором №56-а від 13.05.2004 року, -

У С Т А Н О В И В:

Позивач за первісним позовом звернувся до суду з позовом 27.07.2009 року.

Відповідачка за первісним позовом звернулася до суду с самостійними позовними вимогами 11.01.2010 року, ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 10.02.2010 року справи були об»єднані в єдине провадження.

Представник позивача за дорученням ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги за первісним позовом підтримала в повному обсязі, наполягаючи на задоволенні позовних вимог в цій частині, позовні вимоги за зустрічним позовом не визнала та просила в позові відмовити..

Відповідач за первісним позовом , позивач за зустрічним первісний позов не визнала в повному обсязі, проти задоволення заперечувала ,мотивуючи свої доводи тими обставинами, що вона сплачувала ТОВ «Велтон.Телеком» за користування послугами електрозв»язку, наполягала на стягненні з відповідача 60% суми договору ,як заборгованості за невиконання вимог п.2.1.5 Договору № 56-А від 13.05.2004 року.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного:

Між позивачем та відповідачем за первісним позовом , 13.05.1994 року був укладений договір №56-А про надання телефонного номеру та подальшому абонентному обслуговуванню (надання послуг електрозв»язку). Відповідач отримав в користування телефон за номером абоненту 149150, яким користувався щомісячно та який було змінено на № 7149150.

Позивач надавав послуги своєчасно та згідно вимог укладеного договору, відповідач порушив прийняті на себе п.5 ст.33 Закону України « Про телекомунікації» та частково припинив сплату наданих йому послуг з 01.11.2006 року, у зв»язку з чим виникла заборгованість за надані послуги за період з 01.11.2006 року до 31.07.2007 року в сумі 2125,27 гривень.

Позивачем за первісним позовом вжито належні заходи по досудовому врегулюванню спору, але відповідач за первісним позовом заборгованість сплачувала частково , у зв»язку з чим , позивач в односторонньому порядку припинив дію укладеного договору і 01.03.2007 року припинив надання послуг абонентному номер 7149150.

У відповідності зі ст.526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений термін відповідно до умов договору.

Одностороння відмова від виконання умов договору на підставі ст.525 ЦК України є неприпустимою.

Судом встановлено, що відповідачка ОСОБА_1 дійсно сплачувала за надання послуг з електрозв»язку , проти цих обставин позивач за первісним позовом не заперечує, а саме : 04.11.2006 року було сплачено 200,00 гривень,13.12.2006 року було сплачено 100,00 гривень,16.01.2007 року було сплачено 124,00 гривені,15.02.2007 року було сплачено 105,00 гривень, 21.03.2007 року було сплачено 100,00 гривень, тобто станом на 15.02.2007 року було сплачено 529,00 гривень, чим було погашено заборгованість за надані послуги електрозв»язку станом на 01.11.2006 року, а самою 100 гривень ,які сплачені 21.03.2007 року сплачено частково заборгованість за жовтень 2006 року в сумі 56,84 гривні та частково погашено заборгованість за листопад 2006 року в сумі 43,16 гривень.

Відповідачкою за первісним позовом ОСОБА_1 при зверненні з зустрічним позовом ,як доказ по справі надала квитанцію на послуги зв»язку від 13.12.2006 року № 39714/12 згідно з якою їй стало відомо, що в неї є заборгованість за міжнародний зв»язок в листопаді 2006 року, про ті обставини, що ОСОБА_1 було відомо про наявність заборгованості також свідчить подана нею заява від 09.11.2006 року, про фіксацію в період з 31.10.2006 року до 05.11.2006 року дзвінків на міжнародний номер 352 MOBIL AVSTRIA , у зв»язку з чим 15.11.2006 року було проведено перевірку на стороннє підключення та складено акт, який ОСОБА_1 підписала, несанкціонованого підключення виявлено не було.

Позивач за первісним позовом здійснив ретельну перевірку та звернувся ТОВ «Голден Телеком», який своїм листом № 438/07 ВТ від 30.05.2007 року підтвердив наявність дзвінків з абонентського номеру 7149150, який належить відповідачці за первісним позовом ОСОБА_1 в період з 30.10.2006 року до 05.11.2006 року , таким чином, суму заборгованості було підтверджено, бо дзвінки на міжнародний номер 352 MOBIL AVSTRIA були здійснені саме з абонентського номеру відповідачки.

Позивач за первісним позовом дійсно надсилав попередження відповідачці про відключення від електрозв»язку при несплаті заборгованості на адресу, яка вказана в договорі від 13.05.1994 року №56-А.

Відповідачка за первісним позовом ОСОБА_1 необґрунтованості вимог позивача не довела, належних доказів тим обставинам , що дзвінки на міжнародний номер 352 MOBIL AVSTRIA були здійснені не з її абонентського номеру не надала.

Після неодноразових попереджень та відключення телефонного номеру в липні 2007 року до позивача не зверталася, тобто прийняла проведене відключення як таке, що віповідає умовам укладеного договору.

Договір з 13.05.1994 року сторони не переукладали, додаткових угод не укладали, після відключення електрозв»язку в березні 2007 року відповідачці за первісним позовом ОСОБА_1 було відомо, бо її номер не працював, відповідачка за первісним позовом ОСОБА_1 з позовними вимогами про поновлення свого порушеного права звернулася тільки 11.01.2010 року, вимагаючи від позивача за первісним позовом сплатити їй за п.2.1.5 укладеного договору 60% вартості телефонного номеру.

Судом неодноразово розяснені сторонам по справі вимоги ст.ст.10,11,60 ЦПК України щодо тих обставин, що докази по справі надаються сторонами ,а судом тільки оцінюються .

Суд приходить до висновку, що позивачка за зустрічним позовом ОСОБА_1 свої позовні вимоги не довела, бо згідно з вимогами п.2,1,5 Договору №56-А від 13.05.1994 року « при відсутності технічної можливості виконання умов п.2.1.4 цього договору виконавець зобов»язаний повернути замовнику 60% вартості телефонного номеру згідно з п.3.1. Договору. Згідно з п.2.1.4 Договору Виконавець зобов»язаний надати телефонний номер замовнику за його новим місцем знаходження в випадку , якщо замовник виконав умови п.2.2.8 Договору та при наявності на це технічної можливості.

П.2.2.8 Договору передбачає обов»язок Замовника довести до відома виконавця в письмовій формі в випадку зміни своєї адреси(місця знаходження) тієї адреси , по якій встановлено телефон строк за 1 місяць.

Як встановлено в судовому засіданні позивачка за зустрічним позовом ОСОБА_1 місце знаходження (адресу), по якому було встановлено позивачем телефонний номер не змінювала.

Таким чином, посилання на необхідність повернути позивачці за зустрічним позовом 60% ,які були сплачені за надання телефонного номеру не є обґрунтованими, бо цей обов»язок виконавець прийняв на себе тільки у випадку відсутності технічної можливості на надання телефонному номеру Замовнику тільки за його новим місцем знаходження, у випадку коли той попередив про зміну своєї адреси за один місяць.

Позовні вимоги за зустрічним позовом суд вважає такими, що виникли з Закону України «Про захист прав споживачів».

Згідно з вимогами п 3. ст.10 Закону України «Про захист прав споживачів» У разі виявлення недоліків у виконаній роботі (наданій послузі) споживач має право на свій вибір вимагати:

1) безоплатного усунення недоліків у виконаній роботі (наданій послузі) у розумний строк;

2) відповідного зменшення ціни виконаної роботи (наданої послуги);

3) безоплатного виготовлення іншої речі з такого ж матеріалу і такої ж якості чи повторного виконання роботи;

4) відшкодування завданих йому збитків з усуненням недоліків виконаної роботи (наданої послуги) своїми силами чи із залученням третьої особи;

5) реалізації інших прав, що передбачені чинним законодавством на день укладення відповідного договору.

Зазначені вимоги підлягають задоволенню у разі виявлення недоліків під час приймання виконаної роботи (наданої послуги) або під час її виконання (надання), а в разі неможливості виявлення недоліків під час приймання виконаної роботи (наданої послуги) протягом гарантійного чи іншого строку, встановленого договором, чи протягом двох років з дня прийняття виконаної роботи (наданої послуги) у разі відсутності гарантійного чи іншого строку, встановленого законодавством або договором.

З вимогами про визнання недійсними умов укладеного договору на підставі ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» позивачка не зверталася.

Суд приходить до висновки, що права ОСОБА_1 як споживачки послуг з надання телефонного зв»язку ТОВ «Велтон.Телеком», як виконавцем послуг порушені не були.

Дослідивши докази по справі в їх сукупності, суд вважає позовні вимоги за первісним позовом законними, обгрунтованними та такими ,що підлягають задоволенню в повному обсязі,в зустрічному позові суд вважає за необхідне відмовити.

На підставі вимог ст.ст.81,88 ЦПК України з відповідача належить стягнути на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в сумі 51,00 гривень та в сумі 30,00 гривень за інформаційно технічне забезпечення судового розгляду.

Керуючись ст.ст.10,11,60,81,88,209,212,214,215,224-226 ЦПК України ст.ст.526,527,530,625,651 ЦК України, ст.ст. 33,39 Закону України « Про телекомунікації» ,- СУД ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Велтон.Телеком» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги електрозв»язку задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Велтон.Телеком» заборгованість за послуги електрозв»язку за період з 01.11.2006 року по 31.07.2007 в сумі 2125,27 гривень (гривень дві тисячі сто двадцять п»ять копійок 90), стягнувши ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Велтон.Телеком» судові витрати по сплаті державного мита в сумі 51,00 гривень та по сплаті за інформаційно-технічне забезпечення судового розгляду в сумі 30,00 гривень.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Велтон.Телеком» про стягнення 3500,00 грошових коштів за договором від 13.05.1994 року відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Харківської області через Дзержинський районний суд м. Харкова, шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення.

Головуючий, суддя О.О.РУДНЄВА

Рішення виготовлено суддею особисто в нарадчій кімнаті.

Суддя О.О.РУДНЄВА