Справа № 2-978/2010
Провадження № -
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.10.2010 року

Славутський міськрайонний суд Хмельницької області у складі:

головуючого судді Мацюка Ю.І.,

при секретарі Козир О.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Славута цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення вартості ремонту будинку та відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення вартості ремонту будинку, понесених ним на проведення ремонту будинку № 80, що по вулиці Плотиче в місті Славута в розмірі 13688,5 гривні, відшкодування моральної шкоди в розмірі 5000 гривень, витрат на правову допомогу в розмірі 500 гривень, витрати на комунальні послуги в розмірі 3159,14 гривень та судових витрат, а всього на загальну суму 22347,64 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач ОСОБА_1 зазначив, що 1990 році він зі своєю покійною дружиною побудували житловий будинок № 80 по вулиці Плотиче в місті Славута. В липні місяці 2004 року він розпочав ремонт частини будинку, яка належить йому та його дочці ОСОБА_2 на праві спільної часткової власності. За твердженнями позивача, за усною домовленістю із дочкою він розпочав проводити капітальний ремонт частини будинку, яка належить їй згідно договору дарування. Крім того він провів газифікацію будинку, підвів водопровід до будинку, зробив автономне опалення від газового котла, обладнав санвузол, ванну кімнату та літню кухню. На здійснення даного ремонту він витратив 27377 грн. Однак, коли він звернувся до дочки про відшкодування йому частини витрат на ремонт в сумі 13688,50 грн., вона відмовилась.

У звязку із тим, що дочка у добровільному порядку відшкодувати витрати понесені ним на ремонт будинку відмовилась, її діями йому було завдано моральну шкоду, яка полягає у душевних переживаннях, порушенні нормальних умов проживання, яку він оцінює у 5000 грн.

Крім того позивач зазначив, що в період з 2004 року по 2010 рік ними за комунальні послуги було витрачено витрати в сумі 6318, 29 грн.

Позивач також просить стягнути 500 грн. витрат понесених ним на правову допомогу та судові витрати в сумі 424 грн. державного мита та 120 грн. витрат на інформаційно технічне забезпечення розгляду справи.

В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримав та зазначив, що ремонт будинку він проводив із усної домовленості між ним та відповідачкою.

Відповідачка ОСОБА_2 в судовому засіданні позов не визнала, зазначила, що відповідно до договору дарування від 25.05.2004 року та рішення суду від 23 грудня 1994 року вона є власником 77/100 частин житлового будинку, площею 54,1 кв. м., що знаходиться по вулиці Плотиче, 80. У 2004 році вона вступила в Шепетівське медичне училище на спеціальність «Сестринаська справа» на денну форму навчання та проживала в гуртожитку. Відповідач у 2004 році самостійно провів ремонт у будинку, ніякої домовленості між ними про проведення ремонту будинку не було. Крім того зазначила, що позивач отримував на неї допомогу по втраті годувальника.

Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом достовірно встановлено, що відповідачка відповідно до договору дарування від 25.05.2004 року є власником 28/100 частин житлового будинку, та за рішенням суду від 23 грудня 1994 року ? частини житлового будинку, що знаходиться по вулиці К. Цеткін (Плотиче), 80 в місті Славута, загальною площею 54,1 метри квадратних.

В липні місяці 2004 року позивач без дозволу відповідачки провів капітальний ремонт згаданого будинку.

Посилання позивача на те, що ремонт робив з дозволу відповідачки не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, оскільки позивач суду пояснив, що відповідачка мовчазно не заперечувала проти проведення ремонту. При цьому, документального підтвердження, що відповідачка давала згоду на проведення даного ремонту, як того вимагає закон не має.

Більше того, сама відповідачка в судовому засіданні категорично заперечувала щодо такої згоди і пояснювала, що вона не заперечувала проти проведення ремонту, вважаючи, що позивач робить ремонт для того, щоб проживати у будинку за наявності більш пристойних умов. При цьому, відповідачка категорично стверджувала, що будинок знаходився у придатному для проживання стані і до проведеного ремонту. Крім того позивач отримував на неї допомогу по втраті годувальника, які також міг використовувати для здійснення ремонту будинку.

Будь-яких достатніх, достовірних доказів на спростування цих обставин позивач суду не надав і таких судом не встановлено.

За таких обставин суд вважає, що між сторонами виникли правовідносини, які випливають із договору позички ( ст.827 ЦК України), а тому відсутні правові підстави застосування до наявних між сторонами правовідносин положень Глави 83 (ст.1212) ЦК України, якими врегульовані положення про зобовязання у звязку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави.

За договором позички (ст.827 ЦК України) одна сторона (позичкодавець) безоплатно передає або зобовязується передати другій стороні (користувачеві) річ для користування.

До договору позички застосовуються положення Глави 58 ЦК України, зокрема і положення ч.5 ст.778 ЦК України, відповідно до якої якщо наймач без згоди наймодавця зробив поліпшення, які не можна відокремити без шкоди для речі, він не має права на відшкодування їх вартості.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.10,60, 88, 212-215 ЦПК України та ст.ст.778, 827, Главою 83 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення вартості ремонту будинку та відшкодування моральної шкоди відмовити за безпідставністю.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку, шляхом подачі скарги до Хмельницького апеляційного суду через Славутський міськрайонний суд.

Апеляційна скарга про апеляційне оскарження рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя Мацюк Ю. І.