Справа № 2-47/10
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А І Н И

27 лютого 2010 року

Брусилівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого - судді Грищенка М.В., при секретарі - Дубчак Н.В., з участю: позивачів - ОСОБА_1,ОСОБА_2, відповідача - ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Брусилів Житомирської області справу за позовом Шульги ОСОБА_4, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання свідоцтва на право власності частково недійсним, визнання права власності на частину будинку,

ВСТАНОВИВ:

З листопада 2009 року ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання свідоцтва про право власності частково недійсним, визнання права власності, мотивуючи тим, що відповідно до свідоцтва на право власності на житло N14 9 від 24 березня 1993 року ОСОБА_3 є власником житлового будинку N 18 по вул.Львівській в смт.Брусилів Житомирської області.

Вважають вказане свідоцтво на право власності недійсним з тих підстав, що свідоцтво видане з порушенням вимог Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду", так як у будинку на час приватизації проживали і були зареєстровані позивачі як користувачі будинку і тому є співвласниками даного будинку.

Просили винести рішення, яким визнати вказане свідоцтво на право власності на житло частково недійсним і визнати за ними право власності на 2/3 частин житлового будинку.

В судовому засіданні позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 підтримали позовні вимоги з підстав, зазначених в позовній заяві. Просили визнати їх співвлсниками будинку по 1/3 частині за кожною.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково і пояснив, що він визнає, що позивачі мають право на власність в розмірах по 1/3 частині будинку. Заявив, що вважає доцільним виплатити позивачці ОСОБА_1 відповідну компенсацію.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши надані сторонами докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

В судовому засіданні встановлено, що будинок, який знаходиться в смт.Брусилів Житомирської області по вул.Львівській,18 є спільною власністю сторін ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_2

Право спільної власності на будинок виникло

24березня 1993 року внаслідок передачі будинку державного житлового фонду у приватну власність наймачу ОСОБА_3 та членам його сім"ї на підставі Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" .

Набуття права спільної власності на будинок на час передачі будинку у власність ОСОБА_3, ОСОБА_1 та їх на той час неповнолітньою дитиною ОСОБА_2 підтверджується копією заяви про передачу будинку у власність, довідкою виконкому Брусилівської селищної ради про склад сім"ї ОСОБА_3 на час передачі будинку у власність, /а.с.28-2 9 /

Статтею 15 Закону України "Про власність", який був чинним на час приватизації будинку, передбачено, що наймач жилого приміщення в будинку державного чи громадського жилого фонду та члени його сім"ї мають право придбати у власність відповідну квартиру або будинок шляхом його викупу або на інших підставах, передбачених законодавством України.

Відповідно до ст.8 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" передача займаних будинків здійснюється в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім"ї, які постійно мешкають в даному будинку, з обов"язковим визначенням уповноваженого власника будинку.

Оскільки згідно до ст.9 ЦК України 1963р. здатність мати цивільні права та обов"язки (цивільна правоздатність) визнається в однаковій мірі за всіма громадянами України і виникає в момент народження громадянина і припиняється з смертю, тому в однаковій мірі виникло право власності на будинок внаслідок приватизації як у наймача ОСОБА_3 так і членів його сім"ї незалежно від їх віку.

З наведених підстав ідеальні частки наймача та всіх членів сім"ї, які мали право проживання в будинку на момент передачі будинку у приватну власність, слід вважати однаковими.

Тому позивачі мають право на 2/3 ідеальних частин будинку в рівних частках, а відповідач має право на 1/3 ідеальну частину будинку.

Зазначення в свідоцтві на право власності на будинок одноособовим власником лише відповідача ОСОБА_3 суперечить змісту закону України "Про приватизацію державного житлового фонду", є порушенням права власності позивачів на будинок і тому підлягає судовому захисту шляхом задоволення позовних вимог про визнання частково недійсним свідоцтва на право власності на будинок, визнання позивачів співвласниками будинку в рівних частках з відповідачем на підставі ст.ст.48, 59, 60 ЦК УРСР /1963р./.

Відповідно до ст.88 ЦПК України мають бути присуджені з відповідача ОСОБА_3 судові витрати на користь позивача ОСОБА_2 за оплату витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 240 гривень, за оплату судового збору в сумі 637грн.

Від оплати судового збору в дохід держави відповідач ОСОБА_3 звільнений як потерпілий внаслідок Чорнобильської катастрофи 2-ої категорії.

З урахуванням викладеного, керуючись ст.ст. 10,

11, 60, 88, 209, 212-215 ЦПК України, ст.8 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду", ст.15 Закону України "Про власність", ст.ст. 48, 59, 60 ЦК України /1963р./, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання свідоцтва на право власності частково недійсним, визнання права власності на частину будинку задовольнити повністю.

Визнати свідоцтво на право власності на житловий будинок N 18 по вул.Львівській в смт.Брусилів Житомирської області, видане органом приватизації Брусилівської районної державної адміністрації 24 березня 1993 року ОСОБА_3, частково недійсним.

Визнати співвласниками будинку N 18 по вул.Львівській в смт.Брусилів Житомирської області ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_2 та визнати них такими, що набули на підставі вказаного свідоцтва на право власності на житло право власності на даний будинок в рівних частках кожен по 1/3 ідеальних частин житлового будинку.

Стягнути з ОСОБА_3 на на користь ОСОБА_2 637 гривень на відшкодування судових витрат по оплаті судового збору,

240 гривень на відшкодування оплати витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строків подання заяви про апеляційне оскарження та апеляційної скарги.

На рішення суду може бути подано заяву про апеляційне оскарження або апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Житомирської області через Брусилівський районний суд протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя М. В. Грищенко