Жовтневий районний суд м.Дніпропетровська
Справа № 2-4949/10
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 квітня 2010 року м. Дніпропетровськ

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі: головуючого судді Башмакова Є.А., при секретарі Жук Ю.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Управління житлового господарства, Дніпропетровської міської ради, треті особи - Комунальне підприємство «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації», Головне архітектурне планувальне управління Дніпропетровської міської ради, Інспекція Державного архітектурного будівельного контролю у Дніпропетровській області, про визнання права власності, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачі звернулись до суду із зазначеним позовом який згодом уточнили, мотивуючи свої вимоги тими обставинами, що вони добудували до належної їм на праві власності квартири АДРЕСА_1 балкон. При реєстрації змін у квартирі ДМБТІ зробило примітку балкон поз. І - 4,2 кв. м. підлягає узаконенню, як самовільна зміна проекту. Позивачі вважають, що оскільки будівництво балкону вони здійснювали законно, просили визнати за ними право власність на всю квартиру, у тому числі на самовільно збудований балкон, збільшений на 1,2 кв. м з коефіцієнтом 0,3.

У судовому засіданні представник позивачів повністю підтримала уточнені позовні вимоги та, посилаючись на ті самі підстави, просила їх задовольнити.

Представник відповідача Дніпропетровської міської ради у судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, просив суд відмовити у задоволені позовних вимог, суду пояснив, що балкон позивачами збудовано без належного погодження і проектної документації.

Представник відповідача Управління житлового господарства, у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позову.

Представник третьої особи КП ДМБТІ у судове засідання не з»явився, надав суду листа про розгляд справи за його відсутності.

Представник третьої особи - Головного архітектурного планувального управління Дніпропетровської міської ради у судовому засіданні просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог позивачів.

Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

В період з 2007-2008 року позивачі самовільно збудували частину балкону поз. І загальною площею 1.2 кв. м.

З метою визначення технічного стану новозбудованого балкону, позивачами було замовлено проведення відповідного технічного дослідження, яке було здійснено ліцензованого організацією.

За результатами проведеного технічного дослідження було складено технічний висновок, згідно якого стан балкона в цілому АДРЕСА_2, конструкції балкона і вузли закладення консолей в спирання плит знаходяться у нормальному стані, тобто технічний стан конструкцій є нормальним, справним, допускаючи нормальну подальшу експлуатацію.

Комісія КЖЕП №8 Кіровського району 18.09.09 року провела обстеження самовільно збудованого балкону та зафіксувала: скарги та заперечення сусідів стосовно новозведеного об'єкта - відсутні, зазначений об'єкт не порушує їх прав. Вказаний факт також підтверджується заявою мешканців будинку №13/15 по проспекту Карла Маркса м. Дніпропетровську.

Згідно з ч. 1 ст. 328 Цивільного кодексу України: «Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів».

Згідно з ст. 331 Цивільного кодексу України: «Право власності на новостворене майно виникає з моменту завершення будівництва».

Також виходячи з ч. 2 ст. 383: «Власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир у багатоквартирному житловому будинку та не порушують санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку».

Судом встановлено, що позивачі згідно з даними технічного паспорту на квартиру самовільно збільшили балкон своєї квартири, а саме зі збільшенням площі балкону на 1,2 кв. м.

Відповідно до ч.ч.2,3 ст.376 ЦК України особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.

Згідно порядку та умов надання дозволу на виконання будівельних робіт з нового будівництва, розширення, реконструкції, технічного переоснащення, реставрації та капітального ремонту об'єктів (далі - роботи з будівництва) визначено Положенням про порядок надання дозволу на виконання будівельних робіт, затвердженим наказом Держбуду України від 05.12.2000 N 273 та зареєстрованим у Мін'юсті України 25.12.2000 за N 945/5166. Положення обов'язкове для застосування усіма суб'єктами будівництва незалежно від форм власності, відомчої належності та джерел фінансування. Дозвіл на виконання будівельних робіт надається інспекціями державного архітектурно-будівельного контролю, які одночасно ведуть реєстр наданих дозволів. Виконання будівельних робіт без вищезазначеного дозволу забороняється. Індивідуальним забудовникам житлових будинків, господарських та побутових споруд дозволи на виконання будівельних робіт надаються на підставі заяви забудовника, документа, що посвідчує право власності чи користування (у тому числі на умовах оренди) земельною ділянкою, дозволу на будівництво об'єкта містобудування, який видається відповідним органом місцевої виконавчої влади, проектної документації, погодженої місцевими органами у справах містобудування і архітектури. Для індивідуальних забудовників інспекція держархбудконтролю зобов'язана у термін, що не перевищує 15 днів, розглянути надані забудовником (замовником) документи і прийняти рішення про надання дозволу на виконання будівельних робіт та видати його або надати обґрунтовану відмову. Відповідно до п. 3.2 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Держбуду України від 24.05.2001 N 127 та зареєстрованої в Мін'юсті України 10.07.2001 за N 582/5773 (із змінами і доповненнями, внесеними наказом Мінбуду від 08.02.2006 N 42), не належать до самочинного будівництва: при будівництві будинків садибного типу - зведення на земельній ділянці тимчасових будівель (навісів, палаток, кіосків, накриття, літніх душових, теплиць, покритих поліетиленовою плівкою, споруд тощо), які не потребують виконання робіт з улаштування фундаментів; перестановка обладнання в межах призначених приміщень; улаштування чи закриття дверних або віконних прорізів: збільшення або зменшення площ за рахунок демонтування чи влаштування перегородок, комор, знесення печей та грубок; перепланування, не пов'язані зі змінами (збільшення чи зменшення) житлової або допоміжної площі; у квартирах (багатоповерхових будинках) - перепланування, не пов'язані зі змінами (збільшеним чи зменшення) житлової або допоміжної площ, без порушення несучих конструкцій; збільшення житлової чи допоміжної площ за рахунок демонтування перегородок, комор, знесення печей, камінів та грубок, засклення балконів, лоджій, улаштування дверних прорізів у внутрішніх некапітальних стінах; перестановка в межах призначених приміщень, обладнання; поточний ремонт будівель та споруд бет змін призначення приміщень.

При цьому суд також приймає до уваги, що за змістом ст. ст. 375, 376 ЦК України попереднє введення самовільно побудованого майна до експлуатації, на відміну від порядку, визначеного ст. 331 ЦК України, не є необхідною передумовою для визнання права власності на нього у судовому порядку.

На підставі викладеного, суд вважає, що у задоволенні позовних вимог позивача необхідно відмовити у повному обсязі, оскільки новозбудований балкон не належить до самочинного будівництва.

Керуючись ст.ст. 328, 331, 376,383 ЦК України, ст.ст.10, 11, 58, 60, 88, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Управління житлового господарства, Дніпропетровської міської ради, треті особи - Комунальне підприємство «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації», Головне архітектурне планувальне управління Дніпропетровської міської ради, Інспекція Державного архітектурного будівельного контролю у Дніпропетровській області, про визнання права власності, відмовити у повному обсязі.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя: Є.А. Башмаков