№ 2-1189/10
№ -
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2010 року Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська

Дніпропетровської області в складі головуючого судді: САВЧЕНКА В.О.

при секретарі: ГОРБ С.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпродзержинську справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини

ВСТАНОВИВ:

В березні 2010 року ОСОБА_1 звернулася до Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська з позовною заявою, в якій просила суд стягнути з її чоловіка ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої дитини сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходів) відповідача, але не менше 30 % прожиткового

мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно до повноліття дитини. Позовні вимоги позивачка просила суд задовольнити згідно зі статтями 180-183, 191 СК України.

В обґрунтування своїх вимог позивачка вказала, що з відповідачем ОСОБА_2 вона знаходилась в зареєстрованому шлюбі, однак з 03 лютого 2004 року їх шлюб розірвано. Від цього шлюбу вони мають сина ОСОБА_3. 02

грудня ІНФОРМАЦІЯ_2, на якого відповідач зобов'язаний платити аліменти

або ж надавати матеріальну допомогу добровільно. Однак подружні відносини з відповідачем припинені і добровільно матеріальну допомогу на утримання сина відповідач не надає. Таким чином, вона має право претендувати на стягнення аліментів на неповнолітнього сина в розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку (доходів) відповідача. Оскільки ж відповідач не бажає надавати їй матеріальну допомогу на утримання дитини добровільно, то вона змушена була звернутися до суду з цією позовною заявою і наполягає на задоволенні своїх позовних вимог.

Відповідач ОСОБА_2 позов визнав повністю і пояснив, що дійсно знаходився у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_1, але подружні відносини вони давно припинили і їх шлюб офіційно розірваний. Від цього шлюбу вони мають сина

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, на якого він зобовязаний платити аліменти або ж надавати матеріальну допомогу добровільно. Добровільно матеріальну допомогу він не надає. Тому платити аліменти на утримання сина на підставі рішення суду він згоден.

Суд. вислухавши позивачку, відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги належить задовольнити повністю з наступних підстав.

Сторони по справі знаходились в зареєстрованому шлюбі з вересня 1999 року. Але подружні стосунки вони давно припинили, а в лютому 2004 року позивачка зареєструвала в Баглійському відділі РАЦС розірвання шлюбу з відповідачем по справі. Від цього шлюбу сторони мають сина, який знаходиться на утриманні матері. На утримання неповнолітнього сина відповідач, згідно діючого законодавства, зобовязаний надавати матеріальну допомогу добровільно або платити аліменти за рішенням суду.

Отримавши копію позовної заяви по цій справі, а також повістку в судове

засідання, знаючи, коли буде розглядатися справа по суті, відповідач мав достатньо часу для підготовки до розгляду справи. До дня розгляду справи відповідач не надав суду особисто, не направив до суду ніяких доказів іншим способом проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1 і не вказав суду джерела таких доказів.

Оцінивши в сукупності всі наявні по справі докази, суд вважає необхідним позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити повністю - в розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку (доходів) відповідача до повноліття дитини, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, оскільки в протилежному випадку це не відповідало б вимогам ст. 182 СК України.

Суд вважає необхідним позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити повністю. Тому одночасно необхідно з відповідача стягнути в доход держави судовий збір, що дорівнює 1% від суми платежів аліментів на утримання дитини за період в 6 місяців, але якщо ця сума буде менша 3-х мінімумів заробітної плати (або доходів) громадян, що не обкладаються податками, то необхідно стягнути 51 гривну судового збору.

Оскільки ж відповідач ОСОБА_2 на теперішній час офіційно працює слюсарем в ОТЦ ВАТ „ДМКД, має заробітки лише на цьому підприємстві, враховуючи розмір його заробітку, будь-яких інших доходів не має, то з врахуванням всіх цих обставин справи суд вважає необхідним стягнути з відповідача судовий збір в

розмірі 51 гривня і 120 гривень рахунок витрат з інформаційно-технічного забезпечення розгляду цієї цивільної справи.

Керуючись статтями 180, 182, 183, 191 ч. 1 СК України, статтями 10 і 60 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що знаходиться на утриманні матері, - задовольнити повністю.

Стягувати аліменти з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4, який працює в ВАТ «Дніпровський металургійний комбінат імені Дзержинського», мешкає за адресою: АДРЕСА_1. на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітної плати (доходів), але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно на користь ОСОБА_5, починаючи з 11 березня 2010 року до повноліття дитини.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 51 (пятдесят одну) гривну судового збору (державного мита) та 120 гривень витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах місячної суми платежу та протягом десяти днів з дня проголошення цього рішення може бути подана заява про апеляційне оскарження рішення суду сторонами або їх представниками та протягом двадцяти днів після подання/ заяви про апеляційне оскарження тими ж особами може бути подана апеляційну/ скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області через Баглійський районний суд міста Дніпродзержинська.

Суддя: