Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2010 року

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в складі: головуючого-судді Бондарчука В.В. при секретарях Білоус О.В., Пітик Л.В., з участю: представника позивача ОСОБА_1 відповідача ОСОБА_2, представників третьої особи служби у справах дітей ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому справу за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та у її вихованні,

встановив:

В серпні 2010 року позивач звернувся до суду із позовом про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, посилаючись на те, що його дочка ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає разом із матірю. Рішенням органу опіки та піклування виконавчого комітету Хмельницької міської ради, позивачу був наданий дозвіл у встановлені дні та години на побачення із дочкою. Про те, відповідачка дане рішення органу опіки відмовляється виконувати, перешкоджає позивачу у спілкуванні з дитиною та участі у її вихованні. Крім цього відповідач негативно налаштовує дитину проти позивача, а тому останній просить його позов задовольнити.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила задовольнити їх, при цьому зазначила, що відповідачка надає дитину, однак на час, який не достатній для нормального спілкування.

Відповідачка в судовому засіданні заперечила проти позову, зазначила, що перешкод у спілкуванні позивачу із дитиною не створює, навіть не дивлячись на те, що він негативно висловлюється про неї, при цьому звернула увагу на те, що дитина хворіє на астму, через що в залежності від погодних умов та стану дитини, вона інколи обмежує час спілкування позивача та дитини до 30-40 хв. замість 2 год., або з причин хвороби дитини відмовляла у проведенні зустрічей. Також зазначила, що завжди дає поради позивачу перед прогулянками з дитиною.

Представник третьої особи, в судовому засіданні позов підтримав, вважає його обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Суд, заслухавши пояснення учасників процесу та дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні, позивач є батьком ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2. Дитина проживає разом із матірю ОСОБА_2. Дані обставини визнаються сторонами, а тому доказуванню не підлягають.

Рішенням виконавчого комітету Хмельницької міської ради №622 від 29 березня 2010 року було надано дозвіл ОСОБА_6 на зустрічі з малолітньою дочкою ОСОБА_6 щосереди з 18 год. до 20 год., щосуботи з 12 год. до 20 год., а також на половину відпустки батька в літній період для оздоровлення дитини та половину святкових днів.

Згідно ст.60 ЦПК України, кожна із сторін зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на обґрунтування своїх вимог і заперечень.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні зазначив, що йому із слів позивача ОСОБА_6 відомо про два факти відмови ОСОБА_2 надати дитину для спілкування.

Свідки ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 в судовому засіданні пояснили, що відповідачем перешкоди у спілкуванні з дитиною для ОСОБА_6 не чиняться, зазначили, що останній не однократно приводив з прогулянок дитину, при цьому у неї були хрипи і задишка, однак не дивлячись на це, відповідачка надавала дитину для зустрічей із батьком, періодично була присутня при цих зустрічах. Також зазначили, що у вересні 2009 року, коли дитина перебувала у реанімації з приводу захворювання на астму, батько жодного разу її не навідав.

Згідно виписки із медичної картки малолітня ОСОБА_7 перебувала на лікуванні із 5 вересня 2009 року по 18 вересня 2009 року у Хмельницькій дитячій лікарні з діагнозом гострий обструктивний бронхіт ДН 2 ст.

5 жовтня 2009 року дитині у Хмельницькій обласній дитячій лікарні був поставлений діагноз Бронхіальна астма - II легка, персистуюча, атонічна форма.

Згідно довідки медичного кабінету «Дитячий лікар», де неодноразово обстежувалася ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1, з приводу загострення хвороби, дитині протипоказано гуляння в парку під час цвітіння, відвідування приміщень де є сирість, коти собаки, подушки з піря, контакт з пилом, з хворими на ГРВІ, фізичні вправи, які викликають гіпервентиляційний синдром, переохолодження (довгі прогулянки в холодну погоду, морозиво).

Дані обставини підтверджуються випискою з медичної картки №7624, копією медичної книжки, медичною довідкою.

Згідно ч.З ст.157 Сімейного кодексу України, той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Відповідно до ч.2 ст.159 Сімейного кодексу України, під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан 'її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку, що позивачу перешкод у спілкуванні із малолітньою ОСОБА_7 з боку відповідачки не чиниться, хоча і деколи мали місце обмеження часу спілкування ОСОБА_6 з дочкою, або відмови у наданні дитини для спілкування, про те, такі дії не можна вважати перешкодою у спілкуванні, оскільки це здійснювалося виключно із врахуванням інтересів дитини, стану її здоровя та погодних умов, що знайшло підтвердження в судовому засіданні, оскільки дитина хвора на астму.

Пояснення ОСОБА_8 не спростовують обставин, на які посилається відповідач, як обґрунтування заперечень проти позову, оскільки підстави за яких позивачу було відмовлено у зустрічах із дитиною свідку не відомі.

Будь-яких інших доказів на підтвердження того, що позивачу чиняться перешкоди у спілкуванні та вихованні дитини не надано, не встановлено цього і в судовому засіданні.

Керуючись ст.159 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 60, 212-215 ЦПК України,

суд

вирішив:

В задоволенні позову ОСОБА_6 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та у її вихованні відмовити.

На рішення через суд першої інстанції, який його ухвалив, може бути подана апеляційна скарга протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя: