ТЕПЛОДАРСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
____________________________________________________________________________
Справа №2-114/10р..
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 вересня 2010 року Теплодарський міський суд Одеської області у складі:

головуючого судді Марченко С.М.,

при секретарі Грушко Г.С.,

за участю позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2,

адвоката позивачів - ОСОБА_3,

відповідачки - ОСОБА_4,

представника відповідачки - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Теплодар позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення витрат на поховання,

встановив:

Позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулися до суду з вищевказаним позовом, мотивуючи тим, що вони є подружжям, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії ІІ-АМ №366937, виданого Чорноморською сільською радою Піщанського району Вінницької області 4 серпня 1991 року. ОСОБА_1 була рідною сестрою ОСОБА_6, який 24 січня 2010 року помер. Після смерті ОСОБА_6, відкрилась спадщина на частку квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 та на автомобіль НОМЕР_1. Відповідачка ОСОБА_4 є спадкоємицею першої черги і у відношенні неї, як відомо позивачам відкрита спадкова справа. Вони просили відшкодувати витрати на поховання ОСОБА_6., так як разом, тобто ОСОБА_1 та ОСОБА_2, займалися похованням ОСОБА_6, всі витрати несли спільно, так як є однією сімєю і мають спільне майно та спільні обовязки один до одного. Кошти, які були їхнім спільним майном, витрачалися на поховання ОСОБА_6, так як рідна дочка, тобто відповідачка по справі - ОСОБА_4 похованням свого батька не займалася, так як родинних стосунків з ними підтримувати не бажала, в силу якихось неприязних відносин до них з свого боку. Вони пропонували відповідачці в звязу з тим, що вона не приймала ніякої участі у похованні свого батька, відшкодувати їм вартість понесених ними витрат на поховання та поминальні обіди ОСОБА_6, однак відповідачка відмовляється сплатити їм витрати повязані із похованням ОСОБА_6. Ще при житті ОСОБА_6 в тому місці де він проживав, у нього був автомобіль НОМЕР_2. Даний автомобіль він зберігав у гаражі, який належить ОСОБА_7. ОСОБА_6 зберігав в його гаражі свій автомобіль згідно усної домовленості з ОСОБА_7, за грошову плату в розмірі 520,0 грн. в місяць. Однак, після смерті ОСОБА_6 даний автомобіль залишився зберігатися у вказаному гаражі ОСОБА_7, і кошти за зберігання якого, сплачував ОСОБА_2, так як спадкоємиця, якою є відповідачка, не визначила охоронця спадкового майна, в тому числі і даного автомобіля її померлого батька. ОСОБА_2 був єдиною особою, яка охороняла цей автомобіль і витрачала особисті кошти, та кошти своєї сімї щоб з даним автомобілем нічого не сталося. Загальний розмір витрат, понесених ОСОБА_2 на зберігання автомобіля склав - 3640,0 грн., які він сплачував з січня 2010 року по липень 2010 року, тобто в період, коли на ОСОБА_4 вже було відкрито спадкову справу і вона знала, що після смерті її батька залишився їй в спадок вищенаведений автомобіль. ОСОБА_2 особисто домовлявся за копання могили для померлого ОСОБА_6, сам особисто передавав грошові кошти в розмірі - 1500,0 грн. ОСОБА_8А, який у зимову морозну пору копав яму для покійного. Позивачі їздили по магазинах, по експертизах, витрачали свій особистий час, для того, щоб провести належне поховання ОСОБА_6, і сподівалися на певну подяку та відшкодування їх витрат спадкоємицею. Таким чином на поховання ОСОБА_6 ОСОБА_1 витратила:

1984,84 грн. - витрат, на закуплені продукти згідно податкової накладної на закупівлю

продуктів у ТОВ «Метро» від 25.01.2010 року.

1304,25грн. - витрати на закуплені продукти, чек на закупівлю продуктів у ТОВ «Метро» від 03.03.2010 року.

312,44 грн. - витрати на закуплені продукти, чек на закупівлю продуктів у ТОВ «Метро» від 29.01.2010 року.

499,0 грн. - витрати на придбання церковної утварі, квитанція №17 від 25.01.2010 року (з оборотним надписом).

1980,0 грн. - витрат на придбання гробу, хреста, покривал, вінків тощо (накладна № 14 від 25.01.2010 р.

7500 грн. - витрат на поминальний обід, рахунок №2410 від 26.01.2010 року.

2800,0 грн. - витрати на поминальний обід (довідка про поминальний обід 04.03.2010 року.

989,0 грн. - витрат на предмети для траурної церемонії.

260,98 грн. - витрат на послуги СМЕ (квитанція від 29.01.2010 року).

750,0 грн. - витрат на юридичну допомогу.

231,0 грн. - сплаченого судового збору при подачі позову та 120,0 грн.- витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи;

ОСОБА_2 витратив особисто:

1500,0 грн. - витрат на копання могили (розписка від 26.01.2010 року);

1160,0 грн. - витрат на придбання одягу померлому ОСОБА_6 (накладна №137 від 25.01.2010 року).

3640,0 грн. - витрат, повязаних із зберіганням автомобіля згідно розписки від 19.06.2010 року

В судовому засіданні позивачі та їх адвокат позовну заяву з уточненнями підтримали в повному обсязі та просять суд задовольнити вищенаведений позов.

Відповідачка та її представник в судовому засіданні позов визнали частково та згодні сплатити витрати на поховання лише у розмірі - 2130,0 грн. та судові витрати частково, так як вимогами не згодні оскільки вони не обґрунтовані з наступних підстав: ОСОБА_6 є батьком відповідачки, що підтверджується свідоцтвом про народження видане 06.10.1988 року. Вона є його єдиною спадкоємицею першої черги. 24 січня 2010 року він помер. Похованням займалась його рідна сестра, що є позивачем у даній справі, але хоче звернути увагу суду, що позивачку ніхто не змушував займатись похованням її батька, робити поминальні дні та самостійно нести витрати, які як стверджує позивач у позові вона несла. Про смерть батька позивачка її не попередила, про це їй стало відомо від ОСОБА_9 - її двоюрідної тітки. Вона також несла витрати під час похорону, а саме на суму 556,0 грн, що підтверджується товарним чеком №314 від 25.01.2010 року. Вона також робила поминальні дні після смерті батька та несла матеріальні витрати, але дані витрати були не настільки великі, оскільки її заробітна плата в середньому складає 844,37 грн. Відповідачка згодна повернути позивачці витрати за накладною №14 від 25.01.2010 року на суму 1980,0 грн. та квитанції №17 на суму 150,0 грн. Що стосується витрат за накладною від 25.01.2010 р. (у позові позивача помилково зазначена дата 29.01.10 р.) на суму 1984,84 грн. за накладною від 29.01.10 р. на суму 312,44 грн.; за накладною від 03.03.2010р. на суму 1304,10 грн. (у позові позивача помилково зазначено 1304,25 грн.); за рахунком №2410 від 26.01.2010р. на суму 7500 грн., довідкою №16 від 22.03.2010р. на суму 2800,0 грн. відповідачка не згодна. Також ОСОБА_4 звернула увагу суду на те, що відповідно довідки №16 від 22.03.2010 р. на суму 2800,0 грн. поминальний комплексний обід був проведений на замовлення ОСОБА_2, а з вимогою про стягнення даних витрат звернулася ОСОБА_1. Відповідно до ч.1, 2 Закону України «Про поховання та похоронну справу» - організація діяльності в галузі поховання померлих здійснюється спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері житлово-комунальної політики Ураїни, іншими центральними органами виконавчої влади, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування та їх виконавчими органами. Спеціально уповноважений центральний орган виконавчої влади у сфері житлово-комунальної політики України в межах своєї компетенції: затверджує необхідний мінімальний перелік вимог щодо порядку організації поховання і ритуального обслуговування населення;

Згідно ч.1 ст.10 Закону України «Про поховання та похоронну справу» - надання ритуальних послуг відповідно до необхідного мінімального переліку окремих видів ритуальних послуг, передбаченого пунктом 2 частини другої статті 8 цього Закону, здійснюється ритуальними службами або за договором субєктами господарювання інших форм власності. Вартість таких послуг встановлюється в порядку і в межах, встановлених законодавством, виконавчим органом сільської, селищної, міської ради. Відповідно до ч.1 ст.12 Закону України «Про поховання та похоронну справу» - особа, яка зобовязалася поховати померлого, на підставі свідоцтва про смерть звертається згідно із статтею 8 цього Закону до сільського голови або ритуальної служби з приводу укладення відповідного договору-замовлення на організацію та проведення поховання. Ця особа має право вибирати виконавців послуг серед субєктів господарської діяльності, які уклали договори із сільським головою або ритуальною службою про надання цих послуг.

Таким чином, відповідно до вищезазначених норм Закону України «Про поховання та похоронну справу» позивач повинна була звернутись до сільського голови або ритуальної служби з приводу укладення відповідного договору-замовлення на організацію поховання або субєкту господарської діяльності, які уклали договори із сільським головою або ритуальною службою про надання цих послуг, тому звернення позивача або її чоловіка - ОСОБА_2 до фізичної особи про надання послуг по похованню (яма) є незаконним, а тим паче, дана ціна занадто завищена, оскільки за прикладом у м. Теплодар, ручна копка могили у зимній період складає 700,0 грн, вартість однієї послуги затверджена рішенням виконкому Теплодарської міської ради від 22.04.2010 року №146/В-10. Що стосується позовних вимог про стягнення 989,0 грн. та 349 (з яких 150 грн. їй візнаються на погребіння), а всього - 1188 грн., відповідачка не визнає, оскільки Законом України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі громадського харчування та послуг» від 06.07.1995 року визначаються правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі громадського харчування та послуг.

Відповідно до ст.3 ЗУ «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі громадського харчування та послуг»- Субєкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобовязані: 2) видавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, розрахунковий документ встановленої форми на повну суму проведеної операції;

Згідно ст.2 ЗУ «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі громадського харчування та послуг»- розрахунковий документ документ встановленої форми та змісту (касовий чек, товарний чек, розрахункова квитанція, проїзний документ тощо), що підтверджує факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, отримання (повернення) коштів, купівлі-продажу іноземної валюти, надрукований у випадках, передбачених цим Законом, і зареєстрований у встаноновленому порядку реєстратором розрахункових операцій або заповнений вручну;

Що стосується оренди за гаражну споруду у сумі 3640,0 грн. відповідачка також не згодна, оскільки позивачем не надано жодного доказу, який би підтверджував, що дійсно позивачкою орендується гаражна споруда та те, що зазначені кошти нею сплачено, а також у позові не наведена норма права на підставі якій, позивач має намір стягнути 3640 грн.

Заслухавши пояснення позивачів та їх адвоката, відповідачку та її представника, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні ОСОБА_1, ОСОБА_2 є подружжям, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії ІІ-АМ №366937, виданого Чорноморською сільською радою Піщанського району Вінницької області 4 серпня 1991 року. ОСОБА_1 була рідною сестрою ОСОБА_6, який 24 січня 2010 року помер. Це підтверджується копією свідоцтва про смерть серія І-ЖД №200464, видане Хлібодарською селищною радою 26 січня 2010 року. Після смерті ОСОБА_6, відкрилась спадщина на частку квартири, яка розташована за адресою: м.Теплодар, вул. Піонерна, буд.№26, кв.№10 та автомобіль НОМЕР_1. Відповідачка ОСОБА_4 є спадкоємицею першої черги і у відношенні неї відкрита спадкова справа, що підтверджується і відповіддю державного нотаріуса Теплодарської міської державної нотаріальної контори. Позивачі просили відшкодувати витрати на поховання ОСОБА_6, так як разом, тобто ОСОБА_1 та ОСОБА_2, займалися похованням ОСОБА_6, всі витрати несли спільно, так як є однією сімєю і мають спільне майно та спільні обовязки один до одного. Кошти, які були їхнім спільним майном, витрачалися на поховання ОСОБА_6, так як рідна дочка, тобто відповідачка по справі ОСОБА_4 похованням батька не займалася, так як родинних стосунків з позивачами підтримувати не бажала. Вони пропонували відповідачці в звязку з тим, що вона не приймала ніякої участі у похованні свого батька, відшкодувати їм вартість понесених ними витрат на поховання та поминальні обіди ОСОБА_6, однак відповідачка відмовлялася добровільно відшкодувати їм вищенаведені витрати. Ще при житті ОСОБА_6 в тому місці де він проживав, у нього був автомобіль НОМЕР_2. Даний автомобіль він зберігав у гаражі, який належить ОСОБА_7. ОСОБА_6 зберігав в його гаражі свій автомобіль згідно усної домовленості з ОСОБА_7, за грошову плату в розмірі - 520,0 грн. в місяць. Однак після смерті ОСОБА_6 даний автомобіль залишився зберігатися у вказаному гаражі ОСОБА_7, і кошти за зберігання якого, сплачував ОСОБА_2, що також підтвердив свідок ОСОБА_7. Так як спадкоємиця, якого є відповідачка, не визначила охоронця спадкового майна, в тому числі і даного автомобіля її померлого батька, ОСОБА_2 був єдиною особою, яка охороняла цей автомобіль і витрачала особисті кошти, та кошти своєї сімї на його зберігання. І загальний розмір витрат, понесених ним на зберігання автомобіля склав-3640,0 грн., які він сплачував з січня 2010 року по липень 2010 року, тобто в період, коли на ОСОБА_4 вже було відкрито спадкову справу і вона знала, що після смерті її батька залишився їй в спадок вищенаведений автомобіль. ОСОБА_2 особисто домовлявся за копання могили для померлого ОСОБА_6, сам особисто передавав грошові кошти в розмірі - 1500,0 грн. ОСОБА_8, який у зимову морозну пору копав яму для покійного, що й підтвердив в судовому засіданні ОСОБА_8, опитаний як свідок. Позивачі їздили по магазинах, по експертизах, витрачали свій особистий час, для того, щоб провести належне поховання ОСОБА_6, і сподівався на певну подяку та відшкодування їх витрат спадкоємицею.

Згідно до ст. 1232 ЦК України затрати, що належать до витрат на достойне поховання, та необхідні витрати на оплату місця поховання спадкодавця, здійснюються, як правило, після його смерті. Оскільки ці затрати (встановлення памятного надгробку, справляння релігійного обряду, поминок тощо) відшкодовуються за рахунок спадщини в межах її вартості, остання має бути сумірною фінансовому й соціальному стану спадкодавця, розміру спадкової маси, інтересам його кредиторів ті місцевим звичаям поховання.

Відповідно до ч.1 ст.7 ЦК України цивільні відносини можуть регулюватися звичаєм, зокрема ділового обороту. Звичаєм є правило поведінки, яке не встановлене актами цивільного законодавства, але є усталеним у певній сфері цивільних відносин.

Відповідно до ч.4 ст.13 ЦК України при здійснені цивільних прав особа повинна додержуватися моральних засад суспільства.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.14 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до вимог ст.4 Закону України «Про поховання та похоронну справу» діяльність у галузі поховання базується на одному з таких принципів, як поховання в установленому законодавством порядку з урахуванням волевиявлення померлого, вираженого особою при житті, а за його відсутності - з урахуванням побажань родичів.

Враховуючи те, що відповідачка є спадкоємицею першої черги, то весь спадок ОСОБА_6 переходить до неї, в тому числі й вищенаведений автомобіль.

Що ж стосується форми та змісту розрахункових документів, які позивачі подали в якості доказів на підтвердження своїх вимог у справі, то дійсно відповідно до п.п.4, 27 Правил торгівлі на ринках, затверджених наказом Міністерства економіки та з питань європейської інтеграції України, Міністерства внутрішніх справ України, Державної податкової адміністрації України, Державного комітету стандартизації, метрології та сертифікації України від 26.02.02 року, торгівлю на ринках можуть здійснювати фізичні особи - громадяни України, іноземні громадяни, особи без громадянства, субєкти підприємницької діяльності, а також юридичні особи незалежно від форм власності (далі-продавці). На вимогу покупця продавець (субєкт підприємницької діяльності, який відповідно до законодавства звільнений від застосування реєстраторів розрахункових операцій та розрахункових книжок) повинен видати товарний чек, що засвідчує факт купівлі, у якому зазначаються: найменування субєкта господарювання та ринку, ряд та номер торговельного місця, найменування товару, ціна товару, дата продажу, прізвище, ініціали продавця та його підпис.

Однак, суд бере до уваги та враховує моральні засади суспільства, звичаї, які відбуваються під час поховання та поминання, стан ОСОБА_1, яка є сестрою померлого ОСОБА_6, яка перебувала в траурі і тому не могла своєчасно предявляти вимоги продавцям про надання їй належним чином оформлених товарних чеків за придбанні продукти харчування, промислові товари та безпосередньо укладати договора на отримання ритуальних послуг, знати реальні ціни на придбані продукти харчування, промислові товари та послуги станом на січень 2010 року та звертати увагу на законність видачі їй таких документів, так як вона займалася похованням рідного брата, а також матеріальне становище відповідачки та наявність спадкового майна після померлого ОСОБА_6, суд вважає за необхідне задовольнити позов частково, стягнувши з відповідачки на користь ОСОБА_1: 1984,84 грн. - витрати на закуплені продукти від 25.01.2010 року; 1304,10 грн. - витрати на закуплені продукти від 03.03.2010 року; 312,44 грн. - витрати на закуплені продукти від 29.01.2010 року; 499,0 грн. - витрати на придбання церковної утварі від 25.01.2010 року; 1980,0 грн. - витрат на придбання гробу, хреста, покривал, вінків від 25.01.2010 року; 3750 грн. - витрат на поминальний обід від 26.01.2010 року; 1400,0 грн. витрати на поминальний обід від 04.03.2010 року; 260,98 грн. витрат на послуги СМЕ, а всього - 11491,36 грн., а на користь ОСОБА_10: 1500,0 грн. - витрат на копання могили; 1160,0 грн. - витрат на придбання одягу померлому ОСОБА_6; 3640,0 грн. - витрат, повязаних із зберіганням автомобіля згідно розписки від 19.06.2010 року, а всього - 6300,0 грн., в іншій частині позову відмовити, на підставі його недоведеності.

На підставі викладеного, керуючись ст.7, 11, 13,14, 16, 1232 ЦК України, 11, 88, 209, 212, 214, 215 ЦПК України , суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення витрат на поховання задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1: 1984,84 грн. - витрати на закуплені продукти від 25.01.2010 року; 1304,10 грн. - витрати на закуплені продукти від 03.03.2010 року; 312,44 грн. - витрати на закуплені продукти від 29.01.2010 року; 499,0 грн. - витрати на придбання церковної утварі від 25.01.2010 року; 1980,0 грн. - витрат на придбання гробу, хреста, покривал, вінків від 25.01.2010 року; 3750 грн. - витрат на поминальний обід від 26.01.2010 року; 1400,0 грн. витрати на поминальний обід від 04.03.2010 року; 260,98 грн. витрат на послуги СМЕ, а всього -11491,36 грн.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2: 1500,0 грн. - витрат на копання могили; 1160,0 грн. - витрат на придбання одягу померлому ОСОБА_6; 3640,0 грн. - витрат, повязаних із зберіганням автомобіля згідно розписки від 19.06.2010 року, а всього - 6300,0 грн..

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 сплачені судові витрати у розмірі: 488,0 грн. - витрат на юридичну допомогу; 150,56 грн. - сплаченого судового збору при подачі позову та 78,21 грн. - витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції.

Повне рішення суду виготовлено 29.09.2010 року.

Суддя: