Іванківський районний суд Київської області
Справа № 2-495 /10
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ (заочне)

21 вересня 2010 року Іванківський районний суд Київської області у складі головуючої судді Слободян Н.П., при секретарі Ковальовій А.О., з участі позивача, розглянувши в смт. Іванків у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди за безпідставне збереження та прострочення сплати грошей

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з позовом до відповідача про відшкодування шкоди за безпідставне збереження та прострочення сплати грошей. Позивач посилається нате, що рішенням [Банківського районного суду Київської області від 21.06.2006 року по справі № 2-380 за його ж позовом до відповідача про розірвання угоди купівлі-продажу та стягнення матеріальних і моральних збитків, було постановлено стягнути з відповідача на його користь кошти в сумі 5700 гри. по невиконаних зобов`язаннях, 1700 грн. на відшкодування моральної шкоди та 304 грн. судових витрат.

До цього часу рішення не виконане, кошти у сумі 5700 грн. йому не повернуті, судові витрати та кошти на відшкодування моральної шкоди не сплачені. За допомогою виконавчої служби стягнути з відповідача кошти не вдається.

Позивач вважає, що відповідач своїми діями порушив ст. 1212 ЦК України, так як зберіг у себе його гроші без законної на те підстави та спричинив йому шкоду, яка полягає у втраті ним певних доходів при наявності інфляції, яка становить 4662 грн. ( від суми несплачених коштів) та 1639 грн. (від суми несплачених сум присудженої моральної шкоди та судових витрат), 641 грн. (3% річних) та моральної шкоди у сумі 3000 грн., яка полягала у тому, що він зазнав переживань від усвідомлення того, шо і після рішення суду відповідач не повертає гроші, він витрачав час, гроші, фізичні і моральні зусилля по звернення у суд, виконавчу службу, порушився нормальний уклад його життя, погіршились взаємовідносини у сім`ї. Моральну шкоду він оцінює у 3000 грн. Ці кошти позивач і просить стягнути з відповідача.

У судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримав у повному обсязі, посилаючись на обставини , викладені вище.

Відповідач у судове засідання не заявився, про день і час слухання справи повідомлений вчасно, належним чином під розписку про вручення судової повістки, про причини неявки суд не повідомив. У зв`язку з цим, зі згоди позивачки, суд вирішує справу про заочному розгляді.

Судом встановлено, що рішенням Іванківського районного суду Київської області від 21.06.2006 року по справі № 2-380 задоволено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання угоди купівлі-продажу та стягнення матеріальних і моральних збитків, було постановлено стягнути з відповідача на його користь кошти в сумі 5700 грн. по невиконаних зобов`язаннях, 1700 грн. на відшкодування моральної шкоди та 304 грн. судових витрат.

На підставі цього рішення Іванківським районним судом видано виконавчий лист № 2-380 за 2006 рік.

26.04.2010 року виконавче провадження по зазначеному виконавчому листу закінчено, стягнень по цьому документу не проводилось, виконавчий документ повернуто у ВДВС за місцем проживання відповідача.

Ст. 599 ЦК України установлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Як вбачається з матеріалів справи, на момент звернення позивача до суду відповідач узятих на себе зобов`язані сплатити сплати боргу не виконав, а тому грошове зобов`язання, незважаючи на відкриття виконавчого провадження, не можна вважати таким, шо припинило своє існування, оскільки ст. 50 ЦК такої правової підстави припинення зобов`язань не передбачено.

Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення.

Набранням законної сили рішенням суду про стягнення грошового боргу не є підставою для припинення грошового зобов`язання , а боржник несе обов`язок відшкодувати інфляційні витрати від знецінення неповернутих коштів за весь час виконання рішення суду про стягнення грошового боргу.

Саме такою є позиція , висловлена колегією суддів Судової палати в цивільних справах ВС в ухвалі від 04.07.2007 року, 02.09.2009 року та 11.11.2009 року.

Враховуючи викладене вище суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог позивача.

Задоволенню підлягають зокрема вимоги щодо стягнення інфляційних збитків та 3 % річних у зв`язку з несвоєчасним виконанням зобов`язання, а саме повернення основного боргу - 5700 грн.

Розрахунок інфляційних збитків ( з урахуванням індексів інфляції):

З 21.06.2006 року сума боргу з інфляцією з наростаючим підсумком:

за 9 днів червня 2006 року - 5701,71 грн.,

за липень 2007 року - 5753,03 грн.,

за серпень 2007 року - 5753,03 грн.,

за вересень 2007 року - 5868,09 грн.,

за жовтень 2007 року - 6020,66 грн., за листопад 2007 року - 6129,03 грн.,

за грудень 2007 року - 6184,06 грн.

за 2007 рік: 6184,06 грн. х 116,6%= 7210.61 грн.

за 2008 рік: 7210,61 грн. х 122.3% = 8818.58 грн.

за 2009 рік: 8818,58 грн. х 112,3% = 9903, 26 грн.

за 2010 рік: за січень - 9903,26 грн. х 101,8%= 10081,53 грн.

за лютий - 10081,53 грн. х 101,9% = 10273,07 грн. -5700 грн. = 4573,07 грн.

Отже, безпосередня сума інфляційних збитків становить 4573,07 грн.

Розрахунок 3% річних: з липня по грудень 2006 року - 85,50 грн., за 2007 рік - 171 грн., за 2008 рік - 171 грн., за 2009 рік - 171 грн.

за січень-березень 2010 року - 42,75 грн., всього 641 грн. 25 коп.

Щодо позовних вимог в частині компенсації втрати частини коштів за прострочення коштів, стягнених за рішенням суду ( судових витрат та моральної шкоди), суд вважає, що ці вимоги не підлягають задоволенню, оскільки вони не випливають з грошових (боргових) зобов`язань, що виникли між сторонами. Ці кошти позивачем відповідачу не передавались, атому не може іти мова про безпідставне збереження його майна.

Не підлягають задоволенню також вимоги щодо стягнення моральної шкоди, оскільки суд вважає достатньою сатисфакцією завданих моральних збитків безпосередньо задоволення вимог щодо стягнення інфляційних збитків та 3% річних із заборгованої суми.

Відповідно до вимог ст.. 88 ЦПК України стягненню з відповідача підлягають судові витрати, понесені позивачем при подачі позову, а саме 99,42 грн. судового збору та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи

На підставі викладеного, ст. 599, 625 ЦК України, керуючись ст. 57, 60, 88, 209, 212-215, 218, 224-228 ЦПК У країни,суд

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити частково.

2.Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 4573,29 грн. інфляційних збитків та 3% річних у сумі 641 грн. у зв`язку з несвоєчасним виконанням зобов`язання.

3.Стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати у сумі 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи та 99,42 грн. судового збору.

4.В решті позовних вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, який його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Київської області через Іванківський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Суддя: