Справа №2-14-7326/09 20.01.2010 20.01.2010
Провадження №22ц124/10
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2010 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючого Паліюка В.П.,

суддів Славгородської Н.П., Буренкової К.О.,

при секретарі судового засідання Дудник Ю.П.,

за участі позивача ОСОБА_1, його представника ОСОБА_2, відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4 і ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_1

на рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 6 листопада 2009 р. за його позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання договору купівлі-продажу жилого будинку в частині зазначення покупця та ціни недійсним та визнання права власності на Ѕ частину будинку,

в с т а н о в и л а :

В липні 2009 р. ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання договору купівлі-продажу жилого будинку в частині зазначення покупця та ціни недійсним та визнання права власності на Ѕ частину будинку.

Позивач зазначав, що 24 березня 2004 р. в період шлюбу за спільні кошти він та його колишня дружина ОСОБА_3 купили будинок №24 по вул. Партизанській у м. Миколаєві, але договір купівлі-продажу оформили на ОСОБА_4, яка пообіцяла переоформити будинок на імя своєї дочки ОСОБА_3 Протягом наступних трьох років за його із ОСОБА_3, та кошти його батьків і батьків дружини старий будинок було розібрано, а на його місці зведено новий будинок. Проте відповідачка ОСОБА_4 відмовляється визнати спірний будинок його та ОСОБА_3 спільним майном.

Ухвалою суду від до участі у справі залучено ОСОБА_5, який є чоловіком ОСОБА_4 та за їх спільною заявою співвласником спірного будинку.

Посилаючись на наведені обставини, а також на те, що зазначена в договорі купівлі продажу ціна будинку не відповідає дійсності, позивач просив визнати договір купівлі-продажу жилого будинку в частині зазначення покупця та ціни недійсним; визнати покупцями будинку ОСОБА_1 та ОСОБА_3; визнати, що купівлю-продаж будинку було вчинено за 21200 грн.; визнати за ОСОБА_1 і ОСОБА_3 право власності на Ѕ частину будинку за кожним.

Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 6 листопада 2009 р. в позові ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення його позову. ОСОБА_1 посилається на те, що висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи та положенням цивільного і сімейного права.

Перевіривши законність та обгрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія вважає, що вона підлягає частковому задоволенню, а рішення в частині відмови в задоволенні позову про визнання недійсним договору купівлі-продажу будинку в частині покупця, скасуванню і ухваленню в цій частині нового рішення, виходячи із наступного.

Відмовляючи в задоволенні вимог ОСОБА_1 про визнання недійсним договору купівлі-продажу жилого будинку в частині покупця, суд виходив з того, що позивач не надав доказів на підтвердження того, що будинок придбано за його та ОСОБА_3 спільні кошти як подружжя.

Проте з таким висновком суду погодитися не можна, оскільки він не відповідає фактичним обставинам справи і наявним в ній доказам, що у відповідності до п.4 ч.1 ст. 309 ЦПК є підставою для скасування рішення в цій частині і ухвалення в цій частині нового рішення.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 і ОСОБА_3 з 2 листопада 2002 р. перебували у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають малолітню дочку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1. 8 квітня 2008 р. шлюб між ними розірвано.

Судом встановлено, що між ОСОБА_1 і ОСОБА_3 була досягнута домовленість придбати для сімї жилий будинок №24 по вул. Партизанській у м. Миколаєві. При укладенні 24 березня 2004 р. в нотаріальному порядку договору купівлі-продажу цього будинку за взаємною згодою ОСОБА_1 і ОСОБА_3 покупцем була зазначена ОСОБА_4, мати - ОСОБА_3

Після купівлі будинку позивач та ОСОБА_3 привели літню кухню в придатний для проживання стан та вселилися в це приміщення. Дану обставину не заперечувала як відповідачка ОСОБА_3, так і відповідачі ОСОБА_4 і ОСОБА_5 Дані обставини підтвердили також свідки ОСОБА_7 і ОСОБА_8 Згідно довідки про склад сімї від 1 грудня 2007 р., виданої адміністрацією Центрального району виконкому Миколаївської міської ради, з 9 грудня 2007 р. в спірному жилому будинку зареєстрована ОСОБА_3 та малолітня ОСОБА_9. В подальшому позивач та відповідачка знесли житловий будинок літ. «А», та починаючи від фундаменту збудували новий будинок. Відповідачка ОСОБА_4 не вселялася в даний будинок, зареєстрована та постійно проживає у ІНФОРМАЦІЯ_2.

Наведене свідчить, що спірний жилий будинок купувався за спільні кошти ОСОБА_1 і ОСОБА_3 та за їх згодою договір купівлі-продажу було оформлено на ОСОБА_4

Оскільки позивачем доведено, що за угодою про купівлю-продаж спірний будинок в дійсності куплено не зазначеним в договорі покупцем ОСОБА_4, а позивачем та відповідачкою ОСОБА_3 за їх спільні кошти в період перебування в зареєстрованому шлюбі, то відповідно до ст. 235 ЦК цей договір стосовно покупця є удаваною угодою, а дійсними покупцями є позивач і відповідачка ОСОБА_3

Тому договір купівлі-продажу вказаного будинку є недійсним частково лише стосовно покупця, що для продавця не тягне ніяких правових наслідків.

Відповідно до ст. ст. 60, 70 СК майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності, а в разі його поділу частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Тому позивача слід визнати покупцем Ѕ частини жилого будинку №24 по вул. Партизанській у м. Миколаєві, який складався на момент укладення договору купівлі - продажу із житлового будинку літ. «А» жилою площею 35, 7 кв. м, літньої кухні літ.»Б», тамбуру літ. «б», вбиральні літ. «О,» огорожі № 3, 4,споруди 1,1, П.

В звязку з чим рішення суду в частині відмови в визнанні недійсним договору купівлі продажу жилого будинку в частині покупця спірного жилого будинку слід скасувати і в цій частині відповідно до п.4 ч.1 ст. 309 ЦПК ухвалити нове рішення, яким визнати договір купівлі-продажу жилого будинку №24 по вул. Партизанській у м. Миколаєві в частині покупця частково недійсним, визнавши ОСОБА_1 покупцем Ѕ частини вказаного жилого будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд.

Разом з тим, відмовляючи ОСОБА_1 в задоволенні вимог про визнання права власності на самочинно збудований жилий будинок літ. «А-1» на місці знесеного жилого будинку літ. «А», розташований по вул. Партизанській, 24 у м. Миколаєві, суд правильно керувався тим, що положеннями ч.2 ст. 376 ЦК особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває на нього права власності.

Оскільки рішення в цій частині ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, то підстав для його скасування в цій частині не має.

Доводи позивача в апеляційній скарзі про те, що він набув права власності на самочинно збудований будинок безпідставні і є наслідком помилкового тлумачення положень цивільного законодавства.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 6 листопада 2009 року в частині відмови в визнанні частково недійсним договору купівлі - продажу жилого будинку в частині покупця скасувати і в цій частині ухвалити нове рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання недійсним договору купівлі-продажу жилого будинку в частині :12pt;">покупця задовольнити.

Визнати договір купівлі-продажу жилого будинку №24 по вул. Партизанській у м. Миколаєві, посвідчений 24 березня 2004 р. приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу ОСОБА_10, реєстр №К-866, в частині покупця частково недійсним, визнавши ОСОБА_1 покупцем Ѕ частини цього жилого будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України.

Головуючий

Судді