Єдиний унікальний номер 2-739/2010
18.11.2010 року Першотравневий районний суд м.Чернівців в складі: головуючого судді Іщенко І. В. при секретарі Калініченко С.Б., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 за участю третьої особи ЧФ «Приватбанк» до ОСОБА_5 про відшкодування моральної шкоди,-
Позивачі звернулися в суд з позовом до відповідача про стягнення моральної шкоди. Посилалися в позові на те, що вони по проханню ОСОБА_5 отримали кредитні кошти на придбання майна (побутової техніки) шляхом перечислення на розрахункові рахунки підприємства (магазинів) - продавців по наступних кредитних договорах, а саме: ОСОБА_1, по проханню ОСОБА_5 оформив кредит на придбання мобільного телефону «КОКІА N 72» у магазині «Мобілочка» по вул.Університецькій, після чого цей телефон передав останьому оскільки, як Відповідач пояснив мав його продати з метою отримання «живих» коштів, про цьому запевняв, що сам буде здійснювати погашення кредитних зобов'язання. ОСОБА_3, також по проханню ОСОБА_5 оформив кредит на придбання мобільного телефону «МОКІА N 72» у магазині «Мобілочка» по вул.Університецькій, після чого цей телефон передав останьому оскільки, як Відповідач поясї^]ив мав його продати з метою отримання живих коштів, при цьому запевняв, що сам буде здійснювати погашення по кредитних зобов'язання. ОСОБА_4, також по проханню ОСОБА_5 оформив кредит на придбання мобільного телефону «КОКІА N 72» у магазині «Мобілочка» по вул.Університецькій, після чого цей телефон передав останьому по скільки, як Відповідач пояснив мав його продати з метою отримання живих коштів, про цьому запевняв, що сам буде здійснювати погашення по кредитних зобов'язання. ОСОБА_2, також по проханю ОСОБА_5 оформив кредит на придбання мобільного телефону «КОКІА N 72» у магазині «Мобілочка» по вул.Університецькій, після чого цей телефон передав останьому оскільки, як Відповідач пояснив мав його продати з метою отримання живих коштів, про цьому запевняв, що сам буде здійснювати погашення по кредитних зобов'язання. Враховуючи вищенаведені факти та з урахуванням Вироку по Справі № 1-151/2009 року від 13 липня 2009 року де громадянина ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні злочину передбаченого ст. 190, ч.2 КК України та призначено покарання у вигляді З (трьох) років обмеження волі. Також відповідно до вищезазначеного Вироку, судом надано право подання в Суд цивільного позову про стягнення коштів (матеріальної шкоди) завданої злочином. Відповідно, вони вважають, що винна гр. ОСОБА_5, доведена в повному обсязі та в повній мірі. Також доведено, що саме за проханням вищевказаного громадянина були оформлені данні кредитні угоди. З урахування інформації вказаній у Вироку по Справі № 1-151/2009 року від 13 липня 2009 року, чітко зрозуміло, що усіх Позивачів по даному цивільному позову, було визнано Потерпілими по кримінальній справі, також вказано вартість нанесеної матеріальної шкоди . Враховуючи вищенаведені події, вони зазнали переживання, постійної напруги, телефонних дзвінків, погроз відкриття проти нас, як Позичальників кримінальної справи, приниження честі та гідності та душевних страждань, також погіршення ділової репутації у зв'язку з протиправною поведінкою фінансової установи до мене самого та членів їх сім'ї. Просили стягнути з відповідача по 2000 грн. кожному відшкодування моральної шкоди та судові витрати по справі.
В судовому засіданні позивачі в зал судового засідання не з»явилися, направили заяву в якій підтримали позов в частині відшкодування моральної шкоди. Просили розгляд провести за їх відсутності.
Представник третьої особи ЧФ «Приватбанк» в зал судового засідання не з»явилися. Відповідач ОСОБА_5 в зал судового засідання не з»явився, належним чином був повідомлений письмовим викликом та оголошенням в засобах масової інформації.
У відповідності до СТ.224 ЦПК України, в разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповноважними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якш,о позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Позивач не заперечував проти ухвалення заочного рішення.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню.
Судом встановлено, що позивачі по справі по проханню ОСОБА_5 отримали кредитні кошти на придбання майна (побутової техніки) шляхом перечислення на розрахункові рахунки підприємства (магазинів) - продавців по наступних кредитних договорах, а саме: ОСОБА_1, по проханню ОСОБА_5 оформив кредит на придбання мобільного телефону «НОКІА N 72» у магазині «Мобілочка» по вул.Університецькій, після чого цей телефон передав останьому оскільки, як Відповідач пояснив мав його продати з метою отримання «живих» коштів, про цьому запевняв, що сам буде здійснювати погашення кредитних зобов'язання. ОСОБА_3, також по проханню ОСОБА_5 оформив кредит на придбання мобільного телефону «МОКІА N 72» у магазині «Мобілочка» по вул.Університецькій, після чого цей телефон передав останьому оскільки, як Відповідач пояснив мав його продати з метою отримання живих коштів, при цьому запевняв, що сам буде здійснювати погашення по кредитних зобов'язання. ОСОБА_4, також по проханню ОСОБА_5 оформив кредит на придбання мобільного телефону «МОКІА N 72» у магазині «Мобілочка» по вул.Університецькій, після чого цей телефон передав останьому по скільки, як Відповідач пояснив мав його продати з метою отримання живих коштів, про цьому запевняв, що сам буде здійснювати погашення по кредитних зобов'язання. ОСОБА_2, також по проханню ОСОБА_5 оформив кредит на придбання мобільного телефону «НОКІА N 72» у магазині «Мобілочка» по вул.Університецькій, після чого цей телефон передав останьому оскільки, як Відповідач пояснив мав його продати з метою отримання живих коштів, про цьому запевняв, що сам буде здійснювати погашення по кредитних зобов'язання. Враховуючи вищенаведені факти та з урахуванням Вироку по Справі № 1-151/2009 року від 13 липня 2009 року де громадянина ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні злочину передбаченого ст. 190, ч.2 КК України та призначено покарання у вигляді З (трьох) років обмеження волі. Також відповідно до вищезазначеного Вироку, судом надано право подання в Суд цивільного позову про стягнення коштів (матеріальної шкоди) завданої злочином. Відповідно, вони вважають, що винна гр. ОСОБА_5, доведена в повному обсязі та в повній мірі. Також доведено, що саме за проханням вищевказаного громадянина були оформлені данні кредитні угоди. З урахування інформації вказаній у Вироку по Справі № 1-151/2009 року від 13 липня 2009 року, чітко зрозуміло, що усіх Позивачів по даному цивільному позову, було визнано Потерпілими по кримінальній справі, також вказано вартість нанесеної матеріальної шкоди.
Відповідно до СТ.23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливостей реалізації, ступеня вини особи яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою відшкодування, а також інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності, справедливості.
Визначаючи розмір моральної шкоди, суд враховує характер та обсяг заподіяних позивачеві моральних страждань, їх характер і тривалість, істотність вимушених змін у його життєвих стосунках.
Разом з тим згідно ст..60 ЦПК України кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Позивачі по справі не довели, що діями відповідача їм заподіяна моральна шкода. З тесту позовної заяви не вбачається в чому виражена моральна шкода, а також які саме наслідки настали для позивачів та як він від цього постраждав.
Також згідно п.З Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. Зі змінами та доповненнями "Про судову практику в справах про відшкодування моральної ( немайнової шкоди) вказано, що моральна шкода може полягати у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв"язку з ушкодженням здоров"я, у порушенні права власності, прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв"язку з незаконним перебуванням під слідством та судом, у порушенні нормальних життєвих зв"язків через неможливість продовження активного громадського життя.
Разом з тим судом встановлено, що в матеріалах справи відсутні докази, того, що позивачам по кримінальній справі , в якій вони проходили як потерпілі завдані матеріальні збитки. Як встановлено, матеріальні збитки завдані саме ЧФ «Приватбанк», які і мають право по зверненню щодо відшкодування збитків.
Не підлягають стягненню з відповідача і судові витрати по справі, оскільки суд відмовив в задоволенні позовних вимог.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст.23, ЦК України, ст.10, 11, 60, 209, 212, 214-215 ЦПК України, суд,-
В задоволенні позову ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 за участю третьої особи ЧФ «Приватбанк» до ОСОБА_5 про відшкодування моральної шкоди - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Чернівецької області через Першотравневий районний суд м. Чернівці шляхом подачі в 10 денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці І. В. Іщенко