Справа № 2-722/2010
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.06.2010 року Котовський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого судді - Фабіжевського С.А.

при секретарі - Поберещенко К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Котовську Одеської області справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення 7085 грн. 40 коп.,

в с т а н о в и в:

Позивач наполягав на визнанні дійсним договору позики та на стягненні з відповідача 2070 грн. за цим договором, відсотків за порушення виконання грошового зобов`язання 15 грн. 40 коп., 5000 грн. у відшкодування моральної шкоди, та 72 грн. по сплаті державного мита та 120 грн. по сплаті ІТЗ, а всього 7277 грн. 40 коп..

Позивач позов підтримав у повному обсязі, підтвердив обставини викладені у позовній заяві.

Відповідач позов визнав у повному обсязі, не заперечував проти його задоволення, пояснивши заборгованість відсутністю роботи та доходів.

Вислухавши сторони, дослідивши представлені докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Встановлено, що 20 серпня 2008 року за умовами цивільної угоди сторони уклали між собою правочин позики. Згідно цього позивач позичив відповідачу 2070 грн., які останній зобов`язався віддати до 15 січня 2010 року. При цьому, сторони дотрималися письмової форми угоди. Про це свідчить розписка з власним підписом відповідача. Але, зобов`язань своїх за договором відповідач не виконав та гроші не віддав.

Згідно договору позики (ст.. 1046 ЦК України) одна сторона надає іншій стороні у власність кошти або інші речі, а остання у обумовлений термін повинна повернути іншій ту ж саму суму коштів або рівну кількість речей того ж роду та якості. Взявши на себе зобов`язання повернути кошти до 15 січня 2010 року, відповідач не виконав їх. За таких підстав ці кошти повинні бути стягнуті з нього на користь позивача у примусовому порядку (2070 грн.).

Крім цього, згідно положень п. 2 ст. 625 ЦК України відповідач, як особа що не виконала грошового зобов`язання у визначений термін, за вимогою позивача, повинна сплатити суму боргу з 3 відсотка річних від суми, яку потрібно було своєчасно сплатити, якщо інше не встановлено правочином або законом, яка становить 15 грн. 40 коп. (за 16 днів прострочки (2070:365х3%х16).

Що стосується стягнення з відповідача 5000 грн. у відшкодування моральної шкоди, то в цій частині позову слід відмовити, бо самим договором позики це не встановлено.

Задовольняючи позов у повному обсязі, суд повинен керуватися положеннями ст. 88 ЦПК України і стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати у межах задоволеної суми.

Таким чином, загальна сума стягнення з відповідача на користь позивача з викладених вище підстав складає 2256 грн. 40 коп. (2070 грн. 00 коп. + 15 грн. 40 коп. + 51 грн. державне мито + 120 грн. ІТЗ).

Керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 212, 215 ЦПК України, ст.ст. 203, 28 п. 1 п.п. 3, 625 п. 2, 1046, 1047 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Визнати дійсним правочин позики, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 20 серпня 2008 року.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 2070 (дві тисячі сімдесят) грн. 00 коп. за договором позики, 15 грн. 40 коп. відсотків за порушення терміну виконання грошового зобов`язання, 51 (п`ятдесят одна) грн. державного мита та 120 грн. витрат на ІТЗ, а всього 2256 (дві тисячі п`ятдесят шість) грн. 40 коп..

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області протягом 10 днів з дня його проголошення, шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження (апеляційної заяви), а в подальшому апеляційної скарги в 20-ти денний строк з дня подачі зазначеної заяви.

По закінченню строків на апеляційне оскарження і не надходження апеляції, а також в разі не скасування цього рішення в апеляційному порядку воно набирає законної сили.

Суддя -