Справа №2-84-10
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 червня 2010 року Уманський міськрайонний суд Черкаської області

в складі: головуючого судді Прокулевича В.С.

при секретарі Крисюк Л.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Умань справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення матеріальної та моральної шкоди заподіяної дорожньо-транспортною пригодою,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення матеріальної та моральної шкоди заподіяної дорожньо-транспортною пригодою, посилаючись на те, що 17 квітня 2009 року близько 12 години 10 хвилин відповідач ОСОБА_3, керуючи автомобілем НОМЕР_1, що належить відповідачці ОСОБА_2, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, по вул.І.Гонти в м.Умань не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням, внаслідок чого здійснив наїзд на його автомобіль НОМЕР_2, який був припаркований в місці стоянки з правої сторони проїжджої частини вулиці. В наслідок ДТП його автомобілю, завдано шкоду. Відповідач ОСОБА_3 свою вину визнав повністю та обіцяв відшкодувати вартість ремонту автомобіля НОМЕР_2, але в послідуючому почав його уникати зустрічів. Відповідач ОСОБА_2, яка є власником автомобіля НОМЕР_1, також відмовляється відшкодувати завдані збитки, мотивуючи тим, що збитки завдано не нею. У зв?язку з ДТП порушився нормальний ритм його життя. Будучи головою ЖБК «Надія», він використовував власний автомобіль для поїздок на роботу та в господарських цілях кооперативу. Також пошкодженим автомобілем відвозив дітей до школи та жінку-інваліда на роботу і на лікування, чого на даний час зробити не може. Стан його здоров?я значно погіршився, доводиться самому звертатись за медичною допомогою до лікарів, вишукувати кошти на ліки та лікування, запчастини та кошти на ремонт автомобіля.

В судовому засіданні позивач позов підтримав і просив задовольнити та пояснив, що 17 квітня 2009 року він припаркував свій автомобіль НОМЕР_3 на парковочному майданчику біля ЗАТ «Лакталіс-Умань». Коли він вийшов з приміщення, то побачив, що його автомобіль пошкоджено внаслідок ДТП, яке скоїв відповідач ОСОБА_3, керуючи автомобілем НОМЕР_4. Він викликав на місце події працівників ДАІ, які оформили відповідні документи. Вказане ДТП сталося з вини ОСОБА_3, який на той час був позбавлений права керування транспортними засобами та ще й був в нетверезому стані. Постановою суду від 06 травня 2009 року ОСОБА_3 визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.ст. 124, 130 ч.1 КУпАП, і його позбавлено права керування транспортними засобами терміном на три роки.

Згідно висновку експертизи, йому, як власнику автомобіля завдано матеріального збитку від ДТП на суму 36511 гривень 22 копійки.

Після ДТП він звертався до власника автомобіля ОСОБА_2 з проханням відшкодувати ремонтні роботи по відновленню його автомобіля по фактичних витратах, нехай навіть вони будуть менші ніж вказано в автотоварознавчому дослідженні. Спочатку відповідачі погоджувалися на ці умови, а потім стали мене уникати, ОСОБА_2 взагалі сказала, що до цього не має ніякого відношення, хоча ОСОБА_3 створив ДТП на автомобілі, який належить ОСОБА_2, отже вона дала йому ключі від машини і тому несе таку саму відповідальність

В звязку з ДТП у нього порушився нормальний ритм життя. Йому необхідно використовувати власний автомобіль для поїздок на роботу та у відрядження. Також автомобілем він возив дітей до школи, та дружину-інваліда на роботу та на лікування. Він планував поїхати разом з сімєю літом на відпочинок, але в звязку з пошкодженням автомобіля всі плани змінилися. Після ДТП у нього значно погіршився стан здоровя, він лікувався, витрачав кошти на ліки. В звязку з цим йому завдана моральна шкода, яку він оцінює в сумі 5000 грн.

Просить суд стягнути з відповідачів шкоду, завдану внаслідок ДТП, матеріальну в сумі 36511 гривень 22 копійки, моральну в сумі 5000 гривень та понесені судові витрати.

Відповідачка ОСОБА_2 позов не визнала та пояснила, що вона не несе відповідальності за вчинки ОСОБА_3, хоча вона і є власником автомобіля. ОСОБА_3 вписаний в технічний паспорт і мав право керувати транспортним засобом. Про те, що він позбавлений права керування транспортними засобами ОСОБА_3 її не повідомив. Він знаходився за кермом автомобіля під час вчинення ДТП і він заподіяв позивачу шкоду, яку визнає, отже він і повинен відшкодовувати позивачу всі заподіяні ним збитки. Вона ж ніякого відношення до вимог позивача не має.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_3 позов визнав та пояснив, що дійсно автомобіль «Мітцубісі» він придбав, перебуваючи в шлюбі з ОСОБА_2, за власні кошти, але оскільки вони з дружиною розлучалися ще в 2005 році, то він вирішив подарувати автомобіль дружині. ОСОБА_2 вписала його в техпаспорт, щоб він при потребі міг користуватися машиною. Вони з ОСОБА_2 розлучені, але проживають в одній квартирі, поки він не знайде собі іншого житла. Про те, що він позбавлений прав керування транспортними засобами, ОСОБА_2 не знала. 17.04.2009 року ОСОБА_2 пішла на роботу. Він без її дозволу взяв техпаспорт на машину, дублікат ключа у нього був давно, і поїхав у справах. Після того він зустрів своїх знайомих, вони з ними випили спиртного. Коли він їхав по вулиці Гонти міста Умані, то вчинив ДТП, зіткнувшись з машиною позивача. Після того він подзвонив ОСОБА_2, попросив її приїхати, щоб вона забрала машину з місця пригоди. Позов він визнає повністю.

Згідно постанови Уманського міськрайонного суду від 13 листопада 2008 року по адміністративній справі №3-14893-08 ОСОБА_3 за керування автомобілем в стані алкогольного спяніння позбавлений права керування всіма видами транспортних засобів строком на 1 рік.

Як вбачається з постанови Уманського міськрайонного суду від 6 травня 2009 року по адміністративній справі №3-787-09 ОСОБА_3 свою вину у вчиненні ДТП від 17 квітня 2009 року визнав повністю та за вказане правопорушення та за ст.130 ч.2 КУпАП був позбавлений права керування всіма видами транспортних засобів строком на три роки.

Згідно висновку автотоварознавчої експертизи №0С-1 від 4 березня 2010 року Вінницької Торгово-промислової палати матеріальний збиток завданий власникові автомобіля НОМЕР_5, в результаті його пошкодження при ДТП, складає 36511 гривень 22 копійки.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд приходить до висновку про те, що заявлений позов підлягає до задоволення частково - заподіяна матеріальна шкода в сумі 36511 гривень 22 копійки, моральна шкода в розмірі 5000 гривень та судові витрати в сумі 1703 гривні 40 копійок підлягають стягненню лише з відповідача ОСОБА_3, винного у вчинення ДТП, оскільки збитки ОСОБА_1 заподіяні при ДТП лише ОСОБА_3 і лише з вини ОСОБА_3, а ОСОБА_2, хоча і є власником автомобіля, але ніякого відношення до заподіяних збитків позивачу не має, тому і не може відповідати за шкоду заподіну позивачу відповідачем ОСОБА_3.

Суд вважає необхідним стягнути з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача понесені ним витрати при зверненні до суду.

На підставі ст.ст. 22,1167,1187 ЦК України, керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 208, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 на відшкодування матеріальної шкоди 36511 (тридцять шість тисяч пятсот одинадцять) гривень 22 копійки.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 не відшкодування моральної шкоди 5000 гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 1703 гривні 40 копійок.

Заява про апеляційне оскарження рішення суду може бути подана сторонами протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а апеляційна скарга на рішення суду протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження до судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області, через Уманський міськрайонний суд.

Головуючий В.С. Прокулевич