Справа № 2-5/2010
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2010 року Цюрупинський районний суд

Херсонської області

в складі:

головуючого судді Заславець Н.В.

при секретарі Бондаревій Т.К.

за участю прокурора Яриша Я.Г.

позивача Китаєва Є.Г., представників третіх осіб ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Цюрупинську цивільну справу за позовом прокурора Цюрупинського району в інтересах неповнолітнього ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, яка діє в інтересах малолітньої дочки ОСОБА_7, 2003 р.н, про визнання договору купівлі - продажу 54/100 частин житлового будинку та договору дарування 54/100 частин житлового будинку недійсними та стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 27000,00 гривень,

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Цюрупинського району в інтересах неповнолітнього ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_6, яка діє в інтересах малолітньої дочки ОСОБА_7, 2003 р.н., про визнання недійсним договору купівлі-продажу 54/100 частин житлового будинку розташованого в АДРЕСА_1, укладеного між ОСОБА_8, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5, та ОСОБА_5, посвідченого приватним нотаріусом Цюрупинського районного нотаріального округу 27.04.2007 року за реєстром № 839, та про визнання недійсним договору дарування 54/100 частин житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель та споруд, розташованого в АДРЕСА_1, укладеного між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на імя малолітньої дочки ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4, і посвідченого приватним нотаріусом Цюрупинського районного нотаріального округу 03 липня 2007 року за реєстром № 1506. та стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 27000,00 гривень.

У ході розгляду справи прокурори Мусулевський О.о., Кабалюк О.Г., Ахременко О.Д. та Яриш Я.Г. в судовому засіданні позов підтримали. Суду пояснили що ОСОБА_8, яка була матір"ю неповнолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, 27 квітня 2007 року продала належні їй 54/100 частини житлового будинку по АДРЕСА_1 ОСОБА_5 за 27000,00 гривень. При укладенні договору сторони не повідомили нотаріусу факт наявності у продавця неповнолітнього сина, який проживав разом з матірю у відчуженій частині будинку, але на той час навчався стаціонарно у Херсоні, у зв'язку з чим договір купівлі продажу було укладено без дозволу органу опіки і піклування, чим було порушено вимоги ст.ст. 17,18 Закону України «Про охорону дитинства» і житлові права неповнолітнього ОСОБА_4 У ході перевірки заяви ОСОБА_4 було встановлено, що померла зловживала спиртним, у зв'язку з чим за невеликий проміжок часу позбулася будинку, дачі, квартири і автомобіля, 27.04.2007 р. тим же приватним нотаріусом було посвідчено інший договір купівлі продажу, за яким ОСОБА_5, продав ОСОБА_8 житловий будинок по АДРЕСА_2, будинок фактично виявився непридатним для проживання, хоча за документами БТІ його технічна характеристика свідчила про належний стан будинку, хоча в ньому відсутні електро - і водопостачання, опалення, дах будинку протікає, стіни в тріщинах, вікна забиті дошками, всередині - приміщення без підлоги і дверей, що перевірено в ході обстеження будинку по АДРЕСА_2. Іншого житла у ОСОБА_4, який залишився сиротою, немає. Окрім того, пояснили, що в липні 2007 року ОСОБА_5 подарував своїй малолітній дочці ОСОБА_7, 2003 року народження, 54/100 частини житлового будинку по АДРЕСА_1, посвідчений нотаріально 03.07.2007 року приватним нотаріусом Цюрупинського районного нотаріального округу за реєстром № 1506. Просять визнати договір купівлі-продажу та договір дарування 54/100 частини житлового будинку недійсними з підстав порушення прав неповнолітнього ОСОБА_4 на користування житлом і стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_13 27000,00 гривень.

ОСОБА_4 позов прокурора підтримав і просив його задовольнити. Суду пояснив, що він був усиновлений в малолітньому віці ОСОБА_8, батько помер в 2000 році, мати - ІНФОРМАЦІЯ_5. У 2007 році він стаціонарно навчався в м. Херсоні, додому приїздив на вихідні і канікули. Єдиним на той час місцем проживання була частина будинку по АДРЕСА_1. Коли в травні 2007 року приїхав додому на АДРЕСА_1, то виявив, що в їх частині будинку інші власники, їх речі відсутні, які сказали йому нову адресу. В будинку по АДРЕСА_2 він знайшов хвору матір, яка тож дня померла. При ній не було ніяких грошей, паспорта чи документів на будинок. Його мати після смерті батька стала зловживати спиртним і за декілька років продала, а фактично поміняла на випивку, дачу, квартиру, машину, бабусин будинок. Він проживає у товариша, бабка якого була піклувальником до повноліття. Будинок по АДРЕСА_2 для проживання непридатний-крівля напівзруйнована і протікає, стеля всередині відпала, стіни потріскалися, підлога відсутня, вікна забиті дошками, газу та електрики немає. Колодязь у дворі може колись і був, але він його не знайшов.

Представник позивача ОСОБА_14 позов прокурора підтримала і суду пояснила, що ОСОБА_4 навчається у морському коледжі, товаришує з її онуком і після смерті матері став членом її сім"ї, оскільки свого житла у нього немає. Вважає, що мати ОСОБА_8, яка постійно випивала, і відповідач ОСОБА_5, який знав, що в неї є син, позбавили ОСОБА_4 житла, уклавши договір купівлі-продажу. Придбаний будинок має дірявий дах, димар прогнив і впав всередину, вікна, двері відсутні, немає електрики, газу, немає труби чи печі, немає води, відсутній туалет, двір не огороджений. Так званий житловий будинок являє жалюгідний вид.

Представник позивача Устинов І.А. позов прокурора підтримав і просив позов задовольнити, пояснивши, що матір"ю при відчужені частини будинку порушено житлові права неповнолітнього сина. Придбаний нею у ОСОБА_5 будинок представляє собою зруйновану будівлю, тому вважає, що за технічним станом це житло нерівнозначне проданому і технік БТІ дав неналежну технічну характеристику будинку по АДРЕСА_2.

Відповідачі в судові засідання протягом розгляду справи не з"явилися, їх повідомлення було здійснено судовими повістками, шляхом публікації оголошення в газеті.

Від відповідача ОСОБА_6 надійшло письмове заперечення на позов, в якому зазначено, що неповнолітній ОСОБА_4 на момент продажу проживав у квартирі АДРЕСА_3 і був житлом забезпечений. При цьому в будинку по АДРЕСА_2 згідно технічної документації є водопровідна свердловина і будівля має гідні для людського проживання умови. Окрім того, вона має намір надати докази на підтвердження наявності в будинку електропостачання.

Представник відповідачів ОСОБА_16 надав письмові заперечення на позов, відповідно до яких вважає посилання прокурора на порушення ст.. 224 ЦК України при укладенні договору купівлі-продажу помилковим, з підстав того, що продавець діяла як єдиний власник спірного майна, а не як піклувальник позивача, піклування над яким було призначено через два місяці після її смерті. Окрім того, ОСОБА_4 не являвся співвласником відчужуваної частини будинку, був забезпечений квартирою на Житло селищі і у відчужуваній частині будинку ніколи не проживав. Тому продаж будинку було вчинено ОСОБА_8 на законних підставах, яка відносно якісної характеристики будівлі по АДРЕСА_2 до ОСОБА_13 при укладені договору ніяких претензій не мала, тому житловий будинок на момент укладення правочину мав усі необхідні умови для людського проживання.

В судовому засіданні представник відповідачів підтримав подані ним заперечення та вважає, що підстав для визнання договору недійсним немає, оскільки ОСОБА_4 не являвся власником житлового будинку і його мати мала право розпорядитися своєю власністю. При цьому нею був придбаний рівноцінний за вартістю житловий будинок. Просить у позові відмовити за необґрунтованістю.

На пропозицію суду укласти у справі мирову угоду, представник відповідачів від імені ОСОБА_13 запропонував придбати для позивача однокімнатну квартиру. Однак в наступних засіданнях пояснив, що ця квартира могла бути придбана лише за можливості продажу житлового будинку по АДРЕСА_2, тому мирова угода укладена не була.

Свідок ОСОБА_17 - груповий інженер Цюрупинської філії ХДБТІ суду пояснила, що документи на продаж виготовлялися за терміновою заявкою. Технічна характеристика житлового будинку, що зазначена техніком БТІ ОСОБА_18 при укладенні договору фактично є невідповідною тому стану будинку, який вона побачила у ході обстеження будинку комісією за участю представників опікунської ради та прокурора, а саме: житловий будинок по АДРЕСА_2 без детального розрахунку мав зношеність приблизно 70-80 % на дату відчуження: підлога напівзруйнована в одній із кімнат, в інших відсутня взагалі, стіни в тріщинах і мають зношеність 50-60% перекриття обвалилися і частково впало, крівля напівзруйнована, димар завалився, стеля також місцями відпала, вікна і двері мають 60-70% зношеності деревени. Дошки на фронтонах відсутні і їх зношеність складає 60-70%, віконні отвори забиті дошками. Надвірні будівлі: сарай завалений, колодязь, туалет і огорожа відсутні. Будинок можна знести або зробити в ньому повний капітальний ремонт. На дату обстеження зношеність на її думку вже склала приблизно 90%. В технічних документах техніком допущена помилка ї зношеність будинку вказана неправильно і є невідповідною таблиці процентів зношеності.

Свідок ОСОБА_18 суду показала, що вона за заявкою ОСОБА_13 виїздила та склала технічну характеристику будинку АДРЕСА_2 та на АДРЕСА_1. Обстеження будинків робила в присутності ОСОБА_13, у якого був ключ від будинку ОСОБА_4. Остання не була присутньою. Обидва будинки справляли враження нежилих. Будинок по АДРЕСА_2 був нежилим не менше двох років на момент огляду, води не було, за наявність електроосвітлення не звернула увагу. Замовник вказав на присутніх двох громадян і зазначив , що вони мають зробити ремонт. Будинок потребував капітального ремонту, 40-50% зношеності фундаменту, вікна і двері потребували капітального ремонту, що означало повну їх заміну, дах будинку можливо частково був пошкоджений, підлога частково була відсутня, пере стінки були в наявності, тріщини не було. Будинок по АДРЕСА_1 каркасно-очеретяний з технічного стану був кращим за будинок по АДРЕСА_2, оскільки мав опалення, хоча на хвіртці облізла фарба і двері потребували ремонту.

Заслухавши пояснення прокурорів, позивача, представників сторін, третіх осіб, допитавши свідків, та дослідивши матеріали справи і дві інвентарні справи на житлові будинку та оцінивши отримані докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 27 квітня 2007 року ОСОБА_8. яка була матір"ю неповнолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 27 квітня 2007 року продала належні їй 54/100 частини житлового будинку по АДРЕСА_1 в м. Цюрупинську ОСОБА_5 за 27000 гривень. Договір купівлі-продажу нотаріально посвідчений цього ж дня приватним нотаріусом Цюрупинського районного нотаріального округу за реєстром № 839. При укладенні договору сторони не повідомили нотаріусу факт наявності у продавця неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, який проживав разом з матір"ю у відчуженій частині будинку, але на той час навчався стаціонарно у коледжі в м. Херсоні, у зв'язку з чим договір купівлі - продажу було укладено без дозволу органу опіки і піклування. Того ж дня договір купівлі продажу, за яким ОСОБА_5 продав ОСОБА_8 житловий будинок по АДРЕСА_2 за реєстром №842. Іншого житла у ОСОБА_4, який залишився сиротою після смерті матері, немає. 03.07.2007 року ОСОБА_13 подарував своїй малолітній дочці ОСОБА_7, 2003 р.н., інтереси якої представляла ОСОБА_6, 54/100 частини житлового будинку по АДРЕСА_1. Договір дарування посвідчений нотаріально 03.07.2007 року приватним нотаріусом Цюрупинського району у порушенні кримінальної справи за фактом смерті ОСОБА_8 відмовлено. З її тексту вбачається, що остання зловживала спиртним. Батько позивача ОСОБА_19 помер 05.07.2000 року.

Відповідно до технічної характеристики житлового будинку по АДРЕСА_2 ,174 на дату відчуження за даними БТІ зношеність склала 40%. Відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи процент зношеності цього будинку на дату обстеження становив -66,6% і з дати укладення договору не відрізнявся в значній мірі, будинок знаходиться в непридатному для проживання людей стані, частково зруйнований, ринкова вартість будинку становила 32765,00 гривень на дату відчуження. Процент зношеності житлового будинку по АДРЕСА_1 становив 30% на дату відчуження 27.04.2007 року і відповідає технічним характеристикам, вказаним у інвентарній справі, ринкова вартість 54/100 частин житлового будинку на дату відчуження становила 177424,00 гривні. Висновок експерта додатково підтверджено показаннями свідка ОСОБА_20, яка є груповим інженером Цюрупинської філії ХДБТІ і відповідно спеціалістом в галузі будівництва, щодо зношеності будинку по АДРЕСА_2. №174 в 60-70% станом на дату відчуження, яка при цьому визнала невідповідність даних, вказаних у технічній характеристиці будинку його фактичному стану, та частково показаннями свідка ОСОБА_18, яка підтвердила, що зазначений вказаний житловий будинок потребував капітального ремонту. Суд у якості письмового доказу приймає також акт обстеження житлово-побутових умов позивача по АДРЕСА_2 від 18.08.2008 року за участю позивача, його представників, помічника прокурора, представників опікунської ради та служби в справах дітей, представника ХДБТІ, з додатком фотографій зовнішнього вигляду та внутрішнього приміщень житла, якими підтверджено пояснення позивача, його представників щодо невідповідних для проживання санітарно-гігієнічних умов та технічного стану житлового будинку.

Відповідно до ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо) у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно чи тимчасово. Згідно ст.. 18 Закону України «Про охорону дитинства» держава забезпечує право дитини на проживання в таких санітарно - гігієнічних та побутових умовах, що не завдають шкоди її фізичному та розумовому розвитку. Діти - члени сім"ї наймача або власника жилого приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем житла. Орган опіки та піклування зобов'язанні здійснювати контроль за додержанням батьками або особами, які їх замінюють, майнових та житлових прав дітей при відчуженні жилих приміщень та купівлі нового житла.

Виходячи з встановленого, суд вважає, що права неповнолітнього ОСОБА_4 на користування житлом у зв'язку з відчуженням частини житлового будинку по АДРЕСА_1, яка була його місцем постійного проживання, було порушено його матір"ю і потребує захисту.

Згідно ст.. 12 Закону України «про основи соціального захисту бездомних громадян та безпритульних дітей» від 02.06.2005 року держава охороняє інтереси дітей і вважає неприпустимим будь-яке обмеження прав дитини щодо права власності або права користування нерухомим майном.

Наявність житлового будинку у померлої по АДРЕСА_2 на дату її смерті суд не приймає як доказ забезпеченості позивача іншим житлом, оскільки для проживання людей згідно з висновком будівельно-технічної експертизи зазначений будинок був непридатний.

Зміст правочину не може суперечити Цивільному кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Однією з загальних вимог для чинності вчинюваного правочину, а відповідно і договору, правочин, що вчиняється батьками, (усиновлювачами, не може суперечити правам та інтересам їх малолітніх, неповнолітніх та непрацездатних дітей. Така вимога закріплена зокрема частиною 6 ст. 203 ЦК Україна.

Відповідно до ст.. 215 ЦК України підставою (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою, шостою статті 203 цього Кодексу.

Представники третіх осіб у справі ОСОБА_21 та ОСОБА_3 вважають, що матірю позивача при відчуженні частини будинку права неповнолітнього на користування житлом були порушені і потребують захисту. При цьому права малолітньої ОСОБА_7, батьки якої забезпечені іншим житлом, за місцем їх постійного проживання, що підтверджено довідково, не порушено. Суд не приймає до уваги пояснення ОСОБА_3 про відсутність згоди опікунської ради при укладенні договору дарування частини житлового будинку, оскільки такий дозвіл був отриманий згідно наданих приватним нотаріусом ОСОБА_22 копії розпорядження.

Таким чином, відповідно до встановленого, при укладенні договору купівлі-продажу частини будинку було порушено вимоги ст.. 18 Закону України « Про охорону дитинства» та ст.. 12 Закону України « Про основи соціального захисту бездомних громадян та безпритульних дітей» щодо захисту права неповнолітньої дитини на користування житлом нарівні з матір"ю, як власником житла, і вимоги мають бути проконтрольовані органами опіки та піклування, як при відчуженні так і при придбанні іншого житла, якщо членом сім"ї є неповнолітня чи малолітня особа. Вказані вимоги актів цивільного законодавства були грубо порушені, тому договір купівлі - продажу 54/100 частини житлового будинку, який фактично позбавив неповнолітнього на дату відчуження позивача права на житло, належить визнати недійсним. Враховуючи, що договір дарування 54/100 частин житлового будинку укладено на підставі договору, що судом визнається недійсним, то цей договір також підлягає визнанню недійсним згідно положень ч. 1 ст. 216 ЦК України, оскільки він не створює юридичних наслідків щодо набуття права власності на майно.

Прокурором також заявлено вимогу щодо стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 отриманих за купівлею-продажем його покійною матір"ю грошей в сумі 27000,00 гривень.

В даній ситуації суд вважає в цій частині вимоги необґрунтованими, оскільки позивач не був стороною у договорі. Окрім того. Прокурором не надано доказів переліку всіх можливих правонаступників померлої (спадкоємців за законом чи заповітом), які мають нести відповідно до положень ст.. 1281, ст.. 1282 ЦК України обов'язок перед кредиторами в межах вартості часткового майна.

Заперечення відповідача та його представника щодо позову сул до уваги не приймає, вважає їх необґрунтованими, оскільки судом не встановлено наявність у позивача іншого належного для проживання житла, заперечення в частині належного стану придбаного померлою житлового будинку спростовано як показаннями свідків, так і висновком судової будівельно-технічної експертизи щодо вартості відчужуваного і придбаного житла та їх технічних характеристик, які суттєво різняться не на користь житлового будинку по АДРЕСА_2.

Керуючись ст.ст. 10,60, ч. 3 ст. 209 , 212, 215 ЦПК України, ст.. ст.. 203, 215, 216, 1281, 1282 ЦК України, ст.. 18 Закону України «Про охорону дитинства», ст.. 12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних громадян і безпритульних дітей», суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги прокурора Цюрупинського району в інтересах ОСОБА_4 задовольнити частково.

Визнати недійсним договір купівлі-продажу 54/100 частин житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель та споруд, розташованого в АДРЕСА_1, укладеного між ОСОБА_8, померлою ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_5 27.04.2007 року та посвідченого приватним нотаріусом Цюрупинського районного нотаріального округу за реєстром №839, та визнати недійсним договір дарування 54/100 частин житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель та споруд, розташованого в АДРЕСА_1, укладеного між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на ім"я малолітньої дочки ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4, 03 липня 2007 року та посвідченого приватним нотаріусом Цюрупинського районного нотаріального округу за реєстром № 1506.

В іншій частині задоволення позову відмовити за його необґрунтованістю.

На рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення може бути подано заяву про його апеляційне оскарження до апеляційного суду Херсонської області через Цюрупинський районний суд. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подачі заяви про апеляційне оскарження в такому ж порядку Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана і без попередньої подачі заяви про апеляційне оскарження, якщо вона подається протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя підпис Н.В. Заславець

Суддя Заславець Н.В.