Справа № 2-24/2010
провадження № б/н
РІШЕННЯ

іменем України

"16" червня 2010 р. Збаразький районний суд Тернопільської області в складі: головуючого суду ОСОБА_1

при секретарі Гураль І.З.

з участю адвоката В.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Збаражі справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання договору дарування будинковолодіння удаваним, розірвання фактичного договору довічного утримання, скасування реєстраційних посвідчень

встановив:

До суду звернулась ОСОБА_2 з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання посвідченого 26.01.2006р. приватним нотаріусом Збаразького районного нотаріального округу Тернопільської області ОСОБА_5 договору дарування будинковолодіння яке розташоване по вул.Грушевського,7 в с.Чернихівці Збаразького району Тернопільської області удаваним, розірвання фактичного договору довічного утримання, скасування виданих 17.02.2006р. Збаразьким районним бюро технічної інвентаризації Тернопільської області на імя ОСОБА_3 та ОСОБА_4 реєстраційних посвідчень про право власності на дане будинковолодіння.

Свої вимоги позивачка мотивує тим, що вона, будучи престарілою, одинокою та хворою особою, уклала оспорюваний нею договір довічного утримання, оскільки відповідачі схиляючи її до його підписання попередньо неодноразово запевняли її, що в разі укладення договору будуть її довічно доглядати та матеріально утримувати.

Впродовж перших пяти місяців після підписання договору відповідачі свої зобовязання виконували, а в послідуючому незважаючи на погіршення стану її здоровя вони припинили до неї навідуватись та надавати їй будь-яку допомогу.

В суді позивачка свій позов підтримала.

Відповідачка ОСОБА_3 та її представник пославшись на те, що будь-які зобовязання щодо утримання позивачки ними не давались, договір нею підписувався добровільно, а також вказавши на те, що після укладення оспорюваного договору ними були понесені матеріальні затрати на ремонт даху позов не визнали.

Відповідачка ОСОБА_4 ствердивши в суді покази позивачки позов визнала.

Проаналізувавши здобуті в ході судового розгляду докази суд приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Так, судом встановлено, що 26.01.2006р. приватним нотаріусом Збаразького районного нотаріального округу Тернопільської області ОСОБА_5 було посвідчено договір дарування відповідно до якого позивачка подарувала відповідачам в рівних долях будинковолодіння, яке розташоване по вул.Грушевського,7 в с.Чернихівці Збаразького району Тернопільської області.

Поряд з даним договором це ствердила в суді, будучи допитаною в якості свідка нотаріус ОСОБА_5, яка також показала, що вона розяснювала сторонам наслідки укладеного договору, однак вказала і те, що про будь-які домовленості щодо довічного утримання сторони їй не повідомляли.

На підставі оспорюваного договору дарування Збаразьким районним бюро технічної інвентаризації Тернопільської області за кожним із відповідачів було зареєстровано право власності по ? частині даного будинковолодіння.

Це стверджується показами сторін, виданою Збаразьким районним бюро технічної інвентаризації Тернопільської області довідкою за №309 від 16.06.2010р., виданими 17.02.2006р. даним органом на імя відповідачів реєстраційними посвідченнями.

Крім цього, відповідно до показів позивачки та виданої Збаразьким районним бюро технічної інвентаризації Тернопільської області довідки за №40 від 03.02.2010р. судом також встановлено, що на даний час за позивачкою будь-якого нерухомого майна не зареєстровано.

Не зважаючи на заперечення відповідачкою ОСОБА_3 та її представником позову суд, вважає, що їхні твердження знайшли своє спростування іншими доказами.

Так, зокрема відповідачка ОСОБА_4 показала, що перед укладенням даного договору вони з відповідачкою ОСОБА_3 зобовязались, що в разі його підписання вони в звязку з престарілим віком позивачки та її хворобливим станом здоровя будуть її доглядати та утримувати.

Крім цього, відповідачка ОСОБА_4 ствердила, що вони дійсно з ОСОБА_3 впродовж перших декількох місяців після підписання договору допомагали позивачці, потім припинили це робити і позивачка проживає в спірному одиноко без стороннього догляду.

Те, що відповідачі припинили догляд позивачки в суді не заперечила і відповідачка ОСОБА_3 та її представник.

Свідок ОСОБА_6 пояснив, що близько року назад відповідачі говорили йому, що вони давали позивачці зобовязання довічно доглядати її за те, що вона переоформила на них своє житло.

Відповідно до показів допитаної як свідка соціального працівника ОСОБА_7, яка в силу своїх службових обовязків здійснює догляд за позивачкою як одинокою, престарілою та хворою особою, відповідачі з грудня 2008р. до позивачки не навідуються.

Останнє також вбачається із складеного Чернихівецької сільською радою Збаразького району Тернопільської області акту від 19.10.2009р.

Згідно виданої даним органом довідки за №345 від 14.05.2009р. позивачка проживає одиноко.

У відповідності із паспортними даними позивачки, остання народилась 30.03.1932р.

Як вбачається із виписок виданих ТОККЛ медичних карт позивачки за №02/1286, №02/01948 остання в період з 21.12.2007р. по 04.01.2008р. та в період 24.02.2009р. по 13.03.2009р. перебувала на стаціонарному лікуванні в даному медичному закладі.

Відповідно до показів соціального працівника ОСОБА_7 однією із причин здійснення нею догляду за позивачкою є її труднощі у самостійному пересуванні в звязку із хворобою.

Будь-яких причин, які б спонукали позивачку за відсутності в неї іншого житла на відчуження нею вищезгаданого будинковолодіння шляхом укладення договору дарування судом не встановлено.

Таким чином, задовольняючи даний позов суд виходив з тих міркувань, що встановлені в ході судового розгляду обставини свідчать про те, що оформляючи вищезгаданий оспорюваний договір дарування сторони фактично встановлювали між собою інші правовідносини договір довічного утримання, умови якого щодо утримання та догляду позивачки відповідачами не виконувались.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 82, 213, 214, 215, 218 ЦПК України, ст.ст. 235, 744, 755, 756 ЦК України, суд,

вирішив:

Позов задоволити.

Укладений 26.01.2006р. між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, ОСОБА_4 договір дарування житлового будинку з надвірними будівлями які розташовані вул.Грушевського,7 в с.Чернихівці Збаразького району Тернопільської області визнати удаваним для приховання фактично укладеного договору довічного утримання.

Даний фактичний договір довічного утримання розірвати.

Видані 17.02.2006р. Збаразьким районним бюро технічної інвентаризації Тернопільської області реєстраційні посвідчення про визнання за ОСОБА_3 та ОСОБА_4 права власності за кожним по ? частині будинковолодіння, яке розташоване по вул.Грушевського,7 в с.Чернихівці Збаразького району Тернопільської області скасувати.

Стягнути з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 солідарно в користь ОСОБА_2сплачених нею 485 грн.21 коп. судового збору та 250 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду даної справи

Заява про апеляційне оскарження рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Тернопільської області через Збаразький районний суд протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у вказаний строк, рішення суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СУДДЯ О.М.Ткаченко