Справа № 2-77/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2010 року м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд Луганської області в складі :

головуючого судді - Александрової Н.В.,

при секретері - ОСОБА_1,

за участю позивача - ОСОБА_2,

представника позивача - ОСОБА_3,

представника відповідача - ОСОБА_4,

третьої особи - ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Сєвєродонецька цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_6 національного університету ім. Володимира Даля про визнання незаконним та скасування наказу в частині її звільнення, поновлення на роботі та стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу, визнання контракту продовженим на наступний термін,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернулась до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовною заявою до відповідача ОСОБА_6 національного університету ім. Володимира Даля про визнання незаконним та скасування наказу № 130 від 23.08.2008 року в частині її звільнення, поновлення на роботі та стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу в сумі 45211,30 грн., визнання контракту від 13.09.2005 року продовженим на наступний термін до 30.06.2011 року, посилаючись на те, що вона працювала на посаді старшого викладача Сєвєродонецького технологічного інституту з 13.09.2005 року згідно контракту від 13.09.2005 року. 25.08.2008 року її було звільнено з посади старшого викладача Сєвєродонецького технологічного інституту за наказом № 130-0 від 23.08.2008 року у зв'язку із закінченням строку контракту на підставі п. 2 ст. 36 КЗпП України, але дане звільнення вважає незаконним та таким, що проведене з порушенням обов'язкових для сторін відповідно до ст. 629 ЦК України, умов п.п. 6.2.1. контракту від 13.09.2005 року, оскільки, на її думку, відповідач повинен був не пізніш ніж за два місяці до закінчення строку дії контракту за угодою сторін визначити, припиняє дію контракту, подовжує або укладає на новий термін, але рішення про припинення або продовження дії контракту від 13.09.2005 року, ухваленого за взаємною згодою сторін шляхом переговорів, не було. Крім того за наказом № 149-В від 10.06.2008 року їй було надано невикористану щорічну відпустку за період роботи за 2007-2008 роки терміном на 56 календарних днів, тобто з 30.06.2008 року по 25.08.2008 року, та в порушення ч. 3 ст. 40 КЗпП України її було звільнено наказом по СТІ 130-0 від 23.08.2008 року в період її відпустки, а саме в останній день 25.08.2008 року, шо порушує умови п.п. 6.2.1. контракту від 13.09.2005 року, та діюче законодавство і тому підлягає скасуванню.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_2 підтримала доводи, викладенні у позовній заяві, уточнила вимоги та пояснила, що вона працювала за контрактом на посаді старшого викладача української мови, ніяких переговорів з нею про розірвання контракту або переукладення на новий строк не було. Згідно умов контракту вона перенесла дату закінчення контракту на останній день відпустки і готувала документи на конкурс. 13.06.2008 року на дошці об`яв була інформація про конкурс та вакантні посади, але її посада не була вказана. Вона вважала, що це непорозуміння, звернулась до начальника відділу кадрів, завідуючому кафедрою. Розуміла, що контракт має обмежені строки, бо неодноразово переукладала контракти. До адміністрації з питання присвоєння наукового ступеню не зверталась, в аспірантурі не навчалась. Коли прийшов час подавати заяву на конкурс, їй повідомили, що її посада скорочена. Вона зверталась усно 19.06.2008р. до ректора, яка послалась на те, що посада скорочена. Заяву на конкурс повинна була подати до 20.06.2008р. Просила визнати незаконним та скасувати наказ № 130 від 23.08.2008 року в частині її звільнення, поновити на роботі, стягнути середню заробітну плати за час вимушеного прогулу в сумі 45211,30 грн., визнати контракт від 13.09.2005 року продовженим на наступний термін до 30.06.2011 року.

Представник відповідача ОСОБА_6 національного університету ім. Володимира Даля ОСОБА_4 у судовому засіданні вимоги позивача не визнала, просила відмовити позивачу в задоволенні позову, посилаючись на те, що позивач працювала в інституті за наказом № 253-О від 13.09.2005 року на посаді старшого викладача на кафедрі ГНУМ за контрактом від 13.09.2005 року, укладеному за результатами конкурсу, строком до 30.06.2008 року. В останній день відпустки, а саме 25.08.2008 року, позивач звільнена за п. 2 ст. 36 КЗпП України наказом № 130-О від 23.08.2008 року. Прийняття на роботу науково-педагогічних працівників здійснюється на підставі конкурсного відбору на конкретні посади, на певний строк, на умовах, зазначених в контракті. Інститут є державним вищим навчальним закладом IV рівня акредитації, де науково-педагогічні працівники професійно займаються педагогічною діяльнісю нарівні з науковою й науково-технічною діяльністю. Визнанням рівня наукової кваліфікації науково-педагогічного працівника є присудження наукового ступеня або вченого звання. По закінченню терміну дії контракту він може бути продовжений, переукладений на новий строк або припинений. При переукладанні необхідно узгодження умов нового контракту. Кожний науково- педагогічний працівник має право, прийнявши участь в конкурсі на вакантні посади, укласти новий договір на новий строк, на іншу посаду або іншу кафедру, як по закінченню строку діючого контракту, так протягом строку діючого договору. Позивач наукового ступеня й вченого звання не має. Умову контракту, передбачені п.3.4., про вступ в аспірантуру не виконала. Знала про припинення контракту згідно п. 2 ст. 36 КЗпП України, про порядок і можливість продовження трудових відносин з інститутом, 22.04.2008 року, тобто за два місяці до закінчення строку контракту, відповідно до п.п. 5.12, 6.2.1. контракту позивач ознайомилась під розпис з наказом № 59-О від 02.04.2008 року, в якому попереджалась про рішення інституту, що даний контракт не буде продовжуватись або переукладатись на новий строк, а припиняє дію 30.06.2008 року. Під розпис, 22.05.2008 року, позивач ознайомилася з «Положенням про обрання та прийняття на роботу науково-педагогічних працівників СНУ ім. В.ОСОБА_7», де зазначені умови прийняття на вакантні посади вперше, а також у випадку переукладання договорів із професорсько-викладацьким складом на наступний термін. 26.05.2008 року на засіданні кафедри ГНУМ завідувач кафедри ОСОБА_8 інформував підлеглих науково-педагогічних працівників про потребу в штатній чисельності викладацького складу на 2008-2009 навчальний рік, та про вимоги по науковій кваліфікації для зайняття цих посад. При цьому позивач довідалася про відсутність і причині відсутності посади старшого викладача секції гуманітарних наук на новий навчальний рік. Тоді ж позивач ознайомилась з наказом № 01-04/70 від 06.06.2008 рік на дошці оголошень про конкурс на заміщення вакантних посад для науково-педагогічних працівників по всіх кафедрах. Оголошення про конкурс також було опубліковано в газеті «Сєвєродонецькі вісті» 10.06.2008 року № 46. По кафедрі ГНУМ пропонувалась ставка асистента. Посада старшого викладача не планувалася й не об'являлась у зв'язку з відсутністю навчального навантаження в новому навчальному році. Контракт із позивачем закінчився 30 червня 2008 року, тобто до початку нового навчального року й формування штату під нові навчальні плани. Відсутність посади старшого викладача не позбавляло позивача права участі в конкурсі на наявну запропоновану роботу й не перешкоджало укладенню нових трудових відносин з інститутом. На конкурс, який проводився з 10 по 21 червня 2008 року, позивачка заяви не подала.

В червні 2008 року позивач могла взяти участь в конкурсі й укласти трудовий договір на новий строк на посаду асистента, однак ніяких ініціатив для продовження трудових відносин з інститутом не виявила. Тобто, свідомо відмовилась від подальших трудових відносин з інститутом по закінченню контракту від 13.09.2005 року.

Третя особа ОСОБА_5 в судовому засіданні просила відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог та пояснила, що позивач працювала в інституті за контрактом на посаді старшого викладача на кафедрі ГНУМ строком з 13.09.2005 року по 30.06.2008 року Наказом № 130-О від 23.08.2008 року була звільнена по закінченню строку контракту, згідно ст.36. п.2 КЗпП в останній день відпустки 25.08.2008 року Попередження про припинення контракту було доведено до ОСОБА_2 наказом від 02.04.2008 року, з яким вона ознайомилась 22.04.2008 року. Попередження зроблено з метою оголосити працівникові відповідно до п.6.2.1. контракту про те, що адміністрація визначилась у тому, що даний контракт не буде продовжуватись або переукладатись на новий строк, а припиняє дію 30.06.2008 року. Чергова відпустка на період з 30.06.2008 року по 25.08.2008 року, і перенесення дати звільнення та останній день відпустки 25.08.2008 року відбувалось згідно ст. 3 Закону «Про відпустку» і п.3.5.11. Колективного договору на підставі письмової заяви ОСОБА_2 від 02.06.2008 року. З наказом про відпустку ОСОБА_2 ознайомилась під розпис 13.06.2008 року. Штатний розклад формується на кожний рік відповідно до контингенту студентів, затверджується в університеті та міністерстві. Згідно цього розкладу оголошується конкурс на вакантні посади. Вона пропонувала позивачеві прийняти участь у конкурсі на посаду асистента, бо посади старшого викладача в штатному розкладі не було, але вона відмовилась. З жодним викладачем немає безстрокових відносин. На цей час також немає посади старшого викладача.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснив, що лекційні курси повинні вести тільки доценти та кандидати. Він, як представник адміністрації, брав участь в складанні штатного розкладу, формування штатного розкладу за межами компетенції ОСОБА_8, зміна штатної кількості викладачів відбувається відповідно до навантаження. ОСОБА_2 по закінченні строку дії контракту підлягала звільненню. Вона з питання продовження або переукладання контракту на посаду старшого викладача не зверталась, ніяких роз'яснень по цій посаді він ОСОБА_2 в особистій бесіді не давав.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_2 знала про порядок переукладання договору на наступний строк. В квітні місяці наказом було всіх повідомлено про закінчення дії контрактів, в травні було засідання кафедри, на якому також всі викладачі попереджались, ОСОБА_2 була запропонована посада асистента, але вона відмовилась. Скорочення штатів не було, кожний рік надходить штатний розклад, виходячи з контингенту студентів.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснила, що заяви від ОСОБА_2 на участь у конкурсі не надходило. Після оголошення конкурсу вона звернулась усно з питанням, чому немає посади старшого викладача, вона їй сказала звернутись до керівництва.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні пояснила, що в червні місяці було засідання кафедри після оголошення конкурсу, на якому говорилось, що є три посади, посади ОСОБА_2 немає. Вони разом з нею дивились об'яву про проведення конкурсу, ходили до ОСОБА_10, яка сказала, що посада ОСОБА_2 скорочена.

Вислухавши позивача, представників позивача та відповідача, третю особу, свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.ч. 2, 3 ст. 54 Закону України «Про освіту» педагогічну діяльність у навчальних закладах здійснюють педагогічні працівники, у вищих навчальних закладах третього і четвертого рівнів акредитації та закладах післядипломної освіти науково-педагогічні працівники. Перелік посад педагогічних та науково-педагогічних працівників встановлюється Кабінетом Міністрів України. Педагогічні та науково-педагогічні працівники приймаються на роботу шляхом укладення трудового договору, в тому числі за контрактом. Прийняття на роботу науково-педагогічних працівників здійснюється на основі конкурсного відбору.

Відповідно до ст. 47 Закону України «Про вищу освіту» педагогічні працівники особи, які за основним місцем роботи у вищих навчальних закладах першого і другого рівнів акредитації професійно займаються педагогічною діяльністю. Науково-педагогічні працівники особи, які за основним місцем роботи у вищих навчальних закладах третього і четвертого рівнів акредитації професійно займаються педагогічною діяльністю у поєднанні з науковою та науково-технічною діяльністю.

Згідно ч. 3 ст. 59 Закону України «Про вищу освіту» визнанням рівня наукової кваліфікації науково-педагогічного працівника є науковий ступень і вчене звання.

Згідно ст. 54 Закону України «Про освіту», ст.48 Закону України «Про вищу освіту», Положення «Про обрання та прийняття на роботу науково-педагогічних працівників вищих навчальних закладів ІІІ і IV рівнів акредитації», затверджених наказом МОН № 744 від 24.12.2002 року, «Положенням про обрання та прийняття на роботу науково-педагогічних працівників СНУ ім. В. ОСОБА_7», затвердженим 27.03.2008 року ректором ОСОБА_6 націонатьного університету, на посади науково-педагогічних працівників обираються особи, які мають, як правило, наукові ступені і вчені звання, випускники магістратури, аспірантури й докторантури, на підставі конкурсного відбору, за строковим трудовим договором. Оголошення конкурсу на викладацькі посади є виключним правом директора інституту.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 23 КЗпП України трудовий договір може бути: 1) безстроковим, що укладається на невизначений строк; 2) на визначений строк, встановлений за погодженням сторін; 3) таким, що укладається на час виконання певної роботи. Строковий трудовий договір укладається у випадках, коли трудові відносини не можуть бути встановлені на невизначений строк з урахуванням характеру наступної роботи, або умов її виконання, або інтересів працівника та в інших випадках, передбачених законодавчими актами.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 36 КЗпП України трудовий договір, укладений на певний строк, припиняється по закінченню зазначеного в ньому строку, крім випадків, коли трудові відносини фактично тривають і жодна з сторін не поставила вимогу про їх припинення.

Відповідно до ст.ст. 43, 49 Закону України «Про вищу освіту», Постанови Кабінету Міністрів України від 17.08.2002 року № 1134, Наказу ОСОБА_6 національного університету ім. В. ОСОБА_7 від 11.06.2004 року № 384/04 форми навчального процесу (самостійна робота, практична підготовка, контрольні заходи) і види навчальних занять, які входять у навчальне навантаження викладачів згідно посади (лекція, лабораторне, практичне, семінарське, індивідуальне заняття, консультація), встановлюються вищим навчальним закладом. У зв'язку з чим штати науково-педагогічних працівників у державних вищих навчальних закладах формуються щорічно з урахуванням держзамовлення, виділених бюджетних коштів і навчального навантаження, а також з урахуванням строків діючих контрактів на певні посади.

У судовому засіданні встановлено, що згідно Положення про технологічний інститут ОСОБА_6 національного університету ім. Володимира Даля (м. Сєвєроднецьк) останній є вищим навчальним закладом IV рівня акредитації державної форми власності й фінансується за кошті Державного бюджету.

Позивач ОСОБА_2 працювала в Технологічному інституті СНУ ім. В.ОСОБА_7 згідно наказу № 253-0 від 13.09.2005 року на посаді старшого викладача кафедри ГНУМ за контрактом від 13.09.2005 року, укладеним за результатом конкурсу на строк, встановлений за узгодження сторін, з 13.09.2005 року по 30.06.2008 року.

Відповідно до наказу № 59-0 від 02.04.2008 року позивача було попереджено про закінчення строку контракту 30.06.2008 року, подальщі трудові відносини встановлюють директором інституту і працівником, за ініціативою одної із сторін і за їх згодою, на конкурсній або іншій підставі, невикористана відпустка може бути надана за заявою працівника понад строку дії трудового договору з перенесенням дня звільнення на останній день відпустки, підставою припинення трудового договору є п.2 ст. 36 КЗпП України. З даним наказом позивач ОСОБА_2 була ознайомлена 22.04.2008р. під розпис, що вона не заперечувала в судовому засіданні.

Згідно наказу № 01-04/56 від 25.06.2008 року з метою обрання за конкурсом осіб на вакантні посади науково-педагогічних працівників та переукладання трудових договорів (контрактів) викладачів на наступний термін було введено в дію «Положення про обрання та прийняття на роботу науково-педагогічних працівників ОСОБА_6 національного університету імені ОСОБА_7». З даним наказом позивач була ознайомлена 22.05.2008р.

Відповідно до наказу № 01-04/70 від 06.06.2008р. було оголошено конкурс на заміщення штатних посад, які будуть вакантними з 01.07.2008р., встановлено термін подачі заяв на конкурс з дня опублікування об'яви в засобах масової інформації по 20.06.2008р.

Згідно наказу № 149-В від 10.06.2008 року в період з 30.06.2008 року по 25.08.2008 року позивач, за її заявою від 02.06.2008 року, перебувала в щорічній відпустці з перенесенням дня її звільнення на останній день відпустки 25.08.2008 року. З даним наказом позивач була ознайомлена 13.06.2008 року, про що свідчить її підпис та що вона підтвердила в судовому засіданні.

Наказом № 130-О від 23.08.2008 року позивач була звільнена з 25.08.2008 року у звязку із закінченням строку трудового договору, згідно п. 2 ст. 36 КЗпП України.

З урахуванням пояснень сторін та свідків у судовому засіданні видно, що позивач знала про порядок укладення й переукладення контракту з відповідачем, що підтверджується її підписом від 22.05.2008 року у наказі про ознайомлення з «Положенням про обрання й прийняття на роботу науково-педагогічних працівників СНУ ім. В. ОСОБА_7», про відсутність вакантної посади старшого викладача на кафедрі ГНУМ, оскільки штатний розклад з переліком вакансій на 2008-2009 навчальний рік обговорювався на засіданні кафедри 26.05.2008 року, що підтверджується протоколом № 9, поясненнями свідків, службовою запискою ОСОБА_8 від 26.05.2008 року, а також листом інституту від 27.06.2008 року з роз'ясненням чинного законодавства про умови перекладення контракту і права інституту в обранні чисельності науково-педагогічних кадрів.

Позивач в судовому засіданні не заперечувала проти того, що знала про наказ № 01-04/70 д 06.06.2008 року про проведення конкурсу, про оголошення в газеті «Сєвєродонецькі вісті» № 46 від 10.06.2008 року про конкурс на вакантні науково-педагогічні посади з 01.07.2008 року, та строк прийняття заяв на конкурс до 20.06.2008 року, про що також свідчить її звернення до керівництва інституту від 20.06.2008р.

Відповідачем планувалась ставка асистента, посади старшого викладача на новий навчальний 2008-2009 рік не передбачалось і на конкурс ця посада не оголошувалась у зв'язку з відсутністю навчального навантаження, розрахованого за діючими нормативами чисельності студентів, аспірантів, докторантів на одну штатну посаду науково-педагогічного працівника в інституті.

Згідно Методичних рекомендацій Мінюсту України від 28.03.2000 року № 32-8/473 про контрактну форму трудового договору й сфери його застосування, по закінченню терміну дії контракту він може бути продовжений, переукладений на новий строк або припинений. При продовженні контракту його умови зберігаються на новий строк, а при переукладанні необхідне узгодження умов контракту.

Відповідно до п. 3.2.7 Колективного договору за три місяці до закінчення терміну дії контракту за згодою сторін він може бути продовжений або укладений на новий строк. По закінченню терміну дії договору науково-педагогічні працівники звільняються з роботи згідно п. 2 ст. 36 КЗпП України, крім випадків, коли трудові відносини фактично тривають і жодна зі сторін не порушила питання про їхнє припинення. Що стосується контракту, то він повинен бути припинений, продовжений або укладений на новий строк.

Згідно п. 3.5.11 Колективного договору за бажанням працівника у випадку його звільнення ( крім звільнення за порушення норм трудової дисципліни) йому повинна бути надана невикористана відпустка з наступним звільненням. Датою звільнення в цьому випадку є останній день відпустки.

Порядок регулювання трудових відносин з інститутом позивач знала, про що свідчать накази, які залучені до справи.

Згідно п. 6.2.1. контракту від 13.09.2005р. контракт може бути припинений або розірваний з підстав закінчення строку його дії. При цьому директор і працівник повинні за угодою сторін не пізніше як за два місяці визначитись, контракт припиняє дію, продовжується або укладається на новий термін.

Суд вважає, що відповідачем повністю дотриманий порядок розірвання контракту з позивачем відповідно до умов діючого законодавства та контракту від 13.09.2005р.

Позивач знала, як переукладається контракт до його закінчення, а також про перенесення дати звільнення на останній день відпустки.

Так, відповідач неодноразово укладала з позивачем контракти на роботу на посаді асистента, що підтверджується її особистими заявами та наказами інституту, які укладалися раніше за її заявами від 01.03.1995 року на строк з 25.04.1995 року по 30.06.2000 року згідно наказу № 92к від 17.04.1995 року; від 08.06.2000 року на строк з 01.07.2000 року по 30.06.2001 року згідно наказу № 164к від 30.06.2000 року; від 15.06.2001 року на строк з 01.07.2001 року по 30.06.2002 року згідно наказу № 215к від 29.06.2001 року; від 28.06.2002 року на строк з 01.07.2002 року по 30.08.2003 року згідно наказу №171к від 27.06.2002 року; від 25.08.2003 року на строк з 30.08.2003 року по 30.08.2004 року згідно наказу № 288-к від 01.09.2003 року; від 24.06.2004 року на строк з 31.08.2004 року по 30.06.2006 року згідно наказу № 243-0 від 30.08.2004 року.

В період дії передостаннього контракту позивач взяла участь у конкурсі на посаду старшого викладача кафедри ГНУМ і за результатами конкурсу, за її заявою, наказом № 253-0 від 13.09.2005 року була переведена з посади асистента кафедри ГНУМ на посаду старшого викладача кафедри ГНУМ на умовах контракту, укладеного на строк з 13.09.2005 року по 30.06.2008 року.

Продовження і переукладення строкового договору не перетворюють його в безстроковий, тому що укладення строкових договорів у вищих навчальних закладах передбачено ст. 54 Закону «Про освіту» і підпадає під дію ч. 2 ст. 23 КЗпП України з урахуванням ч.3 ст.21 КЗпП України, що виключає застосування ч. 2 ст. 39-1 КЗпП України, відповідає роз'ясненням Мінпраці № 013-665-46 і №013-0582-45 від 23.04.2008р., тому до переведення на посаду старти викладача та після цього трудові відносини з позивачем носили строковий характер.

Посилання позивача на п.6.6 наказу Міністерства освіти України № 293 від 05.08.1993 року про порядок наймання та звільнення педагогічних та науково-педагогічних працівників закладів освіти, що є у державній власності, суд вважає безпідставним в зв'язку з тим, що цей наказ втратив чинність на підставі наказу Міністерства освіти і науки України № 744 від 24.12.2002р., тобто ще до укладення останнього контракту від 13.09.2005р.

Крім того, суд не бере до уваги посилання позивача на те, що вона була звільнена всупереч закону в період чергової відпустки. Згідно ч.3 ст.40 КЗпП України не допускає звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу в період тимчасової непрацездатності (крім звільнення за пунктом 5 цієї статті), а також у період перебування працівника у відпустці. Але в даному випадку дана норма не може бути застосована в зв'язку з тим, що звільнення позивача відбулось не з ініціативи власника, а згідно умов контракту.

Застосування до трудового договору ст. 626 ЦК України, яка регулює цивільно-правові відносини, є необгрунтованим, тому що трудовий договір, у т.ч. і контракт, укладається, змінюється й припиняється на підставах, передбачених КЗпП України.

Таким чином дії відповідача стосовно припинення дії контракту від 13.09.2005 року на підставі п. 2 ч. 1 ст. 36 КЗпП України є законними і відповідають діючому законодавству, у зв'язку з чим позовні вимоги ОСОБА_2 не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 21, 23, 36, 235 КЗпП України, ст.ст. 49, 54 Закону України «Про освіту», ст.ст. 47, 48 Закону України «Про вищу освіту», ст.ст. 3, 10, 11, 60, 79, 88,209, 215, 218, 223 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Відмовити ОСОБА_2 в задоволенні позовної заяви до ОСОБА_6 національного університету ім. Володимира Даля про визнання незаконним та скасування наказу № 130 від 23.08.2008 року в частині її звільнення, поновлення на роботі та стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу в сумі 45211,30 грн., визнання контракту від 13.09.2005 року продовженим до 30.06.2011 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційний суд Луганської області через Сєвєродонецький міський суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Н.В. Александрова