АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22ц-4517/10* Головуючий у 1-й інстанції Альошина Н.М. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2010 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області в складі: головуючої судді Акопян В.І., суддів Лобова О.А., Петренка В.М. при секретарі Зеленській О.І.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Полтава цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 24 березня 2010 року в справі за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України Київського району м.Полтави про зарахування пільгового наукового стажу та проведення перерахунку пенсії.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача,

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2009 року ОСОБА_2 звернувся до суду із вказаним позовом, просив ухвалити рішення, яким зобов'язати відповідача зарахувати до наукового стажу позивача час роботи на Івано-Франківському приладобудівному заводі «Станіславприлад» з 13 серпня 1960 року по 16 грудня 1964 року для отримання наукової пенсії за період з 01 січня 2007 року по 31 грудня 2009 року, стягнути різницю у отриманій пенсії за цей період у сумі 18 000 грн., зобов'язати відповідача сплачувати, починаючи з 01 січня 2010 року, наукову пенсію у розмірі 2 400 грн.

Заявлені вимоги мотивовані тим, що відповідач усупереч вимогам ЗУ «Про наукову і науково-технічну діяльність» відмовляє позивачу включити до стажу наукової діяльності роботу у період з 13 серпня 1960 року по 16 грудня 1964 року, що позбавляє позивача права отримувати пенсію відповідно до вказаного закону.

Постановою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 24 березня 2010 року у задоволенні позову відмовлено за безпідставністю.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позов у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначено, що суд безпідставно не застосував для вирішення спору положення ст.22-3 ЗУ «Про наукову і науково-технічну діяльність» і п.2 постанови КМУ №257 від 04 березня 2004 року.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги та позовних вимог, заявлених в суді першої інстанції, дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід відхилити з наступних підстав:

Відповідно до п.1 ч.І ст.307, ст.308 ЦПК України апеляційний суд за результатами розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції вправі відхилити апеляційну скаргу та залишити рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 після закінчення Київського політехнічного інституту з 13 серпня 1960 року по 30 травня 1964 року працював за направленням на Івано-Франківському приладобудівному заводі «Станіславприлад» у ливарному цеху на посадах майстра, старшого майстра, старшого інженера-технолога.

Рішенням ради Московського інституту сталі і сплавів від 05 червня 1980 року ОСОБА_2 присуджена вчена ступінь кандидата технічних наук.

Протягом сімнадцяти років ОСОБА_2 працював на різних посадах за спеціальністю № 05.16.04 «Ливарне виробництво», що відповідає групі спеціальностей № 05.16.00 «Металургія».

З 1993 року ОСОБА_2 є пенсіонером за віком і отримує пенсію на загальних підставах.

Встановивши наведені обставини, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні позову.

При цьому суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що робота ОСОБА_2 на посадах майстра, старшого майстра, старшого інженера-технолога у період з 13 серпня 1960 року по 16 грудня 1964 року на Івано-Франківському приладобудівному заводі «Станіславприлад» не надає права на зарахування цього періоду до стажу наукової роботи.

Такий висновок суду відповідає положенням ст.22-1, ст.22-3, ст.24 ЗУ «Про наукову і науково-технічну діяльність» та ґрунтується на встановлених і не оспорюваних обставинах.

Доводи апеляційної скарги про неправильне тлумачення судом положень ст.22-3 ЗУ «Про наукову і науково-технічну діяльність» і п.2 постанови КМУ №257 від 04 березня 2004 року не заслуговують уваги, виходячи з наступного.

Відповідно до п.4 ч.І ст.22-3 ЗУ «Про наукову і науково-технічну діяльність», на який посилається ОСОБА_2, до стажу наукової роботи зараховується час роботи наукових (науково-педагогічних) працівників на

посадах, зазначених у ст.118 КЗпП України, якщо цій роботі безпосередньо передувала і після неї слідувала робота, передбачена абзацами другим, третім і четвертим цієї статті.

Аналогічне положення міститься у п.2 постанови КМУ №257 від 04 березня 2004 року.

Статтею 118 КЗпП України встановлені гарантії для працівників, обраних на виборні посади, на отримання попередньої роботи після закінчення строку повноважень за виборною посадою.

Отже, положення п.4 ч.1 ст.22-3 ЗУ «Про наукову і науково-технічну діяльність» слід розуміти таким чином, що особам, які працювали на виборних посадах, до стажу наукової роботи зараховується періоди роботи до і після роботи на виборній посаді, якщо у вказані періоди особа займала посади, передбачені ст.22-1 цього Закону.

Судом встановлено і не заперечувалося ОСОБА_2, що останній у період роботи з 13 серпня 1960 року по 16 грудня 1964 року на Івано- Франківському приладобудівному заводі «Станіславприлад» наукового ступеня не мав, отже відповідно до закону права на зарахування цього періоду роботи для призначення наукової пенсії не має.

Апеляційна скарга не містить нових засобів доказування, її доводи не спростовують висновків суду, отже колегія суддів вважає, що відсутні підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.303, ст.307 ч.І п.1, ст.308, ст.314, ст.315 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Постанову Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 24 березня 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена протягом двох місяців до Верховного Суду України шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя: О.А.Лобов

Судді: В.І.Акопян

ОСОБА_3