Полонський районний суд Хмельницької області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2010 року

Полонський районний суд Хмельницької області

в складі головуючого судді Горщар А.Г.

при секретарі Салюк Т.М.

з участю прокурора Буйницької О.Г. , представника позивача ОСОБА_1І, відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полонне

цивільну справу за позовом прокурора Полонського району в інтересах держави в особі управління Пенсійного фонду України у Полонському районі до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про відшкодування шкоди завданої внаслідок виплати пенсії у звязку з втратою годувальника,

встановив:

Прокурор звернувся до суду в інтересах держави в особі управління Пенсійного фонду України у Полонському районі (далі Управління) з позовами в яких просив стягнути з відповідачів виплачені пенсії, призначені в звязку з втратою годувальників.

В обґрунтування вимог позивач вказував, що всі відповідачі скоїли злочини від яких настала смерть потерпілих, та вони за вироками суду притягнуті до кримінальної відповідальності і для них призначені відповідні покарання. Управлінням для членів сімей потерпілих призначені і виплачуються пенсії в звязку з втратою годувальника, а тому на думку прокурора з відповідачів в порядку регресу підлягають стягненню виплачені Управлінням суми пенсій.

В судовому засіданні прокурор, та представник Управління позови підтримали просили їх задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4 будучи допитаним в порядку судового доручення позови визнали, а відповідач ОСОБА_2 просив суд вирішити спір за законом.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд вважає позов задоволенню не підлягає.

Судом установлено, що відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4 відповідно 31.12.2004 року та 26.11.2004 року вчинили злочин передбачений ч.1 ст. 115 КК України внаслідок чого загинули їхні дружини ОСОБА_5 і ОСОБА_6

ОСОБА_2 27.02.2004 року скоїв злочин передбачений ч.2 ст. 286 КК від якого настала смерть потерпілого ОСОБА_7

Внаслідок смерті потерпілих для їх дітей Управління проводить виплату пенсії у звязку з втратою годувальників, суми яких позивачі вважають в порядку регресу мають бути стягнуті з відповідачів, що на думку суду є помилковим виходячи із наступного.

Так, згідно із ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Зазначена норма, що міститься в главі 82 ЦК України та регулює правовідносини щодо відшкодування шкоди, передбачає право регресу особи в разі, якщо вона відшкодувала потерпілому шкоду, завдану іншою особою в рамках деліктних правовідносин між нею та потерпілим.

Разом з тим правовідносини, пов'язані з виплатою пенсії у звязку з втратою годувальника, регулюються нормами пенсійного законодавства, зокрема Законами України «Про пенсійне забезпечення» та «Про загальнообовязкове пенсійне страхування».

Зазначені закони визначають принципи і загальні правові, фінансові та організаційні засади загальнообов'язкового державного пенсійного страхування і забезпечення громадян та, зокрема, правову основу, економічні механізми і організаційну структуру загальнообов'язкового державного пенсійного страхування і забезпечення громадян.

Так в преамбулі Закону «Про пенсійне забезпечення» зазначено, що цей Закон відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій.

Стаття 8 цього Закону встановлює, що виплата пенсій здійснюється з коштів Пенсійного фонду України, який є самостійною фінансово-банківською системою, не входить до складу державного бюджету України, формується за рахунок коштів, що відраховуються підприємствами і організаціями (в тому числі й тими, що використовують працю громадян за угодами цивільно-правового характеру) на заходи соціального страхування за тарифами, диференційованими залежно від небезпечності, шкідливості, тяжкості робіт та стану інших умов праці, страхових внесків громадян, які займаються підприємницькою діяльністю, обов'язкових страхових внесків громадян, а також коштів державного бюджету України. Положення про Пенсійний фонд України затверджується Кабінетом Міністрів України.

Згадані Закони не передбачають право Пенсійного фонду України, його виконавчих органів, інших осіб, в разі проведення пенсійних виплат, зокрема пенсії у звязку з втратою годувальника на звернення з вимогою до винної у настанні смерті особи про відшкодування виплачених сум пенсій.

Крім того, задоволення таких вимог означало б заміну сторін у зобов'язанні, в якому права непрацездатного громадянина на отримання пенсійного забезпечення у вигляді пенсії у звязку з втратою годувальника перейшли б до винної у настанні смерті особи, у той час як відповідно до ст. 515 ЦК України не допускається заміна кредитора в зобов'язаннях, нерозривно пов'язаних з особою кредитора, зокрема в зобов'язаннях про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю.

З урахуванням наведеного та з огляду на положення ЦК України і названих вище Законів на думку суду Пенсійний фонд України не має права вимоги до особи, відповідальної за заподіяння шкоди потерпілому, у звязку з чим була призначена пенсія по втраті годувальника, а тому в задоволенні позову необхідно відмовити.

Керуючись викладеним, ст. 10, 60, ч.3 ст. 209, ст. 212-215 ЦПК суд,-

вирішив:

В позові прокурора Полонського району відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Хмельницької області шляхом подачі до суду першої інстанції заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів з моменту його проголошення, та апеляційної скарги протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Головуючий ________________