апеляційний суд черкаської області
Справа № 22ц-3872 2010 р. Головуючий по 1 інстанції
Категорія 55 - ОСОБА_1
Доповідач в апеляційній
інстанції - ОСОБА_2
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2010 року Судова палата в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого Магди Л.Ф.

суддів Бабенко В.М.., ОСОБА_3

при секретарі Петренко С.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу директора комунального підприємства „Уманьводоканал" на рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 12,05.2019 року по справі за позовом ОСОБА_4 до комунального підприємства „Уманьводоканал" про захист прав споживача та стягнення моральної шкоди.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши учасників судового розгляду, судова палата, -

встановила:

Позивач ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом про те, що 06 червня 2008 року в квартирі 44, яка належить йому на праві власності по вул. Жовтневої Революції, 74 в м. Умані Черкаської області сталась аварія на системі водопостачання, а саме стався прорив І загальних кранів на квартиру.

Він одразу виявив цей прорив, так як на той час був вдома і викликав слюсарів- сантехніків з РЕУ-3, так як будинок в якому він проживає підпорядкований по обслуговуванню РЕУ-3.

Через деякий час прибув по виклику слюсар-сантехнік і ліквідував аварію, тобто провів заміну кранів, внаслідок чого припинилось протікання води. Але при ліквідації аварії слюсарем-сантехніком РЕУ-3 була пошкоджена пломба на лічильнику для обліку води. Оскільки воду відповідно до договору № 303540 про надання послуг з водопостачання та водовідведення, постачає йому відповідач КП „Уманьводоканал", то 17 червня 2008 року він звернувся до начальника водоканалу ОСОБА_5 із заявою відновити пломби на лічильнику в зв'язку з тим, що вони були пошкоджені при ліквідації аварії не з його вини. Вказана заява у нього була прийнята тільки після того, як майстер РЗУ-3 написав своє підтвердження. Після чого начальник водоканалу ОСОБА_5 рекомендував його заяву в збут з резолюцією відновити пломби. Проте по цей час його заява не задоволена і резолюція начальника водоканалу не виконана. По цей час лічильник з обліку води не опломбований, а керівництво відповідача наклало на нього штраф в розмірі 1813 гривень 56 копійок за безоблікове використання води. На протязі тривалого часу він не може отримати відповіді на свою заяву, чому ж заяву не задоволено і в чому його вина, адже аварія сталась не з його вини, і пошкодження пломби також не є його виною, оскільки усувались пошкодження не ним, а слюсарем РЕУ-3.

Другий рік він ходить до відповідача з проханням зробити те, що вони були зобов'язані зробити негайно, постійно при відвідуванні відповідача він в свою адресу вислуховує численні образи та приниження, а саме, що він злодій, використовував не облікову поза лічильником воду, і таке відношення до нього, лікаря з 40-річним стажем роботи вкрай образливе та таке, що принижує його людську честь і гідність, негативно впливає на його моральний та фізичний стан здоров'я як пенсіонера, від чого він втратив сон та спокій і потребує для себе додаткових зусиль для організації його життя та побуту, тому завдану йому моральну шкоду оцінює в 5000 гривень.

Рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 12.05.2010 року позов задоволений частково. Зобов'язано відповідача КП „Уманьводоканал" здійснити опломбування лічильника на водопостачання в квартирі АДРЕСА_1. Скасовано нарахування КП „Уманьводоканал" за безоблікове використання води ОСОБА_4 в сумі 1813 гривень 56 копійок. Стягнуто з КП „Уманьводоканал" на користь ОСОБА_4 моральну шкоду в сумі 1000 гривень.

В апеляційній скарзі апелянт просить скасувати рішення суду та відмовити у задоволенні позову.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної інстанції, судова палата вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення.

Суд першої інстанції обгрунтовано встановив, що аварійна ситуація, яка виникла 6 червня 2008 року в квартирі 44, яка належить позивачу на праві власності по вул. Жовтневої Революції, 74 м. Умані Черкаської області, внаслідок виходу з ладу системи водопостачанні в помешканні позивача, не давала можливості усунути несправності без пошкодження пломб лічильника. Зазначена обставина підтверджена в судовому засіданні слюсарюі ремонтником РЕУ-3. Судом не встановлено, будь-яких протиправних дій з боку позивача, які призвели б до зриву пломб. Тому, на думку суду, відмова відповідача в подальшому опломбуванні лічильника та нарахування КП „Уманьводоканал" за безоблікове використання води ОСОБА_4 в сумі 1813 гривень 56 копійок є незаконною.

Судом також встановлено, що позивач тривалий час змушений був доводити відповідачу сам факт вимушеного зриву пломб, що було викликано, в свою чергу, аварійною ситуацією, тому частково задовольнив позов в частині стягнення моральної шкоди, оскільки з приводу зазначених обставин позивач переніс певні моральні страждання..

Разом з тим згідно ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральні шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів.

Статтею 1167 ЦК України передбачено, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків встановлених ч. 2 цієї статті.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 2 постанови від 31 березня 1995 р. N 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", спори про відшкодування заподіяної фізичній чи юридичній особі моральної (немайнової) шкоди розглядаються судами, зокрема: коли право на її відшкодування безпосереньо передбачено нормами Конституції або випливає з її положень; у випадках, передбачених законодавством, яким встановлено відповідальність за заподіяння моральної шкоди; при порушенні зобов'язань, що підпадають під дію законів, якими врегульовано такі зобов'язання і передбачено відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Суд вважає, що позовні вимоги про стягнення моральної шкоди не підлягають до задоволення, оскільки правовідносини, що виникли між сторонами, є договірними, відшкодування моральної шкоди у випадку їх порушення законом не передбачено, крім того відповідне зобов'язання не передбачено також в умовах договору, укладеному між сторонами. Відповідно до ст. 711 ЦК та п. 5 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів», передбачають право споживача на відшкодування моральної шкоди лише у випадках, коли така шкода заподіяна небезпечною для життя і здоров'я людей продукцією.

За таких обставин судова палата вважає, що позивач не надав суду належних

доказів, що шкода заподіяна небезпечною для життя і здоров'я людей продукцією, тому

колегія суддів вважає необхідним скасувати рішення суду у частині стягнення з відповідача

на користь позивача 1000 гривень моральної шкоди та відмовити позивачу у позові у цій

частині.

Керуючись ст.ст.307, 309, 316 ЦПК України, ст. 711 ЦК та п. 5 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів» судова колегія, -

вирішила:

Апеляційну скаргу директора комунального підприємства „Уманьводоканал" задовольнити частково.

Рішення Уманського міськрайонноро суду Черкаської області від 12.05.2010 року у частині відшкодування моральної шкоди скасувати та відмовити ОСОБА_4 у задоволенні позову у частині стягнення моральної шкоди. У іншій частині рішення суду залишити без змін.

У іншій частині рішення суду залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту проголошення та може бути оскаржена до Верховного Суду України протягом двох місяців в касаційному порядку.

Головуючий

Судді