Кіровський районний суд м.Дніпропетровська
Справа №2-1036/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2010 року Кіровський районний суд м.Дніпропетровська в складі:

головуючого-судді Казака С.Ю.

при секретарі Бабка Г.Г.

представника позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2

відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дніпропетровську цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Теплоенерго» Дніпропетровської міської ради до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа КВ ЖРЕП Кіровського району м.Дніпропетровська, про стягнення заборгованості по оплаті за теплопостачання,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості по оплаті за послуги теплопостачання. В обґрунтування позову зазначив, що відповідно до державної програми забезпечення послугами теплопостачання, позивач надає теплову енергію за адресою: м.Дніпропетровськ, вул. Свердлова,18/39. В звязку з цим був відкритий особовий рахунок №906449, по якому відповідальним квартиронаймачем є ОСОБА_3, яка мешкає за вказаною адресою разом з іншими відповідачами та повинна була оплачувати надані послуги щомісяця. Однак, оплату за ці послуги відповідачі не здійснюють та мають заборгованість в розмірі 3226 грн. 91 коп., яку просив стягнути з останніх.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та, посилаючись на викладені в заяві підстави, просив задовольнити останню. На заперечення відповідачів зазначив, що нарахування за послуги з теплопостачання здійснювались на підставі тарифів, затверджених рішеннями виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради, тобто у відповідності до вимог ч.2 ст.14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та у відповідності до положень ст.21 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України №630 від 21.05.2005 року. Згідно наданого відповідачами акту обстеження санітарних норм по теплопостачанню від 05.02.2009 року вбачається, що причиною незадовільних сантірних норм стало нефункціонування внутрішньоквартирною системи опалення. Внутрішньобудинкова системи опалення є складовою частиною будинку, що знаходиться на балансі КВ ЖРЕП Кіровського району, яке у відповідності до ст.24 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» і повинно було забезпечити належне функціонування внутрішньобудинкової системи опалення. Таким чином, позивачами не доведено факт надання неякісних послуг з теплопостачання з вини КП «Теплоенерго». Крім того, нарахування за теплопостачання квартири №39 на підставі наданого акту обстеження санітарних норм, здійснювалось відповідачам з застосуванням коефіцієнту якості.

Відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4 в судовому засіданні позовні вимоги не визнали зазначивши, що позивачем не надано жодних доказів щодо фактичного надання послуг з теплопостачання та обґрунтованості проведених нарахувань. Тепло до квартири надавалось в недостатній кількості, з приводу чого вони неодноразово звертались до позивача та третьої особи. Також просили застосувати строки позовної давності.

Відповідачі ОСОБА_6 та ОСОБА_6 в судове засідання не зявились, надавши заяви про розгляду справи у їх відсутності та зазначивши про незгоду з заявленими до них позовними вимогами.

Представник третьої особи КВ ЖРЕП Кіровського району м.Дніпропетровська в судове засідання не зявився, про причини неявки не повідомив. Оскільки від КВ ЖРЕП Кіровського району м.Дніпропетровська у відповідності до ч.3 ст.36 ЦПК України не надходило повідомлень про згоду на участь у справі, а також враховуючи думку представника позивача та відповідачів, які не заперечували проти розгляду справи у відсутності представника третьої особи, суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності останнього.

Суд заслухавши пояснення представника позивача та відповідачів, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що позивач здійснює поставку теплової енергії за адресою: м.Дніпропетровськ, вул.Свердлова,18/39 (особовий рахунок №906449). Квартиронаймачем вказаної квартири є ОСОБА_3 та крім неї також зареєстровані та проживають відповідачі ОСОБА_4, ОСОБА_6 та ОСОБА_6 (а.с.3).

Нарахування за послуги з теплопостачання позивачем проводилось на підставі тарифів, затверджених рішеннями виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради №2057 від 19.09.2002 року, №3712 від 16.10.2006 року та №3363 від 27.10.2008 року (а.с.6-8).

Згідно доданого до позову розрахунку, за період з березня 2003 року по серпень 2009 року у відповідачів виникла заборгованість за надані позивачем послуги з теплопостачання в розмірі 3226 грн. 91 коп. (а.с.4-5).

Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст.64 ЖК України члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору.

Відповідно до ст.68 ЖК України наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги.

З урахуванням зазначених вище обставин та положень закону, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, позивачем доведено факт наявності у відповідачів заборгованості за надані послуги з теплопостачання в зазначених в розрахунку розмірах, який проводився на підставі тарифів, затверджених рішеннями виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради, тобто у відповідності до вимог ч.2 ст.14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та у відповідності до положень ст.21 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України №630 від 21.05.2005 року.

При визначенні розміру заборгованості, що підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача, суд виходить з наступного.

За вимогами ст.ст.256, 257 ЦК України особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу, протягом строку передбаченого позовною давністю; загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно ч.3 ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Позивач в своїй заяві просив стягнути з відповідачів заборгованість за послуги з теплопостачання в розмірі 3226 грн. 91 коп. за період з березня 2003 року по серпень 2009 року.

Відповідачі в судовому засіданні заявили про застосування трирічного строку позовної давності.

Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню та з відповідачів в солідарному порядку слід стягнути заборгованість за послуги з теплопостачання в межах трирічного стоку позовної давності, тобто за період з жовтня 2006 року по серпень 2009 року в сумі 2662 грн. 31 коп. (3226,91 грн. 564,60 грн.)

Що стосується заперечень відповідачів, то суд вважає їх необґрунтованими з наступних підстав.

Відповідно до ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона

посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням

фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які

вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

На заперечення щодо позовних вимог відповідачами надано акт обстеження санітарних норм по теплопостачанню від 05.02.2009 року з якого вбачається, що тепло постачалось в квартиру останнього в недостатній кількості в звязку з неналежним функціонуванням внутрішньо квартирною системи опалення, належне функціонування якої повинно забезпечувати КВ ЖРЕП Кіровського району м.Дніпропетровська, як балансоутримувач будинку.

Будь-яких доказів щодо вини відповідача КП «Теплоенерго» в неналежному постачанні тепла в квартиру позивача та взагалі непостачання тепла протягом опалювальних періодів 2006-2009 років відповідачами не надано.

Як зазначив представник позивача, вбачається з наданого розрахунку та не заперечувалось відповідачами, відповідно до складеного 05.02.2009 акту обстеження санітарних норм відповідачам було здійснено перерахунок та зменшено суму нарахувань за послуги з теплопостачання з застосуванням коефіцієнту якості.

Таким чином, суд вважає, що відповідач провівши позивачу перерахунок та зменшивши суми нарахувань за послуги з теплопостачання на підставі наданого акту, діяв у відповідності до вимог Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року №630.

Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідачів також підлягають стягненню в солідарному порядку на користь держави судовий збір в сумі 51 грн. та витрати з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи в сумі 30 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.509,526 ЦК України, ст.ст.64,68 ЖК України, ст.ст.10,11,36,58-61,88,169,212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Комунального підприємства «Теплоенерго» Дніпропетровської міської ради до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа КВ ЖРЕП Кіровського району м.Дніпропетровська, про стягнення заборгованості по оплаті за теплопостачання задовольнити частково.

Стягнути солідарно з відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 на користь Комунального підприємства «Теплоенерго» Дніпропетровської міської ради заборгованість по оплаті за послуги теплопостачання в сумі 2662 грн. 31 коп.

Стягнути з відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 в солідарному порядку на користь держави судовий збір в сумі 51 грн. та витрати з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи в сумі 30 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через Кіровський районний суд м.Дніпропетровська шляхом подачі протягом десяти днів з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і подачі протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження апеляційної скарги.

Суддя С.Ю.Казак