Ленінський районний суд м.Дніпропетровська
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2010 року Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючої судді Шавули В.С.

при секретарі Грицай Ю.В.,

за участю позивачки - ОСОБА_1, відповідачки - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_3 в інтересах малолітньої ОСОБА_4 до ОСОБА_2, третя особа: орган опіки та піклування Ленінської районної у м. Дніпропетровську ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

16 вересня 2009 року ОСОБА_3 звернулась до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_2, третя особа: орган опіки та піклування Ленінської районної у м. Дніпропетровську ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів.

В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що ОСОБА_3 є опікуном своєї малолітньої онучки - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Батько дитини помер ІНФОРМАЦІЯ_4. Мати дитини раніше засуджена, вживає наркотики, бродяжить, долею дитини не цікавиться, не приймає участі у вихованні та утриманні дитини, матеріально доньку не підтримує, на даний момент має умовну судимість, нотаріально відмовилась від дитини.

Позивачка просить позбавити батьківських прав ОСОБА_2, у відношенні її малолітньої доньки - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Стягнути з ОСОБА_5 аліменти на утримання її доньки у розмірі ? частини з усіх видів прибутку на користь опікуна - ОСОБА_3

Позивачка у судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити.

Відповідачка позовні вимоги визнала та просила їх задовольнити.

Третя особа - орган опіки та піклування Ленінської районної у м. Дніпропетровську ради в особі свого законного представника у судове засідання не з'явився. Про день, час та місце судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку. Причини неявки у судове засідання не повідомив, письмових заяв про розгляд справи за відсутності їх представника до суду не надходило.

Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

При вирішенні спору щодо спірних правовідносин суд застосовує положення Конституції України, законів України, міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, практику Верховного Суду України.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Вибір громадянами способу захисту своїх прав і свобод від порушень та протиправних посягань гарантовано ч.4 ст.55, ст.124 Конституції України, відповідно до якої кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань та закріплено статтями 7, 12 Загальної декларації про права людини, ст.13 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, що згідно зі статтею 9 Конституції України є складовою національного законодавства.

Відповідно до ст. 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

З урахуванням вимог ст.1 Закону України «Про охорону дитинства», ст.1 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» дитина, яка залишилася без піклування батьків у зв'язку з позбавленням їх батьківських прав отримує визначене відповідно до законодавства становище дитини, позбавленої батьківського піклування, яке надає їй право на повне державне забезпечення і отримання передбачених законодавством пільг.

В ході судового розгляду справи встановлено, що ОСОБА_4 народилась ІНФОРМАЦІЯ_1, батьками малолітньої, в свідоцтві про народження серії НОМЕР_1 від 15 квітня 1997 року, актовий запис № 358 записані: батько - ОСОБА_6, мати - ОСОБА_2 (а.с. 6).

Батько дитини помер ІНФОРМАЦІЯ_4 про що в книзі реєстрації смертей 19 лютого 2009 року зроблено відповідний актовий запис № 1447 (а.с.7).

Рішенням виконавчого комітету Ленінської районної у місті ради за № 416 від 26 червня 2009 року призначено ОСОБА_3 опікуном над малолітньою ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 , та над її житлом за адресою: АДРЕСА_1. Закріплено за малолітньою ОСОБА_4 право на користування житлом за адресою: АДРЕСА_1. Визначити місце проживання малолітньої ОСОБА_4 разом з опікуном ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 11).

Відповідно даних ГУМВС України в Дніпропетровській області управління інформаційних технологій мати дітей ОСОБА_2 неодноразово притягувалась до Кримінальної відповідальності (а.с. 25).

В своїй заяві відповідачка просить позбавити її батьківських прав по відношенню до ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка знаходиться під опікою ОСОБА_3 (а.с. 8).

Відповідно до статті 12 Закону України «Про охорону дитинства», на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватись про її здоров'я, фізичний та духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Згідно висновку органу опіки та піклування Ленінської районної у м. Дніпропетровську ради комісія з питань захисту прав дитини вважає за доцільне в інтересах малолітньої позбавити батьківських прав ОСОБА_2 у відношенні до її малолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 29).

За ч.2,5 ст.150 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє їх від обов'язку батьківського піклування щодо неї.

Відповідно до ст.ст.3, 155 Сімейного кодексу України, дитина належить до сім'ї своїх батьків і тоді, коли з ними не проживає. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства.

Між тим, згідно вимог пункту 2 частини 1 статті 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» ухилення від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини має місце, коли батьки не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Згідно статті 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Так, відповідно до статті 166 Сімейного Кодексу України, особа позбавлена батьківських прав втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов'язків щодо її виховання; перестає бути законним представником дитини; втрачає право на пільги та державну допомогу, що надаються сім'ям з дітьми; не може бути усиновлювачем та піклувальником; не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов'язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною.

Таким чином, суд, аналізуючи докази у справі, приходить до висновку, що є всі підстави для позбавлення відповідачки - ОСОБА_2 батьківських прав у відношенні її малолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, оскільки дійсно встановлено, що вона ухиляється від виховання та утримання своєї малолітньої дитини.

У відповідності до ч.2 ст.166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може з власної ініціативи вирішити питання про стягнення аліментів на дитину.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про необхідність стягувати з відповідачки на користь ОСОБА_3 аліменти у розмірі ? частини заробітку (доходу). Але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, починаючи із 16 вересня 2009 року, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, оскільки відповідачка зобов'язана утримувати своєї доньки.

В силу ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Суд, вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь ОСОБА_3 судовий збір в розмірі 17,00 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120,00 грн.

Стягнути з відповідачки на користь держави судовий збір в розмірі 34,00 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 9, 55, 124, 51 Конституції України, ст.ст.150, 155, 164, 165, 166 Сімейного кодексу України, ст.ст. 7, 12 Загальної декларації про права людини, ст.13 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав», ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», ст.ст.10, 11, 15, 57-60, 88, 213-218 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_3 в інтересах малолітньої ОСОБА_4 до ОСОБА_2, третя особа: орган опіки та піклування Ленінської районної у м. Дніпропетровську ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів - задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, у відношенні її малолітньої дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_3 аліменти у аліменти в розмірі ? частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання дочки - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 починаючи з 16 вересня 2009 року і до повноліття дитини.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині місячного платежу по аліментам.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 17,00 грн. (Сімнадцять гривень 00 копійок) та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120,00 грн. (Сто двадцять гривень 00 копійок).

Стягнути із ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 34,00 гривня (Тридцять чотири гривні 00 копійок).

Копію рішення суду надіслати в Ленінський відділ реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у 20-ти денний строк, рішення суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Вступна та резолютивна частини рішення оголошені в судовому засіданні 21 травня 2010 року.

Повністю рішення складено 25 травня 2010 року.

Суддя В. С. Шавула