Апеляційний суд Вінницької області
УХВАЛА

І М Е Н Е М У КРАЇНИ

11 серпня 2010 року місто Вінниця

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Вінницької області в складі

Головуючого : Морзовського В.І.

суддів: Вавшка В.С., Чуприни В.О.,

при секретарі: Липач Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішенні Ямпільського районною суду Вінницької області від 11 березня 2010 року за позовом Кредитної спілки «Альянс Україна» (далі - КС «Альянс Україна", Кредитна спілка) до ОСОБА_1 про розірвання кредитного договору, стягнення суми кредиту, процентів за користування кредитом та пені, -

встановила:

У жовтні 2009 року КС "Альянс Україна" звернулась до суду із зазначеним позовом, мотивованим тим, що 28 лютого 2007 року між позивачем та ОСОБА_1 укладений кредитний договір №234-07к, за яким відповідачу наданий кредит в сумі 2.200 грн.

Оскільки ОСОБА_1 договірні зобов'язання щодо своєчасного повернення кредиту та плати за його користування не виконує станом на 05 жовтня 2009 року у неї перед Кредитною спілкою виникла заборгованість на загальну суму 25.760, 22 гри.

У зв'язку з цим позивач просив розірвати укладений між сторонами кредитний договір, стягнути і ОСОБА_1 2.200 грн. Неповернутого тіла кредиту, відсотки за користування кредитом в розмірі 3.276.22 грн. га пеню в сумі 20.284, 00 грн.

Ставилось також питання про стягнення з відповідача на користь Кредитної спілки 257,60 три судового збору та 120.00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Рішенням Ямпільського районного суду Вінницької області від 11 березня 2010 року позовні вимоги КС "Альянс Україна" повністю задоволено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить судове рішення скасувати, відмовити в задоволенні в задоволенні позову та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції. Свої вимоги апелянт обґрунтовує неповнотою з'ясування судом обставин, що маїють значення для справи, невідповідністю суду обставинам справи, а також пораненням норм матеріального та процесуального права.

Зокрема, відповідач посилається, що Кредитна спілка в порушення умов кредитного договору не повідомляла її про існування борту, у зв'язку зі виникненням заборгованості не розірвала в односторонньому порядку, безпідставно застосувала до неї підвищені фінансові санкції та з порушенням скороченого строку позовної давності і звернулась до суду.

Також апелянт вказує, що кошти на часткове погашення кредиту посилково були перераховані на адресу іншої Кредитної спілки "Паритет", правонаступником якої є позивач. Оскільки зазначені кошти ОСОБА_1 та повернуті не були, тому вона вважає що гроші були отримані КС "Альянс Україна" та мали бути зараховані в погашення боргу за кредитним договором №234-07к від 28.02.2007 року.

Звертає відповідач увагу й на те, що 6 червня 2008 року Ямпільський районний суд Вінницької області у цьому ж спорі видав судовий наказ про стягнення з неї на користь КС "Альянс Україна" 13.552,41 грн.

У судовому засіданні апеляційного суду представник КС "Альянс Україна" ОСОБА_2 доводів апеляційної скарги не визнав та просив її відхилити як безпідставну , а рішення суд першої інстанції залишити без змін.

ОСОБА_1, яка про час і місце судового засідання неодноразово повідомлялась судовими повістками, що направлялись за адресою її місця проживання, зареєстрованою у встановленому порядку, а також через оголошення у пресі, до суду не з"явилася та про причини своєї неявки суду не повідомила.

У зв'язку і викладеним вище, відповідно до вимог ч.2 ст.305 ЦПК України, колегія суддів вирішила розгляд справа провести у відсутність відповідача.

Заслухавши суддю-доповідача, та представника позивача, перевіривши перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку про відмову в задоволенні скарги і таких підстав.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що 28 лютого 2007 року між КС "Альянс Україна" та ОСОБА_3 укладений кредитний договір №234-07к за яким відповідачеві надано кредит в сумі 2 200 грн. строком на 18 місяців (до 28 серпня 2008 року) з розрахунку нарахування 0,1918 грн. за кожен календарний день користування кредитом плюс відсоток від суми кредиту який спалучється позичальником в день одержання кредиту.

Згідно п. 3.1. позичальник зобов'язувався сплачувати не пізніше ніж 20-го числа кожного наступного місяця плату за користування кредитом за попередній місяць (надалі проценти) та частину основної суми кредиту у визначених договором розмірах.

Відповідно до п.5.3.1 кредитодавець має право достроково розірвати договір в односторонньому порядку достроково стягнути кредит повністю та проценти за весь термін, передбачений ст.2.1. договору , а також звернути стягнення на предмет застави при настанні одного із перерахованих п'яти фактів, в тому числі при створенні простроченої заборгованості більш ніж за 7 днів.

Крім того, згідно п.6.1. за порушення терміну повернення кредиту та простроченні сплати сума процентів та користування кредитом до 30 календарних днів Позичальник сплачує Спілці пеню у розмірі 1% від загальної суми неповернутого кредиту за кожен день прострочення.

Пунктом 6.3 передбачено, що при розірванні кредитного договору і підстав вказаних у п 5.3.І Позичальник додатково крім пені сплачує штраф у розмірі 50% від загальної суми неповернутого кредиту на час розірвання договору.

З матеріалів справи убачається, що всупереч твердженню відповідача вона попереджалась про необхідність погашення заборгованості у добровільному порядку (а.с.11), однак борг залишився не сплаченим, розмір якого позивач доводить карточкою платежів по гривневому кредиту та розрахунком (а.с.9.10).

У відповідності до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв діловою обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч. 2 ст. 65 1 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною випадках встановлених договором або законом

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того на що вона розраховувала при укладенні договору.

Відповідно до ч. 5 ст.653 ЦК України, якщо договір змінений або розірваний у зв'язку з істотним порушенням договору однією стороною, друга сторона може вимагати відшкодування збитків, завданих зміною або розірванням договору.

Враховуючи викладене, оскільки відповідач не виконала свої зобов'язання щодо погашення суми кредиту, що є істотним порушенням договору кредиту, укладеного між сторонами, оскільки Кредитна спілка внаслідок такого порушення позбавлена можливості отримати суму кредиту та суму відсотків за користування даним кредитом, на що позивач розраховував при укладенні договору, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно дійшов висновку про необхідність розірвання кредитного договору та стягнення на користь позивача, крім суми основного боргу 2.200, 00 грн., процентів за користування кредитом в сумі 3.276, 22 грн.

Статтею 549 ЦК України визначено, щонеустойкою (штраф, пеня) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання.

Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконання або неналежним виконанням зобовязання (ч.1 ст.550 ЦК України).

Виходячи її змісту ст. 549, 550 ЦК України та оговорених сторонами умов договору щодо відповідальності позичальника у разі порушення ним зобов'язання, апеляційний суд погоджуються зі стягненням на користь позивача пені в розмірі 20.284,00 грн.

При вирішгииі останнього питання колегія суддів приймає до уваги те, шо ані в ході розгляду справи в суді першої інстанції, ані в доводах апеляційної скарги відповідачем клопотання про зменшення розміру неустойки, що є можливим з підстав ч.З ст. 551 ЦК України, перед судом не порушувалось.

За таких обставин, за правилами ч.1 ст. 303 ЦК України, рішення суду в цій частині не перелиймось.

Відповідно до ч.3 ст. 10 ЦПК України сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Між тим, доводи ОСОБА_1 про те, щовона на погашення ння кредиту сплатила 1.600 грн., належними та допустимими доказами не доведені

Натомість, з пояснень відповідача та наданих сторонами документів випливає, що мамалига Т.М. мала численні кредитні зобовязання як перед КС - Альянс Україна», так й перед КС «Паритет». При цьому відповідач не надала безаперечних доказів того, що вона сплачувала будь-які кошти за кредитним договором №234-07к від 28 лютого 2007 року не вказаннй в останньому рахунок КС «Альянс Україна» у Вінницькій філії АБ «Брокбізнесбанку».

Оскільки умовами договору саме на позичальника покладається обовязок по внесенню платежів, тому посилання апелянта на помилкове внесення її знайомою коштів на рахунок іншої кредитної спілки до уваги судом не приймається.

ІЦо стосустьса посилання ОСОБА_1 на те, що у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав 06 червня 2008 року був виданий судовий наказ про стягення з відповідача на користь КС «Альянс Україна» 13.552.41 грн,, то зазначене судове рішення для дійсної справи жодних правових наслідків не тягне, так як ухвалою Ямпільського районного суду Вінницької області віл 19 травня 2009 року вказаний судовий наказ скасований, а тому позивач мав право звернутись до суду із іаавою про стягнення кредитної заборгованості в порядку позовного провадження

Крім того, не відповідає дійсності й твердження ОСОБА_1 про пропуск позивачем строку позовної давності.

У звязку з тим, що доводи апеляційиої скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, який і додержанням норм матерільною та процесуальною права ухвалив законне і обгрунтоване рішення, підстав для скасування або зміни судовою рішення немає.

Керуючись ст. ст 107, 308, 313-315 ЩІК України колегія суддів,

ухвалила

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Ямпільського районного суду Вінницької області від 11 березня 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: